prot · FX0983 · 1974-12-31 00:00:00 — 1 dessa samtal har man visserligen konstaterat - och det kan jagockså konstatera att man inte lever ett lyxliv på utbildningsbidragen, menatt man klarar sig på dem utan att tvingas till alltför ensidig kost. Det har i denna diskussion ofta gjorts jämförelser medsocialbidragen, och jag skulle kort vilja beröra den saken. För de ensamståendeligger utbildningsbidragen högre, men om man jämför med Stockholmssocialhjälpsnorm för gifta och samboende, finner man att socialhjälpsnormenligger högre. Då skall man dock komma ihåg två saker. Dels liggerStockholm i detta hänseende relativt högt jämfört med andra delar av landet,dels måste man från socialhjälpsnormen göra avdrag för de statliga bostadstilläggenoch de allmänna barnbidragen, vUket man inte behöver göra i samband medutbildningsbidragen. Detta gör att jämförelsen med socialbidragen inte ärriktigt rättvisande. När statsverkspropositionen i denna punkt behandlades kundevi konstatera att den höjning som då beslutades motsvarade prisutvecklingenfram till mars månad. Det finns ingen anledning att förneka attprisutvecklingen senare varit sådan att det nu föreligger en eftersläpning.Samtidigt vet vi emellertid att en stor utredning snart kommer med ett förslag,där man gjort en översyn av alla dessa ekonomiska förmåner. Då kommer dessafrågor att tas upp till ingående behandling. Om bättre förmåner åt elever vid AMS.s utbildningscentra HerrLORENTZON (vpk): Först skulle jag vilja infria mitt löfte atttill protokoll inläsa de krav som eleverna iarbetsmarknadsutbildningen framställt och som finns att läsa i DagensNyheter. De kräver att grundbidraget höjs till indexreglerat, attbarntilläggen höjs till nivå, att bidragstaket slopas, attunderhållsskyldighet för barn skall betalas med hela beloppet, att inget avdragför make/makas inkomst sker samt att fuJl kompensation utbetalas förboendekostnad. Om bättre förmåner åt elever vid AMS.s utbildningscen tra Fru statsrådet erkänner här att bidragshöjningen med någotöver en krona per dag inte motsvarar prisökningen. Eftersom detta beslut inteträder i kraft förrän efter , är denna höjning uppäten för längesedan även enligt fm statsrådets uppfattning. Men finns det då inga möjligheterför regeringen att ta initiativ utan att invänta denna utredning? Man vet juinte när den framlägger sitt resultat och för övrigt inte heUer vad resultatetkommer att bU. Sedan skuUe jag vilja ställa ytterligare en fråga: att det är av statsfinansiella skäl som eleverna vid AMU behandlaspå det sätt som framgår av inrikesutskottets betänkande och även av detanförande som den riksdagsledamot höll som hade utskottets uppgift att föradess talan i kammaren då frågan avgjordes av ? Bara några kommentarer tiU inlägg. När man diskuterar den utveckling som ägt rum i samhälletunder våren kanske man skall komma ihåg att även många av de här eleverna harfått tillgodogöra sig höjningen av barnbidrag, extra barnbidrag ochsubventionering av matkostnaderna som ju gäller för alla människor i det härlandet. Boendekostnaderna, , ingår inte i detallmänna grundbidraget utan det finns ett särskilt bidrag till dem. 1 denkostnadsutvecklingen kan man alltså följa med inom ramen för utbildningsbidragen. läste här upp vad eleverna vidarbetsmarknadsutbildningscentra hade krävt i olika former av bidragshöjningar.Herr Lorentzon har också sagt att vpk stöder eleverna. Jag vUl då bara erinraom att vpk i sin motion framförde förslag om höjning av grundbidraget till 750kronor, inte som eleverna nu kräver. (vpk): Statsrådet gick förbi de frågor som jagställde och besvarade dem inte. Jag skaU upprepa den ena av dem. Är det avstatsfinansiella skäl som regeringen har beslutat på det sätt som den hargjort? Det är nämligen så att gåvor och bidrag i det här landet ges åtkapitalet till mUjardbelopp. Men här gäller det elever som har tvingats tilldenna utbildning därför att de blivit arbetslösa. De har tidigare betalat sinaskatter, de lever på en icke människovärdig nivå under