prot · FX0988 · 1974-12-31 00:00:00 — För att vidga människornas handlingsfrihet ochutvecklingsmöjligheter är vidgade insatser på kulturpolitikens områdenödvändiga även i en utvecklad demokrati som vår. Samhällets insatser måstesyfta till att ge oss en mer befriande kultur. Bakom propositionen om den statliga kulturpolitiken ligger,som redan anförts , ett omfattande arbete. Två betänkanden avgivna avkulturrådet och MUS-65 har utgjort grundmaterialet. Därtill kommer ett enormtstort antal remissvar. När man läser de sex sidor i propositionen som upptarbara namnen på alla organ som avgett remissvar får man ett starkt intryck avfolkets delaktighet i arbetet på en ny kulturpolitik. Man skulle med visst fogkunna tala om en folkets kultur i detta hänseende. De många människornas deltagande i arbetet på utformningenav de kulturpolitiska insatserna har också lett till att man sett fram motkulturpropositionen med mycket högt ställda förväntningar. När det gäller detmateriella innehållet, som det tar sig uttryck i propositionen i form avanvisade medel för nästa budgetår, har detta inte svarat mot alla de högaförväntningarna. har från olika håll fått motta uttryck för desvikna förväntningarnas missnöje. Om det förekommit klagomål beträffande vissa anslagsbeloppför nästa budgetår, så har tillfredsställelsen med innehållet i propositionensprincipiella avsnitt varit desto mera samstämmig. Formuleringarna av målen förden statliga kulturpoUtiken, som de uttryckts i propositionen, har mötts medinstämmanden från de allra flesta. En god grund läggs nu för ställningstagandeni fråga om statens insatser . När här tidigare talade om attkulturpropositionen har mötts med stor besvikelse är detta, tycker jag, enganska grov överdrift. Som jag har uppfattat det begränsar sig besvikelsen tillfrågan om de direkta penninginsatserna för nästa budgetår Men byggdes intepå , och kulturpolitiken kan inte heller den byggas på grundval av baraett budgetårs beviljade anslag. Det är viktigt att betona att samhällets insatser förkulturpolitiken inte begränsar sig till vad staten kan och vill göra. Kommuner,landsting och folkrörelser spelar en mycket stor roll på detta område. När nuriktlinjer har utarbetats för den statliga kulturpolitiken är det utomordentligtangeläget att kommuner och landsting inom sina ansvarsområden och så långtresurserna räcker samstämmer sina insatser med de statliga. I propositionenframhålles att många av de kulturpolitiska behoven bäst kan bedömas på lokalnivå. Det betraktas därför som angeläget att varje kommun fastställer egna måloch riktlinjer för sin verksamhet. Jag vill livligt instämma i detta önskemål.Här tror jag att kommunerna har ett Den statliga kulturpolitiken, m. m. 4 protokoll 1974. Den statliga kulturpoUtiken, m. ni. verksamhetsområdesom i hög grad kan stimulera den kommunala demokratin. Det har sagts i kommentarerna till propositionen 28 attden utgör en myndighetsförklaring av folkrörelserna. Det konstateras att iOrganisationsUvet ges människorna tiUfälle till personlig utveckling ochsocialt engagemang, vUket utgör ett av syftena med kulturpolitiken. Organisationernahar större möjligheter än kulturinstitutionerna att nå eftersatta grupper.Vidare slår propositionen fast att organisationerna bör få medverka på sinaegna villkor. De måste ha rätt att profilera verksamheten med hänsyn till denideologiska förankringen och de aktuella arbetsuppgifterna. En sats i propositionen som ofta citerats avorganisationernas företrädare är denna: Samhället har ingen anledning att drivaen verksamhet som lika bra eller bättre sköts av en idéburen rörelse. Det är viktigt att detta konstaterande görs. Icke minstangeläget är det att påminna om detta i den kommunalpolitiska debatten. Arbetet i kulturutskottet med det betänkande som nubehandlas här i kammaren har präglatj av samstämmighet på väsentliga punkter.Där motsättningarna från början framstod som svårast jag tänker då på fråganom kulturminnesvårdens organisation har utskottet arbetat sig