prot · FX0993 · 1974-12-31 00:00:00 — Man får också i jämförelse med den nuvarande lagen en tidigare gränsför abortingreppet. Det konstaterandet visar att reservanterna här har sammasyn som utskottet. De båda reservanterna understryker att den nya lagensyftar till att legalisera tillämpningen av den gamla. Det är riktigt, och detär bra att detta påpekande görs. Det är också bra att reservanterna konstateraratt man måste sträva efter att minska antalet illegala aborter. De slår fastatt en drastisk minskning av möjligheterna till legal abort skulle få denmotsatta konsekvensen. I övrigt erinrar reservanterna om att det många gångerdöljer sig svåra förhållanden bakom aborterna. Det är riktigt. Det finns oftaen kall verklighet som innebär att abort tvingas fram av sociala och ekonomiskaomständigheter. I själva verket innebär detta yttrande av reservanterna en klaranslutning till det ställningstagande som utskottsmajoriteten har gjort. Frågan om att kvinnan ensam skall stå för beslutetkritiseras av de båda reservanterna. "Det är inte rimligt att enskildamänniskor ensamma skall bära detta ansvar", säger de och hävdar att kurator och läkare tillsammans med kvinnan skall fatta beslutet. Detta är enligt min Nr 93 uppfattning inte rimligt i ett modernt samhälle. Kvinnan behöver ingen Onsdacen den förmyndare. Hon kan behöva råd och hjälp, men det måste vara hon själv 29 mai1974 som fattar beslutet. Reservanterna föreslår också att skallfatta beslutet, om ''örxfag till abort-oenighet skulle uppstå mellan kuratorn, läkaren och kvinnan. Detta ' ' skulle medföra att man förlängde tiden för abort, och det innebär följaktligen ett sämre skydd förfostret. Jag har svårt att inse att detta skulle vara en bättre väg än denutskottet förordar. Vidare vill reservanterna ha inskrivet i lagen attsjukvårdspersonal inte skall kunna tvingas delta i aborter. Det är i sak ingenstörre skillnad mellan utskottets syn på denna fråga och reservanternas; det ärbara det att vi är helt övertygade om att det problemet kommer att lösas avsjukvårdshuvudmännen. I mångt och mycket är det ju en fråga om organisation. Så några ord om de inlägg som har gjorts av herrarSvensson i och i . Partilojaliteten har sattspå prov, säger . Jag har väldigt svårt att föreställa migdet, när man i den här frågan får rösta precis som man vill utan att ta någrasom helst hänsyn till partierna. Sedan säger att han inte vill överge 1938års princip, och då måste jag ställa frågan: Hur vill isjälva verket ha det? Vill han gå tillbaka till den lag som stiftades 1938 ochändra på den praxis som tillämpas? Det är huvudfrågan i detta avseende, såvittjag förstår. Och om så är fallet, hur tror att man skulleklara detta utan att få en våg av illegala aborter? Fri abort är en kapitulation, säger beror naturligtvis på hur man ser det, men om jag skall döma av den praxissom tillämpas och den som förordas i den nya lagstiftningen, föredrar jagobetingat att ge kvinnorna rätt att själva bestämma. beklagar också att utskottet valt sida. Jagställer en motfråga: Menar att minoriteten i utskottetskulle ha fått fatta beslutet och den stora majoriteten inte alls fått varamed? Det är ett orimligt påstående att vi inte skulle ha tagit tillbörlighänsyn till vad minoriteten vill, men det är lika orimligt att begära attminoriteten skall bestämma i frågan. Om skulle ta ställning emotutskottets förslag, då är saken klar men då är det majoriteten som fattar detbeslutet och ingalunda minoriteten. i säger att det är fel attpraxis skall upphöjas till lag. Men hur vill då lösa problemet?Jag ställer samma fråga till honom som till : Vill han gåtillbaka till lag? Det är det som egentligen måste vara alternativet,såvitt jag förstår, enligt det resonemang som för. Hur trorherrarna då att vi skulle kunna undgå en våldsam ökning av antalet illegalaaborter? 