prot · FX0977 · 1974-12-31 00:00:00 — Här står fuUständigtkristallklart att dessa ledamöter är eniga med nämnden om både beskrivningenoch slutsatserna. Det finns aUtså bara en reservation, och det är herrBörjessons. Sedan noterar jag att inte hade någonkommentar till mitt påpekande att det parti som arbetar för decentraUsering isin reservation går in för att det skaU vara mindre självbestämmanderätti den nya lagen än vad det var i den tidigare lagen. Vidare säger att det är klart att man kanbestäUa förslag av regeringen. Det är ju i och för sig vackert att han harsådan tUltro tiU regeringen. Men även regeringen har sagt att man anser att dentidigare lagstiftningen medförde problem. Om då vill ha fram en nylag vore det inte ur vägen att han hade åtminstone något förslag om hur manskall komma tUl rätta med de svårigheter som fanns i den tidigarelagstiftningen. i Ariöv (s): Sedan fattade beslut omaffärstids- Återinförande av affärstidsreglering, m. m. Återinförande av affärstidsreglering, m m. lagensavskaffande har vi kunnat konstatera att utvecklingen på många platser tyvärrinte gått i den riktning många av oss hoppades på. Själv tillhörde jag dem somhelst önskat att vid det tillfället hade beslutat en skärpning avlagen, men eftersom det inte fanns gehör för den linjen röstade jag islutvoteringen för att lagen skulle avskaffas, eftersom denna lag i mångaavseenden var sämre än ingen lag aUs. Inom räknade vi med att dekraftiga lönekompensationerna för arbete kvällar, lördagseftermiddagar och söndagarskulle minska affärernas öppethållande under dessa tider. Våra förhoppningarhar emellertid inte infriats. Framför allt har söndagsöppet-hällandet fått storomfattning i varuhus och stormarknader. Av landets totala antal varuhus ochstormarknader håller öppet . Det vi brukar kalladet tillfäUiga eller sporadiska söndagsöppethållandet har fått stor spridningoch synes öka i omfattning. Om alla de som har uttalat sin solidaritet med dehandelsanställda själva hade avstått från att göra sina inköp ,lördagseftermiddagar och sena kvällar skulle denna fråga ha lösts av sigsjälv. Men tyvärr följs i många fall inte solidaritetsyttringarna av ettkonsekvent uppträdande. noterar jag med tUlfredsställelse att såväl utskottsmajoritetensom utskottsminoriteten är överens om att det råder missförhåUanden när detgäller butikernas öppethållande. Däremot är det oUka meningar om förslaget tillriksdagsbeslut. Låt mig erinra om att de handelsanställda ochderas fackförbund är bestämda motståndare till öppethållande av affärerna påonödigt obekväma tider. har därför hemställt om ensnabbutredning av affärstidsfrågan i syfte att införa en ny affärstidslag. Jagär alltså inte helt nöjd med utskottsmajoritetens skrivning. Jag tolkar säkertförbundets och dess medlemmars uppfattning rätt om jag säger att de vill ha ensnabbare utredning än vad som där föresläs. Jag delar den uppfattningen. Jag kommer emellertid att rösta för majoritetens förslag,eftersom jag inte kan ansluta mig till reservationen. En ny lag framstårvisserligen för mig som en nödvändighet, men reservationens förslag är i vissafaU alltför ofullständigt och i vissa fall sämre än den lag som avskaffades år1971. Detta förslag kan därför enligt min mening inte läggas tiU gmnd för ettdefinitivt beslut. De handelsanställda vill ha en lag som är bättre än dentidigare lagen. En ny lag måste föregås av en utredning. Om bifallerutskottsmajoritetens förslag vill jag uttala en förhoppning atthandelsministern själv tar initiativ till en snabbutredning och föreläggerriksdagen förslag om en ny och bättre affärstidslag. Idetta anförande instämde herrar Jadestig (s) och (). I debatten här införaffärstidslagens slopande höjdes det många varnande röster beträffande denegativa konsekvenser detta kunde komma att medföra. I mitt anförande dengången påpekade jag att följdverkningarna med största sannolikhet skulle bliatt kvarters- och närhetsbutiker