prot · FX0943 · 1974-12-31 00:00:00 — Det är min uppfattning, om jag nu får studeraer så att säga utifrån såsom ni framträder som internationell rörelse. fortsätter att hävda att detta har skadatförbindelserna mellan och . Det har det ju inte - det är vifullständigt överens om, presidenten och jag. Någon skada har inteinträffat, saken är utagerad, förhållandet är gott. Jag vet inte om herrHermansson anser sig vara en större auktoritet när det gäller förbindelsernamellan våra länder. Om denna skada skulle ha inträffat, då skulle provokationenha lyckats, men den har misslyckats. Jag skall inte ta upp , men jag vill sägaatt de påståenden som här gör har icke bekräftats. Det ärlikadant i fråga om påståendena har icke bekräftats. Jag har ingen möjlighet att i alla delar uppställa entotal garanti för vad myndigheter kan göra. Det går inte. Jag kan undersökasakerna så långt det är möjligt. Men det skall finnas belägg innan man påståratt någonting har skett. Att dessa privata flygningar av personer som är kändasom flygentusiaster också skulle ha haft något obehörigt syfte finns det ingabelägg för i vare sig eller , och då är jag inte beredd attpåstå det. När det gäller bunkringshistorien kan man heller intepåstå att någonting otillbörligt har förekommit. Det är enlämplighetsbedömning, och vi delar en finsk lämplighetsbedömning som alltsåinnebär en annan praxis än den vi själva har tillämpat. Det är heller ingentingsom har skadat förbindelserna mellan våra länder. Men innebär det som nu säger att han ocksåbegränsar sig till dessa två ting, då tycker jag det är värdefullt. Innebärdetta alltså att tar avstånd från resten, från alla de härbeskyllningarna som då och då framställs som sanningar hur mycket de änmotbevisas om landstigningar ihop med CIA, personkontroll av högt uppsattapersoner, spionsändare och allt detta? Det vore väl på .sätt och vis rejält avherr att stå upp och säga: Ja, jag tror på de försäkringar somgivits i både och om att detta är påhitt. Så några ord om och vår neutralitet. Av olikainrikes- och utrikespolitiska skäl har man på sina håll hyst förhoppningar omatt kunna skada våra förbindelser med , och detta har ibland tagit signära nog makabra uttryck. Jag hörde i radion att det på ett offentligt mötehade påståtts att överbefälhavaren ljuger, när han offentligt säger att Sverigeför en neutralitetspolitik, ty bakom lyckta dörrar och under ed erkänner hanatt icke är ett neutralt land. Det låter ju förskräckligt. Men jag hari kraft av mitt ämbete tillgång tUl det protokoll det gäller, och jag har lästdet. ProtokoUet på denna punkt innehåller inga hemligheter, och därför kan jaghär avslöja vad som står där. Och vad har då överbefälhavaren sagt? Jo, på enfråga svarade han: är inte ett neutralt land. är ettalliansfritt land med sikte på neutralitet under krig. Detta är såvitt jag förstår ett helt korrekt svar, och detöverensstämmer i och för sig också med definition påneutralitet. Där är vi sålunda alla överens. Det råder inga delade meningar idet fallet. Men genom att i skydd av sekretessen kapa en av överbefälhavarensmeningar på mitten försökte man skapa intryck av att han farit med osanning.Och det är ju litet beklämmande att jag skall vara tvungen att läsa protokolletoch i kraft av mitt ämbete tala om sanningen, för att en sådan kampanj skallkvävas! Eller ta påståendet att eftersom överbefälhavaren sagt attpublicerandet av uppgifter om vållat synnerligt men, så är dessauppgifter sanna. Men det är ju ett ostridigt faktum att sådant publicerande avuppgifter kan vålla synnerligt men alldeles oavsett om de är sanna ellerfalska. Men det har man inte talat om. skaU jag emellertid ändå på sätt och vis uttrycka mintillfredsställelse över att har dämpat sitt tonläge i dagensdebatt och att han tydligen tar avstånd från de uppenbara excesserna i denallmänna debatten. Därmed gagnar han måhända sitt parti. Men han gagnar ocksåden svenska . Ty om den parlamentariska debatten skall bli mcningsfiU!måste den ju utgå från något av