existensminimum. Ochändå talar regeringen om att kostnadsmässigt kan man icke gå med på högrebidrag. Är det alltså statsfinansiella skäl som ligger bakom? Den frågan haricke besvarats. Det är alldeles riktigt att vi i vår motion väckte fråganom en höjning av grundbidraget till . Vi följdearbetsmarknadsstyrelsens förslag. I AMS ansåg man nämligen att ifrågavarandeelever icke kunde leva på det bidrag som tidigare utgick. Från elevhåU hade maninte då visat den aktivitet som man har gjort . Vi stöder de krav som dehar framställt. Överläggnmgen var härmed slutad. På förslag av herr talmannen beslöt kammaren attåterstående på dagens föredragningslista upptagna enkla frågor skuUe besvarasefter behandlingen av på föredragningslistan upptagna utskottsbetänkanden. § 11 Föredrogs och hänvisadesmotionerna nr 1852-1858 tUl finansutskottet samt nr 1859 tUljordbruksutskottet. § 12 Föredrogs, men bordlades åter trafikutskottetsbetänkande nr 8. Nr 25 med anledning av förslag i propositionen 1974:50till lag om handläggning av vissa regeringsärenden Nr 26 med anledning av propositionen 1974:121 med förslagtill ändring i lagen (1937:249) om inskränkningar i rätten att utbekommaallmänna handlingar avseende sekretesskyddet för handlingar rörande enskUdsförhåUande tUl bank Nr 33 i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:115angående yrkesfiskares rätt till avdrag för ökade levnadskostnader jämtemotioner Kammaren biföll vad utskotten i dessa betänkandenhemställt. § 14 Besökandes tillträde till hyresfastighet som hällslåst Föredrogs lagutskottets betänkandenr 18 i anledning av motion angående besökandes tillträde tUl hyresfastighetsom hålls låst . Besökandes tillträde till hyresfastighet som hålls lästunder FrökenANDERSSON (c): Jag kan bara beklaga att utskottet inteheller ansett att den fråga jag tagit upp i motionen 643 samma fråga harju behandlats tre är i följd här i - kan bli föremål förlagstiftning. Det gäller alltså fastighetsägares skyldighet att låta besökarefå tillträde till hyresfastighet. Tydligen är utskottet väl medvetet omproblemet med de stängda portarna, även om man kanske försöker göra det någotmindre än det i verkligheten är. Kvantitativt är det naturligtvis inget stortproblem, men om man ser till vUka konsekvenserna kan bli för dem som drabbas,är det stort nog. Det gäller gamla, ensamma och sjuka människor, som blirkolossalt isolerade genom den situation de tvingas att leva i. Problemet har nog inte kvantitativt bUvit mindre sedanfrågan först väcktes i . Utskottet redovisar inget underlag för sittpåstående om detta, och jag tror inte heller att det finns något sådantfaktamaterial. Jag har den uppfattningen att antalet stängda portar ökar årfrån år, men inte heller jag har något faktamaterial. Besökandes tillträde till hyresfastighet som hålls låstunder Jag vUl säga att jag blev rätt chockad när jag tog del avvad som sagts av hyresmarknadens partsorganisationer i den remissbehandling somutskottet genomfört. När utskottet Utar till att frågan kommer att bli löstgenom friviUiga avtal vågar inte jag vara Uka optimistisk. För det första haringet hänt som gått sedan frågan väcktes i ochorganisationerna genom riksdagsbeslutet uppmärksammades på problemet. För detandra kan man bara läsa vad som står i deras remissvar, som redovisas iutskottsbetänkandet. När t. ex. konstaterar att detär majoriteten av hyresgästerna i en fastighet som skall avgöra om portenskall hållas låst eller inte och om porttelefon skall installeras eller intelåter detta demokratiskt och riktigt. Det ger emellertid uttryck fören skrämmande brist på solidaritet med den minoritet som kommer i kläm.Sveriges fastighetsägareförbund ger uttryck för samma inställning ändå mer raktpå sak. Det heter i dess remissvar: "Självfallet är emellertid att vissahyresgäster i en fastighet kan ha en från majoriteten avvikande uppfattning omöppethållandetider, porttelefon m.m. Åt detta kan man enligt förbundetsuppfattning inte göra mycket." Ja, det är just det som är problemet. Jag