prot · FX0991 · 1974-12-31 00:00:00 — Jag tror att man måste ställa frågan; Vad ärdet som gör att det är överklassens och den högre medelklassensungdomar som dominerar vid våra högskolor? Som jag ser det måste det rimligtvistill stor del bero på studiefinansieringssystemet, som bygger på skuldsättning. För mig är det väldigt viktigt att bryta den socialasnedrekryteringen. Det faktum att bara en av tio ungdomar från socialgrupp 3går till högskolestudier mot åtta av tio från socialgrupp 1 är ett mycketallvarligt symtom på den. Jag tror att en höjning av bidragsdelen till 25procent inte speciellt skulle gynna de välbeställda utan tvärtom värna om demsom har det sämst i det här avseendet. En 25-procentig bidragsdel är inte allstillräcklig, men den kan ses som ett minimum. Genom att höja bidragsdelensuccessivt kan man sedan införa studielön. Överger man tanken på studielön, somkan motverka den sociala snedrekryteringen, då har man också övergivit en av destarkaste sociala motivationerna för en lönepolitisk utjämning i dettaavseende. Nr 91 Herr utbUdningsministernZACHRISSON; Tisdaeen den talman! Det är bra att nu så klarterkänner 28 mai1974 fördelarna i det studiemedelssystemvi här diskuterar och inte vidhåller idén attbanklån skulle vara bättre. Det är inte ens hugget som stucket, ,utan det här lånesystemet är verkligen förmånligare. Det tycker jag att vi harskyldighet att upplysa studenter och andra om, så att de inte vilseleds. Isjälva verket får de ökade kostnader om de väljer att gå den andra vägen. I fråga om de frivilliga återbetalningarna har detovedersägligen skett en påtaglig förändring; de siffror jag nämnde illustrerarju det. Men det intressanta är inte i och för sig pengarna, utan det är hurmånga människor som det här gäller. På den punkten har det, som sagt, inträffaten avsevärd förändring . () kort genmäle; Vad som gör att man kan sluta upp bakomett förslag från regeringen är just det faktum att det innebär en förbättring.Tidigare har det däremot varit relevant att kritisera studiemedelssystemet. Utbildningsministern säger att de frivilligaåterbetalningarna har minskat i mycket hög grad. De kommer enligt de uppgifterjag har fått från universiteten med aU sannolikhet att ytterligare minskamycket kraftigt. Oberoende av den proposition som vi här behandlar går detnämligen nu ett rykte att man kommer att avskriva destudiemedelsavgifter som enligt det här förslaget skall skjutas upp till ensenare tidpunkt. Det behövs bara att dagens studenter har en misstanke om attde avgifter som man slipper betala ett visst år kommer att avskrivas för att vikan vara säkra på att effekten kommer mycket kvickt; de frivilligaåterbetalningarna kommer säkert att minska ytterligare. Majoriteten av dagens studerande vid högskolor ochuniversitet står utanför studiemedelssystemet. Det borde naturligtvis vara avintresse att undersöka vad detta egentligen beror på. Det kan bero på att dessastudenter ägnar en större del av sin studietid åt förvärvsarbete, och det ärmed all sannolikhet så. Vi måste också sammankoppla studiestödssystemet meduniversitetssystemet i stort. Enligt uppgifter som vi har fått från statistiskacentralbyrån kan vi konstatera att av dem som inskrevs vid universitet ochhögskolor i filosofisk fakultet hade efter sex terminermindre än klarat 120 poäng. Detta skall ses mot bakgrund avönskemålet när PUKAS genomfördes om en sådan genomströmningshastighet uppnådde 120 poäng . Man kan inte frikoppla detta resultatfrån studiemedelssystemet, och man bör alldeles särskilt koppla samman det meddet faktum att de kategorier vi finner vid våra universitet och högskolorär annorlunda än de vi hade . Utbildningsministerntalade här om prioritering av vuxenstuderande Men vad är egentligen vuxenstuderande och i32 vad är ungdomsstuderande? Vi kan konstatera att över hälften av de nyinskrivnavid våra universitet och högskolor är , och de Nr 91 kommer medall sannolikhet att räknas till den kategori som SVUX-ut- Xisdagen denredningen i sitt aviserade betänkande kommer att betrakta som vuxenstu- 28maj 1974 Studiemedelssystemet är det studiestödssystem som de - ; måsteutnyttja, om de inte förvärvsarbetar. Vad som har hänt är följande. Från början förutsatte vi -alla parter -att studiemedelssystemet skulle utnyttjas och att dess värde låg iatt det skulle underlätta för de studerande att försörja sig så att dehelhjärtat kunde ägna sig åt studier. 