prot · FX0951 · 1974-12-31 00:00:00 — De flesta av dessa målsmän har barn i skolåldern. Jag yrkarbifall tUl utskottets hemställan. Bidrag till svensk undervisning i utlandet Inte heller till det här betänkandet frånutbildningsutskottet har någon reservation fogats, och det sade även herrNordstrandh. Men det särskilda yttrandet, som ändåargumenterade för , är litet märkligt mot bakgrund av attutskottet så rejält, som också sade, har begärt att det skallske en översyn av utlandsundervisningen. Utskottet har grundat sitt ställningstagande på deiakttagelser som en grupp ledamöter representerande de flesta partierna iutbildningsutskottet gjorde under en resa i tUl någrautlandsskolor. Det har redovisats i det ganska utförliga utskottsbetänkandet,som utmynnar i en begäran om översyn av utlandsundervisningen. Och när det görsen sådan översyn, , kan man väl inte gärna hoppas på att tUlnästa budgetår få några dellösningar presenterade. Varken jag hade tillfälle att vara med på studiegruppens besök vidutlandsskolorna, men av den redogörelse som lämnades i utskottet framgick attdet finns ganska många tveksamma punkter som gör det nödvändigt att se överhela denna fråga innan man föreslår några ändringar. Om jag uppfattade rätt trodde han att manpå en del nya orter i utlandet inte skulle kunna inrätta någon undervisning.Men med de regler som gäller kan man ju göra nödvändiga förändringar iutlandsundervisningen. Om finner anslagen otillräckliga fårman väl pröva olika vägar för att klara den saken som frågornautreds. Eftersom det inteheller i detta ärende har ställts något säryrkande nöjer jag mig med dessakommentarer till inlägg och yrkar bifall till det enhälligautskottets hemställan. HerrNORDSTRANDH (m): Nej, jag vill inte polemisera, och jag trorinte heller att uppfattar mitt inlägg på det sättet. 4 protokoU 1974. A vdragsrätt för gåvor till allmännyttiga ändamål, m. m. Även jag har under den senaste sommaren sett en del avutlandsskolorna, dock i annan egenskap än som deltagare i en riksdagsresa, ochdärvid och på annat sätt har jag fått den uppfattningen att det finns en delproblem som jag inte tror kan vänta på sin lösning så som det tar attgöra en utredning - som jag annars mycket gärna vill ha - utan där man måstelämna delbesked eller presentera dellösningar. Jag tänker härvid påetableringen på nya orter. För dem finns det med tillgängliga resurser intenågot nämnvärt att ta och lägga över till utlandsundervisningen. sade att om det kniper får man försöka andravägar, och då hoppas jag att ansätter regeringen så hårt pådenna punkt att den ger Utet pengar på tilläggsanslag. Överläggningen var härmed slutad. Utskottets hemställan biföUs. § 15 Föredrogs utbildningsutskottets betänkande nr 12med anlednmg av motioner angående undervisningsgmppers storlek m. m. i skolan. Utskottets hemstäUan bifölls. § 16 Avdragsrätt för gåvor till allmännyttiga ändamål, m.m. Föredrogs skatteutskottets betänkandenr 10 i anledning av motioner om rätt tiU avdrag vid inkomstbeskattningen förgåvor till aUmännyttiga ändamål, m. m. I dettabetänkande behandlades motionema 1974:13 av m. fl. (fp) vari, såvitt nu var ifråga, hemstäUts att hos Kungl. Maj:t skulle anhålla om utredning isyfte att ge fysiska personer rätt till avdrag vid den statliga beskattningenupp tUl en. viss maximigräns för gåvor till religiösa ändamål samt tUl u-hjälpoch andra humanitära, kulturella, vetenskapliga eller eUest uppenbart samhäUsnyttigaändamål, 1974:75 av herrar () och NUsson i Agnas (m)vari hemställts att beslutade om en utredning rörande införande avavdrag vid taxeringen tiU inkomstskatt för gåvor, som den skattskyldige skänkttiU religiösa, humanitära, kultureUa, vetenskapliga eller eljest uppenbartaUmännyttiga ändamål, 1974:946 av m. fl. (fp) vari hemställts attriksdagen beslutade att hos Kungl. Maj :t begära skyndsam utredning syftandetill avdragsrätt för fysiska personer vid inkomstbeskattningen för gåvor upptill viss maximigräns till u-hjälp och andra humanitära