prot · FX0983 · 1974-12-31 00:00:00 — De kontaktmässiga fördelar, som statskontoret anserbehålls vid en lokalisering till förorts- och ytterkommuner inomStockholmsområdet, behålls också vid en lokalisering till . Dessutomhamnar statens industriverk i en homogen industrimUjö i vårt lands mestutpräglade industrilän. Man vinner inte minst också viktiga regionalpolitiskaeffekter anförde vissa siffror - i form av ett stabilare och merdifferentierat näringsliv i den del av vårt land, som vid en jämförelse medriket i dess helhet, har en låg andel sysselsatta inom offentlig förvaltning.Vid en vägning av såväl verkets kontaktbehov som dessa regionalpolitiskafördelar, kan en utredning komma att visa, att är den lämpligasteorten för statens industriverk. Jag yrkar icke bifaU tiU vår motion. Däremot tolkar jag ini näringsutskottets skrivning att är med bland de alternativ Kungl.Maj:t kommer att utreda. Jag vore tacksam om någon från utskottet villebekräfta en sådan tolkning, och kan då yrka bifall till utskottets betänkande. Lokaliseringen av statens industriverk, m. m. () kort genmäle; En hel del av debatten i detta hus beror påatt vi lägger olika innebörd i ord. är det intressanta ordet"område". Vad menas med ? har lagtregionalpolitiska synpunkter på frågan, och ur regionalpoUtisk synpunkt ärStockholmsområdet tämligen klart definierat. För näringsutskottet har det utöver inrikesutskottetsyttrande gällt att lägga synpunkter på de olika orternas lämplighet att bildamiljö för industriverket, och då menar man kanske någonting annat med ordetområde. Ur mUjösynpunkt är naturligtvis området bestämt av pendUngs-avstånd,restider osv. anger korta restider från , och ommorgondagens tåg går med , blir restiderna än kortare. Ur sådanasynpunkter kan naturligtvis när det gäUer atf bedömalämpligheten som en miUö - bU ett begrepp, som kan innefatta så långa restidersom tiU . Lokaliseringen av statens industriverk, m. m. () kort genmäle: Jag noterar inlägg medtillfredsställelse, även om jag föreställer mig att befolkning blir enaning förvånad av att få höra att den ryms inom begreppet . Idet här sammanhanget och i den fråga vi nu diskuterar tror jag dock inte de harnågonting emot den tolkning har lagt in i begreppet. () kort genmäle: Jag föreställer mig att Västeråsarna inteblir alltför förvånade om de får höra att de har samma restid till Stockholmsom vaxholmsborna. HerrEKINGE (fp): Den sista delen av debatten var intressantmen Utet förvUrande, men det är kanske möjligt att klara utbegreppen. En sak är om man talar om resavståndet mellan ochStockholm, en annan sak är när näringsutskottet, propositionen och utredningentalar om som lämplig förläggningsort för industriverket. Detär att skapa en dimridå av oklarheter att uttala sig på det sätt som i den här frågan. Det är bättre att klart säga ut vad man menar än attförsöka svara både ja och nej . Några ord utöver detta. Den utredning somstatskontoret gjort om industriverkets lokalisering är inte särskiltomfattande eller särskilt djuplodande. Orsaken härtill är bl. a. den korta tidsom stått till statskontorets förfogande. Inte heller remissbehandlingen avstatskontorets utredning har blivit särskilt omfattande. Departementschefenanser ju också att ytterligare underlag för en bedömning är nödvändigt. Trotsbristerna i utredningen och i remissbehandUngen anser dock departementschefenatt det inte är nödvändigt att söka åstadkomma en allsidig belysning av frågan. I en motion, nr 1722, i anledning av propositionen har jagvid en jämförelse mellan de bedömningar som låg till grund för riksdagensbeslut om utlokalisering från av statliga verk som redan har enetablerad, omfattande verksamhet och lokaliseringen utanför av ettnyinrättat verk, som industriverket alltså är, framhållit att statskontoreticke på ett övertygande sätt kunnat styrka sitt påstående att det nyaindustriverket icke skulle kunna fungera på ett tiUfredsställande