1 den moderata reservationen blåser man i stridstrumpetenredan på de första raderna. Där säger man: "Den allmänna debatten sedan proposi tionen framlades liksom de många ändringsförslag som framförts i motionernavisar klart att en abortlagstiftning i enlighet med proposi- Förslag till abortlag, m. m. tionensförslag inte skulle överensstämma med något allmänt etableraträttsmedvetande." Ja, det låter ganska karskt, men vem är det som uttolkardetta rättsmedvetande? Är det och moderata samlingspartiet? I såfall har jag svårt att hysa någon större respekt för det rättsmedvetande somstår bakom deras uppfattning i den här frågan. Inte heller de många motionerna om ändringar i lagen äruttryck för något speciellt rättsmedvetande. Det är bara värderingar som gjortsfrån olika utgångspunkter. För övrigt är en stor del av motionerna intekopplade till själva abortlagen utan till de förebyggande åtgärder som skallordnas då den nya abortlagen träder i kraft. Sedan yrkar reservanterna från moderat håll att förslagettill ny abortlag skall avföras från dagordningen och att en ny lag skall kunnaföreslås redan till höstriksdagen. Jag vill erinra om att abortutredningen tillsattes1965, att den hade god tid på sig att arbeta, att man överarbetat förslaget idepartementet och tagit god tid på sig där, undersökt sjukvårdsresurserna ochmycket annat. Det kan inte sägas att frågan inte är tillräckligt utredd, utanhär har man sannerligen haft god tid på sig att göra de utredningar som variterforderliga. Det påstås vidare att den uppfattningen att varje människaskall få bestämma över sin egen kropp är oförenlig med både etik ochvästerländska rättstraditioner. Det finns många människormed kristna värderingar som stöder det nya förslaget till abortlag, och jagtror att reservanterna gjorde klokt i att inte blanda in talet om västerländskarättstraditioner i den svenska abortdebatten. Tyvärr är de västerländskarättstraditionerna ganska illa åtgångna i många avseenden. Beträffande den kristna inställningen till abortlagen villjag erinra om ett uttalande som biskop gjorde iAftonbladet. Han säger bl. a.: Det finns ingen kyrklig enighet i abortfrågan.Den officiella enigheten har manipulerats fram på konstlad väg i sittfördömande av aborter. Man anser att enighet gör det bästa intrycket. Men iverkligheten är det ju tvärtom. Vad är det för bra med likriktning ochförkvävande av debatten?" Vidare säger han att han tycker att förslagettill ny abortlagstiftning "är ännu bättre än abortutredningens förslagför . I propositionen har man ju skärpt restriktiviteten för senaaborter medan tidiga aborter beviljas. Det är bra." sade i sitt anförande att utskottet hararbetat under hård tidspress, att frågan inte varit föremål för någonlagrådsremiss och att man inte inväntat justitieutskottets yttrande överpropositionen och motionerna. Till svar på det vill jag ge ett tidsschema över hur detgått till med den här frågan från det att proposition framlades i riksdagen.Propositionen framlades . Det var förlängd motionstid framtill . Därefter hade påskferie. Utskottet företog enpreliminär behandling av ärendet . Förslag till skrivning ihuvuddelen utdelades till ledamöterna . Förslag till skrivning i densociala delen utdelades . Fortsatt behandling beträffande avsnittetsom utdelades , dvs. huvuddelen, förekom . Ledamöternahade på sig att läsa detta avsnitt, och jag tror att man kan läsa 36stencilerade sidor . Avsnittet som utdelades , omfattande18 sidor, behandlades i utskottet . Så var det alltså med dentidspress man haft. Jag vill inte påstå annat än att utskottets sekretariathar haft ett väldigt arbete med att åstadkomma det här betänkandet. Det är enkomplicerad fråga, men sekretariatet har skött arbetet på ett alldelesutomordentligt sätt. Dessutom kan man naturligtvis säga till ,eftersom hon inte tar ansvar för det förslag som föreligger utanreserverar sig mot det, att det torde vara svårt att hävda att hon har haft detsärskilt besvärligt i denna fråga. Här har talats om att man inte skickat över ärendet tilllagrådet. Ja, vad är det som säger att en social lagstiftning skall gå tilllagrådet? Den här frågan har ju utretts med jurister som experter ochsekreterare. Den har behandlats i , där man har mycket godtillgång till juridisk expertis. Den har behandlats i utskottet, där tvåjurister varit närvarande och skött skrivningarna. Jag har svårt att förstå kan säga att frågan inte skulle vara tillräckligt utredd från