försvann, att servicen försämrades för storagrupper i vårt samhälle och att de handelsanställdas arbetsförhållandenförsvårades. , , har utvecklingen visat att det aldrigborde ha blivit fritt fram för söndagsöppet. Att den uppfattningen blir alltmerförhärskande visar inte minst antalet motioner till årets riksdag. Som redanhar sagts i debatten förelåg det fyra motioner i frågan - är detnio, varav man i tre nöjer sig med att begära en utredning. Men utredningar tarsom bekant sin rundliga tid, och här är snabba åtgärder nödvändiga omskadeverkningarna i form av butiksned-läggelser i någon mån skall kunnarepareras. Butiksdöden är ett faktum. Sedan I 971 har 1 040småbutiker upphört att existera. I betänkandet sägs att antaletbutiksnedläggelser minskat . Ja, det är ju klart att de minskar som går blir det allt färre småbutiker att lägga ned. är även kioskhandeln i fara. Som vi redan hört och setthar Pressbyrån tvingats lägga ned 173 enheter, och om nuvarande utvecklingfortsätter beräknas det - enligt uppgifter vi fått bli nödvändigt attavveckla hälften eller t. o. m. två tredjedelar av kioskerna. Detta betyderytterligare försämrade inköpsmöjligheter för alla som inte har tillgång tiUbil. Det är de sämst ställda i samhället som får en än mer försämrad service.Man har anledning att fråga: Är detta en konsumentvänlig politik? Jag vill tillåta mig att citera ett avsnitt uren artikel i tidningen av . Jag gör det därför attjag anser att det ger en så belysande bild av hur människorna i mina hemtrakterser på helg- och söndagsöppet. Det torde för övrigt vara ganska lika över helalandet. Jag återger alltså följande ur artikeln i tidningen ; "Kommer 20 000 fackföreningsanslutna helsingborgareatt starta en kampanj för massbojkott av julöppet? Det tror och hoppas i allafall FCO:sstyrelse i Helsingborg.- FCO:s ordförande Vi hyser ett mycket stort hopp om att våra medlemmar skall hörsamma vår vädjan och ställa upp bakom oss. solidaritetmed de butiksanställda. Skall denna utveckling fortsätta så blir det inte barabiträden och annat affärsfolk, som i större utsträckning kommer att få arbetapå obekväm tid, utan också andra grupper. Vi måste sätta stopp för denutvecklingen. Därmed ställer sig nu FCO bakom samma krav som tidigare kommitfrån . ------ FCO-styretunderstryker särskilt, att det inte är fråga om något behov hoskonsumenterna, som skapat helg- och söndagsöppet. Genom utredningar vet vi medbestämdhet att det inte finns något sådant behov. Varför har då affärernaöppet? Jo, affärsidkarna vill ha en större del av konsumenternas pengar. De tjänarpå konsumenter som viljelöst låter sig styras in i affärerna. Man kan fråga sigom inte dessa människor har något annat att göra på sin fritid än att mångagånger onödigt lägga ut pengar på inköp och därigenom bidra till alltmersöndagsöppet. Nej, manar man, tänk efter före, handla efter, stoppa helgöppet!" Sä långtartikeln i tidningen . Jag instämmer, fru talman, i varje ord som där är skrivetoch yrkar bifall till den reservation som är fogad till näringsutskottetsbetänkande nr 27. Återinförande av affärstidsreglering, m. m. Återinförande av affärstidsreglering, m. m. HerrJANSSON (s): Jag har en bestämd känsla av att såväl frutalmannen som kammarens övriga ledamöter anser att det nu kan vara slut pådenna debatt. Men en motionär som fått sin motion tillstyrkt kanske har rättatt säga ett par ord. När beslutet om affärstidslagens avskaffande fattades1971, tillhörde jag den minoritet av som röstade emot. Jag gjorde detbl. a. beroende på att jag i likhet med många andra var osäker om dekonsekvenser detta beslut kunde komma att medföra dels beträffande priserna ibutikerna, dels beträffande de affärsanställdas situation i ett läge med heltoreglerad affärstid. En betydande majoritet av ledamöter beslöt ändåatt avskaffa den gamla affärstidslagen. Ännu har affärstidsnämnden inte funnitanledning att vidta några åtgärder på grund av vunna erfarenheter. Kritiken