ändamål samt religiösa,kulturella eller eljest uppenbart allmännyttiga ändamål, 1974:1226 av i (fp) vari hemställtsatt beslutade att Kungl. Maj:t skyndsamt utarbetade kompletteranderegler för beskattning av periodiskt understöd så att skattebefrielse ävenkunde 1974:1236 av m. fl. (m) vari hemställts attriksdagen hos Kungl. Maj:t skulle anhålla om utredning och förslag angåendeinförande av rätt för fysiska personer till begränsat avdrag vid beskattningenför gåvor tiU bl. a. reUgiösa ändamål. Utskottet hemställde att skulle avslå 1. motionen1974:13, i vad den behandlades i detta betänkande, 2. motionen1974:75, 3. motionen1974:946, 4. motionen1974:1226, 5. motionen1974:1236. Avdragsrätt för gåvor till allmännyttiga ändamål, m. m. Reservation hade avgivits av herrarMagnusson i (m), Mundebo (fp). Josefson (c), i Trobro (m),(), Hallenius (c) och i (c) vilka ansett att utskottetbort hemstäUa, att med anledning avmotionerna 1974:13, 1974:75, 1974:946, 1974:1226 och 1974:1236 hos Kungl. Maj:tbegärde utredning om införande av rätt till avdrag vid inkomstbeskattningen förgåvor tUl reUgiösa ändamål samt tUl u-Ujälp och andra humanitära, kultureUa,vetenskapliga eller eUest uppenbart samhäUsnyttiga ändamål. HerrJOSEFSON (c); I skatteutskottets betänkande nr 10 behandlasmotioner om rätt till avdrag vid inkomstbeskattning för gåvor tillallmännyttiga ändamål. Detta är en gammal känd fråga som åter är föremål förriksdagens behandling. Även om ställningstagandet i skatteutskottet är oförändrattyder ändå majoritetens skrivning på en något mer positiv instäUning tillutredningskravet . Jag noterar detta med tillfredsställelse,som jag är förvånad över att inte utskottet kunnat enas om enallsidig och förutsättningslös utredning av denna fråga. För alla parter skulleen sådan utredning varit värdefull. Man skulle ha fått frågan i dess helhetbelyst, man skulle ha fått både för- och nackdelar med en avdragsrätt kartlagdaoch man skulle även ha fått utrett hur ett eventuellt avdragssystem skulleutformas. Ingen kan förneka att en avdragsrätt vid beskattningen förgåvor till allmännyttiga ändamål skulle medföra en stimulans och öka resursernaför den värdefulla verksamhet som bedrivs av folkrörelser och ideellaorganisationer. En sådan avdragsrätt skulle också utgöra ett värdefullt komplementtill de statliga bidrag som utgår. I ett flertal andra länder tillämpas ett system med rätttill avdrag till ett visst maximibelopp. Också i vårt land har tillämpats ett system som inneburit rätt till avdrag vid denstatliga beskattningen för gåvor till vissa bestämda ändamål upp till ettbelopp av Utskottsmajoriteten åberopar i sitt yttrande de ökadebidrag till trossamfunden som föreslås, men man säger ingenting om de ökade Avdragsrätt för gåvor till allmännyttiga ändamål, m. m. utgiftersom drabbat de ideella organisationerna genom de senaste årensskatteomläggningsbeslut. Dessa beslut har inneburit en betydande omläggningfrån direkt till indirekt skatt. Både mervärdeskatten och arbetsgivaravgiftenär exempel härpå. Dessa nya pålagor har bidragit till starkt ökade kostnaderför de ideella organisationema. Enligt min och övriga reservanters uppfattning finns detall anledning att göra en allsidig utredning av denna fråga och att, som detstår i reservationen, "granska skälen för och emot avdragsrätt". Med den anförda motiveringen ber jag få yrkabifall till den vid utskottets betänkande fogade reservationen av herrMagnusson i m. fl. i (m): Detta är, som redan sagt, enfråga som vi aktualiserat här i utan att vinnaförståelse för den. Det är givetvis av utomordentligt stort värde för dereligiösa, humanitära, vetenskapliga och sociala organisationerna att de beredsbra arbetsmöjligheter. Naturligtvis måste man högt värdera allt det frivilligaarbete som där utförs. Det är därför också av stort värde för samhället omdessa organisationer får bättre arbetsmöjligheter. FöUaktligen är det av stortvärde för samhället att man gör gåvor till dessa organisationer skattefria. Deär