sätt ävenutanför själva . Jag har vidare i motionen framhållit atti det fall verket exempelvis lokaliseras till en ort i , som alltsåligger inom influensområde, måste det vara rimligt att anta attverket skulle fungera på ungefär samma sätt som inom någon ort iStorstockholmsregionens ytterområden. Men, som sagt, någon allsidig belysningav lämpligheten av en sådan lokalisering har icke åstadkommits, och därmedfinns det fortfarande uppenbara frågetecken i kanten. Om man beaktar regionalpolitiska skäl och håller fast videffektivitetssynpunkterna skulle en lokalisering av industriverket till enplats i te sig naturlig. Låt mig bara erinra om den åderlåtning avarbetstillfällen inom Eskilstunaområdet som vi fick vidkännas i början av 1970-talet.Behovet av regionalpolitiskt stöd kvarstår. Som metallmanufakturutredningen vilken vi behandlade i ett tidigare betänkande framhållit i sitt förslag tillprogram för Eskilstunaregionen skulle en ökning av näringsUvet med alternativasysselsättningsmöjUgUeter och en förbättrad service kunna åstadkommas bl. a.genom en expansion av den StatUga verksamheten i EskUstuna. En annan ort som jag även framhållit i det här sammanhangetär . Anledningen härtill är den aviserade nedläggningen av flygflottiljen Fil. Detta hot har naturligtvis skapat bekymmer och oro. Frågan är ännu inteavgjord, och det finns all anledning kräva att konsekvenserna av ett sådantingrepp noga övervägs innan man fattar slutgiltigt beslut. Men verkställs dennanedläggning då är det angeläget att kan garanteras någonersättningsverksamhet. ingår ju bland de orter med ställning somlänshuvudsstad som tidigare nämndes. är en av de länshuvudstäder sominte tidigare varit på tapeten när det gällt utlokalisering av statligverksamhet. Med hänsyn till många av de uppgifter som kommer att läggas påindustriverket skulle en lokaUsering av verket till även rent rationelltvara välbetänkt. När lokaliseringsfrågan behandlades i inrikesutskottet varman där överens om att vid inrättandet av det nya verket skulle möjligheternaatt förlägga verksamheten utanför allvarligt prövas. Ävenom inrikesutskottet var enigt om att ärendet från regionalpoUtisk synpunkt intefått en tillfredsställande och grundlig beredning, ansåg dock majoriteten iutskottet att man borde biträda förslaget om lokalisering av verket tillStockholmsområdet. Folkpartisterna och centerpartisterna i utskottet anmäldedock avvikande mening och förordade att vid den fortsatta prövningen avlokaliseringen av industriverket skulle även frågan om lokalisering till orterutanför prövas. I näringsutskottet har detta krav sedan fullföljts i enreservation av i Glömminge m. fl. Då möjligheterna att placeraverket utanför i statskontorets utredning således icke fåttden allsidiga belysning som ar önskvärd, finner jag det angeläget att utredningsarbetetblir mera omfattande än vad som föreslås i propositionen och inäringsutskottets majoritetsskrivning. Med hänsyn till behovet av att också deorter jag nämnt kommer med i den fortsatta bedömningen ber jag, herr talman,att få yrka bifall till reservationen 1 i näringsutskottets betänkande nr 35. Lokaliseringen av statens industriverk, m. m. HerrBÖRJESSON i Glömminge (c) kort genmäle: Jag blev mycket förvånad när jag hörde attherr Wååg ville räkna till lokaliseringsorterna inomStockholmsregionen, blev ju tillfrågad av en partivän hur man hadesett på detta i näringsutskottet. Jag har inget minne av att vi inäringsutskottet någonsin har nämnt att kunde räknas in iStockholmsregionen, 1 så fall har det sagts när jag inte varit närvarande, menjag tror att jag deltagit vid alla tillfällen då denna fråga behandlats, 1 propositionen 47 skriver man på s, 31 om tänkbaraytterkommuner i , och där nämns , ,, Lokaliseringen av statens industriverk, m. rn. Tumbacentrum och samt, på något större avstånd men fortfarande påpendlingsavstånd, och , Några orter härutöver har man välaldrig tänkt sig