prot · FX09130 · 1974-12-31 00:00:00 — Insikten om betydelsen av att de anställda får ökade möjligheter attpåverka sina anställningsförhållanden och öva inflytande i sina företag är såpass spridd att jag inte tror att jag behöver bli särskilt mångordig på dennapunkt. Enfungerande företagsdemokrati är en ganska självklar rättighet ur demokratisksynvinkel. Vi vet också att större inflytandemöjligheter för de anställdabidrar till att skapa en ökad arbetstillfredsställelse och att det därför är enviktig arbetsmiljöfråga. Ett reellt inflytande för de anställda är också i ochför sig en viktig förutsättning för att arbetsmiljön skall utvecklas i rättriktning. Man kan också konstatera att en fördjupad företagsdemokrati oftaleder titt ett bättre arbete inom företagen och bättre produktionsresultat. Förcentern är det ett självklart och grundläggande krav att människor skall hastörsta möjliga påverkan på de beslut som berör dem själva. Det kravet gällerpå alla samhällslivets områden, och arbetslivet är självfallet inget undantag.Därför ger vi från sida kravet på en fördjupad företagsdemokrati enmycket hög prioritet. Detpågår också i värt land ett omfattande utvecklings-och försöksarbele på det företagsdemokratiska området. Mänga olika organsysslar med de här frågorna - ibland har man nästan en känsla av att det äralltför många olika organ. Samtidigtmåste vi nalurtiglvis konstatera att det här utvecklingsarbetet ännu inte harlett till särskilt genomgripande resultat. Inom vissa områden har de anställdasinflytande institutionaliserats genom slyrelserepresen-tation i siörre företagoch genom företagsnämnderna, men man får väl konstatera att det mer har lettlill en viss ökad insyn för de anställda än till ett egentligt, väsentligt ökalinflytande. Kanske samhället också får ta på sig ett visst ansvar för atl dethittills gått relativt trögt. Samhället har inte varit pådrivande i såförfärligt stor omfattning, och den lagstiftning som ändå utgör ramen förföretagens verksamhet har kanske inte varit alltför väl ägnad att understödjaden här verksamheten. Samhällets ansvar är utantvivel belydande på del här området. Företagsdemokratinär en grundläggande polilisk fråga. Det är kanske en av de allra viktigastedemokratifrägor - för alt inte säga den viktigaste - som vi har att syssla medi dag, och på det sättet har den betydligt större räckvidd än arbetslivsfrågori allmänhet. kan en fördjupad företagsdemokrati på ett ganskagenomgripande sätt komma att förändra maktstrukturen i värt samhälle. Därförfår vi inte avsäga oss ansvarel för denna utveckling och lägga över den påandra organ. anger dessutomlagstiftningen, som vi har ansvaret för här i , de ramar inom vilkadel företagsdemokratiska utvecklingsarbetet har att hålla sig. Samhällel ärdessutom självt en mycket stor arbetsgivare. Staten, landstingen och kommunernaär arbetsgivare för en mycket stor del av alla anställda i värt land. Samhälletbör självfallet vara ett föredöme i det företagsdemokraliskautvecklingsarbetet. Man kan kanske inte säga att samhället alltid har varit ettsådant föredöme vare sig det gällt offentlig förvaltning eller statligt ägdabolag. Vi vet alla vilka problem det förelagsdemokratiska utvecklingsarbetetstött på inom . , arbelsrätlskommittén, funderar just nu över en stor del avdetta problemkomplex. Enligt uppgift kommer denna kommitté mycket snart attlägga fram sitt förslag, nämligen omkring det stundande . Det är vårförhoppning och vår tro att arbetsrättskommitténs förslag kommer atlmöjliggöra en ordentlig skjuts framåt fördel företagsdemokratiskautvecklingsarbetet och atl detta skall få nytt liv genom dessa förslag. I delsammanhangel är det nalurtiglvis viktigt alt man får ett samlat grepp över detföretagsdemokratiska utvecklingsarbetet och något så när gemensamma linjer.Det är också viktigt att det förekommer ett smidigt samarbete mellan politikeroch arbetsmarknadens parter. Det är angeläget att utvecklingsarbetet inomföretagen och inom den del som samhället tar ansvar för - lagstiftningsarbetetoch de andra samhälleliga åtgärderna - sker parallellt och kan samordnas medvarandra. Det är de tankegångarna som ligger bakom förslaget i motionen 1544. Fråganhur detta samarbete exakt skall utformas bör naturiigtvis lösas i samråd mellanstatsmakterna och arbetsmarknadens parter. I motionen har vi föreslagit ettsärskilt företagsdemokratiskt råd för detta ändamål, men självfallet kan ocksåandra lösningar tänkas. Dessa tankegångar återkommer i den reservation som ärfogad vid inrikesutskottels betänkande. Jag vill, herr lalman, yrka bifall tilldenna reservation. Åtgärderför att fördjupa arbetsdemokratin Hen (): Lät mig först fä konstatera atl utskollsmajoritelen, bestående avsocialdemokratiska, moderata och vänsterparlistiska ledamöler, samtreservanterna från och är överens när det gällerfrågan om den positiva inverkan som arbetsrättskommilténs förslag kan väntas hapå den arbetsdemokraliska utvecklingen. Majoriteten säger bl. a. attdirektiven ger anledning förvänta atl lagstiftningsåtgärder bör "gelöntagarorganisationerna erforderiigl stöd för alt få till stånd endemokratisering av arbetslivet". Reservanlerna i sin tur framhåller atlarbetsrätlskommitténs arbeie kan komma att ge upphov lill "en ny ram förrelationerna mellan parterna på arbetsmarknaden". Dennaöverensstämmelse i uppfattning mellan majoritet och reservanter är glädjande.Den visar att vi alla som är intresserade av en positiv utveckling avarbetsdemokratin, väntar oss förbättrade möjligheter för arbetstagare tillmedbestämmande på alla beslutsnivåer inom arbetslivet. Åtgärderför att fördjupa arbetsdemokratin Denna ökademedinflytanderätt ger mänga arbetstagare, som mer eller mindre mekanisktsköter en syssla, möjlighet att utforma sin egen arbetsinsats och miljön däromkring pä elt sätt, som kan leda till trivsel och intresse för uppgiften ochdärmed bli till stimulans för individens personliga utveckling. Menför att förverkliga det som utskottet i sitt betänkande enigt säger sig strävaefter fordras också en aktiv och positiv vilja hos parterna i arbetslivet. Påarbetsgivarsidan har denna positiva vilja visat sig vara svag på mänga häll. Föratt spetsa till diskussionen vill jag göra påståendet, att statens företagsynes vara sämst när det gäller arbetsdemokratins förverkligande. Det är enförfarande misstanke som ligger i detta påstående. Låt mig visa att det harsitt berättigande. Imotion 254 från folkpartihäll redovisas ett avsnitt avföretagsdemo-kralidelegationens rapport . Det korta avsnittetvisar att arbetsgivarsidans agerande i de statliga företagen har varit sådantatt delegationen måste konstatera att arbetstagarna alldeles tappat sugen ikommittéer och nämnder. De har helt enkelt inte fått reellt medverka ibeslutsfattandet. - Två citat kan få bestyrka det jag har sagt. för säger och , som båda är anställda vid , beträffande förhållandenadär: "Det har inte gått. Ägarna - i det här fallet samhället - måste kunnautöva inflytande. Om företagsledarna bromsar utvecklingen bör ägarna sägaifrån. Ägarna flr inte gömma sig bakom företagsledarna." "att industridepartementet som varit delegationshuvudman uppenbariigen inte kunnat ge delegationen det stöd den behövt och attdelegationens verksamhet effektivt saboterats av Statsföretagsledning". citerade vidare ombudsman , som ärTCO-represenlant i företagsdemokratidelegationen: "Ytterst är det ändå enfråga om det psykologiska klimatet ute i företagen." Och fortsätter:"Man kan inte säga att de statsägda företagen på någol sätt är föregångarepå det här området." Nuvet vi, som är engagerade i dessa frågor, att vissa saker har hänt under 1974.Personförändringar har bl. a. skett pä något håll. Mendet räcker inte. "Ytterst är det ändå en fråga om det psykologiskaklimatet ule i förelagen", sade . Del psykologiska klimatetute i företagen är och regeringen ansvariga för. Det är riksdag ochregering som kan påverka andan hos de statliga företagsledningarna. Därför hardetta betänkande sin betydelse. Men majoriteten förbigår