juridisksynpunkt sett. Man har också anmärkt på att vi inte remitterat ärendettill justitieutskottet. Ja, praxis i är ju att ett utskott fårifrågavarande proposition, och sedan kan det utskottet klara saken. Jag harsvårt att tänka mig att man nödvändigtvis skall behöva höra justitieutskottetnär det gäller ett förslag där frågan om förbud mot abort avkriminaliseras.Därför tycker jag att anförande var svagt underbyggt i dendelen. Så baraett par ord om ett par andra ting som iru tog upp. sade upprepade gånger "trots det ochtrots det". Ja, , trots att vi nu har en lag som tillämpasenligt viss praxis utfördes 26 000 aborter. trodde att deti år skulle bli 30 000 aborter. Men, , det är med den gamla lagensom den praktiskt utformats. Dä menar jag att man inte behöver befara att detblir nämnvärt fler aborter om vi genomför den frisläppning av aborterna somföresläs i det betänkande vi nu behandlar. Fostrets rättsskydd har diskuterats mycket, ochreservanterna anser att det måste vägas mot andra legitima intressen. Ja, detär också vad utskottet menar - det är fråga om avvägningar och ingenting annat.Där vill jag även citera biskop . "DET HELA gäller ju frågan: vad är liv och vad äricke liv. Och så drar man en enda gräns, vid befruktningsögonblicket. Men ipraktiken är det ju inte så. Inte går jag och anmäler en släkting som använderkopparspiral för mord. , en av dem som drivit fram den kyrkligaenigheten i abortfrågan, säger att man inte kan kalla kopparspiralen för ettmordinstrument eftersom man inte vet om det ägg som stöts ut är befruktat ellerinte. Det är ungefär lika logiskt som att säga att enbombflygare inte har något ansvar så länge han inte vet om bomberna träffateller ej. Förslag till abortlag, m. m. Förslag till abortlag, m. m. Det finnsingen konsekvens i denna diskussion." Detta säger alltså biskop , och jag instämmer i denbedömning som han gör. Det finns förvisso mycket mer att säga i denhär frågan. Men jag skall bara till slut citera en artikel som var införd iDagens Nyheter , skriven av redaktör . Det heter där: "1) Abort är världens i särklass vanligastebarnbegränsningsmetod, och sannolikt slutar en av tre graviditeter med abort . 3) Valet står intemellan abort eller inte abort, utan mellan legal abort och illegal abort. Såvälsvenska som utländska studier har visat att det totala antalet aborter i ettland är något så när , men att de illegala minskar när de legala ökar. 4) Eftersomvärldens, särskilt , befolkning ökar explosionsartat kommer antaletaborter också att öka explosionsartat. Detta är verkligheten. Varken du ellerjag eller politikerna eller läkarna eller prästerna eller kvinnorna självatycker om det. Men likväl är detta verkligheten. Därför bör varje kvinna harätt till legal abort, rätt både juridiskt och praktiskt-------------- ." Det kanknappast uttryckas bättre. Med det anförda ber jag att få yrka bifalltill utskottets hemställan. 1 detta anförande instämde , ,herrar i , och i , , fruHjalmarsson och i Kumla, , och fruFrändås, herrar , , , , i Göteborgoch i , , i , och fruEkholm-Frank, herrar i , i och , fruLagergren, i samt , , frökenEngman, och i (samtliga s). i (s) kort genmäle: Jag skall, värderade ordförande isocialutskottet och värderade partikamrater som instämde, bara bemötautskottets ordförande på en punkt. Vi har givetvis här att göra med en avvägning mellanlegala och illegala aborter. Det påpekade jag också i mitt förra inlägg. Menallt tyder på att den linje som man i propositionen slår in på kommer att ökadet totala antalet aborter. I inledningen till mitt förra anförande tog jag uppde jämförelser som kan göras mellan olika praxis och olika tillämpning avskilda lagstiftningar i olika länder ute i världen. Den ena linjen är frihet,den andra är förbud. Båda linjerna går mot ett mycket stort antal aborter.Förbudet, som framför allt finns i de katolskt dominerade länderna, ärkombinerat med förbud mot preventivmedel och upplysning. I de länderna tryckerman så att säga ner hela denna fråga och sopar den under mattan. Jag vill påståatt lagstiftarna där egentligen bara löser sina egna moraliska problem. I deländerna får man ett mycket stort