fram till ettenhälligt ställningstagande. Utskottet godtar den organisation för denregionala kulturminnesvården som föreslagits i propositionen. Med anledning avde motioner som avlämnats gör utskottet ett tillkännagivande där utskottetbetonar behovet av goda resurser för länsmuseerna. Den samstämmighet jag tidigare nämnt kan kanskeifrågasättas med hänvisning till att 28 reservationer och 9 särskilda yttrandenfogats till betänkandet. Det bör emellertid noteras att de flestareservationerna rör smärre detaljer och anslagsjusteringar. I två fallavspeglas jämviktsläge i utskottets ställningstaganden. De avseranslagen till och Operan. I övriga fall står breda majoriteter bakomutskottets ställningstaganden. I fråga om målen för kulturpolitiken har iutskottet reserverat sig på två punkter, och vpk;s representant har avgett enegen reservation. Utskottet konstaterar att det erbjuder stora svårigheteratt i ett begränsat antal kortfattat formulerade punkter ange målen för denStatUga kulturpolitiken. Det är inte lätt att på det sättet bli heltäckande.Men utskottet har funnit att de formuleringar som gjorts i propositionen är välavvägda och har tillstyrkt dem. vill ha in en sats om kvalitet,frihet och mångfald. Utskottsmajoriteten anser att strävandena till frihet ochmångfald i hög grad tillgodoses i propositionens mål utan att just dessa ord ärnämnda i de kortfattade målformuleringarna. Det råder därför i sak ingenmotsättning mellan utskottet och reservanterna i detta hänseende. Vad gäller kvalitetskravet erkänner reservanterna attdetta är svårt att precisera men anser ändå att det skalf utgöra grand församhällets prioriteringar. VUkaprioriteringar vill då göra utifrån kvalitetskravet? Ja, detframskymtar i annat sammanhang i den moderata partimotionen 1701. Där föreslåsatt institutionerna skall erhålla en prioriterad ställning. Det sker ianslutning tiU kravet på mera pengar till Operan och . Om kvalitetskravet skall utnyttjas för ått ge de kungl.teatrarna en prioriterad stäUning så frågar man sig naturligtvis på vemsbekostnad denna prioritering skall ske. Ingen vill ha dålig kvalitet. De satsningar som görsoch som vi alla hoppas skall följas upp med ytterligare insatser under denärmaste åren är naturligtvis i hög grad ägnade att stimulera inte bara enkvantitativ utbyggnad utan också en kvalitativ sådan. De skrivningar som görs i motioner ochreservationer visar emellertid tydligt vilka svårigheter som kommer att möta omman skriver in kvalitetskravet som en prioriteringsgrund. Vem är den allvisesom skall avgöra om den ena teatern representerar en högre kvalitet än denandra? för i reservationen 3 en argumentation försocialismen. Jag viU här betona att kulturpolitiken är ett led i samhälletssamlade politiska insatser. De mål som styr arbetet med att förändra samhälletmåste även gälla kulturpolitiken. Den skall ses som ett instrument för attskapa ett samhälle som är präglat av jämlikhet och som ger människor möjlighettiU ett rikare liv. I kulturaktiviteterna, om de sker inom institutionernasram, i folkrörelserna eller i helt fria grupper, måste oUka idéer få komma tiUuttryck. Det är en omistlig del av vår demokrati. Den inriktning ochmålformulering som propositionen ger åt kulturpolitiken anser utskottet välfyller dessa krav och viU därför i alla delar tillstyrka förslagen därvidlag. i Lane-Herrestad frågade varför målet omdecentralisering kommer först som fjärde delmål. Jag har inte fattatuppräkningen av de åtta delmålen som en inbördes prioritering dem emellan. Jagär rädd för att vi ännu inte skulle ha varit färdiga med kulturutskottetsbetänkande om vi hade försökt rangordna delmålen då skulle diskussionensäkert ha blivit mycket lång. Här finns åtta delmål, och de är alla väsentliga.Men vill i Lane-Herrestad flytta upp decentralisering som förstadelmål kan jag inte tänka mig att någon har någonting att invända mot detta. En viktig del av det beslut som vi skall fatta ärinrättandet av . Det får viktiga kulturpolitiska uppgifter. Pådetta organ kommer att vila en stor del av ansvaret för de kulturpolitiskainsatser vi i övrigt tar ställning till . När det gäller sammansättning uttalarutskottet att vi finner det önskvärt med ett parlamentariskt inslag. 