en minsta gemensam nämnare när det gällerbedömningen av fakta och när det gäller vår strävan till en någorlunda korrektpresentation av verkligheten - även om vi sedan kan vara väldigt oense om hurvi tolkar verkligheten och hur vi vill förändra systemet. Jag tycker att skall fortsätta på den vägen.Och för att göra det lättare vill jag understryka för ochförsäkra honom om att svensk neutralitetspolitik icke har lidit någon skada.Den skadan finns måhända i vissa människors drömmar; den finns icke i dekontakter som vi har utåt. förhållande till vårt grannland ärgott och kommer att så förbli. Det har inte tagit skada. 1 den värld vi lever i måste vi som alla andra länder haen underrättelsetjänst för att värna vår fred och vårt oberoende. Dennaunderrättelsetjänst skall stå under kontroll och verka i enlighet med densvenska utrikespolitiken. Debatt och kritik kan i det avseendet ofta fylla Utrikes-, handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-, handels-och valutapolitisk debatt ett syfte.Men vi gagnar icke möjligheterna att få en underrättelsetjänst som har enrimlig effektivitet och som fyller det av statsmakterna deklarerade syftet, omvi med systematiskt misstänkliggörande, osanningar och groteska överdriftersöker undergräva tilltron till vårt samhälles förmåga och vilja att värna sittoberoende och sin fred. (vpk) kort genmäle: Som alla vet talar jag alltid i dämpattonläge. Jag tror inte att man hörs bättre därför att man skriker eUer använderstora ord. Men jag tror inte att statsministern skall ta detta som ett teckenpå instämmande i hans synpunkter, för det är det faktiskt inte. Statsministern sade att förhållande till Finlandskall vara gott i fortsättningen. Ja, det hoppas också jag, för det är enoerhört viktig del av svensk alliansfri politik. Men det finns ett bestämtvillkor för det, nämligen ati: svensk underrättelsetjänst icke fortsätter medsådan verksamhet som man har gjort sig skyldig till på finländskt territorium.Jag tror att det är ett avgörande villkor; annars blir inte förhållandet gott.Det visar också att här finns något att kritisera och ändra. Jag beklagar om jag citerade statsministern för allmäntnär jag sade att han betecknade hela avslöjandet om IB som en maoistiskprovokation; han vUle begränsa det till att gälla avslöjandena om IB:sverksamhet i . Jag kan då upprepa vad jag sade i min första replik: Baradet vore så väl ändå! Men tyvärr finns här fakta som man inte kan komma ifrån.Jag tänker på de bägge saker som jag har talat om och som även utrikesministernerkänner såsom fakta, nämligen avlyssningsbåten och flygningarna överfinländskt territorium. Dessa saker kommer man inte ifrån. Det finns ocksåuppgifter om att avlyssningsverksamhet förekommit även på finländsktfarvatten. Dessa påståenden har icke vederlagts. Det är möjligt att så kankomma att ske och i så fall skall jag naturligtvis ta tillbaka vad jag har sagtpå den punkten, men har det icke skett. Statsministern frågade mig om jag tar avstånd från andrapåståenden som gjorts om lB:s verksamhet och som icke har bekräftats.Nej, det kan jag verkligen inte göra. Han tycker att det skulle vara rejält avmig jag tror att det skulle vara mycket vårdslöst. har de ansvarigaför denna verksamhet aldrig erkänt någonting innan de överbevisats. I debattenden , som var den första här i kammaren om IB:s verksamhet, sade utrikesministerninte ett ord om avlyssningsbåten; den som tittar efter i protokollet skallsjälv finna det. Denna affiir kan ännu icke läggas till handlingarna. Jagvill upprepa det krav jag tidigare ställde; Tillsätt en fempartikommission ochutred frågan i hela dess vidd. Då kan vi få fram det material som behövs för enslutlig debatt. säger att vi, för att förhåUandetmellan och skall vara gott, måste se till att vår underrättelsetjänstinte åter får utföra sådana handlingar som den bevisligen gjort sig skyldigtill. Det rör sig om en enda handUng -- att en FRA-båt har varitinne och bunkrat i finsk hamn. Och vi har sagt till att sådana båtar, i