hade därförhoppats att frågan skuUe ha kunnat lösas lagstiftningsvägen. Det är ju denvägen vi oftast går i samhället när vi vill slå vakt om minoriteters ochutsatta gruppers rätt. Utskottet, med den sakkunskap som finns där, harnaturligtvis större möjligheter än jag att bedöma de tekniska möjligheterna attlagstifta i frågan, och jag har alltså inget yrkande. Men jag beklagar som jagsade inledningsvis, att utskottet inte har kunnat finna någon lösning. Som fröken påpekat har denna frågavid tidigare tillfällen behandlats i , I betänkandet nr 1972 komlagutskottet till samma resultat som i det betänkande som behandlas. Vi ilagutskottet inser helt det stora problemet för de människor som berörs, men iUkUet med de remissinstanser som har hörts i frågan anser ett enigt utskott detinte vara lämpligt med lagstiftning. Remissinstanser har varitBrottsförebyggande rådet. , och , som alla fyragenomgående har framfört kritiska synpunkter mot att frågan skulle lösas genomlagstiftning, I motionen nr 643 behandlas ett väsentligt problem för engrupp människor som upplever nackdelarna av att ytterporten till den fastighetde bor i är låst också . Att det är ett väsentligt problem instämmerbåde remissinstanser och utskott i. Som exempel på nackdelar omnämns i motionenhur ensamheten och isoleringen för människor ökar genom att vänner, läkare,varubud, hemsamariter osv, finner sig stå inför en stängd port. Svårigheterna kanvara än större; man bör betänka att många människor är rörelsehindrade ochdessutom saknar telefon. Man tycker att motiven för en lagstiftning, i vilken detbestäms att ytterdörrar inte skall få vara låsta , kunde vara ganskasjälvklara. Genom en sådan lag skulle ju den isolering och ensamhet som förekommerinte minst i större städer och i stora fastigheter kunna motverkas. Inte såsällan ser man uppgifter i pressen om hur människor kunnat Ugga döda under långtid utan att någon har märkt något. Anhöriga och vänner har kanske intefunnits, och grannarna har varit anonyma för varandra. Jag vUl erinra om dessatragiska fall därför att de Ulustrerar hur stor ensamheten ofta kan vara ocksåpå de orter där tätheten av människor är mycket stor, där man bor tätt men därdet ändå är långt mellan människorna. Det poängterar också hur behjärtansvärtdet är att åtgärder vidtas för att skingra ensamheten för äldre ochhandikappade. Trots att vi i utskottet inser vari problemet Ugger och ärmedvetna om dess betydelse för många enskilda människor, har vi - liksom remissinstanserna funnit det lämpligast att man från fall till fall söker sig fram tilllösningar som bäst tar hänsyn till den lokala situationen. En principielllösning, som skulle innebära ett åläggande genom lag att generellt hållaportarna öppna , skulle förbise det förhållandet att de lokalavariationerna bland hyresgästerna kan vara mycket stora beroende på yttre omständigheter,t. ex. husets placering. För att belysa de praktiska svårigheterna i realiteten kanman som första exempel tänka sig en fastighet där alla boende vUl ha en olåstytterdörr . I ett sådant fall bör det rimUgen inte vara svårt att kommafram till en lösning som tillfredsställer alla. Det gör man genom enöverenskommelse. Man kan som ett andra exempel tänka sig en fastighet där aUatycker att en låst ytterdörr är en trygghetsskapande faktor. Inte heUer här bördet vara svårt att bli ense. Däremot skulle det vara tvivelaktigt om en lagbestämde stick i stäv mot vad man genom en praktisk närdemokrati hade kommitöverens om. Besvärligare blir det naturligtvis och det är det tredje exemplet- om en minoritet vUl ha låst; men då bör ju dörren vara olåst. Till detresultatet skulle man komma oberoende av om en lag bestämde så. Det fjärdeexemplet är slutligen; En majoritet viU ha ytterdörren låst; då bör den rimUgenvara läst. Mot det här resonemanget kan man invända och det varfröken inne på att även om en majoritet i en fastighet önskade haytterdörren låst, borde lagen, med hänsyn till att det av de flesta upplevs somtämligen likgiltigt om