prot · FX0980 · 1974-12-31 00:00:00 — Deras greppöver forskningen måste brytas och poUtiska framtidsvärderingar framsprungna uroffentlig debatt läggas till gmnd. Det är tid att lägga och under enstyrande politisk kontroll. Deras s. k. experter har misslett oss pålättsinnets och kortsynthetens väg. De har gjort det för sin egen makts ellersin egen skull. De har missat sitt stora framtidsansvar. De bör få takonsekvenserna av det. Energipolitiska frågeställningar speglar i dagmotsättningarna mellan två vägar i den samhälleliga utvecklingen. Den här fråganhandlar ju inte som exempelvis tror - om att inrätta friståendeenergiinstitut och inte heller, som andra borgerliga tror, om att avskaffakollektivdebiteringen på elektricitet i hyreshusen. Här handlar det om attvälja framtidsväg och att välja socialt system. Den ena vägen är anarkins,lättsinnets, kommersialismens och den individuella vinstmoralens väg. Den andravägen är medvetandets, framtidsansvarets, den sociala insiktens ochsolidaritetens väg, planekonomins väg. Ansvaret för de ofödda generationerna och insikten omstorleksordningen av de problem som möter på andra sidan det säger oss att det är den senare vägen som oundvikligen måstebeträdas. Mot denna bakgrund yrkar jag bifall till vpk-reservatio-nerna5 och 10 samt till den för vpk och gemensamma reservationen 3, Vårriksdagens energidebatt blir säkert mindre omfattandeoch kanske lugnare än man kunde ha anledning att tro vid årets början. Då varvi mitt uppe i energikrisen. Utvecklingen var svårbedömd. Det är inte såkonstigt som näringsutskottet påpekar - att vi fick fler energimotioner i årän , är situationen annorlunda. Energiförsörjningen löpernormalt, låt vara till betydligt högre oljepriser. Kvantitativt har vi ingainskränkningar längre. Vi har emellertid hört en varningsklocka ljuda.Budskapet var; Höj beredskapen för fredskriser! En utredning har ocksåtillsatts för att dra lärdomar av vinterns erfarenheter. får vi tadel av de slutsatser utredningen kommer till. Men oaktat energikrisen har vi anledning att fundera över vår energipolitik.På sikt innehåller energi- och övriga resursfrågor många och 22 svåra problem. Det framgickmed all tydlighet redan vid förra årets energidebatt.Under sommaren och hösten 1973 ansträngde vi oss från jy, <,« folkpartietssida på olika sätt att få in energifrågorna i den politiska debatten.Våra tvä huvudteman var tisdagen den Bättrehushållning med energitillgångarna, och ' i 1"'4 Satsningpå alternativa energikällor. Energiförsörj-Sedan dess har ettganska mångsidigt utredningsarbete kommit i gång. Näringsutskottetskansli har på ett förtjänstfullt sätt redovisat vad som är på gång ienergifrågor internationellt och här i . Som framgår av vår partimotion tycker vi i atten del av utredningsmaterialet hade kunnat tas fram och presenterats i form avförslag redan till årets riksdag. har regeringen emellertid meddelat att deni 197 statsverksproposition skall framlägga ett samlat energi-politisktprogram, baserat på materialet från pågående utredningar. En mer samladhelhetsbedömning får därför anstå tiU . Dagens debatt ger dock ett tillfälle att med utgångspunkti motionsyrkanden anlägga några synpunkter på frågor som bör uppmärksammas iutredningsarbetet. Jag sade att vi från betonat betydelsenav bättre hushållning med energi och naturresurser. hartill uppgift att framlägga alternativa prognoser för den framtida elkonsumtionenoch också att undersöka hur energiförbrukningen skall kunna begränsas inomolika områden. En slutrapport är utlovad . Utredningens material är av stor betydelse förbedömningarna av hur en bättre energihushållning skall åstadkommas. Mednuvarande utveckling fördubblas energikonsumtionen . Så kan det intefortsätta. Vi har vid olika tillfällen angivit besparingsmöjligheter. Viktigastär säkert i det sammanhanget att skärpa kraven pä isolering av bostäder och attvidta andra åtgärder som verkar energibesparande vid bostadsuppvärmning. Avden totala energiförbrukningen går till sektorn bostäder