den månde förekommer, inte får bunkra på detta sätt . tror jag inte att detta är någon enormt stor fråga. Detär en bedömningsfråga, där vi självfallet anser det viktigt att följa vad denfinska regeringen tycker. Vi kan inte heller hindra människor i de öppna samhällensom finns att flyga privatflyg och vara med i den flygklubbsverksamhet somförekommer. Men de skall inte bedriva någon obehörig verksamhet. Det sominträffade kan tolkas som om de skulle ha kunnat bedriva'sådan obehörigverksamhet, men det kan inte bevisas. Det är ändå ett skäl att rent allmäntunderstryka att man måste vara försiktig på sådana här punkter, så att inte ensmisstankar uppstår. Genom mitt påpekande att det har gjorts stora utredningarom i och för sig uppenbart orimliga påståenden om en ClA-landstigning osv. gavjag en chans att inta samma ståndpunkt som alla andra iSveriges riksdag, samma ståndpunkt som president, den finska pressenoch partierna ja, jag vet inte riktigt vilken uppfattning i stannat för, eftersom de finns i litet olika boningar.Herr som säger sig vara angelägen om förbindelserna mellan Sverigeoch , hade här kunnat ta chansen att ge sitt UUa bidrag, men han toginte den chansen. Det var synd, men det är inte heller någon större tragedi.Jag tror nämligen att de senaste veckornas våldsamt upphetsade debatt i massmediahar haft vissa goda ting med sig. Den har visat styrkan i våra förbindelser:man lät sig inte provoceras. Den har också visat något annat, som jag märker vid allade kontakter jag har - att det finns en enorm portion av sunt förnuft hosbefolkningen i och . Människor tycks anse att det kan varaintressant att läsa om det här, men de går inte på vad som helst. Jag möterständigt samma uppfattning; Det är klart att vi måste hålla oss med enunderrättelsetjänst, såsom väriden ser ut. De som arbetar inom dennaunderrättelsetjänst kan, Uksom fallet är i all annan mänsklig verksamhet, begåfelaktigheter och göra sig skyldiga till omdömeslöshet. Men vi tror i grundenatt den verksamheten står i svenska samhällets tjänst och söker följa de värderingarsom det överväldigande folkflertalet har gett uttryck åt och den utrikespolitiksom de svenska statsmakterna med stor skärpa lagt fast. Vi föriitar oss på attde politiska instanserna kommer att, så långt sig göra låter, kontrollera attdet faktiskt sker. Allt detta utesluter inte skröpligheter och felaktigheter,men det utesluter mycket grava fel, tror jag. Därför har den senaste veckansdebatt kring den här frågan, som så fridsamt avslutats, också framför alltavslöjat något om styrkan i förbindelserna mellan de nordiska folken och om detförtroende som vi i grunden hyser för varandra. Utrikes-, handels-och valutapoUtisk debatt Herr förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tUlytteriigare replik. Utrikes-, handels-och valutapolitisk debatt HerrBURENSTAM (): Efter det meningsutbyte som just harförekommit kan det vara värdefullt att få konstatera attregeringsdeklarationens ställningstaganden kan vinna en mycket bredanslutning. Detta är värdefullt med tanke på att enigheten om utrikespolitikenär en grundläggande styrka för vårt land. På det internationella ekonomiska området har dramatikenunder den senaste perioden varit påtaglig. Detta framgår också avregeringsdeklarationen, även om framställningen i dessa stycken kanske ärmindre inträngande än vad gäller avsnitten om den internationella politiken. i utgjordestartpunkten för nya världsomspännande förhandlingar inom handelspolitiken. Iregeringsdeklarationen sägs det att i detta sammanhang ämnar"verka för en kraftig sänkning av tullarna på industrivaror och ettavskaffande av sådana icke-tariffära handelshinder, som skapar väsentligaproblem för världshandeln". Detta ställningstagande är bra och ligger ilinje med traditioneU svensk handelspolitik. Deklarationen förbigår dock här en viktig fråga. Denhandelspolitiska debatten gäller i hög grad hur man vid en fortsattliberalisering av världshandeln skall utforma sådana skyddsåtgärder som kanbehöva