1 det här sammanhanget har framförts krav om besvärsrättsåväl över som över nämndernas beslut. representanteri utskottet har emellertid ansett sig kunna avstå från besvärsrätten ikulturrådet sedan det stod klart för dem att där kommer att ingå ett antalriksdagsledamöter. Jag skaU inte klaga över att har släppt en delav kraven i sina motioner antalet reservationer är stort Den statliga kulturpolitiken, m. m. Den statliga kidtur-poUtiken, m. m. nog ändå men jag kan inte låta bli att uttrycka en viss förvåning över motiveringen påden här punkten. Anser att ett antal riksdagsledamöter är denerforderliga garantin för att riktiga beslut kommer att fattas och att mandärför kan avstå från besvärsrätten? 1 dessa tider, när parlamentariker ärutsatta för mycket stor misstro i olika sammanhang, kan moderaternasargumentering i och för sig upplevas som en viss tröst. Men besvärsrätt i anledning av nämndernas beslut villmoderaterna ha för i dessa nämnder blir det troUgen inga riksdagsledamöter,skulle man kanske kunna tillfoga. är emellertid denna fråga ganska komplicerad renttekniskt. Jag lämnar här resonemanget om rUcsdagsledamöterna, som kan betraktassom en parentes i sammanhanget. Det erkänns också i reservationen att frågan ärkomplicerad, men reservanterna vill att Kungl. Maj:t skall försöka lösaproblemet. Jag tror att det blir svårt att finna former för enbesvärsrätt när det gäller beslut om fördelning av statsbidrag i de fallsökanden kan komma i fråga för bidrag i mån av tillgång på medel, som vi uttryckerdet i betänkandet. Det finns risk för att alla som anser sig ha fått för litetbidrag eller inte fått något bidrag alls skulle komma att besvära sig. Det ärsvårt att se vilka besvärsgrander som skali kunna åberopas, när någonoviUkorlig rätt till bidrag inte föreligger. Jag befarar att en besvärsrätt isådana här fall skulle medföra att beslutsprocessen blir mycket omständlig ochtidsödande. Ett av de ändamål som erhålUt den kraftigaste uppräkningenav sina anslag i propositionen är de handikappades kulturella verksamhet. Dethälsas med tillfredsställelse att den uppräkningen kunnat ske . Somframhålles i propositionen väntas handikapputredningen under innevarande årbörja lägga fram förslag beträffande insatser för de handikappades kultur- ochfritidsverksamhet. Det blir alltså skäl att mera ingående behandladenna fråga. Av ökningen på till de handikappadeskulturella verksamhet tillfaller De blindas förening, framförallt för dess biblioteksverksamhet. I denna verksamhet ingår arbetet med attöverföra tidigare inspelade talböcker från öppna spolar till kompaktkassetter.I reservationen 26 föreslås ytterligare för detta ändamål, ochdet har tidigare här pläderats för den reservationen. Utskottsmajoriteten finner det angeläget att dennaöverföring till kassetter kan ske men har inte ansett sigkunna tillstyrka ytterligare höjning av beloppet . Det bör i sammanhangetframhållas att övergång till den här typen av kompaktkassetter kan beräknasmedföra vinster genom en förenklad hantering inte bara för de blinda utan ocksåför i fråga. De anvisade pengarna kan därför beräknas räcka längreän vad reservanterna har utgått från. När det gäller anslaget till museerna i , sombehandlas i reservationen 27 och som har pläderat för, kommer herrGreen att svara för utskottets ställningstagande längre fram under diskussionenhär. Jag villsedan övergå till att säga några ord i anledning av reservationer- na 12 och15, som mitt namn står först på. Dessa båda reservationer gäller de statligabidragen till Operan respektive Dramatiska teatern. Först kan väl rent allmänt konstateras att prutningar hargjorts på en lång rad anslagsäskanden som behandlas i kulturpropositionen. Såhar också skett beträffande Operan och . Att moderata samlingspartiets representanter