1 stället har det blivit så att de nyatankarna om varvad utbildning och förvärvsarbete och om återkommande utbildninghar trängt fram och haft tUl resultat att man klarar en stor del av sinastudier med förvärvsarbete. Det är en tendens som vi finner i mångaandra länder i utpräglat hög grad i . Jag tror inte att det är en, lyckligutveckling - och jag är ganska övertygad om att utbildningsministern inteheller tror det därför att den onödigt belastar våra investeringar iuniversiteten och högskolorna. Deras utnyttjandegrad blir ju lägre på detsättet. med att kritiken mot studiemedelssystemet vuxitsig allt starkare har socialförsäkringsutskottet i och med framläggandet avbetänkandet nr 19 kapitulerat och gått med på en ny, allsidig ochförutsättningslös utredning om den framtida studiefinansieringens utformning.Utskottet skriver; "har man i en strävan att åstadkomma så stormaterieU rättvisa som möjligt inte kunnat undgå att bestämmelserna blivitdelvis komplicerade och svåröverskådliga." Ja, herr talman, den första lagtexten omfattarca 8 sidor lättläst lagtext. Det nya förslaget, som vi här behandlar, består avett tillägg på ca 40 sidor låt vara enspaltiga ytterligt svårläst text, säsvårläst att den skulle kunna vara tillkommen just med avsikt att påvisa,enligt GrönköpingsmodeU, hur sväradministrerat hela studiemedelssystemetblivit. Den framlagda lagtexten bäddar helt enkelt för att utskottet måstereagera och säga: är det tid att börja om. Moderata samlingspartiet har ju ända sedan tillkomsten avsystemet reagerat mot dess utformning. Glädjen över att vi fått rätt störsemellertid av medvetenheten om alla de studerande som kommer att få dras meddetta lappverk under ytterligare kanske sex eller , innan den allsidigautredningen kommer att resultera i praktiska förslag. Jag vill gärna passa på att beklaga att den nu upphörandestudieme delsutredningen, som haft i som ordförande och där jag själv ännu så länge är ledamot, aldrig fick arbeta allsidigt och förutsättningslöst. Tvärtom sade statsrådet i direktiven till utredningen; "Utredningen bör däremot inte beröra de grundläggande principerna för studiemedelssystemet." Från moderata samlingspartiets sida yrkade vi på att utredningen skulle ha större möjligheter att se över systemet och föreslå förändringar. Det var ju många saker som visade sig vara orimliga, bl. a. urholkningen av bidragsdelen respektive det illa fungerande återbetalningssystemet. har här lagt fram våra synpunkter och även kunnat uttrycka vår uppriktiga glädje över att åtminstone på återbetalningssidan påtagliga förbättringar nu kommer till stånd. Men socialförsäkringsutskottets betänkande nr 19innehåller flera reservationer berörande principiellt viktiga bestämmelser istudiemedelssystemet, vilka i vissa fall har en klart diskriminerandekaraktär. Ända sedan studiemedelssystemets tUlkomst har tilldelningens beroendeav makes ekonomiska förhållanden verkat otidsenlig och stridande mot den aUtmerframväxande uppfattningen att var och en självständigt skall svara för sinautbildningskostnader. I reservationen 4 föreslår moderata samlingspartiets ochfolkpartiets ledamöter en förbättring som berör prövningen mot egen inkomst. VivUl höja fribeloppet för egen inkomst från av basbeloppetper termin innan reduceringen sker, och reduceringen bör dessutom ske medhälften av vad som överstiger fribeloppet. Detta föreslogs av en enhälligstudiemedelsutredning, och det är värt att nämna att både ochcentrala studiehjälpsnämnden föreslog en uppräkning tiU . Utskottethänvisar nu till SVUX, men det hjälper på inget sätt dagens studerande. Och jagviU