tillgripas om det skulle uppstå strukturella anpassningsproblem förolika näringsgrenar. Det finns tre anledningar till att frågan omskyddsklausuler har kommit i förgrunden. För det första; När det sedvanligatullskyddet gradvis avvecklats, lämnas olika känsliga branscher mera öppna försvängningar i de internationella konkurrensförhållandena. För det andra: Nyaindustriländer med helt andra kostnadsförhållanden har brutit sig in påvärldsmarknaden. För det tredje; De olika regeringarnas växande åtaganden oc:h politiskaambitioner att försöka garantera sysselsättning utan några störningar har gjorten branschmässig anpassning under internationellt konkurrenstryck svårare. Närman nu diskuterar möjligheterna att ytterligare utnyttja den internationellaspecialiseringens fördelar genom att fortsätta avvecklingen av de traditionellahandelshindren, har man velat skaffa sig vissa garantier för att kastningarnai branschernas internationella förutsättningar inte skall bli alltför tvära. Detta kan tyckas vara naturligt och riktigt. För vår delär en ytterligare avveckling av tullar och andra handelshinder en fördel.Möjligheten även för oss att, om det skulle uppstå påfrestningar för den enaeller andra branschen, falla tillbaka på skyddsklausuler kan tyckas vara en fördel.Men här finns också en risk. Bestämmelser i handelspolitiken om hur man skallförfara när den ena eller andra branschen kommer i trångmål måste nödvändigtvisvara utformade så att ett ganska stort beslutandeutrymme lämnas till detenskilda land som vill åberopa klausulerna. Därvid finns en risk för missbruksom blir speciellt påtaglig för ett litet land, som inte har så mycket attsätta emot i det internationella spelet. Jag tror därför att det vore bra för oss om dessaskyddsklausuler fick ett ganska begränsat innehåll. Det skulle vara intressantatt veta hur den ställer sig till utformningen av dem. Risken föratt olika skyddsregler kan komma att tillämpas på ett nationalistisktsätt kan vi iaktta på nära håU i vårt eget land. StatsrådetLidbom har iagt fram ett utredningsförslag som går ut på att man skall kunnaresa nya hinder för svenska företags investeringar utomlands. Man åberopar dären undantagsklausul som finns inom våra avtal med . Endast genom att pressadessa bestämmelser kan man' till nöds skyla över den bristande juridiskagrunden för de regler som man har tänkt införa. Skulle vi i en nyhandelspolitisk ordning få skyddsregler som skulle komma att tillämpas på ettsådant sätt som gör med ;s regler är jag rädd för att ett litetland som inom handelspolitiken mycket lätt råkar ur askan i elden. En sådan nationalistisk politik som deinvesteringsbegränsningar som föreslår kan tyckas ge fördelar påkort sikt, men kommer nackdelarna på litet attöverväga. Så kommer det definitivt att bli om andra länder vidtar motåtgärdermot oss. Men även utan sådana motaktioner är riskerna uppenbara. Eftersom frågan om utländska investeringars verkningar harvarit aktuell inte bara i vårt land utan också i andra länder är det naturiigtatt det har gjorts en serie vetenskapliga studier beträffande sammanhangen. Somvanligt är det svårt att komma fram till helt säkra resultat, men den alldelesövervägande slutsats som i studierna tränger sig fram är att begränsningar avdet slag som den överväger inte gynnar vare sig exporteneller sysselsättningen i det land som vidtar begränsningarna. Det kan egentligentyckas konstigt; vid första påseendet kan det förefalla ganska självklart atten investering utomlands innebär att vad som annars skulle ha kunnat exporterasfrån det egna landet i StäUet kommer att produceras i det andra landet och attsysselsättningstillfällen då kan komma att falla bort. Men så är det alltsåinte, och anledningen tUl det är att inskränkningar i direkta investeringarinte innebär att de företag som utsätts för dem har något fullvärdigtalternativ i att investera i det egna landet. Det kan faktiskt i stället bli såatt investeringarna inte alls kommer till stånd. På det sättet kan de svenskaföretagen få sämre förutsättningar att hävda sin ställning ochdärigenom sämre möjligheter att klara både sysselsättning och export. Om man tittar på de remissutlåtanden som redan har kommit,finner man att detta är just vad t. ex. påpekat. Hanhar gjort det med hänvisning till en vetenskaplig studie som har utförts iEngland. 