bland allahär behandlade anslagsposter väljer att prioritera de kungl. teatrarna iStockholm är ju i och för sig konsekvent med det som man i övrigt uttalat ochsom jag redan har berört, men att går åstad och gör sammalunda ärnågot överraskande. Vad först gäller har det gjorts en mycket litenprutning på det äskade beloppet - jag vUl minnas att det rör sig om 194 000kronor. I propositionen räknas biljettinkomsterna upp med . Dethör till bilden att beräknar att redan under innevarande år uppnådetta högre belopp i fråga om biljettinkomster. Jag förstår inte varför det ärså orimligt att räkna med ett motsvarande belopp också . Deborgerliga har av någon anledning valt att just på denna punkt begära ett högrestatsbidrag. Prutningarna har varit långt större när det exempelvis gällerSvenska , men där har inte förekommit några borgerliga motionereller reservationer. Anslaget till Operan vill och folkpartisternahöja med ytterligare . Där har valt en annan, ochjag frestas säga klurigare, väg. Centerpartisterna begär inga pengar direkt göra en beställning hos Kungl. Maj:t om att återkomma med en propositiondär Operans önskemål skall tillgodoses. Vid realbehandlingen i utskottet var vi överens medcenterpartisterna om att precisera denna beställning tiU att gälla kompensationför de ökade sociala avgifterna. Vid justeringen ville emellertidcenterpartiets representanter inte stå fast vid detta utan krävde enallmänbeställning av mera pengar Jag tolkar denna ändrade attityd så att här villhålla två dörrar öppna. Ä ena sidan vill man kunna framstå som allmäntåterhållsam och hänvisar till att man inte har begärt mera pengar. Ä andrasidan vill man kunna hänvisa till att man har velat tillgodose önskemålen frånOperan men skjuter medelsanvisningen och ansvaret över på regeringen. Vi har inom kulturutskottet gjort erfarenheter i liknandesammanhang som utgör varnande exempel. Jag tänker här på vår behandling avmedelsdispositionen inom . Den gemensarhma skrivning somutskottet där gjorde med hänvisning till möjligheter att nyttjadragningsrätten på har vi sedan erfarit att centerpartietanvänder i sin propaganda som exempel på hur har räddat Radiour den ekonomiska kris som regeringen hade försatt företaget i. Efter att ha gjort den erfarenheten finner jag detnaturligt att vara försiktig med samskrivningar av den typ som harinbjudit till i fråga om anslaget till Operan. Med det anförda vill jag yrka bifall till utskottetshemställan på samtliga punkter méd undantag för avsnittet 4.2, där jag yrkarbifall till Den statliga kulturpoUtiken, m. m. Den statliga kulturpolitiken, m. m. reservationerna 12 och 15 samt tillämplig följdreservation i fråga om anslagstilldelningen, 14 a eller c. I detta anförande instämde (). () kort genmäle; Jag tycker det är mycket tillfredsställandeatt även i understryker att propositionen har mötts medbesvikelse. Men han tillade att det gäller ju bara. Det ärväl, , inte så bara! Vad hjälper det med alla dessa vackrateoretiska resonemang, hur utmärkta de än är, om det inte finns några medeltill att omsätta teorierna i praktiken? Så skall jag tillägga några ord om den miljon extra somfolkpartiet vill ge Operan. Jag försökte i mitt: första anförande säga att viunderstryker att den miljonen skall ges just , när Operan är i en särskildsituation och inte kan spela i sin egen byggnad, så att Operan kandecentralisera sina förestäUningar t. ex. tillsammans med eUer haföreställningar utanför . () kort genmäle: Det är svårt att i ett begränsat antal målange aUa önskvärda riktlinjer - ungefär så uttryckte sig iLycksele. Men det är inte detta diskussionen handlar om. Det är nödvändigt attslå fast de viktigaste målen för kulturpolitiken. Från moderat håll anser viatt frihet, mångfald och kvalitet är oerhört viktiga mål. säger att önskemålen om frihet ochmångfald är tillgodosedda i de andra målen. Jag känner mig inte så oroad överden formuleringen, eftersom inledde sitt anförande med enlovsång till friheten. Men det hade varit konsekvent, tycker