hela denna fråga omägaransvaret och det psykologiska klimatet ute i företagen. Statens medverkannär det gäller arbetsdemokratins utveckling har väsentligen begränsats till deområden där staten är arbetsgivare, säger majoriteten. Den statliga insatsenhar också begränsats när det gäller att skapa den rätta andan hos de stattigaföretagens ledningar. Detfinns anledning att, som reservanterna gör, stryka under att staten "såsomarbetsgivare har ett särskilt ansvar och bör visa vägen till ökaddemokratisering av arbetslivet". Vi som här i representerarägarna till de statliga företagen, vi har anledning att säga ifrån att statensföretag måste vara de främsta att driva arbetsdemokratifrågorna framåt. Med detta ber jag alt fl yrka bifall lill reservaiionen av herrEriksson i m. fi. Åtgärderför att fördjupa arbetsdemokratin Hen ULANDER(s): Reservanternasslutsats, att man bör överväga ett inrättande av ett företagsdemokratiskt rådmed representation från parterna pä arbetsmarknaden och de politiska partiernai , kommer vid en något märklig tidpunkt. Enligt den plan som finnsskall arbetsrättskommittén vara klar med sitt arbete. Denna kommittéskall enligt direktiven bl. a. ge löntagarnas organisationer slöd för att fltill stånd en demokratisering av arbetslivet. Alt i det läget tillsätta ett rådtycker jag verkar något långsökt. Dessutom:Vad skall ett råd ge som inte de facktiga organisalionerna klarar av? När vi ioch med arbetsrättskommitténs fortsatta arbete och förslag till en lagstiftninghar gett de fackliga organisationerna verktyget i form av utökadförhandtingsrätt - vilket också ligger i direktiven -så kommer nalurtiglvis defackliga organisationerna att tillvarata sina egna intressen. Serjag på reservationen av i m. fl., blir jag litet paff överhur man med den skrivningen kan komma fram till förslaget att vi skall inrättarådet. Man är i reservanternas skrivning, liksom utskottets majoritet, överensom att arbetsrättskommitténs utredning kommer att ge organisationerna denmöjlighet det här är fråga om. Jag tror att man skall vara försiktig när mankommer in på arbetsmarknadsparternas förhandlingsrätt. Vår uppgift i riksdagenmåste vara att ge löntagarorganisationerna just det verktyg som jag talar om.Däremol att komma med råd till dem om hur de skall klara av demokratiseringen,är att komma in på områden som man skall hålla sig ifrån. Utskottetsäger: "Som framgår av den i föregående avsnitt lämnade redogörelsen pågåren omfattande försöksverksamhet pä del företagsekonomiska området. Parterna påarbetsmarknaden har i huvudsak själva organiserat och svarat för dettaarbete." Jag tycker all arbetsmarknadens parter även fortsättningsvis börgöra detta. Har intresse av att hjälpa till med demokratiseringen, såkan vi naturiigtvis via lagstiftningen ge organisationerna ökade möjligheter. Sedankom in pä ett resonemang att de statliga företagen skulle varasämre än de privata - det måste ändå ligga i vad han sade, eftersom de statligaföretagen här skulle vara sämst. De ombudsmän som hänvisade tillarbetar inom det statliga området. Jag kan mycket väl förstå att man somförhandlare av och till använder den metodiken. Men vi skall inte glömma att vinu under en relativt Åtgärderför att fördjupa arbetsdemokratin kort lid har antagit lagefler lag som har gett de fackliga organisationerna och arbetsplatsernas folken utökad demokrati. Lagen om facklig förtroendeman är en sådan lag. Rätt tittstudier kommer. Det gäller också förtroendemannalagen och en del andra lagar.Hade del varit så oerhört bra på den privata sidan, hade man naturiigtvis intebehövt stifta dessa lagar. De har ju tillkommit därför atl man inte har kunnatfå igenom förslagen förhandlingsvägen. Jag yrkar bifall lill utskottets hemställan i inrikesutskotietsbetänkande nr 29. Hen (): Delär naturiigtvis alldeles riktigt att arbetsrättskommittén kan förvänlas geanledning till en hel del ny lagstiftning som får betydelse på detta område.Det nämnde jag också i mitt inledningsanförande. Menjag tror inte ens