1 har sedangjort en undersökning av den svenska industrins investeringar i utlandet. Avdenna framgår att svenska industriföretag med dotterbolag utomlands ökade sinexport 1970. ökade den totalasvenska exporten mindre den ökade . Det är anmärkningsvärt attde företag som har producerande dotterbolag utomlands ökade sin exportbetydligt mer än andra företag. Vad beträffar sysselsättningen är det så att deindustriföretag i som har utländska dotterbolag under dennafemårsperiod ökade sin sysselsättning . Det är inte så mycket,men det är i alla fall en betydligt bättre utveckling än den som skett iindustrin i dess helhet. Där har det nämligen varit ennedgång i sysselsätt- Utrikes-, handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-, handels-och valutapolitisk debatt 1 regeringsdeklarationen kritiserar man bl. a. olikaförslag som framkommit vid en internationell konferens angående linjesjöfartensvillkor som pågår. Utrikesministern säger; "Ett konventionsförslagföreligger som, om det genomföres, kommer att orsaka allvariiga problem för densvenska handelsflottans möjligheter att delta i världssjöfarten och atttransportera vår egen sjöburna import och export." Det förslag som utrikesministern här diskuterar går ut påen flaggdiskriminering till av linjetrafiken genom att två ländersom handlar med varandra får reservera vardera av transporterna försina egna kölar. av linjefarten skulle bli kvar förkonkurrens på det sätt som sker. Detta förslag, som det inte skrivits så mycket om i svenskpress, är ett utomordentligt allvarligt hot mot vår sjöfartsnäring. Ungefärhälften av vår sjöfart är linjefart. Resten är trampfart, men även trampfartenkan komma i skottgluggen ifall principen om flaggdiskriminering börjar bliallmänt accepterad. Totalt sett har den svenska handelsflottan bruttofrakterom :nära 5 mUjarder kronor , och den sysselsätter 25 000 personer. Detfinns mycket som tyder på att hotet mot vår sjöfart måste tas på stort allvar. och har tidigare haft samma uppfattningsom vi, nämligen att man inte bör ha någon flaggdiskriminering, men dessa tvåländer har släppt denna sin tidigare inställning. Det är egentligen bara deskandinaviska länderna och som hyllar den inställning till hursjöfarten skall vara ordnad som vi har och som är grunden tillatt den svenska handelsflottan har kunnat utvecklas på det sätt som varitfallet och kommit att spela en så betydelsefull roll när det gäller både attintjäna valuta och att ge sysselsättning. Det är därför bra att Sverigekraftfullt agerar mot det här konventionsförslaget, och det är bra attutrikesministern kallade till sig ett antal företrädareför andra industriländer för att ge uttryck för den svenska kritiken. Menutrikesministern måste ju vara medveten om att hans möjligheter att i en frågasom denna få gehör för svenska ståndpunkter minskas om det är så, som jag härpåpekat, att man från svensk sida lägger fram egna nationalistiskaoch protektionistiska förslag som man nu gör vad det gäller utländskainvesteringar. De länder som tänker sig inskränka möjligheterna för t. ex.svensk sjöfart använder precis de argument som används av regeringen i Sverigenär den vänder sig mot utländska investeringar. Man säger; Vi vill hållamöjligheterna nere för att delta i sjöfarten, därför att vi villreservera sysselsättningen på egna fartyg. Vi vill se till att vi själva kantjäna ihop pengar, som man annars skulle betala till i form av frakterDet är alltså precis samma sorts motiv som använder i sinpromemoria om hur vi skall ha det med utländska investeringar. Vad skulle då de svenska rederierna kunna göra om det, somdet tyvärr ser ut, blir allvar av dessa hot? Ja, här får man i blixtbelysninginsyn