mot den helt oreglerade detaljhandeln har påsenare tid vuxit mycket starkt. Det kanske är olika på olika håll i landet. Imin hemregion, , har det kommit en ganska kraftig reaktion frånde handelsanställda mot ökat helg- och söndagsöppet. Som i Arlövsade har det från olika håll gjorts proklamationer om att man inte skall handlapå utan stödja de affärsanställda. Likväl har människorna utnyttjatdessa möjligheter. Problemet är hur de affärsanställda skall få inflytandeöver verksamheten. Det har diskuterats hur en ny affärstidslag skall fungera.I vår motion har vi framkastat den tanken att man skulle kunna skapa en sådanbestämmelse att helg- och söndagsöppet kunde komma i fråga endast under förutsättningatt överenskommelser träffades med de handelsanställdas organisationer på detlokala planet. Sådana bestämmelser finns ju bl. a. då det gäller att införakontinuerlig drift vid vissa industrier. Detta är, som sagt, en tanke hur man skulle kunna hanteraproblemet. Jag tror emellertid att det är nödvändigt att ordentligt utvärderadet material som affärstidsnämnden kommer med, innan något beslut fattas om enny reglering av affärstiderna. Utan tvivel är det så att man inte kan räkna med att ha denhär sektorn helt oreglerad. I sina yttranden över motionerna har också tvåbetydande remissinstanser, nämligen KF och , ställt sig myckettveksamma till att fortsättningsvis lämna detta område oreglerat. Center-vpk-reservationen kan jag inte ställa mig bakom.Svagheten i den ligger ju i dispensförfarandet, som vi har diskuterat en långstund här i kammaren. Såvitt jag kan se, tryggar det på intet sätt deanställdas inflytande, utan här gäller det att finna former som verkligengaranterar att de anställda genom sina organisationer får ett inflytande öververksamheten. Jag yrkar följaktligen bifall till näringsutskottetshemställan i betänkandet nr 27. I dettaanförande instämde (). HerrGUSTAVSSON i (s); Bland de många motioner som föreligger tillbehandling i det här ärendet finns det en, nr 852, som bär min underskrift. JagtilUiör dem som reagerat mot affärstidslagens slopande. Redan närriksdagen beslutade att den då gällande affärstidslagen skulle slopasfr. o. m. fanns det en ganska stor opposition häremot. Dennaopposition har inte minskat , utan opinionen för ett återinförande avaffärstidslagen visserligen i ett annat skick har ökat mer och mer, och detär ju inte så underligt att så sker med hänsyn till den utveckling som har ägtrum på området. Den oro som många hyste inför slopandet av affärstidslagentycks alltså ha varit berättigad. När beslutet om affärstidslagens slopande fattades den 15december 1971, var det utskottets och riksdagsmajoritetens förhoppning attökningen i fråga om öppethållandet och speciellt söndagsöppethållandet skullekomma att bli ganska begränsad. kan det konstateras att så inte har blivitfallet, utan tvärtom har det på en del platser blivit rent kaos medöppethållandet. Inte nog med att man har öppet långt ut och påsöndagarna, utan även de stora helgdagarna, som annars brukar vara ägnade åtgemenskap och samvaro i familjerna, har tagits i anspråk föraffärsverksamhet. Vid förra årets debatt i den här frågan kunde jag förevisaför kammaren reklamblad, där man kungjorde öppethållande under såväl jul- sompåsk- och pingsthelgernas samtliga dagar, och jag kan även nu förevisareklamblad med öppethållande under jul- och nyårshelgerna. Här är exempelvisett där man önskar God Jul och meddelar att man har öppet lördagenoch söndagen till , från 9.30 till 15, juldagen från 9.30 till15 och annandag jul från 9.30 till 18. Ett annat flygblad säger att man haröppet mellan jul och nyår till , nyårsafton tillkl. 