alt inbillar sig att frågan om fördjupadföretagsdemokrati och det utvecklingsarbete det gäller kommer alt ha avslutatsi och med att arbelsrätlskommittén har lagt fram sitt förslag och det harföranlett åtgärder. Det arbetet kommer inte att vara avslutat frän samhälletssida - del tror jag inte man skall inbilla sig. Detär uppenbart att tre parter är inblandade i del företagsdemokraliskautvecklingsarbetet - dels de tvä parterna på arbetsmarknaden och delssamhället, som ger de legala ramar som företagen har alt arbeta inom. Jagtyckte atl illustrerade del väldigl bra i sitt anförande när hanpåpekade hur här har kommit tag på lag som förbättrat demokratin i företagen.Det är jusl precis den rollen som samhället har att spela: atl lagstiftningsvägenvidtaga de ålgärder som behövs antingen därför att man inte har kommii framtill en lösning förhandlingsvägen eller också därför att tidigare existerandelagar har varit elt hinder för ulvecklingen. Båda de här möjlighelerna finns. Mol den bakgrunden kan man inte, som hävda, tänka sig atl politikerna bara skall tvä sina händer och säga:Var så goda - här har de fackliga organisationerna sina redskap, och därmed harvi gjort värt - nu har vi inget ansvar för del här längre. Sä är det inte, ulanpolitikerna kommer även efter det att arbetsrättskommitléens förslag lett lillåtgärder att ha ett ansvar för den här oerhört viktiga utvecklingen. Ellsamarbele mellan politikerna och arbetsmarknadens parter i den ena eller andraformen kommer att bli nödvändigt för att det här skall fungera på elldemokratiskt sätt och för att man skall kunna undvika onödiga bromsar ochonödiga förseningar. Det är just ett sådani samarbete som reservaiionen syftarlill. Hen (): Jag tror attherr Ulander och jag är räll överens på fiera punkter i detta sammanhang. HerrUlander citerade följande uttalande i betänkandet: "Parterna pä arbetsmarknaden har ihuvudsak själva organiserat och svarat för delta arbete" - dvs. på delföretagsdemokratiska området. Det är både majoritet och reservanter som hardenna uppfattning. Det är riktigt att del förhåller sig på detta sätt, och såskall det även vara. Myckel har gjorts från och regeringens sidaför att underlätta arbetet för arbelstagar-parten, och allt delta har vi varitense om. Menvad inte tar upp och som jag lycker är det väsentliga iinrikesutskottels betänkande nr 29 är det ägaransvar som vi här i riksdagenhar för de statliga företagens försök till posiiiv utveckling av arbetsdemokratin.Vi som är ägarrespresentanter här måste ha ell särskilt ansvar förarbetsgivarsidans agerande i de statliga förelagen. är det inte alls bra medarbetsdemokratin i det enskilda näringslivet - det är vi hell överens om. Manhar dock lyckats på sina häll och kommit en bit på väg. Men det hör liksom intetill frågan , utan nu är det de statliga företagens läge som är underdebatt. Och det är faktiskt sä att trots att någonting har gjorts sedan vårmotion skrevs är läget allvariigt på sina häll. Jag kan citeraur Fack frän februari som skriver: "Detfinns knappast någon anledning alt dölja, att den hittillsvarande försöksverksamheteni företagsdemokratidelegationens regi knappasl varit framgångsrik. Det ärendast i ett enda företag - Tobaksbolaget - som något av mera allmänt intresseåstadkommits. En avgörande orsak till detta förefaller ha varit de statligaföretagsledarnas obenägenhet alt låta engagera sina förelag i denexperimenlverksamhet delegaiionen hade regeringens uppdrag att bedriva." OchMetallarbetaren, som både och jag läser med mycket stort inlresse,skrev - jag citerar ur nr 2-3: "Vitror inte att företagsdemokratin inom de statliga bolagen är sämre utvecklad äni privatföretagen. Men borde inte de samhällsägda företagen gå i spetsen närdet gäller de anställdas möjligheter till medbestämmande? Vitycker oss minnas atl ett socialdemokratiskt statsråd gjort ettuttalande i den riktningen." Detär riktigt att ett statsråd har gjort elt sådant uttalande, med all rätt. Ochvad jag lycker är huvudfrågan i detta belänkande