ochhandel. Vi har begärt ett samlat program för bättre hushållning med energi. Detkravet kommer vi naturligtvis att följa upp när utredningsmaterialet kommerfram. Som ett led i dessa strävanden skall man se reservationen2 till utskottsbetänkandet. har det blivit allt vanligare meden kollektiv debitering av kostnader för el-, gas- och vattenförbrukning. Frånolika undersökningar vet man att detta leder till ökad konsumtion. Denindividuella debiteringen har en inbyggd sparmekanism som vi inte i onödanskall avskaffa. Vi har inte råd med det slöseri med energi som den kollektivadebiteringen uppenbarligen leder till. Jag yrkar därför, herr talman, bifalltill reservationen 2, Energikrisen visade med kuslig tydlighet hur oljeberoendevårt samhälle är, Alla är säkert därför eniga om att vi måste säkerställa en betryggande oljetillförsel i sådana här krissituationer. Det kan ske genom betydande lagerhållning. Det kan vidare ske genom att inköpen av olja och gas görs från olika länder, så att vi uppnår större riskspridning. Denorska oljefyndigheterna har här sitt speciella intresse. Om prospekteringarna på svenska områden leder till positiva resultat är det naturiigtvis ännu bättre. Det torde också, som näringsutskottet påpekar, bli nödvändigt att 23 Nr 80 fundera över statens roU ochkontrollmöjligheter när det gäller oljeimpor- 14 mai1974 ®" dessutom, herr talman, måstevi satsa betydligt mer på alternativa ;;-;-- energikällor. Kärnkraften har framstått som vattenkraftens avlösare. ' betydande osäkerhet har uppstått om riskmomenten, och * beslöt, som här har anförts,att inte godkänna nya kärnkraftverkförrän dessa frågor fått en grundlig belysning. Vi står från sidafast vid det beslutet. Men att inte utnyttja de reaktorer som är färdiga ellerbUr färdiga anser vi vara fel. De investeringarna bör utnyttjas. finns det ätskilUga andra alternativ ienergiproduktionen som bör få en närmare prövning och utveckling. Vi har frånvårt håU pekat på solenergin, på hur kol, torv, ved och avfall mer effektivtoch ekonomiskt kan användas som bränsle. Personligen engagerade jag mig vidförra årets riksdag för att vi skuUe utvärdera vindenergins ekonomiska ochtekniska möjligheter. beslöt också i enlighet med det förslaget, ochnu pågår ett intressant utvecklingsarbete, som vi skall fåredovisat. Det här är naturligtvis bara fråga om ett komplement ienergiproduktionen, men ett intressant sådant. Energifrågorna har i industrisamhället fått en ökandebetydelse. Det är helt uppenbart. Vi har med den utveckUngen för ögonen sagtoss i att det behövs ett oberoende energiinstitut, som med egnaexperter kan utarbeta prognoser och göra olika utredningar och framtidsstudierinom energisektorn. Behovet av "fakta" som inte kan misstänkas varaanpassade för att vara till fördel för någon speciell part är stort. Det visarinte minst debatten om oljekrisen under vintern 1973-1974. Tillgången tiU faktafrån fristående organ skulle sannoUkt ha underlättat för regeringen att fattarikriga beslut i det här avseendet. Med det anförda ber jag, herr talman, att få yrka bifalltiU reservationerna 1,2,6 och 8. Kammaren kommer inte att ta ställningtill kärnkraftens framtid i . beställde ettnytt, aUsidigt beslutsunderlag rörande kärnkraften, eftersom man ansåg sigsakna underlag för att ta ställning i denna fråga. Regeringen har aviserat attvi skall få detta med förslag tiU ett energipoUtiskt program. måste alltså lämna någon sorts beskedtiU kraftverksbyggarna. Ändrar vi inte nu gällande lagstiftning, innebär detfritt fram för fortsatt kärnkraftsutbyggnad såsom kraftindustrin beräknat,varvid blir det land som hårdast binder sig för denna energiform. Det ärmånga faktorer som måste vägas in när vi väljer väg för vår Det rör sig inte bara eller ens huvudsakligen om teknik.Men det är otänkbart att en majoritet i kammaren skulle vara bereddatt avgöra kärnkraftsfrågan , mnan beslutsunderlaget har 24 presenterats i . Varför har vi då väckt en motion, och varför har jagreserverat mig mot kärnkraften ? De