till utomordentligt stor glädje och nytta inte minst för många ensammamänniskor i vårt land. För dem är det värdefullt att de har dessaorganisationer att ansluta sig till. Ett argument som vi ofta har mött är att de som villskänka pengar till dessa organisationer bör göra det av redan beskattade medel.Ja, det kan man kanske tycka. Men man får inte glömma att beskattningen i dagär mycket härd. För ett stort antal människor är det i sä fall helt enkelt intemöjligt att bidra något nämnvärt och därmed underlätta det ideella arbete somde av fullaste hjärta önskar stödja. Nog kan statsmakterna visa dengenerositeten mot enskUda människor att man genom en avdragsrätt ger dem störremöjligheter att bidra till något som de är så ivriga att arbeta och offra tidför. Denna samhörighet med en organisation tycker jag är värd uppmuntran. Vidare kan man, som jag sagt, räkna med attorganisationerna därigenom får in mera pengar. På det sättet gör man detmöjligt för dem att utföra mera av sitt goda arbete. Vi begär därför att förslag om rätt till avdrag skallframläggas för . Med en sådan avdragsrätt ger man människornamöjligheter att av sina arbetsinkomster bidra till och offra något för deorganisationer som de själva på allt sätt vill understödja. Det är motivet tillatt vi ständigt och jämt återkommit med dessa krav. Med dessa ord ber jag att få yrka bifall tillreservationen. HerrMUNDEBO (fp): Det brukar i utskottens betänkanden finnasett avsnitt som kallas . Nästan allafrågor som behandlas i har fått en tidigare behandling eller får detinnan riksdagenfattar ett positivt beslut. Det betänkande som vi nu diskuterar har ett långt avsnittmed , med redogörelser som sträcker siglångt tillbaka i tiden. Där nämns beslut vid flera av 1930- och 1940-talensriksdagar, där sägs att frågan har varit uppe till behandUng vid nästan allariksdagar . Varje gång har debatternaslutat med att , och har förordat att enutredning görs om rätt tiU avdrag vid inkomstbeskattningen för gåvor tillallmännyttiga ändamål. Och varje gång har socialdemokraterna och kommunisternasagt nej till en sådan utredning; och eftersom de två socialistiska partiernahittills haft majoritet har riksdagsbeslutet alltså blivit ett nej tillutredning, ett nej till begäran att få fram material som skulle belysa fråganom avdragsrätt, ett nej till en granskning av skälen för och emot avdragsrätt,ett nej till en prövning av hur en lag rörande avdragsrätt skulle kunnautformas. för vi ånyo den debatten, och den kommer att föras ändatill dess det fattas ett positivt beslut i , tUl dess enriksdagsmajoritet begär att den här frågan skall utredas. Det finns en del nya inslag i årets betänkande frånskatteutskottet. Där talas klarare än tidigare om nyttan och värdet av detarbete inom och utom landet som bedrivs av folkrörelserna och andra ideellaorganisationer. Där betonas också att dessa organisationer är ett värdefulltkomplement tUl samhällets egna institutioner och att det därför är ett allmäntintresse att de får tillräckliga resurser för sin verksamhet och för sinainsatser på olika områden. Det är bra att detta sägs. Det vore bra om uttalandenaockså bättre föUdes upp i handling, om samhället mer än hittUls skulle se folkrörelsernasom ett komplement till samhällets egna institutioner. Det finns tyvärr alltförmånga exempel på tillfällen då regering och samhällsorgan i praktisk gärninginte levt upp till dessa ord; man har menat att samhället har totalansvaret ochatt folkrörelserna och enskilda insatser inte längre behövs eller i vart fallspelar en rätt obetydlig roll; man har inte varit beredd att ge folkrörelsernatillräckliga ekonomiska resurser också med hänsyn tagen till denrestriktivitet med samhällets medel som är nödvändig då man måste gallra mellanolika angelägna önskemål. Jag tror att det skulle vara till fördel församhällsarbetet, för livskraften i demokratin, om folkrörelserna mer änhittills kunde fullgöra funktioner i samhället på t. ex. kulturpolitikens ochsocialvärdens områden