och vad jag diskulerar här äratl vi som ägarrepresentanter när det gäller de statliga företagen bör se tillalt det psykologiska klimatet ule i statsföretagen blir det rätta för altarbetsdemokratin skall utvecklas positivt. Det är därför reservanterna harunderstrukit det som jag citerade i milt första inlägg, att staten somarbetsgivare har ett särskilt ansvar och bör visa vägen till ökaddemokratisering av arbetslivet. Åtgärderför att fördjupa arbetsdemokratin Hen ULANDER (s): Jagvill böria med att bemöta och bara hell kort säga alt riksdagenssak är att stifta lagar, inte att förhandla. Lät arbetsmarknadens parter påbasis av de lagar som stiftats se till alt de klarar upp problemen sinsemellan.Vår uppgift måsle vara alt se till lagstiftningen. Åtgärderför att fördjupa arbetsdemokratin Sedantycks och jag vara ense om att detta är viktiga frågor, oavsettvar på arbetsmarknaden problemen dyker upp. Men jag kan inte dela att det är sämre ställt pä den statliga sidan än pä den privata.Eftersom jag har ett förfiutel i arbetslivet, som kroppsarbetare, kan jagvittna om att vi av och till med avund sett på de anställda pä den statligasidan, därför att man där hade en bättre ordning. Men lät oss inte ta upp dendiskussionen, ty oavsett var vi håller till har vi all anledning att hjälpatill med lagstiftningen, sä att man får samma möjligheter på båda håll. utredning som tillsätts kommer lagstiftningen också att gälla bådasidorna. Dä får parterna elt verktyg som kan användas, och dä är jag heltövertygad om att arbetsmarknadsparterna klarar upp dessa frågor. Hen () kort genmäle: har tydligen blivit offer för ett allvariigt missförstånd.Det har aldrig varit avsikten att samhället skall delta i några förhandlingarinom ramen för det exemplifierade . Om läst motionen och reservationen kanske han inte hade råkat ut för detmissförståndet. Och om det är grunden till atl han går emot reservationen, såär jag glad över att ha kunnat undanröja det. Då kanske vi också kan fä herrUtanders stöd i voteringen. HenHÖRBERG (fp) kort genmäle: Som jag sade är och jag mera överens än vad somkanske framgår av denna debatt. Det är inte bra med arbetsdemokratin på denenskilda sidan, det vill jag gärna hälla med honom om. Men som representanterför ägarna har vi ju ell särskill ansvar att försöka göra förhållandena bättreinom den statliga sektorn, och där är det inte bra. harman från fackligt håll anmärkt väldigt mycket på statliga företag. Jag har härett urklipp från tidningen - det är på två helsidor - där mantalar om atl det är mycket som man skulle vilja ha annorlunda. Avsikten med denlitet energiska insats som jag försökt göra här har varit att framhållaatt har anledning att stöta på regeringen så att den ser till attandan på den statliga arbetsgivarsidan blir sådan atl arbetstagarna där kanlyckas i sina strävanden. Hen ULANDER (s) kortgenmäle: sade att jag inte hade läst molionen, men det harjaggjort. Och skall jag dessutom citera ur den. Naturligtvis hade jag ocksåkunnat citera ur en bok, nämligen ur den s. k. lilla gröna, ellerCentern på arbetsplatserna. Och jag vill tillägga att om man skall tro påmotionen, sä skulle vi här inte behöva diskutera alls. ty dä talar vi om ettIdyllien, inte om ett problemområde. Jag citerar alltså: "Arbetstagareoch företagare har i belydande utsträckning gemensamma intressen när detgäller företagens funktion och utveckling. Företagets ekonomiska styrka ochkonkurrenskraft är av betydelse för såväl ägare som anslällda. Arbetsmiljönsoch arbetsprocessernas utformning påverkar den anställdes fysiska och psykiskahälsa och välbefinnande men har också betydelse för företagets ekonomi.Fördelningen av produktionsresultatet är självfallet en fråga där ägare ochanslällda har motstående intressen." Dettaär som sagt ett Idyllien. Om man utgår från den filosofin kan man presenteraprecis vilka förslag som helsl och ha täckning för dem. Men så ser det inte utpå arbetsplatserna. Därför vill majoriteten atl de som kan dessa saker - ochdet är