jag, om han hadetillstyrkt att man också skulle ha med detta i målformuleringen. När det gäller kvaliteten har herr: lyckatstolka den moderata inställningen så att vi med kvalitet menar att Operan, ochDramaten skall prioriteras. Ja, det . medges, de institutionerna ärbetydelsefulla faktorer för kvaliteten. Men det handlar naturligtvis omkvalitet inom varje område. Vem är nu den allvise som skall avgöra kvaliteten? Ja, det är en svår uppgift. Men det är vår skyldighet att ta påoss den samhället kan inte undandra sig det ansvaret. I en rapport från socialdemokraternas kontaktkommitté förskol- och kulturfrågor 1969 slogs det fast: Kvalitetsprincipen är enofrånkomlig riktpunkt inom kulturpolitiken. har en annan formulering:Ingen vill dålig kvalitet. Det tycker jag är en mycket negativ och ganskaoroväckande formulering av vad det egentligen handlar om. Jag tycker att det ärbelysande, ja skrämmande, att man inte anser att kvalitetsprincipen måste varavägledande för statlig kulturpolitik i detta land. Sedan tog upp besvärsrätten och frågade omett antal riksdagsledamöter är garanti för att riktiga beslut fattas. Nej, mendet är garanti för en allsidig bedömning. Det är sorgligt att förstårdet, och jag måste säga att det är pinsamt att han står här i kammaren och görsig litet lustig över sin och sina riksdagskamraters roll i samhället. Jagtycker att det här inte är ett välvalt ställe att göra det och det är, förherr del, inte något annat ställe heller. Det är tekniskt svårt att åstadkomma en besvärsrätt övernämndernas beslut, säger . Ja, det är det, men kanslå upp s. 393 i propositionen, där det står: "Över de beslut omfördelning av statsbidrag som f. n. meddelas av teater- och musikrådet kanbesvär anföras hos Kungl.. Jag har naturligtvis inte så stortilltro till dagens svenska regering, men faktum är att jag tror att Kungl.Maj:t skulle kunna klara de tekniska svårigheterna om och hanspartikamrater kunde bringas tiU insikt orri att det är principielltbetydelsefullt att besvärsrätt finns. Den statliga kulturpolitiken, m. m. i Lane-Herrestad (c) kort genmäle: i hade en hel del synpunkter. I fråga om uppräkningen av delmålen vet väl som jag att företrädarna för utredningen inför utskottet sade att dethär med decentralisering var någonting alldeles fantastiskt som man skullearbeta för. Man trodde då att det skulle stå främst även i propositionen, menså blev inte fallet. var förvånad över att hadeföreslagit ett ökat anslag till . Vad är det för märkvärdigt med det?Dramaten behövs väl! Och man behöver kunna bedriva verksamhet där. För attsäkerställa sina biljettinkomster kan teatern bli nödsakad att avstå frånskolsamarbetet och att avvisa gruppbesök till väsentligt nedsatta priser.Teatern kan också tvingas allvarligt överväga att begränsa sitt turnerande. Ivarje fall kan man behålla de mest attraktiva pjäserna hemma för att få störreinkomster och i stället skicka mindre attraktiva program till landsorten. Bl.a. detta har motiverat förslaget till anslagsökning. Så gällde det Operan! Skall vibehålla verksamheten på i stort sett oförändrad nivå eller inte? Det är detsaken gäller! Det talades i första omgången om sociala avgifter osv., och vihar velat tillmötesgå önskemålet att verksamheten skall bedrivas på i stortsett oförändrad nivå. Detta uttalasju även i propositionen. Är det då såmärkvärdigt att man försöker få en majoritet för att det skaU bli en realitetatt nivån på verksamheten blir i stort sett oförändrad. HerrANDERSSON i (s) kort genmäle: Får jag börja med det som iLane-Herrestad sist berörde. I propositionen sägs att man räknar med att det beviljadeanslaget skall ge möjlighet att spela på oförändrad nivå. Sedan har vi tillutskottet fått en framställning från Operan där det nämns olika belopp. Det är2 och det är som önskas. Centerpartisternavill skicka över detta till Kungl. Maj:t och säga att det i stort sett är vadman vill bevilja. Vi har velat begränsa oss till att tillstyrka anslag för desociala avgifterna och därom var vi överens