att det skulle vara möjligt att räkna till . () kort genmäle: i Glömminge får väl senareförsöka läsa vad jag har sagt. Vad jag har sagt är att man kan mena olika sakermed samma ord. har ju tagit fasta på vad inrikesutskottetskrivit, och jag har inte erinrat däremot. Jag har emellertid sökt framhållaatt restiden naturUgtvis ur servicesynpunkt är en väsentlig faktor. Jag vUl understryka hur detta är en fråga om ord. HerrEkinge tyckte att jag varken sade ja eller nej, och det har jag inte helleravsett. Han använde i sitt anförande både ordet och ordetStorstockholmsområdet, och man frågar sig: Vad är då skillnaden mellan dem? Detär verkUgen nödvändigt att vi försöker bilda oss en uppfattning om vad sommenas med dessa termer. () kort genmäle: Jag tycker att det klarläggande som herrBörjesson i Glömminge gjorde i denna fråga var värdefullt. Det är viktigt attvi så långt det är möjligt försöker skapa klarhet om vad som avses. Vad är då skillnaden mellan ochStorstockholmsområdet, frågade . Ja, när man har diskuterat frågan omindustriverkets lokalisering har t. ex. och NorrtäUe nämnts och dårör det sig naturligtvis om orter inom . I andrasammanhang har man diskuterat , och då har det gällt ett merabegränsat område. I det sammanhanget har man haft anledning att tala omStockholmsområdet. Jag tror nog att distinktionerna är ganska klara även förherr Wååg. HerrGERNANDT (c): Jag har i motionen 1492 fört fram synpunkterpå det rådande läget inom byggmarknaden, sett från såväl teknisk som ekonomiskoch sysselsättningsmässig bedömningsgmnd. Det är för att försöka sprida såutbredd förståelse som möjligt för dessa synpunkter och förslag som jag ber attfå ta kammarens tid i anspråk . Det pågår nu en för många människor kännbaromställningsprocess inom byggnadsbranschen. Den totala byggvolymen minskarförhållandevis kraftigt, arbetskraft friställs och det uppstår en avsevärdöverkapacitet inom den verkstadsbundna produktionen av alla typer avbyggnadsmaterial och färdigprodukter. Orsaken tiU detta är som bekantbostadskonsumenternas - och därmed samhällets - krav på större effektivitet ibyggprocessen, dvs. nödvändigheten av billigare byggnader och därmed lägrehyreskostnader. Den här förhållandevis smärtsamma omstruktureringen avbyggmarknaden har lyckligtvis kompenserats i någon mån genom den rådandekonjunkturförbättringen inom den allmänna verkstadsindustrin. Men detlär finnas omkring 8 000 personer inom byggbranscUen som 1 den mån en del av dessa går på arbetsmarknadsutbildning, ville jaggärna anvisa utbildningsvägar som kan bli till stor nytta för byggbranschensfortsatta utveckling. Det gäller bl. a. den alltför Utet beaktade inriktningenav svensk export av färdigprodukter på byggmarknaden. Av de ca 7 mUjarderkronor som vår s. k. byggexport omfattar består ca 3 mUjarder av trävaror, somtyvärr i alltför låg grad förädlas inom landet. 3 miUarder gäller material ochmateriel av mineraliskt ursprung och Uknande, där de svenska arbetsinsatsernainte heller är särskilt omfattande. Den resterande miUarden utgöres bl. a. avkonsult- och entreprenadtjänster. Men den svenska projekteringen ochtillverkningen av byggnader och byggnadsma-teriel inriktas vanligen påförhållandena inom den nordiska marknaden. Härvid gäller det att uppnå god värmeisoleringsom motstår stark kyla, stabil och tidsbeständig huskropp och inredning m. m. I stort sett är alltså den svenska byggnadsindustrinalldeles för hemmamarknadsbetonad. De verkligt stora företagen försökervanligen inrikta sig på export - men för de många småföretagen är det ettalltför stort språng att lägga om till exportverksamhet, särskilt utanför denordiska länderna. Det finns naturUgtvis flera olika orsaker till dennalåsning till Uemmamarknaden, men i dagens läge finns det mmst lika många skältill att med olika medel försöka stimulera export av svenska byggnadspaket ochsvenska byggnadstillbehör. Det förefaller nämligen att råda ganska