i det tvivelaktiga i regeringens förslag om hinder för utländskainvesteringar. Rederierna kommer faktiskt, såvitt jag förstår, att ställas införettdera av två alternativ; antingen måste den svenska handelsflottan avvecklaen viss del av sin verksamhet eller också måste man finna på någon metod attomregistrera svenska fartyg till utländsk flagg och inleda samarbete medutländska rederier. Inget av dessa alternativ är lockande. Men att lägga ned endel av den svenska handelsflottans verksamhet ter sig självklart sämre än attförsöka vidta någon annan form av motåtgärd. Men försöker man hålla liv iverksamheten genom att på något sätt omregistrera tonnage, då blir det faktisktfråga om en direktinvestering. Formellt skulle det klassificeras som en sådan.Det blev en typ av direktinvestering utomlands, som utgör ett exempel på attalternativet till en sådan inte nödvändigtvis behöver innebära motsvarandesatsning här hemma, vilken, som i detta fall, skulle omöjliggöras genom de nyaregler man diskuterar på sjöfartens område. Mitt uppe i de stora förhandlingar, som inleddes i höstasi om ett ytterUgare frigörande av handeln, finns ännu en risk för attutvecklingen i stället kan gå i motsatt, protektionistisk riktning. Ländernahar nämligen fått ökade besvär med sina betalningsbalanser, och detta har somvi vet kommit att medföra kriser i det internationella betalningssystemet. Detinternationella monetära system, som växt fram , harfaktiskt kommit att brytas sönder. Tursamt, ja förvånansvärt nog har dettaåtminstone än så länge inte lett till att världshandeln har stagnerat. Men riskfinns för att valutaproblemen kommer att bli ett allvarligt hinder för handeln.I de stora handelsförhandlingarna har ett land som intagit denställningen, att det egentligen inte är så stor idé att prata om ytterligarehandelsliberalisering så länge man inte lyckats lösa betalningsbalanssvårigheterna.Det ligger ju något i den franska ståndpunkten. Skulle det verkligen bliallvarliga betalningsbalansrestriktioner, måste detta bli ett allvarligt hotmot handeln, även om detta inte var själva avsikten med inskränkningarna. Dennasynpunkt framfördes med all önskvärd kraft av ;s chef i ett föredrag här iStockholm så sent som i går. De svårigheter man har att klara ländernas jämvikt ifråga om betalningsbalans har ökat i oroande grad genom de stora oljeprishöjningarna.Man beräknar som det också sägs i regeringens deklaration attprishöjningarna på oljan kommer att kosta industriländerna , och det beloppet kan ju stiga ytteriigare ,om importvolymerna upprätthålls och priserna inte faller. För att få någotgrepp över vad en sådan förändring innebär, kan man titta på hur situationenför ett land som förändrats. Detta lands oljeinkomster kommer iår att öka från till 30 miljarder. Eftersom den totalabefolkningen är 6 miljoner människor, innebär detta oljeinkomster om per individ. Detta innebär att redan oljeinkomsterna ger en summa perhuvud som är lika hög som den svenska nationalinkomsten per huvud. Redandeltager alltså en inblick i vilken form av scenförändring som det här är frågaom. Men eftersom landet ändå är ett outvecklat land är detsannolikt att konsumtion och investeringar i landet kommer att ligga på enförhällan-devis låg nivå. Importen kanske inte blir större än låt oss säga 5miljarder dollar . Det skulle i sin tur innebära att Saudi-Arabiensinternatio- Utrikes-, handels-och valutapoUtisk debatt 5 protokoll 1974. Utrikes-, handels-och valutapoUtisk debatt nellatillgångar i form av valutor, utländska värdepapper och direktinvesteringarskulle komma att öka mycket snabbt. På en tioårsperiod kan dessa tillgångar ökamed kanske . Låt oss försöka få en inblick i vad det beloppet innebär.Räknar vi att landet i fråga skulle lyckas placera sina tillgångar utomlands pådet sättet att man fick en avkastning på , skulle detinnebära att vid slutet av tioårsperioden kommer att ha inkomsterbara av sina utländska investeringar som är lika stora som hela den svenskanationalprodukten .