gärna uttrycka min förvåning över att , som väckt motioner isamma riktning, när det gäller utskottsbehandlingen inte har skrivit enreservation utan ett särskilt yttrande som i sak enligt mitt bedömande inteskiljer sig från reservationen. I fråga om makes förmögenhet föreslås nu nya regler som ärvärre än de tidigare i det avseendet att de ökar det ekonomiska beroendet makaremeUan. Förut fick vardera maken ha högst sex basbelopp i förmögenhet innanreduktion skedde nu föreslås att makar tillsammans skall ha högst nio. Attegen förmögenhet påverkar rätt till studiemedel tycker jag är riktigt. Menskall makes göra det? Utbildningsministern har tUlsammans med mig tiUbringatåtskilliga år i familjelagssakkunniga där vi gemensamt, vågar jag säga, hararbetat för en ökad ekonomisk självständighet makar emellan. Jag hade hoppatsatt i och med att blev utbildningsminister skulle de principiellasynpunkterna när det gäller makars självständighet kunna komma till uttryck bl.a. i reglerna inom studiemedelssystemet. Så har emellertid inte blivit fallet. är ju situationen den i fråga om makes förmögenhet attdenna bl. a. kan vara enskild förmögenhet genom äktenskapsförord, och den är dåur alla juridiska synpunkter helt oåtkomlig för makan då det gäller att betalastudiekostnader. Vidare är en sådan förmögenhet i många fall bunden tUl jordbrukeller rörelse eller på annat sätt. Det är en orimlighet, tycker jag - och jagvågar faktiskt säga att jag tror att utbildningsministern har sammauppfattning - att dessa pengar på något sätt måste frigöras för att finansierastudierna för maka eller för partner med vilken man har barn. Dessutom kan jaginte se någon annan möjlighet för maka om hon inte vill finansiera studiernagenom förvärvsarbete - än att ordna med skilsmässa, om det finns förmögenhetmen man inte har något äktenskapsförord. Då får hon genom utnyttjande avgiftorätten tiUgång tUl halva förmögenheten. De här sakerna kan lika bra som jag viddet här laget. Det är, herr talman, en orimlig situation. Jag kan inte förståatt utskottets centerpartister, som anser sig representera en stor delav landets jordbrukare, biträder en lagstiftning som omöjliggör för en Nr 91 kvinna, gift med en jordbrukare, att få tillgång tiU studiemedel även i Tisdaeen den sådana fall där jordbruket eller rörelsen inte avkastar någonting. Sedan vUljag också något beröra vad i sade --------- ; omrätten tUl 10 procents återbetalning av studiemedel oberoende av Uidiesocialt stöd Här åsyftas den stora kategori människor, vanligtvis hemmavarandekvinnor, som saknar förvärvsarbete och egen inkomst. För attkunna studera måste de kvinnorna på grund av makens inkomst ta avmedlen för sitt eget uppehälle, som hon ju har laglig rätt till, eUer t. ex. hushållspengar eller underhåU tiU barnen för att finansiera de mestelementära utgifterna, dvs. böcker, avgifter och resor. man kundeha visat dessa kvinnor den generositeten att de fått utnyttja Det är särskUt markant att denna möjlighet står till buds närdet gäller utbildning inom arbetsmarknadssystemet. nämligenfå AMS-pengar i en sådan situation. Men här diskriminerar man De kan inte studera vid läroanstalt där man inte får AMS-stöd,och detta därför att makens inkomst är för hög för att hon skall harätt tiU studiemedel. i och jag har tidigarediskuterat de här sakerna, och vi kan väl nu bara konstatera att vi har igrund olika uppfattningar. Sedan vill jag också säga några ord om centerpartietsagerande i studiemedelsfrågan över huvud taget. Fröken hör verkligentill dem som kan hänga med i turerna i denna underliga studiemedelslabyrint.Hon har också motionerat om en höjning av fribeloppsgränsen och om värdesäkringav bidragsdelen. Men i intetdera fallet har hon följt upp sina motioner, trotsatt moderater och folkpartister har reserverat sig till förmån för hennesyrkande. Vore det inte lämpligt att visade litet större gehör förvad en av deras på detta område sakkunniga har att säga? När det gäller reservationen 5 ställer sig ,vid sidan om de