fakta rörande kärnkraftens riskersom jag fått kännedom om genom kärnkraftens förespråkare är så alarmerande attjag inte kan ta på mitt ansvar att radioaktivitet produceras i så stor skalasom sker vid ett atomkraftverk. Jag vUl än en gång påpeka att jag hämtar mininformation om kärnkraftens risker från dess förespråkare. Det är inte dessafakta de bmkar betona, men de förnekar dem inte. Jag drar helt andra slutsatserav dessa fakta än vad förespråkarna gör. Dessa slutsatser har ingenting medteknik att göra, och teknikerna har följaktligen inte större förmåga än andraatt bedöma vilka slutsatser man bör dra. Rimligen borde det vara så att detekniker som är mer eller mindre beroende av kärnkraften för sin försörjninghar svårare än andra att dra adekvata slutsatser av de fakta som talar motkärnkraften. Det är alltså inte bara en fråga om teknik. Det har att göra medvilken inställning man har tiU långsiktiga konsekvenser, vilken inställning manhar till vår rätt att skapa olösliga problem med stora risker och lägga överdem på våra efterkommande. Det har att göra med vUka risker man anser sig viljata och vUken sorts samhälle man vUl arbeta för att utveckla. I reservationen 3 vidhåller och vpk uppfattningenfrån , att inga nya kärnkraftverk bör tas i drift eller börja byggas.Självfallet instämmer jag i detta men vidgar kravet genom reservationen 4 tiUatt också innebära förbud att driva de verk som har tillstånd att vara idrift. Orsaken är bl. a. de "otänkbara konsekvenser" som SigvardEklund, FN:s atomenergiorgans chef och varm förespråkare för kärnkraften, harhävdat skulle bli följden, om en reaktor skulle spräckas. Jag ber alltså att fåyrka bifall till reservationen 4, vilket också innebär att yrkandet ireservationen 3 tUlgodoses. I reservationerna 11 och 12 yrkar jag avslag på medel förbridreakto-rer, också kallade breeders eUer snabba reaktorer.Lättvattenreaktorn som vi just nu håller på att bygga i gör snart slutpå världens urantillgångar t. o. m. fortare än vad oljan och kolet beräknasta slut på jorden och den logiska följden av en satsning pålättvattenreaktorn blir att vi måste gå över till bridreaktorn, som utnyttjarbränslet bättre. Denna är emellertid ocksä enligt många experter somaccepterat lättvattenreaktorn - oerhört mycket farligare, skapar merradioaktivt avfall och kan, till skiUnad från lättvattenreaktorn, explodera somen atombomb. deltar i forskningen om de snabba reaktorerna. Jag anseratt vi skall upphöra med det och yrkar bifall till reservationerna 11 och 1 2. Atomkraftens nackdelar och risker blir alltmer uppenbara.Det enda som talar för den nu tycks vara ekonomiska skäl. Så mycket pengar harsatsats på den, att många önskar få något ut av sina investeringar. Jag troratt det är betydelsefullt att vi alla solidariskt delar det ekonomiska ansvaretdå vi stoppar atomkraften. När antog atomenergilagen 1965 kom ingettvivel till uttryck. År har anslag beviljats tiU den fortsatta atomsatsningen utan diskussion. De som arbetat på atomkraften har varit i god tro.Vi har alla hejat på. Därför bör det nu vara en utmaning för oss alla att, utanbehov av syndabockar, klara den omstäUning som blir följden av ett stopp föranslagen till atomkraften. Energiförsörjning m. m. j»j. §0 I reservationen 13 har min strävanvarit att redan nu aktualisera den omställningsplaneringsom blir nödvändig vid ett atomkraftstopp. ° som arbetar i t. ex. ASEA-Atom börjar förbereda övergångentill andra cd i verksamhetsområden bör ett stopp för vidare utbyggnad inte innebära Energiförsörj- större svårigheter än varje annanstmkturförändring. Jag yrkar, i likhet m. med utskottet i övrigt, på bifalltill de som bolaget begär föratt täcka sina förluster. Däremot anser jag det inte lämpligt att aktiekapitaletökas och yrkar i reservationen 14 avslag på de 15 miljoner somföreslås till detta. Jag ber alltså att få yrka bifall till reservationerna 13 och 14, Kan vi klara vår energiförsörjning utan atomkraft? Kärnkraften svarar för en så obetydlig del av energin att det