eller i religiöst och humanitärt arbete. Jag vill framhålla två saker. För det första finner jagdet naturligt att samhället har huvudansvaret för exempelvis utbildnings- ochkulturpolitiken, forskning och socialvård. Det är bra att stal och kommun harhuvudansvaret för dessa uppgifter. Men vad frågan gäller är att folkrörelsernaskall kunna fylla en central roll som komplement till samhällsorganen. De kanmedverka till att förnya och utveckla arbetsmetoder, att ta initiativ, attfullgöra uppgifter som samhällsorganen inte till fullo orkar med, att ta tillvara människors engagemang, arbetsviUa och medansvar. Avdragsrätt för gåvor till allmännyttiga ändamål, m. m. A vdragsrätt för gåvor till allmännyttiga ändamål, m. m. För det andra finner jag det naturligt att huvudvägen församhällsstöd till folkrörelser och ideellt arbete är bidrag. Stat och kommunbör ge ett rejält ekonomiskt stöd det ger folkrörelserna goda möjligheter attarbeta. Men också här behövs ett komplement. Det behövs därför att samhälletsekonomiska stöd inte är och inom överskådlig tid inte heller kommer att varatillräckligt. Och det är här som avdragsrätten för gåvor till allmännyttigaändamål kommer in i bilden. Mänga, många människor lämnar redan ett betydande stödtill folkrörelser och ideella organisationer, till samfund, tUl humanitärt ochvetenskapligt arbete. De finner det naturligt, de ser det som en del av sittmedlemskap i en rörelse, som en del av sitt liv. Folkrörelserna, de ideellaorganisationerna, skulle inte kunna leva om de inte kunde lita på mångamänniskors stöd, uppoffringar, insatser. Men vi skulle kunna få mera stöd, ominte varje krona skulle beskattas, om inte nuvarande regler skulle hainnebörden, att av varje tia går till skatt. säger skatteutskottets majoritet att man "måsteförutsätta" att skatteutredning kommer att pröva behovet avavdrag för gåvor till allmännyttiga ändamål. Det är intressant.Finansministern, som har skrivit direktiven för utredningen, tycks inte haförutsatt det. Det nämns inte ett ord i direktiven om att skatteutredningenskall syssla med dessa frågor. Det kan sägas att utredningen, då den sysslar medinkomstbeskattningen, måste komma in också på avdragsrätlen. Ja, del ärriktigt till en del. Utredningen mäste komma in på frågan om olika avdrag förintäkternas förvärvande, reseavdrag, försäkringsavdrag o. d. Men avdragsrättför gåvor till allmännyttiga ändamål är inte en sådan avdragsfråga. Problem ochöverväganden om hur en avdragsrätt skall se ut för t. ex. resor till och frånarbetet och för gåvor till allmännyttiga ändamål är olika. Det är tänkbart att skatteutredning skulle kunnagöra en utredning också om dessa skattefrågor - jag vill självfallet inteifrågasätta skatteutredningens kompetens, även om jag tror att denna speciellautredning skulle kunna göras väl så bra av en annan grupp. Men skallskatteutredningen ta hand ocksä om detta, bör finansministern säga det klart utoch komplettera utredningens direktiv och förse utredningen med expertis pådetta speciella fält. Det har ju tidigare visat sig att finansministern vidtillsättning av utredningar och utformning av direktiv för utredningar inte tarstort intryck av formuleringar i utskottsbetänkanden, inte ens när det ärskatteutskottets socialdemokratiska majoritet som skriver. Men det avgörande är nu inte vem som skall görautredningen. Det avgörande är att en utredning görs. Utskottsmajoriteten hartagit ett litet försiktigt steg i den riktningen. Utskottsminoriteten har ettbestämt krav på att en utredning nu skall göras. Jag yrkar därför bifall till reservationen avherr i m. fl. I detta anförande instämde herrar iVarberg, Hylländer, i och i (samtliga fp). HerrLUNDGREN (s): Det här ärendet är som sagt en gammal bekant.Frågan om avdragsrätt vid inkomstbeskattningen för gåvor till kristna och andraändamål har diskuterats i och i den allmäna politiskadebatten. Från socialdemokratiskt håll har vi år försöktinformera de borgerliga om det ojämlika och orättvisa i ett avdragssystem