porten är låst eller inte, ta hänsyn till den minoritetför vUken detta är en angelägen fråga. Det finns emellertid även förminoriteten olika intressen. En låst dörr kan visserligen innebära isolering,men den kan också representera trygghet. För en och samma människa kan dessaintressen komma i konflikt med varandra. En människa som upplever sin isoleringvill ha den bruten, men inte på vilket sätt som helst, I mänga kvarter därgatulivet är oroligt - speciellt äldre människor kan uppleva det som hotfullt -känns den tunga ytterdörren som slår igen bakom ryggen på en som hemfridens förstabastion. Ett enigt utskott har Uksom remissinstanserna funnit attproblemet lämpar sig bättre för en lö,sning förhandlingsvägen och att de tvåparter, hyresgäster och fastighetsägare, som berörs av frågan, borde kunnamedverka genom att utarbeta riktlinjer för hur problemen i det enskUda falletskulle lösas. Det innebär att utskottet nu Uksom 1972 och 1973 Besökandes tillträde till hyresfastighet som hålls låstunder Besökandes tillträde till hyresfastighet som hålls lästunder föreslåratt motionsyrkandet avslås. Jag skall tiU sist citera några rader ur utskottetsskrivning som klart uttrycker utskottets uppfattning och bedömning av frågan: "Utskottet vill starkt understryka det angelägna iatt partsorganisationerna aktivt medverkar tiU att ifrågavarande problem lösespå ett smidigt sätt. Med anledning av de nu gjorda remissuttalandenaförutsätter utskottet att frågan utan oskäligt dröjsmål görs till föremål förett samrådsförfarande i den ordning organisationerna anfört." Jag yrkar bifall till utskottets hemstäUan. Fröken (): har här på nytt gett uttryckför utskottets uppfattning att den här frågan kommer att lösas av sig självgenom förhandUngar på frivillighetens väg. Men de erfarenheter man har avförhållandena gör, som jag sade i mitt anförande, att jag inte funnit anledningtiU samma optimism. Det är möjligt att frågan inte går att lösa, och då får vikanske avföra den från fortsatta överläggningar; det är väl detta som utskottethar kommit fram till. Men förhoppningen att det här problemet skall lösas genomfrivilliga överenskommelser har jag skrinlagt för länge sedan, eftersom fråganhar väckts så och ändå ingenting har hänt. Det gläder mig emellertid att få klargjort att utskottethar förstått problemets vidd. Det gäller att bryta isoleringen för dem som ärmest isolerade, och det går inte om man inte kan komma i kontakt medvederbörande. bedömer frågan såatt man skall kunna lösa den förhandlingsvägen. Man menar att det är möjligtatt få till stånd en rekommendation om öppethållande, och man pekar också påmöjligheten att instaUera porttelefon. Förbundet framhåller att man har mycketgod erfarenhet av att sådana rekommendationer efterföljs. Fröken (): I mitt tidigare anförande framhöU jag attHyresgästernas riksförbund anser att man skall kunna nå överenskommelse därmajoriteten så önskar. Jag reagerade mot detta eftersom minoriteten kommer ikläm och det var den minoriteten jag ville hjälpa. Överläggningen var härmed slutad. Utskottets hemställan biföUs. § 15Föredrogs näringsutskottets betänkande nr 31 i anledning av propositionen1974:76 med förslag till lag om ändring i förordningen (1968:576) omKonungariket stadshypotekskassa och om stadshypoteksföreningar. § 16Föredrogs näringsutskottets betänkande nr 32 i anledning av propositionen1974:1 i vad avser anslag för /75 tiU styrelsen för tekniskutveckling jämte motioner. Maj:t hade i propositionen 1974:1 bilaga 15 industridepartementet under punkten E 1 s. 113-125 föreslagit att 1. bemyndigaKungl. Maj:t att under /75, i enlighet med vad chefen förindustridepartementet anfört, godkänna avtal och beslut rörande stöd tillteknisk forskning och industrieUt utvecklingsarbete m. m. som inberäknatlöpande avtal och beslut innebar åtaganden om högst undervart och ett av budgetåren 1975/76-1978/79, 2. till Styrelsenför teknisk utveckling: Teknisk forskning och utveckling för /75anvisa ett reservationsanslag av Teknisk forskning och utveckling I detta sammanhang hade behandlats motionerna 1974:240 av m. fl. (fp), såvitt nu var i fråga(punkten C), 1974:842 av m. (fp) vari hemställts att hos Kungl. Maj:t begärde att förslag ominrättande av en svensk delegation för havsresurser föreladesriksdagen, 1974:858 av m. fl. (m) vari hemställts attriksdagen hos Kungl. Maj:t skulle anhålla om tillsättandet av en delegation förhavsresurser i enlighet med havsresursutredningens förslag. 