intemärks när aggregaten går sönder och måste stängas och de går ofta sönder ochstängs. Vårt starka oljeberoende är emellertid en nackdel, och vår strävan börvara att målmedvetet göra oss oberoende av de fossila bränslena. Professor framhöll inför Rifos studiegruppLågenergi-samhället att det inte från ekonomisk synpunkt skulleinnebära några större problem att klara energiproblemet utan atomkraften ochsamtidigt ställa in oss på att successivt göra oss oberoende av fossilabränslen. De styrmedel som samhället har skulle räcka, dvs, skatter,tullar, subventioner, pengar till framtagande av projekt för alternativenergiförsörjning. De miljarder som frigörs om vi slutar bygga atomkraftverkskulle räcka till mycket. Kunde vi klara omställningen efter andravärldskriget, menade professor , skulle vi mycket lättare kunnaklara det här, om vi vUle, Det blir emellertid allt tydligare att de somofficiellt uttalar sig i energifrågan inte vill att vi skall klara oss utanatomkraften, 1 ett särskilt yttrande har jag beskrivit de illavarslandetecknen på att regeringen inte låter de fakta som talar för andra möjligheterän kärnkraften komma fram med den tyngd som är sakligt motiverad. Alternativenhänskjuts till området "framtidsforskning" och avförs därmed elegantfrån den dagsaktualitet som är officiellt sanktionerad, trots att dessaalternativ utgör tekniskt fullt möjliga lösningar som skulle kunna börjautvecklas på en gäng. Det har visat sig mycket svårt att få forskningspengartill energialternativ. Den helt dominerande delen av energiforskningsanslagengår till kärnkraften. Forskare vid kungl, tekniska högskolan i t. ex.har förslag till en lösning av energifrågan som på mindre än ett är skullekunna utveckla en apparat för att omvandla den naturligt i vatten upptagnasolvärmen till elkraft. Medel till sådan forskning ges inte, trots att detpåstås att den vetenskapliga vederhäftigheten bestyrks av teknisk expertis. Material från den amerikanska Foundationsenergipolitiska studier talar om ett möjligt och också mycket angenämt O-tillväxtalterna tiv på energiområdet. Detta borde kunna ge ny inspiration åt energi prognosutredningen, ' bok , fakta, frågor och vahnöjlighetcr, som utkommer pa Jordens vänners förlag, betonar att världens energiförsörjning kan och i det länga loppet -" måste på basis avförnyelsebara energikällor, dvs, sådana som förnyarsig själva i den takt som vi använder dem. Jag kommer att visa ett diagram som utarbetats avcivilingenjör den vid Centmm för tvärvetenskap,. Det 4 : 5974 är hämtatur en bok som kommer . Den heter Energi inte bara -7- enfråga om teknik och är ett resultat av den energipolitiska konferens ° ' somCentrum ordnade i tillsammans med bl. Det här diagrammet bygger på preliminära beräkningar ochvisar hur vi efter en övergångstid med fossila bränslen skulle kunna klara vårenergiförsörjning helt med inhemska bränslen på ungefär den nivå som man nu hari . Den vertikala axeln visar energimängden i TWh och på denhorisontella axeln visas tiden. Vi klarar nu energiförsörjningen till ungefärtvå tredjedelar med olja. Kurvan som pekar rakt upp i höjden visar fortsattexponentiell tillväxt, en helt orimlig utveckling. Den andra kurvan visar hurman skulle kunna börja målmedvetet satsa på inhemska energikällor.Nerifrån på diagrammet räknar man med en utbyggnad av vattenkraften utan att deoutbyggda älvarna rörs. Nästa område visar vindkraften, som inte alls ärförsumbar i . Solvärme blir den nya stora energikällan som främst kanutnyttjas för husuppvärmning. Ved, vedavfall och organiskt avfall svarar förresten. De fossila bränslena olja, kol, torv och naturgas skulle hjälpa ossi en omställningsperiod. Och observera att den energianvändningsnivå man räknarmed att hamna på omkring skulle motsvara den som man nu har i centralaEuropa - alltså långt ifrån något 1700-tal eller någon stenålder. Det här var alltså ett preliminärt framräknat alternativ.Det vore konstigt om det inte skulle finnas fler idéer ifall vi uppmuntradedem, frågade efter