17 och nyårsdagen till . Detta är enligt mitt förmenande ett heltorimligt förfarande. Lagens slopande har fått negativa konsekvenser i fleraavseenden, främst för de handelsanställda. Det kan heller inte längre sägasvara omtanken om konsumenterna som gör att affärerna har söndagsöppet. Det haralltmer blivit ett konkurrensmedel dem emellan. a. uppfattning föreliggerdet inte något större konsumentbehov av söndagsöppethållande, och detta bevisasockså av att det är förhållandevis små inköp som görs . Vidföretagen undersökning har det visat sig att av dem som handlarpå sagt sig lika gärna kunna handla på vardagarna. De flestaremissinstanser som tillfrågats i ärendet har också ställt sig positiva tillett återinförande av lagen för att råda bot på de uppenbara missförhållandensom nu råder på detta område. , vars medlemmar det i högstagrad berör, kräver nu att affärstidslagen efter er\ snabbutredning återinföres.Utskottet har också under sin behandling av motionerna kommit fram till att enutredning bör anvisa erforderliga åtgärder och att det bör ges Kungl. Det uttalandet innebär bifall till motionerna 337, 852 och 872, ochdärför kan jag, fru talman, yrka bifall tiU utskottets hemställan. Återinförande av affärstidsreglering, m. m. Återinförande av affärstidsreglering, m. m. Men, fru talman, jag viU hksom i medskärpa framhålla att det inte får dröja alltför länge med utredningen.Landsorganisationen anser ju i sitt yttrande att detta arbete kan skesamtidigt med att affärstidsnämnden fullgör sina arbetsuppgifter. Och föreslär i sitt remissyttrande att det skall vara en snabbutredning avaffärstidsfrågan med sikte på att affärstidslagen skall återinföras, och detvill jag på det livligaste instämma i. Det är av två anledningar jag har begärt ordeti den här debatten. Den ena är att jag har ett förflutet i den här frågan.Redan 1971 vid affärstidslagens slopande motionerade i ochjag om en motsatt ordning, dvs. att affärstidslagen skulle bestå, och vi harsedermera motionerat i samma riktning. Den andra anledningen är att vi faktiskt är några styckeninom moderata samlingspartiet som har en annan uppfattning än den som harkommit till uttryck i anförande. Det skall inte tolkas så atthela vår gmpp är inne på samma tankegångar. Det finns många argument för affärstidslagensåterinförande. Men, fru talman, den här debatten har pågått länge och jag skallinte ta kammarens tid i anspråk genom att ytterligare argumentera för desynpunkter som finns för att lagen skall återinföras. De synpunkterna har redanframförts av en mängd talare, men detta har i alla fall för dessa talaresvidkommande utmynnat i en helt annan uppfattning i slutskedet. Kammarens ledamöter har gymnastiska övningar varje onsdagmorgon, men det förekommer även eleganta baklängesvolter i denna talarstol,vilket har utförts bl. a. av i , som ansågatt det egentligen var fruktansvärt att man hade öppet och attdet var hemskt för de anställda. Men hans anförande mynnade ändå ut i att manskulle ha kvar det fria öppethållandet. Det är vad jag kallar för elegantabaklängesvolter. Jag tycker att den utvärdering som vi harartillräcklig för att konstatera att det har blivit kommersiella jippon avaffärstidslagens slopande och av att vi har ett obegränsat öppethållande i vårtland. De synpunkter som framfördes när slopandet av affärstidslagendiskuterades var bl. a. vilket också framfördes i slutet av att vi verkligen hade råd att unna oss en vilodag. Framför man detargumentet, fru talman, är det verkligen konstigt om man inte skulle kunnaåtergå till den tingens ordning vi hade , nämligen att ha kvaraffärstidslagen. Det skulle innebära att de anställda hade ett betydligt bättreutgångsläge för att kunna tillgodoräkna sig en fridag än vad de nu har fått. Med detta ber jag attfå yrka bifall till reservationen, vilken jag kommer att stödja vid voteringen. Med detta anförande, i vilket herrar Schött, iMalmö, i Vrångebäck och (samtliga m) instämde, varöverläggningen slutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen av i Glömminge m. fl., ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr i begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandetnr 27 röstar ja, den det ejviU