1974:864av m. fl. (m) vari hemställts 1. att riksdagenbeslutade att hos Kungl. Maj:t anhålla om förslag till ombUdning av styrelsenför teknisk utveckling (STU) till stiftelse enligt vad i motionen anförts, 2. att riksdagengav Kungl. Maj:t tiU känna vad som i motionen anförts beträffande statensutvecklingsfonds anknytning till STU samt 1974:1529 av m. (c) vari hemställts att uttalade att styrelsen för teknisk utvecklingomformades till stiftelse i enlighet med det i motionen anförda. 1. att riksdagenbemyndigade Kungl. Maj:t att under /75, i enlighet med vadchefen för industridepartementet anfört, godkänna avtal och beslut rörande stödtiU teknisk forskning och industriellt utvecklingsarbete m. m. som inberäknatlöpande avtal och beslut innebar åtaganden om högst undervart och ett av budgetåren 1974/75-1978/79, 2. att med bifall tillKungl. Maj;ts förslag och med avslag på Teknisk forskning och utveckling motionen1974:240 punkten C tUl Styrelsen för teknisk utveckling: Teknisk forskning ochutveckling för /75 anvisade ett reservationsanslag av , 3. att ianledning av motionen 1974:864 punkten 1 och motionen 1974:1529 som sin meninggav Kungl. Maj:t tiU känna vad utskottet anfört om en snabb utredning avstyrelsens för teknisk UtveckUng organisation ocU verksamhetsformer, 4. att riksdagenskulle avslå motionen 1974:864 i vad avsåg statens utvecklingsfonds anknytningtill styrelsen för teknisk utveckling (punkten 2), 5. att ianledning av motionerna 1974:842 och 1974:858 som sin mening gav Kungl. Maj:ttill känna vad utskottet anfört om tillsättande av en delegation förhavsresurser. 1. beträffande statensutvecklingsfonds anknytning till STU av herrar Regnéll (m) och Hovhammar (m) som ansett att utskottet under 4 bort hemställa, att med bifall rill motionen 1974:864 punkten 2som sin mening gav Kungl. Maj:t till känna vad reservanterna anfört om statensutvecklingsfonds anknytning till styrelsen för teknisk utveckling, 2. beträffande insatser inombehovsområdet energiteknik av () och i (vpk) som ansett att utskottets yttrande i viss del skulle ha av reservanterna angiven lydelse. betänkande nr 32 behandlarfrågor som har samband med styrelsen för teknisk utveckling. Att här på detorganisatoriska planet finns bekymmer vet inte bara vi i rUcsdagen, utan detvet också den tidningsläsande allmänheten. Det har förekommit en del ting somuppmärksammats i vida kretsar. Sedan utskottet behandlade ärendet har en del nya tinghänt. För egen del tycker jag att vad som förekommit bekräftar riktigheten idet ställningstagande som har gjorts inom utskottet, nämligen att man där inteuttalar sig för vare sig den ena eller den andra parten om det ordet fåranvändas och att man noterar att ärendet kommer under ögonen på en rad andrainstanser som kanske bör ha "förkörsrätt" framförriksdagsbehandlingen. Vi rekommenderar därför att en utredning skall komma tillstånd och att den skaU göras snabbt men avvakta de resultat som man kan kommatill i de granskande instanser som jag nämnde. Vad jag här, herr talman, ber att få kommentera är enväsentligt mindre sak men en sak som ändå har resulterat i en reservation inomutskottet. 