dem och gav människor ekonomiska möjligheter att utveckladem. Mycket talar för att det enda ansvariga sättet att ilängden trygga världens energiförsörjning utan att förstöra mUjön, riskerasäkerheten eller störa värmebalansen hgger i att lita till de .förnyelsebaraenergikällorna och inte ta ut mer än vad som förnyas. Vi får använda våruppfinningsrikedom för att intelligentare än nu utnyttja den energi som solenger oss gratis i olika former. Och vi bör börja så fort som möjligt. Allaformer av atomkraft, också fusionskraften som jag tidigare varmt förespråkatfrån denna talarstol, ökar värmebelastningen på jorden med oöverblickbarakonsekvenser. Det finns forskare som tror att vi redan nu bara genom att brännaden lagrade solenergi som de fossila bränslena utgör har börjat störa dennavärmebalans och att öknarnas tillväxt och svältkatastroferna vid ekvatornskulle ha en av sina orsaker i detta. Några graders förhöjd temperatur påjordklotet skulle innebära att polarisarna smälte och att större delen av denodlingsbara jorden och de bebyggda områdena skulle komma under havet. Det finnsalltså anledning att satsa på inhemska energikällor. I reservationen 7 av m. fl. yrkas på lämpligastimulansåtgärder avseende energianläggningar för utnyttjande av inhemskabränslen. Jag ber att få yrka bifall till den reservationen. Jag började detta anförande med att säga att vi inteskall ta ställning till kärnkraftens framtid i , eftersom vi väntar pådet Energiförsörjning m. m. Diagram: Möjligheten att efter entid med fossila bränslen övergå til energiförsörjning i med inhemskabränslen. Källa: i Energi -inte bara en fråga om teknik . allsidiga nyabeslutsunderlag som regeringen på begäran kommer att lägga fram iett energipoUtiskt programförslag . Under innevarande år skall alltsådet allsidiga beslutsunderlaget arbetas fram i oUka utredningar. Det bUremellertid allt tydligare att regeringen inte tänker garantera allsidigheten.Jag har berört hur man systematiskt undviker att allvarligt övervägaalternativen till kärnkraft. har enligt åretsstatsverksproposition slagit fast att man anser kärnkraften vara vår endamöjlighet att trygga energiförsörjningen. Kraftverkens samarbetsorgan, CDL,har i broschyrer och vid konferenser ihärdigt predikat kärnkraftensnödvändighet. De experter som regeringen låter vara tongivande i de utredningarsom arbetar är bundna till kärnkraften. Jag fruktar att man måste se många avde initiativ regeringen tagit i energifrågan som tomma gester för att förhalafrågan och lugna opinionen. gick statsministern ut med beskedetatt han skulle se till att en så allsidig information som stod i hans förmågaskulle ställas till allmänhetens förfogande för att en fri, sakligt underbyggddebatt skulle kunna komma tiU stånd. Vad har blivit resultatet av detta stoltalöfte? Det tog regeringen att komma fram till en lista på boktitlarsom behandlar kärnkraften en lista vilken, såsom påpekat i endebatt med industriministern, skulle kunna sättas ihop på av enkunnig bibliotekarie. meddelades att en referensgrupp skulletiUsättas för att hjälpa studieförbunden med fakta till det studiematerial somde förväntades leta fram under hård tidspress. Det är klart för allt fler att kärnkraften har mUjardernaoch att alternativen får arbetas fram utan ekonomiska tillgångar, mest påfritid av idealister. Den rättvisande "trovärdighetsbalansen"upprätthålls inte på ett sådant sätt. De "legitimerade" experternaframstår utan sakskäl som mer trovärdiga och dessa experter har ett gemensamt:trosbekännelsen till kärnkraften. När jag den 5 aprU i en enkel fråga vädjade tillindustriministern att återställa balansen i allsidigheten genom ett sekretariatsom skulle ta fram de kompletterande fakta som talar emot kärnkraften dröjdeindustriministern mot all praxis med svaret för att sedan intege något svar alls. Han berättade än en gång att han ämnar tillsätta denreferensgrupp som skulle biträda studieförbunden i deras arbete. Regeringens förhalnings- och passiviseringstaktik hargenomskådats. Det