somgynnar de rika och lämnar de fatliga utan stöd. Men man har ställt sigkallsinnig tUl våra argument, inte velat inse det orättvisa - jag skulle nästanvilja säga det okristliga i den föreslagna avdragsmodellen. Om jag ändock skulle vara en liten aning optimistiskkanske jag kunde våga förmoda att den socialdemokratiskaupplysningsverksamheten möjligen kan ge resultat. I varjefall tycker jag mig ana att några av de borgerliga motionärerna har börjatvackla något i tron. Rätten tUl avdrag bör vara maximerad, säger man nämligen.Indirekt är ju detta ett erkännande av att tidigare års förslag inte höllmåttet. Men är då detta deras nya förslag bättre? Nej,naturligtvis inte. Den som inga avdrag kan göra - och det gäller t. ex. deflesta pensionärer får inte ett öres hjälp med sina gåvor. Förslaget gynnarfortfarande dem som har, och indirekt får de som inget har vara med och betalakalaset. Det står alltså fast: Avstå frånavdragsrätten! Halvmesyrer med maximibelopp gör den inte riktigare. Avdragsidénär och förblir orättvis. Låt oss färska upp minnet med några exempel på hur snettavdragsrätten skulle slå. En pensionär som inte kan göra några avdrag alls vidtaxeringen får, om han eller hon ger en gåva på , en nettoutgift på1 . Den som har en årsinkomst på ca får däremot ennettoutgift på endast ca för samma gåva. En givare med en årsinkomstpå ca behöver bara betala ca av sin tusenlappsgåva. En annan problematik som de borgerliga inte gärna villlåtsas om är att avdraget på något sätt mäste dokumenteras införtaxeringsmyndigheten. För oss som regelbundet eller sporadiskt ger tUl kristnaförsamlingar eller till organisationer betyder detta att anonymiteten skulle gåförlorad. Vi brukar väl inte viUa tala om hur mycket eller hur litet vi ger t.ex. i kollekt eller i offerkuverten. Vem av oss vill ha kvitto på kollekten? Alla har väl hört den sedelärande historien om församlingsmedlemmensom hade gett en större gåva tUl församUngen men till pastorn meddelat att hanvUle vara anonym. Pastorn lämnade på församlingsmötet information om attförsamlingen erhållit en större gåva men att givaren önskade vara anonym, varpågivaren begärde ordet och sade: "Ja, jag tyckte att det var bäst så." Samhället bör stödja det idéburnafolkrörelsearbetet via direkta bidrag. I utskottets skrivning exemplifierasdetta. a. nämns alt anslaget till bidrag till trossamfunden i åretsstatsverksproposition föreslås bli fördubblat. Det är väl för övrigt efterkulturutskottets sammanträde ingen hemlighet att bidraget kommer atl bliuppräknat ytterligare en bra bit, redan för /75. Avdragsrätt för gåvor till allmännyttiga ändamål, m. m. Avdragsrätt för gåvor till allmännyttiga ändamål, m. m. bra, tydet idéburna folkrörelsearbetet är utomordentligt värdefullt. Det är samhälletsskyldighet att se till att organisations- och föreningslivet får en rejäl chansatt göra sig hört i konsumtions- och massmediasamhället. Folkrörelsernaskulturgärning är omistlig. Liknande positiva värderingar finns t. ex. i detförslag till statligt stöd till ungdomsorganisationernas centrala verksamhetsom en arbetsgrupp inom lagt fram och som utskottet nämnersom ytteriigare ett exempel. I det förslaget markeras entydigt organisationernasbetydelsefulla insatser, och det framhålles dels att samhällsstödet bör räknasupp ordentligt, dels att bidragssystemet inte bör styra verksamheten.Folkrörelserna är myndiga! Folkrörelserna skall verkligen stödjas -därom är, hoppas jag, den här kammarens ledamöter överens. Men formerna förstödet har vi alltså delade meningar om. Utskottets socialdemokrater hävdar attstödet skall ges direkt. Att blanda in orättvisa avdragsförmåner för enskUdagivare är däremot motbjudande och jag yrkar bifall till utskottets hemställan. Efter dessa mera allmänna kommentarer några få ord tillherr Josefson, till i och till ! tycker att det är förvånande att utskottetinte kunde bli enigt i denna fråga. En beställning av en utredning kan uppenbarligen tolkas som ett ja till den borgerUga