andra borgerliga partierna. Vid behovsprövning av egen ochmakes förmögenhet skall man enligt propositionen i samband med studiemedelstilldelningenliksom vid beräkning av avgiftsunderlaget vid återbetalning av studiemedel utgåfrån den skattepliktiga förmögenheten. Enligt 2 §förmögenhetsskatteförordningen förstås med skattepliktig förmögenhetkapitalvärdet av tillgångarna minskat med kapitalvärdet av skulderna. Det ärhelt enkelt restposten som är den studerandes kapital. Vid fastställande avavgiftsunderlaget för återbetalningen får man alltså avräkna studieskulden somen skuld från tillgångarna vilket är helt riktigt. Men när man ansöker omstudiemedel och skall uppge sin förmögenhet får man plötsligt inte - trots attsamma skatteregler skall gälla - använda denna subtraktion utan måste då räknasina tiUgångar som brutto oberoende av vilka studieskulder man har.Utskottet säger litet ursäktande att uttrycket skattepliktig förmögenhet kanskeär olyckligt valt som beskrivning av underlaget för tilldelning av studiemedel.Men om utskottet tycker att uttrycket är olyckligt valt - man kan faktiskt sägaatt det är felaktigt valt varför ändrade man då inte på bestämmelsen? Reservationerna 8 och 9 av moderata samlingspartiet ochfolkpartiet har till stora delar samma innebörd. De tar upp de marginaleffekter som 135 följer avatt också makes inkomst skall inverka på återbetalningens storlek. Jag lyssnademycket noga på det anförande som i höll. Det ärbetecknande att som låt vara i förväg - bemötte alla argumentenför våra reservationer inte bemötte vad som sägs i reservationerna 8 och 9. Ochjag kan förstå honom - det måste vara svårt att finna argument för det. Man föreslår nu alltså nya regler för beräknandet av i vadmån makes inkomst också skall ingå i avgiftsunderlaget, och dessa nya reglerslår i vissa faU mycket hårt. De innebär att vid beräkning av avgiftsunderlagetför återbetalningen hänsyn skall tas dels tUl den egna inkomsten, dels till 40procent av makes inkomst , och denna procentsats ökarsedan med I procent för varje ytterligare tusental kronor. Som exempel kan nämnas att om två makar tjänar 40 000kronor var och bägge har återbetalningspliktiga studiemedel blir derassammanlagda avgiftsunderlag , trots att deras inkomstertillsammans endast uppgår till . I vars och ens avgiftsunderiagingår nämligen dels den egna inkomsten, , dels i det här fallet 60procent av makens inkomst, , tUlsammans . representant har i sin reservation varitangelägen att beröra de lägre inkomsttagarnas problem. Denna regel slår påprecis samma sätt för dem. Skulle bara den ena maken ha inkomst - säg eninkomst på - blir avgiftsunderlagen plus 60 procentav makens inkomst, dvs. detta alltså trots att familjeinkomstenbara uppgår till . Vi anser att en spärregel borde ha införts. För att täckain de fall där bara den éna maken förvärvsarbetar men båda skall göraåterbetalningar på sina studieskulder borde man vid beräknandet avavgiftsunderlaget ha utgått ifrån den inkomst familjen har och fördelatavgiftsunderlaget på makarna i relation tUl deras studieskulder. kommer manalltså upp till ett avgiftsunderlag som är barockt mycket högre än familjensreella inkomst, vare sig bara den ena eUer båda makarna förvärvsarbetar. Jag vill här erinra om ett missförstånd. Många tror är tvingad att betala sin makes studieskuld. Men centralastudiehjälpsnämnden skrev i sin information : "Att din makesekonomi beaktas vid beräkningen av avgiftsunderlaget och därmed kan komma attpåverka din avgiftsskyldighet, innebär dock inte att din make ansvarar förbetalningen av dina avgifter." Detta hindrar inte att jag tycker attmakarna bör kunna hjälpa tUl att betala varandras studieskulder. A-fen denberäkning som görs är orimlig. Jag har talat längre än jag hade angivit det finns naturligtvis mycket att säga om det här. Jag vill sluta med att yrkabifall till reservationerna 2, 4, 5 och 8. Vi får väl se tiden an tills vi mot bakgrund avde nya regler som aviserade - får ytterligare en diskussion