storefterfrågan ute i världen på lätt sammanbyggbara huspaket eller komponenter avacceptabel kvalitet till rimliga priser. I den relativt stora konkurrensen omsådana "marknadsanpassade" huspaket respektive byggkomponenter börvårt land delta. Det rör sig härvid inte om de konstmktionssätt ochhustyper som vi är vana vid inom landet, varför en utbildningsverksamhet medsärskild inriktning på dessa speciella byggnadstyper, materialslag ochutföranden bör vara meningsfylld. Det förtjänar påpekas att den avanceradeutländska träfiberindustrin i dagens läge inte nöjer sig med att endasttillverka enkla plattor och spånskivor. Man pressar numera helt färdigabyggelement av träfiber- eller spånmaterial. De innehåller förstärkningskanter,profileringar och urtag m. m. ja t. o. m. fönster- och dörrkarmar kanförekomma i enkelt färdigpressat utförande. Det kan inte vara idealiskt, som sker, att råvarorsäljs till andra länder för konkurrensproduktion av sådana, på världsmarknadenefterfrågade byggnadsprodukter. Huspaket och komponenter kan avses förutbyggbara sjukstugor, administrationsbyggnader, kontor och affärslokaler m.m. samt bostäder. Detta intressanta och viktiga exportområde förtjänar attnoggrannare än beaktas både av svensk byggnadsindustri och av detsvenska samhället. För att befrämja sådan exportinriktad verksamhet börsamhället åtminstone tillhandahålla lämplig utbildning i hithörande frågor.Utskottet påpekar mycket riktigt att en del av det i motionen skisseradeutbildningsbehovet torde tillgodoses inom ramen för SIFU:s utbildningsverksamhet. Av vad jagkunnat inhämta framgår att sådan utbildning sker i alltför Lokaliseringen av statens industriverk, m. m. Lokaliseringen av statens industriverk, m. m. ringa gradför att kunna ha någon värdefull inverkan på vårt lands behov av effektivtdeltagande på byggnadsexportmarknaden. Om man försöker se en bit in i dennärmaste framtidens väntade utveckling, så kan man inte anse att SIFU:sutbildning Ugger i önskvärd takt med utveckUngen. Större hänsyn måste alltsåtas till exportfrågorna. Ett annat viktigt utbildningsområde för byggbranschensfolk anknyter till följande resonemang. Vid projektering och uppförande avstora och tekniskt komplicerade byggnadsverk blir kostnaderna vanligen oerhörthöga. Byggandet kan förväntas bU alltmer komplicerat , somingående utrustning i form av el- och teleinstallationer, klimatanläggningar,larmutrustningar m. m. tillkommer i takt med ökade krav. Sjukhusbyggnader är typiskaexempel på mycket komplicerade byggnadsverk med särskilt högaproduktionskostnader. Den nuvarande utbildningen inom byggbranschen ochhithörande specialområden skapar i huvudsak specialkunskaper inom respektivesektor. Det saknas uppenbarligen i viss mån "tvärkunskap" för att ökamöjligheten att effektivt samordna alla hithörande frågor. För att öka det tekniska kunnandet med avseende påsamordning av och tekniska krav på installationer av alla förekommande slag ikomplicerade byggnader kan omedelbara åtgärder vidtas. Genom samarbete mellanAMS och övriga intressenter på marknaden kan värdefull kunskapsförmedling ialla hithörande frågor verkställas. Detta bör ske som en beredskapsåtgärd underrådande marknadsläge. Men utbildning bör som sagts även ges med tanke på andraaspekter och marknader, bl. a. anläggningsarbeten och export avbyggnadsutrustning och svenskt kunnande i hithörande frågor enligt följandeförslag: 1, Ge svensktbyggfolk av alla kategorier samarbetsvana och marknadserfarenhet med inriktningpå en strävan till svensk export av byggnader, byggmateriel - t. ex.paketleveranser -, byggnadsutrustning och personkunskap i marknadsföring etc. 2, Förmedlamotsvarande kunnande inom branschen för anläggningsverksamhet med sikte på attkunna tillhandahålla svenskt kunnande vid ohka typer av utländska projekt ioUka delar av världen, 3, Beredmeningsfull vidareutbildning åt installatörer, tekniker m. fl, inom valdagrenar av