uppfattningen, och den vill vi socialdemokrater inte vara med om atl säga ja till. Vi skall observera formuleringen i reservationen: Utredningsuppdraget skall bU "att över väga den närmare utformningen av en avdragsrätt vid inkomstbeskatt ningen för gåvor---- ". Detta är en bestäUning, och det kan vi - med denannorlunda syn som vi har i dessa frågor - inte bli eniga med de borgerUga om. i tyckte att avdragsrätten skuUeinnebära en generositet mot enskilda människor som vill offra till deorganisationer som de tUlhör och tycker om. Men, , det är vällitet underligt om generositeten mot enskilda människor skall ta sig uttryck iatt man slår fast ett ojämlikt och orättvist avdragssystem. Och skallgenerositeten mot och engagemanget för folkrörelserna vara beroende av dettaorättvisa avdragssystem, då tillåter jag mig, , att sättaåtminstone ett litet frågetecken i kanten för det engagemangets hall. undrar om man ändå inte skulle kunna få engranskning av skälen för och emot. Utskottet säger att skatteutredning"avser att ta upp avdragssystemet tUl allsidig bedömning i sitt störresammanhang". Det tvivlar nu på. Låt mig bara få säga attvisserligen är jag ny i , men jag är ändå övertygad om att utredarna idetta land verkligen läser utskottsbetänkandena. Därmed, herr talman, vill jag än en gång yrka bifall tillutskottets hemstäUan. HerrMAGNUSSON i (m) kort genmäle: Det är ett egendomligt resonemang herrLundgren för när han säger att det skulle vara en viss fördel för en person omhan på grund av att han har högre progressivitet än andra skulle få ett större avdrag.Det är ingalunda på det sättet. Den kritiken träffar framför allt den som harbestämt den mycket hårda marginalbeskattningen i det här landet. Det är därfelet i så fall ligger. är det emellertid så att den övervägande delen avsvenska folket har en mycket härd marginalbeskattning. Påvanliga arbetsinkomster är marginalskatten nu ganska ofta 50 eller 60 procent.Därför träffar den alla ganska Uka. Talet om något slags ojämlikhet i detsammanhanget är helt obegripligt. Om avdraget blir större kan vederbörandekanske ställa mer pengar till organisationens förfogande. Den principiella åsiktsskillnaden framgår tydligt av denhär debatten. Man menar att det är samhället som sådant som skall dirigera ochbestämma var pengarna skaU sättas in. Den enskUda människan som vill offra tidoch intresse för de ideella organisationerna får på det viset inte någonmöjlighet att göra det. Hon beskattas så hårt att hon inte får den möjligheten.Det är bara samhället som skall dirigera - det är tydligen så man menar. Avdragsrätt för gåvor till allmännyttiga ändamål, m. m. () kort genmäle: Jag såg skatteutskottets betänkande som ettlitet försiktigt steg mot atl vilja medverka till en utredning av denna fråga.Jag ser inlägg som ett bestämt steg tillbaka. Han slår fast altdet står kvar: avstå från avdragsrätten, avdragsidénär och förblir orättvis. Den socialliberala uppfattningen står också fast. Vi harinte vacklat i denna fråga. Vi säger: Låt oss granska skälen för och emot avdragsrätlen.Vi är på det klara med att det måste finnas regler för en sådan avdragsrätt.Det måste finnas begränsningar. Det finns problem med anonymiteten. Det är justdessa problem vi måste utreda. Men vi är också på det klara medatt folkrörelserna behöver det stöd som de enskilda människornas bidrag tillfolkrörelserna och till allmännyttiga ändamål utgör. Det räcker inte med attutredningar läser utskottsbetänkanden. Arbetsgivaren/regeringen ochfinansministern måste också göra det och inte bara läsa dem utan också setill att lämplig utredning får ett bestämt uppdrag och får expertis på områdetför att fullgöra uppdraget. Det är därför vi har ett bestämt krav på att enutredning nu skall göras. HerrJOSEFSON (c) kort genmäle: Syftet med att införa avdragsrätt är att manskall stödja den verksamhet som bedrivs av de ideella organisationerna. HerrLundgren talar här om att det skulle gynna de rika och inte ge något stöd åt defattiga.