omstudiemedelssystemet. Vi skall väl också ha fått sedirektiven till den nya utredningen. Låt mig sluta med att säga att jag motbakgrund av den vilja visat att åstadkomma rättvisa på dettaområde hoppas att han skall utforma dem så att vi kan få större enighet kring det framtida studiestödssystemet än vi upplevt med det I dettaanförande instämde herrar Ringaby (m) och Nyhage (m). Fröken () kort genmäle; Det säger visar hur krångligtdet system vi nu har är. Det finns många detaljregler som är svårförståeliga. anser att har svikit genom att viinte stöder reservationen 4, där och bl. a. tar uppstorleken på fribeloppet. Men för att nå ett resultat får man ibland ge avkallpå några av sina förslag. I det här fallet har bl. a. följande hänt: Vi har nufått ett klart besked om att SVUX kommer att justeras om någon månad, något sominte var helt klart när motionen skrevs. Men vad som är viktigare är att ettenhälligt utskott ställt krav på en allsidig och förutsättningslös utredning avstudiefinansieringssystemet med en koppling till en utvidgning avsjukförsäkringen. Vi har fått fram en skrivning om en regelbunden omprövningoch anpassning tUl penningvärdet av bidragsdelen, och ett enhälligt utskottföreslår en ny resetilläggsklass inom studiehjälpens område för ungdomar sombor från studieorten. Jag anser, , att deti det här fallet är viktigare med resultat än med en möjlighet att dra lott omgränsen för fribeloppet. Jag vill håUa med i ett avseende. Det ärangeläget att den här frågan, liksom de övriga frågorsom departementschefenskjuter upp i väntan på SVUX, föreläggs förbeslut. Det förhållandet att utskottet föreslår en allsidig ochförutsättningslös översyn av det studiesociala systemet får inte innebära attjusteringarna i det här avseendet skjuts alltför långt . i (s) kort genmäle; argumenterar mycket kraftigt förreservationen 5 om att återbetalningspliktiga studiemedel skall få avräknassom skuld men också för reservationen 4, där det bl. a. krävs att 10 procentskall kunna utgå generellt till samtliga studerande oavsett inkomst ochförmögenhet. Detta skulle gynna mycket välbeställda grupper i samhället; de 10procenten skulle framför allt komma inkomsttagare till del som har inkomsteröver . Jag förstår att , som den goda moderat honär, förfäktar dessa tankar, men utskottets majoritet kan inte följa med i desvängarna. () kort genmäle; Vi har fört den här diskussionen förut, herrNilsson i , och den gäller: Vilken princip sätter man först? Anser man att en man eller kvinna, vars make eller maka må ha 100 000 eller i förmögenhet eller inkomst, skall tigga om pengar till böcker för de studier han eller hon vill bedriva? Om anser att det när det gäller makes inkomst finns en gräns över vilken man skall behöva tigga om pengar tiU sina böcker - och under vilken man inte skall behöva göra det skiljer sig och min uppfattning. Nr 91 i (s)kort genmäle; den '' talman! Jag tycker att spetsar tillargumentationen 28 maj1974 ganska väsentligt. Jag tror inteatt de normala förhållandena är sådana -------------------- somhon här anger. TUl att börja med skall jag beröradiskussionen om den sjunkande utnyttjandegraden i fråga om studiemedel. Jagtror att den huvudsakliga orsaken Ugger i ett helt annat förhållande än i detsom här åberopats. Utvecklingen bland de studerande har, vilket jag tycker ärbra, gått mot en ökning av antalet vuxenstuderande. Det gäller här vuxna som tidigarevarit ute i förvärvslivet och vuxna som är det -sådana som studerarpå deltid och av den anledningen kanske inte behöver ta ut studiemedel,eftersom de klarar sin ekonomi på annat sätt. Jag tror att de statistiskauppgifter som här har anförts mycket beror på den utvecklingen, som i varjefall jag är glad åt. Jag fick, , i uppgift att svara för de frågorsom i nu fick utskällning för, och jag tror att vifår hålla honom räkning för det. Jag satte upp mig direkt efter påtalarlistan, men man tog in emellan och det är varken fruSundbergs fel eller mitt. Den proposition som ligger till grund för det