vid realbehandlingen. Den statliga kulturpoUtiken, m. m. kan inteförstå annat än att nya vändning i frågan är, som jag sade tidigare,ett försök att spela något av en dubbelroll; men kanske är det också ettuttryck för att man viU prioritera institutioner i framför aUt. behövs väl, säger i Lane-Herrestad.Ja, visst behövs den, ingen har ifrågasatt detta. Men jag framhöll attbeträffande exempelvis , som också behövs, har departementet funnitskäl att göra mycket större prutningar på anslagsäskandena och det har giUatsav de borgeriiga i utskottet. Men den lilla prutningen på äskandet för Dramatenväcker plötsligt reaktioner, också från , och det har jag sagt är litetöverraskande. Så till om kvalitetskravet. vUllägga kvalitetskravet som grund för prioriteringar, och säger kravet på kvalitet måste gälla inom varje område. Men när staten skallprioritera är det en avvägning mellan olika områden. vill i sinstora partimotion pruta på studiecirkelmedel för attfördela detta belopp på institutioner. Det är den prioritering vUlgöra, och dä har jag sagt att det är illavarslande att lägga kvalitetskravettiU grund för sådana prioriteringar. i Lane-Herrestad (c) kort genmäle; Propositionen ger inte något underlag förbedömning av vilken beräkning av de sociala avgifterna vid Operan som är denriktiga departementets eller Operaledningens. När man kommer till riksdagenmed proposition i sådana här frågor är materialet alltid knapphändigt. har det emellertid varit väsentligt att ta fasta pådepartementschefens ord om att det föreslagna anslaget bör möjliggöra förteatem att bedriva en verksamhet på i stort sett samma nivå som för närvarande.Vad Operaledningen haft att säga bör enligt utskottets mening föranleda enförnyad genomgång av ärendet i departementet. Utskottet anser det inteuteslutet att denna genomgång kommer att visa att anslagsbehovet är större änsom förutsatts i propositionen, och i så fall bör ytterligare medel anvisas påtilläggsstat. Det är inget märkvärdigare med den saken. När jag sedan talade om att behövs, sade herrAndersson i att det har man inte ifrågasatt. Nej, men den skall juockså kunna arbeta! Med nuvarande budgetkonstruktion kan inte arbetaså som vi önskar att den skall arbeta. Så talas det om . Ja visst, ochDramaten samarbetar ju. a. från förs ut av Riksteatern.Varken i eller jag har väl därför någon anledning attvara missbelåtna med att ges möjlighet att arbeta. Sedan vill jag säga att vi måste vara försiktiga med kulturinstitutionerna.Man får inte glömma att de är omistliga delar av kulturlivet och man får inteunderskatta deras betydelse. När i försöker få det attframstå som om jag för att jag inte är stockholmare -det är för övrigt inte hanheller - skulle ha någonting emot kulturinstitutionerna i , om det ärvad han vill komma fram till, då har han tagit fel, åtminstone såvitt angårmig. Man får inte underskatta deras betydelsedå det gäller att hålla känslan för och kravet på kvalitet levande osv., men vifår kanske tillfälle att senare återkomma till den debatten. () kort genmäle: Vad innebär nu kvalitet i fråga om deföreliggande poUtiska förslagen? Där har vi, i , någotolika uppfattningar om hur prioriteringen skall ske. Men det är ju inte det somvi nu diskuterar, utan vad det gäller är om kvalitet skall anges som ett målför den statliga kulturpolitiken. Ni kommer inte undan kvalitetsfrågorna, vUket inte hellerdepartementschefen har gjort. Han för på många sidor i propositionenresonemang som har att göra med kvalitet. Han talar t. ex. om att vi inte skallha likgiltigt allmängods eller ett kulturutbud som är torftigt och undermåligt.Det är alltså just en kvalitetsbedömning som måste till. Därför tycker vi frånmoderat håll att det i målen för den statliga kulturpolitiken är oerhörtviktigt att slå fast det som socialdemokraterna i varje fall i den härkommittén slog fast, nämligen att kvalitetsprincipen skall vara enofrånkomlig riktpunkt inom kulturpolitiken. Jag tycker inte man skall sväva på målet när det gällerkvaliteten.