allvarligaste är att vi förlorar värdefull tid att planeraför omställning till en energihushållning som rättar sig efter naturensförutsättningar. Energikrisen väckte oss och visade att vi varvilliga att hushålla och hitta på nya vägar för vår energiförsörjning. ser regeringentill att vi somnar om igen. Oljan blir billigare. Man försöker få oss att troatt allt ordnar sig - ingen anledning tiU oro. Och underförstått: Energifråganskall lösas med kärnkraft. Experterna - de som har bundit sig för kärnkraften vet ju bäst. skaU kunna ta ställning tiU energipoUtikenmåste allsidigheten i beslutsunderlaget garanteras. När inte regeringen önskargöra detta, måste det ske på något annat sätt. Energiförsörjning m. m. Nr 80 I detta anförande instämde herrGranstedt, fröken , fru Tisdaeenden i och fruAndré, herrar Raneskog och Fiskesjö, fru 14 mai1974 Fredgardh samt herrar Hallenius ochPolstam (samtliga c). Energiförsörj- i (vpk): ning m. m. Sverigesenergiförsörjning präglas av stor planlöshet. Tydligenmåste det till en kris - konstruerad eller inte - för att man skall reflekteraöver hur planlös energiförsörjningen är, främst oljeförsörjningen. Men planlösheten gäller inte bara självaenergiförsörjningen utan även lokaliseringen, t. ex. av oljeraffinaderier.Ropen om ökad satsning på raffineringskapacitet kom i samband medden s. k. oljekrisen, allra helst som det för många gick upp att vi var helt ihänderna på de internationella oljemonopolen. En fråga som genast inställer sig när det gällerutbyggnaden av raffineringskapaciteten är var den skall lokaliseras och vilkaövriga hänsyn man måste ta, t. ex. sysselsättnings-, miljö- och andra hänsyn isamband med de samhällsekonomiska intressena. Regeringen har för sin del - det gäller den olja someventuellt skall komma från redan bestämt sig för Lysekil påVästkusten. Det är i alla fall det resultat man kan utläsa av den kommuniké somutfärdades i samband med överläggningarna. Ingen kan väl bestrida att ett raffinaderi av bådesamhällsekonomiska och inte minst sociala skäl bör lokaliseras till inlandet,företrädesvis Bergslagen, vUket föreslås i motionen 53, Bergslagen och dessomgivningar behöver den pånyttfödelse som ett raffinaderi kan innebära för enökad industrialisering, 1 lågkonjunkturerna, som inträffar allt tätare, drabbasdenna del av vårt land särskilt hårt. Avfolkning och förflyttningar till andradelar av landet blir följden. Ett inlandsraffinaderi i Bergslagen insatt i enplan där staten ökar industrialiseringen kommer att åtminstone delvis tryggasysselsättningen i denna landsdel. Men detta samhällsintresse är tydligen satt på efterhand iall planering. Vi har i färskt minne hur rörtransportutredningen idelbetänkandet Olja i rör avfärdade inlandsalternativet Bergslagen som heltorealistiskt. Man gjorde det efter att strikt ha bedömt de företagsekonomiskamöjligheterna för ett inlandsraffinaderi. Utgångspunkterna var tydligen attoljemonopolen fortfarande skulle roffa åt sig stora vinster, och denföretagsekonomiska bedömningen blev därefter. Den samhällsekonomiska hade mantydligen inte fått i uppgift att göra, eller också vUle man inte. Naturligtvis blir man också litet fundersam när man serpetroindustri-utredningens direktiv, där det som underlag hänvisas tiU materialfrån betänkandet Olja i rör. När man sedan ser på lägesrapporten sompetroindustriutredningen framlade finner man samma tongångarangående inlandslokalisering som i den tidigare, oljemonopol-vänligautredningen i rör. Vad man kan se är en förskjutning i resonemanget frånvästkusten till ostkusten. Lägesrapporten behandlar - ochLysekil -, , och det inre av . Närdet gäller ostkusten har man tydligenförkärlek för och alternativ till detta är Nr 80 ochGävle. Det kan sägas att man i lägesrapporten har sprungit förbiinlandsproblematiken genom att förskjuta lokaliseringsresonemanget tillostkusten. Oron kan inte stillas genom att industriministern i ettinterpellations- tnergiforsorj-svar i säger attpetroindustriutredningen med förtur skall ningm.