betänkandevi nu diskuterar behandlar i första hand återbetalningsreglernas utformning istudiemedelssystemet. Trots detta är det tämligen få yrkanden och reservationersom behandlar den här huvudfrågan. I stort är det endast detaljfrågor som man uppmärksammat ireservationerna. De grundläggande principerna ifrågasätts egentligen mycketlitet, och vi har hört herr Wijkman prisa återbetalningsreglerna. Att sedan fruSundberg i detaljer verkUgen skäller ut och dramatiskt sablar ned detta får viväl se som ett inslag i en tidigare påbörjad debatt, som jag tror att vi medtiden har anledning att tona ned. Jag tror man har anledning konstatera att enigheten kringutskottets betänkande i allt väsentligt är klart uttalad. Studiemedelssystemet, som jag redan nu tycker är ettmycket fördelaktigt system för låntagarna, kommer genom det nu aktuellautskottsbetänkandet att göras ännu mera fördelaktigt, särskUt pååterbetalningsområdet. Kritiken mot det nuvarande återbetalningssystemet harinriktats på det förhållandet att den garantiregel som finns inbyggd i systemet och som innebär att de studerande aldrig skall behöva betala tillbaka mer än de skulle ha gjort om de hade haft ett konventionellt lån med relativt låg ränta inte har gjort sig märkbar förrän vid slutet av avgiftsperioden. 1 stället för t. ex. återbetalningsperiod har den studerande kanske kunnat komma ned till en återbetalningsperiod pä 15 eller . Detta har låntagaren dock inte märkt i början, utan det har visat sig först mot slutet av återbetalningsperioden. Den studerande märker alltså inte den här förmånliga återbetalningsbestämmelsen förrän efter . Denna svaghet rättas nu till i det förslag som föreligger. Garantiregeln ger 'sig till känna direkt när denbehöver tillämpas, och jämförelseräntan, som för närvarandeär , kommer enligt förslaget att bli ett av Kungl. Maj:t särskiltfastställt regleringstal, som är fastställt till 1,032 enheter eller - omman räknar på samma sätt som tidigare - maximalt . Förslaget innebär också förbättringar för låntagarna närdet gäller beräkningen av avgiftsunderlag, avgiftsgräns ochstudiemedelsavgiftens maximibelopp. Till de här punkterna i utskottets betänkande har fogatstvå reservationer, nämligen en frän och en från utskottetsfolkpartist. I båda dessa reservationer föreslås sådana ändringar ibestämmelserna, att äkta makar som båda är återbetalningspliktiga förstudiemedel ej skaU i vanlig ordning behöva inräkna makens inkomst ochförmögenhet i avgiftsunderlaget. Reservanterna anvisar litet olika teknik fördessa ändringar, men de har i stort sett samma mål. Utskottsmajoriteten menardäremot att de förbättringar som föreslås kommer att medföra att den årligaavgiften för den återbetalningsskyldige inte kommer att bli alltför betungande.Höjningen av avgiftsgränsen och sänkningen av den årliga avgiftens maximibeloppändras nu från av skillnaden mellan avgiftsgräns och avgiftsunderlagtill av samma skiUnad, vilket kommeratt bli en avsevärd förbättringför den återbetalningsskyldige. Utskottsmajoriteten tror inte heller att det skulle varaspeciellt välbetänkt att slopa hänsynstagandet till makes förmögenhet vid uträknandetav avgiftsunderlaget. Bestämmelsen har tillkommit för att avgiftsskyldig maketUl en relativt välbeställd person inte skaU få hela studieskulden eller storadelar av den avskriven, omhaneUerhon avstår från förvärvsarbete efterstudietidens slut. Det är kanske svårt att förklara, men om båda makarnastuderar och den ena maken får en hög lön, medan den andra avstår från attarbeta eller i varje fall tjänar mycket litet, kan dennas studieskuld avskrivashelt. Detta tycker inte utskottsmajoriteten är riktigt utan anser att man bådeav statsfinansiella skäl och av rättviseskäl bör försöka att även av sådanamakar ta ut vad de har lånat. kan emellertid slopandet av dettahänsynstagande inspirera till manipulerande med familjens förmögenhet. FruSundberg gav här ytterligare ett tips om hur man kunde göra: man kunde ta utskilsmässa, så kunde man manipulera ändå mer!