1 fjol förelåg skiljaktiga meningar mellan departementetoch en majoritet av rUcsdagen om hur den nya statliga utvecklingsfonden skuUeorganisatoriskt placeras - huruvida den skulle vara knuten direkt tillindustriverket eller till STU. Riksdagsbeslutet blev att STU skulle vara närmastehuvudman för utvecklingsfonden. I detta avseende tycker motionärer från vårthåll att man kanske inte riktigt har fått det resultat som riksdagsbeslutetborde ha givit. Man har den uppfattningen att det egentligen är denadministrativa sidan som tagits om hand av STU, medan däremot den merabetydelsefulla del som det sakliga arbetet representerar har som sin huvudmanhaft departementet. Det betraktar vi som OtUlfredsstäUande, och vi viU fästauppmärksamheten på det genom att föreslå att , med bifall tillmotionen 1974:864 punkten 2, som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vadutskottet anfört om statens utvecklingsfonds anknytning tiU styrelsen förteknisk utveckling. Detta är innehållet i reservationen 1, och till den berjag, herr talman, att få yrka bifall. Teknisk forskning och utveckling Idetta anförande instämde (). FruHAMBRAEUS (c); "Den tekniska utvecklingensgrundläggande betydelse för samhällets omdaning är obestridlig", sägerutskottet på s. 13 i det betänkande som vi just nu beUandlar. Det blir då engrundläggande fråga hur och av vem denna tekniska utveckling styrs. Att den styrs är också obestridUgt. Forskningsanslagbeviljas till vissa projekt och inte till andra. För inte så länge sedan ansågs varie teknisk nyhet somnågot gott. En ny uppfinning hade skaffat mänskligheten ny kunskap, kunskap ärnågot gott okunnighet något som skall undanröjas. har dennainställning tiU tekniken börjat förändras. Man har böriat tvivla på att allteknik medför välsignelse. Det är inte alltid önskvärt att göra aUt som man hartekniska möjligheter att göra. Alla förändringar behöver inte medföraförbättringar. Internationell erfarenhet visar att det går att stoppaockså mycket stora och dyrbara projekt. Förre generaldirektören ärpå god väg att övertyga världen om vansinnet med Concord och andraöverljudsplan för passagerare. Inom andra områden härskar fortfarande den snävautvecklingsentusiasmen. Vi håller t. ex. på att få ett nytt sätt att meddelaoss med varandra, ett nytt skriftspråk, en revolution minst lika stor somGutenbergs uppfinning av boktryckarkonsten. Datorindustrins män tänker sig att deras sätt attkommunicera skall bli framtiden på allt fler områden, något som skulle innebäraoöverblickbara förändringar för samhället. Vem har ansvar för denna utveckling?Kommer den att göra det lättare för vanUga människor att förstå sin situationoch bemästra den? Eller vad är målet för utvecklingen? Och vem styr den?Dataindustriutredningens betänkande måste bli föremål för en förutsättningslösdiskussion. Vi måste vara beredda att ändra fäi-driktning, även när storainvesteringar låsts i ett mönster som visar sig felaktigt. Den storskaliga industrin dominerar vårt samhälle alltmer.Alltstörre resurser och allt större makt samlas där. Det"byråkratindustriella komplexet" bUr allt svårare att rå på. Deforskningsprojekt som passar in i den storskaliga industrins modell Teknisk forskning och utveckling kännshemtama för dem som dominerar när forskningsanslag fördelas. De områdenaförstår man sig på. Att teknUc skulle kunna vara något helt annat kännsfrämmande för makthavarna. En småskalig teknik, som skulle göra ett annatUvssätt möjligt, skulle passa den lilla industrin och underlätta arbetet fördem som använder redskapen. Det skulle vara en enkel, bilUg men elegant teknik som arbetar med naturen och inteförsöker besegra den. Sådana tankegångar känns så främmande att de förlöjligas.Men samhället borde i stället vara mån om att öppna aUa dörrar föralternativen. Låt oss se vad vi har att välja mellan! Statens pengar, dvs.skattebetalarnas pengar, behöver ju inte ytterligare påskynda den utvecklingsom går i de stora och etablerade banorna. Där finns tillräckligt med pengarändå. När det gäller energiteknik satsar samhället huvuddelen avanslagen på atomkraft. De alternativ som finns blir inte trovärdiga, eftersomde inte får någon ekonomisk chans att visa sina möjligheter. har gjort en uppdelning avSTU:s anslag för energiteknik /74 på oUka forskningsområden ochdärvid kommit fram tiU föUande siffror: Kärnkraft (K) .................. 4 617 000 Vidareutvecklingav konven energikällor ....... 842 584