byggnads- och utrustningsbranschen för att uppnå ökad installations- ochfunktionssäkerhet samt lägre kostnader, 4, Inrikta vissutbildning med målet att samordna och standardisera nordisk verksamhet inomnämnda områden och viss anpassning till världsmarknaden, 5, Anordna encentral utprovningsstation av typ "Byggarbetsplats" förförsöksverksamhet och utbildning avseende byggnader och arbeten, anpassade förvärldsmarknadens oUka behov, 6, Organisera ettsamarbetsorgan för byggbranschen så att förfrågningar från utlandet rörandestora mängder hus eller materiel verkligen kan behandlas inom landet - genomvälplanerad fördelning på ett större antal tillverkare - så att någraallvariigare förluster av eventuella stortillverkningar inte skall behövaupprepas, 7, Byggbranschenär så pass stor och betydelsefull att det mycket väl motiverarförekomsten av en europeisk men svensk byggattaché.Tillsätt därför en byggattaché förslagsvis i , Jag har inte något yrkande i anslutning tilldet föreliggande utskottsbetänkandet men hyser en stark förhoppning om att deframförda synpunkterna på åtgärder som bör kunna skapa sysselsättning inombyggnadsbranschen skall beaktas . Överläggningen var härmed slutad. Lokaliseringen av statens industriverk, m. m. Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Propositioner gavs på bifall till 1 :o) utskottetshemställan, 2:o) reservationen nr 1 av i Glömminge m. fl. samt3:o) utskottets hemställan med, den ändring däri som föranleddes av bifall tillmotionerna nr 542 av och , nr 865 av iHeden m. fl. samt nr 1508 av herrar i och , ochförklarades den förstnämnda propositionen vara med övervägande ja besvarad. Dåherr Böriesson i Glömminge begärde votering upptogs för bestämmande avkontrapropositionen ånyo de båda återstående propositionerna, av vilka denunder 2:o) angivna förklarades ha flertalets mening för sig. Sedan votering beträffande kontrapropositionen upplästes och godkändesföljande voteringsproposition: Den som vill att kammaren till kontraproposition ihuvudvoteringen angående näringsutskottets hemställan i betänkandet nr 35punkten 8 antar reservationen nr 1 av i Glömminge m. fl. röstarja, den det ej vill röstar nej. Vinner nejhar kammaren till kontraproposition i nämnda votering antagit utskottetshemställan med den ändring däri som föranleds av bifall till motionerna nr 542,nr 865 och nr 1508. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåfru begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: I enlighet härmed blev följande voteringspropositionuppläst och godkänd: Den som vill att kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandetnr 3 5 punkten 8 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr I av i Vissa frågor rörande länsstyrelserna Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då iGlömminge begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Dennaomröstning gav följande resultat: Utskottets hemställan bifölls. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 2 av herrar Regnéll och Hovhammar, ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr Regnéll begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandetnr 35 punkten 10 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 2 av herrar Regnéll och Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr Regnéll begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 263Nej - 43 Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. §20 Vissa frågor rörande länsstyrelserna Föredrogs civilutskottets betänkande nr 25 i anledning avmotioner angående vissa frågor rörande länsstyrelserna. Bakgrunden till min motion 583 är deförhållanden som råder när det gäller avverkning av bokskog även på sådanaområden som lagts under 19 § naturvårdslagen. För arbetsformer finns det en arbetsordningi vilken fastställs bestämmelserna för arbetet inom , 1normalarbetsordningen, som fastställs av Kungl, Maj:t, finns det en detaljeradplan för