röstar nej. Vinner nej har kammaren bifallit reservationen av i Om återupptagande av folkhögskol-undervisning vidfångvårdsanstalten Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr i begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: i (vpk)anmälde att han avsett att rösta nej men av misstag nedtryckt ja-knappen. § 2 Om återupptagande av folkhögskolundervisning vid fångvårdsanstalten Herr justitieministern ordet för att besvara (vpk) i kammarens protokoll för den3 maj intagna fråga, nr 181, och anförde: har frågat mig om jag är bereddatt ta initiativ till att indragen folkhögskolundervisning vidfångvårdsanstalten återupptas. I samband med övergången till ettnytt anstaltssystem inom kriminalvården kommer en vissomstrukturering att ske av den teoretiska undervisningen vid några av de treriksanstalter som i huvudsak skall ta emot intagna som ådömts internering.Folkhögskolundervisning-en vid fångvårdsanstalten kommer sålunda attersättas med en ökad kapacitet av lärariedd undervisning i den kommunalavuxenutbildningens regi. kommer man att inleda motsvarandeundervisning på fångvårdsanstalten . övervägerockså att införa sådan undervisning på fängvårdsanstalten . HerrMÅBRINK (vpk): Jag tackar justitieministern för svaret. Dess värre kan jag inte godta den motivering somjustitieministern ger för nedläggning av folkhögskolundervisningen vid ,som bygger på ett ställningstagande som redan gjort. Vadsom saknas i detta ställningstagande och också i svaret från justiteministernär Om återupptagande av folkhögskolundervisning vidfängvårdsanstalten enutvärdering av de som undervisningen bedrivits på fängelset . Ellerhar gjort en sådan utvärdering utan att dentillkännagivits? Och om så är fallet, på vilka grunder? Mig veterligt har desom nu fattat beslutet om nedläggning av folkhögskolundervisningen vid Hallvarken följt undervisningen på platsen eller hört de lärare som efter fyra årserfarenhet rimligtvis bör ha en hel del värdefulla synpunkter. Inte heller harkriminalvårdsstyrelsen tillfrågat de elever som deltagit i undervisningen. har, tycks det mig, fattat ettmycket korttänkt beslut. Man hänvisar tiU det låga antalet deltagare under densista terminen i stället för att - som man kunde väntat sig efter alla uttaladefina målsättningar - göra allt för att uppmuntra pågående undervisning ochsporra fler tUl att delta. Det råkar vara så att allt tal om att arbete och studierskall jämställas inte stämmer överens med verkligheten. Fångarna erhållernämligen högre när de arbetar än när de deltar i studier. Trots attmånga är i behov av och vill studera tvingas de på grund av små ekonomiskaresurser att arbeta. Det borde vara onödigt att här understryka det storavärdet av undervisning på fängelserna. SärskUt i den form som folkhögskolornabedriver undervisning har den visat sig vara oerhört betydelsefull för dem somhamnat innanför fängelsemurarna. Man får tyvärr den misstanken att just den härfriare undervisningsformen varit en nagel i ögat på ,trots att många fångar som genomgått denna utbildning på ett naturligt sättslussats ut i samhället efter avslutad internering och också, som det heter,anpassat sig. Jag uppfattar justitieministerns svar på det sättet attfolkhögskolundervisning för fångar på i fortsättningen inte kommer attmöjliggöras. Med tanke på vad jag sagt om den friare form somfolkhögskolundervisningen har och vad den betyder för de människor som hamnatinnanför fängelsemurarna är det att beklaga att just den undervisningen nuskall dras in. Det är ju i detta sammanhang inte i och försig fråga om värdet och behovet av undervisningsmöjligheter vidfångvårdsanstalterna, utan det gäller vilka former som på den ena eller denandra anstalten kan vara de lämpligaste. Jag vill nu bara understryka att denförändring som kommer att ske vid inte innebär någon minskning iundervisningens omfattning eller i möjligheterna för de intagna på att kunnafå undervisning. Vad beträffar