arbetsplatsernas folk och deras organisalioner - tillsammans med sinamotparter skall sköta de här frågorna och se till att man står päverklighetens grund när man diskulerar problemen. Åtgärderför att fördjupa arbetsdemokratin Hen () kort genmäle: I debatten om vad det organ vi förestagit skulle syssla med väljer herrUlander att ur den tvä och en halv sidor länga motionen citera några rader sominte alls handlar om det. Man kan i och för sig diskutera innehållet i dessarader. Det skulle t. ex. vara intressant all få reda pä om inte förelagensekonomiska styrka och konkurrenskraft är av belydelse för såväl ägare somanslällda. Del skulle också vara intressant atl höra om inte arbetsmiljöns ocharbetsprocessernas utformning påverkar de anställdas fysiska och psykiskahälsa och välbefinnande, etc. Om vi nu skall ta upp den debatten vill jag nogha litet bättre bevis för atl dessa uppgifter skulle vara felaktiga. HenULANDER (s) kort genmäle: Jag valde att bara citera några rader,men det som där sägs ligger väl ändå till grund för hela syn pärelationerna mellan parterna. Jag skulle vilja ge er rådet att nästa gång niiräffar NÄSO eller någon annan arbetsgivarorganisation ta upp detta - defackliga organisalionerna vill naturligtvis gärna ha ett bättre klimat iförhandlingarna än vi har. Hen iKalmar (s): Jag begärde ordet med anledning av yttranden från både om att del inte uträttats någonting på detta område inom denstatliga företagsamheten. Jagvill inledningsvis konstatera att det här är elt besvärtigl område, och det larnaturiigtvis sin tid atl genomföra ålgärder här. Men vad jag vänder mig emot äratt man hävdar atl det inte har hänt någonting på detta område i de statligaförelagen. Jag vel inte med vilken rätt Åtgärderför att fördjupa arbetsdemokratin man säger det, men jagtror atl man har mycket tro och litet velande i detta sammanhang. Eftersom jagär revisor i vet jag all styrelsen för ganska länge sedanantagit ett program för företagsdemokrati och atl företagen är på väg attgenomföra det. sade all det endasi var Tobaksbolaget som hadeåstadkommil någonling på detta område. Det är alldeles felaktigt. Det är fieraav förelagen som har genomfört programmet. Jag vel med säkerhei attKartskrona-varvel och Verkstad gjort det. Följaktligen är felaktiga. Folkpartietsmoiion om försöksverksamhet är ett slag i luften. Här pågår redan enförsöksverksamhet, och den har vidgats. Närdet gäller förstaget om ell företagsdemokratiskt råd trorjag i likhet med herrUlander att del finns anledning att när § 32-utredningen framlagt sitt förstagtåla parterna på arbetsmarknaden ta upp dessa frågor i lugn och ro. Jag trorall de kommer att handlägga saken på elt tillfredsställande sätt. HerrHÖRBERG (fp): i påstår atl det har hänl en hel del inomstatsföretagen på detta område, och vissl har del det. Det var inte jag sompåstod atl del bara var inom Tobaksbolaget någonting hade åstadkommits, ulanjag citerade ur Fack. Jag kan läsa upp det igen: "Det är endasi i ett endaföretag - Tobaksbolaget - som någol av mera allmänt inlresseåstadkommits." Faktum är att verksamheien på vissa håll bl. a. i , beklagligtnog fått avbrytas. Jagtror att både och jag kan instämma med Metallarbetaren som efterdel alt företagsdemokratidetegalionen bett att få överlämna jobbet till andraorgan skrev: "Nedläggningen av delegationens arbete känns som ett nederlag.Särskilt med tanke på den stolta, ja nästan yviga, deklaration somindustridepartementel formulerade när delegationen startade sin verksamhel /69." Rubriken på den ledarkommeniaren i Metallarbetaren ärbetecknande nog "Nederiag". Del är alltså inte så bra som det borde vara. Omjag vore revisor i Statsföretag - jag skulle vara glad om jag vore del - skullejag för min del försöka påverka det hela i positiv riktning. harjag inte denmöjligheten, utan i slället röstar jag för reservationen, som har samma syfteoch som säger: "Staten såsom arbetsgivare har ett särskilt ansvar och börvisa vägen till ökad demokratisering av arbetslivet." Hen ():