vilka som är ansvariga för olika beslut och vUka som lämpligen börvara föredragande vid i olika ärenden. Där sägs det t, ex, att regioneroch generalplaner fastställs av styrelsen med länsarkitekten själv somföredragande, medan stads- och byggnadsplaner kan delegeras tiU landshövningeneller till avdelningschefen. Men när det gäller tillstånd, förordnanden ochsamråd enligt naturvårdslagen gäller förUållanden som inte är riktigtlikvärdiga. Styrelsen själv fattar beslut angående naturreservat ochnationalparker, medan övriga frågor kan delegeras till lägre instanser ellerenskilda tjänstemän. När det gäller förordnande om landskapsskydd enligt 19 §naturvårdslagen är det landshövdingen och avdelningschefen som skall fattabeslutet, medan avdelningschefen ensam beslutar om tillstånd tiU nybyggnadenligt 19 § naturvårdslagen. Dessutom förekommer det vid andra arbetsföretagatt man begär dispenser för att få vidta olika åtgärder. Då kan tillståndlämnas av byrådirektör vid naturvårdsenheten. Till sådana arbetsföretag räknasbl. a. avverkning av skog. Jag tycker att det är märkligt att beslut om intrång iområden som är belagda med naturskyddsförordnande i betydelsen att åtgärder somstör landskapsbilden inte får vidtas skall kunna fattas av en lägre instans.Trots att huvuddelen av bokskogen i i , ochBlekinge län är belagd med förbud mot avverkning enligt 19 § naturvårdslagenhar dispensansökningar bifallits i vad jag skulle viUa karakterisera som enoroväckande hög grad. Bokskogsyta efter bokskogsyta har huggits ned, trots attområdet varit belagt med förbud mot avverkning. I de flesta av dessa fall hardispensen givits av en tjänsteman på . Enligt gällandenormalarbetsordning behöver inte chefen för naturvårdsenheten befatta sig med beslutet. Utskottet säger i sin skrivning där utskottet ocksåredovisar förhållandena att det i normalarbetsordningen anges att"avgörandet i ärende av svårare beskaffenhet av principiell betydelseeller av större omfattning skall lämnas över till närmaste chef". Minfråga blir naturligtvis: Är det inte en fråga av principiell betydelse, om manskall få vidta åtgärder i områden som efter noggranna undersökningar harbelagts med förbud mot sådana? Vidare sägs att den som beslutar skall underrätta närmastechef om viktigare avgjorda ärenden. Men det kanske allra märkligaste är atthandläggaren skall lämna besked till närmaste högre chef om han anser attansökan bör lämnas utan bifall. Om handläggaren bifaller dispensansökanbehöver han alltså inte gå till närmaste högre chef! Bakgrunden till att bokskog har kunnat avverkas i så storutsträckning som skett på områden som är belagda med förbud mot avverkningenligt 19 § naturvårdslagen är med all säkerhet att åtskUliga av dessa ärendenaldrig har förts upp till den ansvarige chefen för avdelningen i fråga och inteheller behövt föras upp till honom. säger utskottet och det är jag tacksam för - i sittbetänkande att utskottet förutsätter att länsstyrelserna vid fastställande avarbetsordning om så visar sig erforderligt man lägger här in en brasklapp -vidtar behövliga ändringar. Utskottet anser därför att någon begärani enlighet med förslaget i motionen inte bör föreslås. Jag är glad över att utskottet intagit vad jag skullevilja karakterisera som en positiv attityd till frågan. Jag har inget yrkande,men jag hoppas Vissa frågor rörande länsstyrelserna Vissa frågor rörande länsstyrelserna attlänsstyrelserna, inte minst i , efter utskottets skrivning pådenna punkt bUr mera observanta på problemet och tar större hänsyn tillnaturvårdssynpunkterna när det gäller att beviUa dispens för avverkningi områden som är belagda med förbud mot avverkning enUgt 19 § naturvårdslagen. i (c): Det är länsstyrelserna själva som fastställeren arbetsordning; när de gör det måste de dels tänka på att arbetet skallskötas rationellt, dels fästa mycket stor betydelse vid att principiella frågorskall handläggas av lekmannastyrelse.