folkhögskolor finns det ju möjligheter för densom har särskilt intresse för denna utbildningsform att t. ex. söka komma tillNorrtälje, där man har en regelbunden folkhögskolundervisning. HerrMÅBRINK (vpk); Jag anser att undervisningsformen har enmycket stor betydelse. Som jag sade tidigare är folkhögskolundervisning enfriare undervisningsform, där fångarna kan få en viss social träning, där man inte ärhårt bunden till ett studieschema med betygshets osv. Det har också som folkhögskolundervisning har pågått på HaU visat sig att den givitmycket bra resultat. Det kan inte råda något tvivel om det. Av de 16 elever somgenomgick första årskursen av folkhögskoleundervisningen på har 12 sedande släppts ut ur fängelset anpassat sig till samhället och alltså inteåterfallit i brott. Sedan vill jag fråga justitieministern; Är det riktigt attfångar på , om de så önskar, kan få komma till Norrtäljefängelset? Jag harsett en uppgift om att i fortsättningen kommer att vara en interneringsanstalt.Det skulle då bli omöjligt för dess klientel, som alltså blir interneringsfångar,att få komma tiU Norrtäljefängelset. Jag vill ha ett besked frånjustitieministern på denna punkt. Är mina uppgifter oriktiga eller är de detinte? Ang. statlig myndighets skyldighet att respektera fackligstridsåtgärd Både och bhr i det nyasystemet riksanstalter för den kategori av intagna som skall kunna förflyttasfrån den ena anstalten till den andra. Med andra ord blir svaret på frågan, attdet bör finnas möjligheter i det nya systemet för dem som är på att, om deav olika skäl skulle vara mera lämpade för en folkhögskolundervisning, ansökaom sådan och i så fall kunna bli överflyttade till . (vpk): Jag tycker att det sista beskedet var litetsvävande. Justitieministern säger "att det bör finnas möjligheter"för dem som i fortsättningen kommer att befinna sig på att få delta ifolkhögskoleundervisningen på . Kan inte justitieministernge ett direkt klart besked på den punkten? Jag anser att justitieministern integjorde det nu i sitt svar. Det är självklart att jag inte här kan bindakriminalvärds-styrelsen och deklarera att den i varje enskUtfall ovillkoriigen skall medge en överflyttning. Men jag tycker ändå att detframgick av mitt svar att jag ser positivt på detta och att det skall finnasgoda möjligheter för en överflyttning när en sådan situation som avsesföreligger. Överiäggningen var härmed slutad. §3 Ang. statlig myndighets skyldighet att respektera facklig stridsåtgärd Herr justitieministern erhöll ordet för att besvaraherr i (s) i kammarens protokoll för den 3 majintagna fråga, nr 184, och anförde: i har frågatmig om jag har uppmärksammat att polismyndigheten har hanterat av fackliga Ang. statlig myndighets skyldighet att respektera fackligstridsåtgärd organisationerblockerad materiel och om jag kan medverka till att statliga myndigheterförhindras vidta åtgärder som står i strid med praxis' på den svenskaarbetsmarknaden. Jag utgår som självfallet från att statliga myndigheterhandlar i överensstämmelse med vad som är praxis på den svenska arbetsmarknaden.Jag känner inte heller till någon avvikelse från sådan praxis. Även om fråganhar diskuterats i ett enskilt fall, som både och jag haruppmärksammat, anser jag inte att det finns något behov av attmeddela särskilda föreskrifter i ämnet. i (s): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret.Jag kan dock icke tacka för dess innehåll, och det gör mig något besviken. Bakgrunden till frågan är den att polismyndigheten harhaft sina båtar upplagda på ett vai-v ett företag vars karaktär man verkligenkan ifrågasätta. Det drivs utan avtal. De anställda saknar sociala förmåner somär sedvanliga på den svenska arbetsmarknaden. När Metall söker ändra dessaförhållanden avskedas fem av förbundets medlemmar. Företaget förklaras iblockad liksom naturligtvis hela utrustningen inklusive de båtar sommyndigheten lagt upp där. Arbetet slutförs av strejkbrytare.