antal aborter. När å andra sidan friheten lagfästes får man också ettmycket stort antal aborter. Jag anser för min del att vi bör sträva mot enminimering av det totala antalet aborter, och då menar jag att den linje somSverige har gått fram på har varit den riktiga. Jag vill fortsättaefter den linjen. Detta betyder självfallet inte att jag vill gå tillbaka tillde allmänna värderingar som fanns när lag infördes, utan jag syftar påden grundprincip som då fanns, nämligen principen om fostrets egenvärde ochrättsskydd. Jag tror att vi måste ta på oss den mycket svåra uppgiftenatt balansera mellan de två ytterlighetslinjerna. Det är en mycket svår sak,men om vi skall nå önskat resultat, alltså en minimering av det totala antaletaborter, så måste vi försöka gå den vägen! Förslag till abortlag, m. m. HerrANDREASSON i (c) kort genmäle: När vi nu har avverkat den förstatalaromgången är jag glad att kunna konstatera att debatten i denna stora ochsvåra fråga har håUits på en hög och saklig nivå. Men socialutskottetsvärderade ordförande använde ett uttryck som jag inte riktigt begrep. Han sadenågonting om att denna sak utnyttjas i partipolitiskt syfte. Jag vet inte omdet uttalandet riktades till oss reservanter i utskottet. Jag vill i varje fallför egen del helt tillbakavisa det, om det skulle gälla mig. Jag har intefattat ståndpunkt med hänsyn till några partipolitiska skäl. Jag är medlem avsvenska kyrkan, och jag har fattat ståndpunkt utifrån min grundinställning omlivets helgd. ordförande undrade hur vi egentligenville ha det. i har redan svarat på det, och jag villinstämma med honom. Jag kan ytterligare peka på de fem punkter som vi ireservationen 1 angivit som grund för den utredning vi föreslagit. Vi säger ipunkten 3: "Eftersom ett abortbeslut innebär en avvägning mellan två livbör detta ej fattas av modern ensam. Ett samhällsorgan bör vara delaktigt ivarje beslut om abort. En sådan ordning kan tillsammans med obligatoriskutredning också ge bättre garantier mot påtryckning på kvinnan att mot sinönskan avbryta havandeskapet." Vi är alla överens om att en abort skall vara ennödfallsåtgärd. Jag skulle gärna vilja fråga utskottets värderade ordförande:Hur skall man egentligen kunna garantera att det blir en nödfallsåtgärd, om vihar fri abort ? () kort genmäle: i säger att vimoderater i vår reservation blåser i stridstrumpeten. Det kan i så fallmöjligen bero på att vi menar att den respekt för livet som mödosamt harförvärvats är värd att slåss för, kanske det som mest av allt ärvärt att slåss för. i säger vidare att vi menar attfrågan inte är tillräckligt utredd. Jo, vi anser att frågan är tillräckligtutredd, att man har material som skulle kunna ligga till grund för en nylagstiftning. Men vad vi reagerar mot är den avvägning som gjorts i förslagettill ny abortlag. Man har löst problemet genom att helt enkelt inte låtsas om 3 protokoll 1974. Förslag till abortlag, m. m. fostret.Man gör inte den avvägning som är önskvärd mellan principen om livets helgd ochkvinnans och mannens situation. Det är utan tvivel svårt att göra en sådanavvägning det understryker jag gärna. Men det är lagstiftarens ofrånkomligaansvar att göra en sådan avvägning, och att göra den på sådant sätt att den enaprincipen den om livets helgd inte träds för när mer än vad som ärnödvändigt av hänsyn till kvinnan som har råkat i en nödsituation. Abort är en nödlösning, sägs det i propositionen. Har manden uppfattningen borde det ha tagit sig uttryck i ett ställningstagande föratt abortlagen alltfort skulle vara en undantagslagstiftning. Man talar ocksåom moget övervägande. Men vi har i lagförslaget inga som helst garantier föratt abortbeslutet verkligen fattas efter moget övervägande eller utanpåtryckning. i talar om rättstraditioner. Våruppfattning om rättstraditionerna skulle inte vara så mycket värd. Menrättstraditioner som går ut på att skydda den svage, rättstraditioner som gårut på att vara normbildande kommer vi i vårt parti att fortsättaatt slåss för. Så även i den här frågan. i (s) kort genmäle: Jag har egentligen inte så mycket att sägatill i . Han hade inte några direkt vägande invändningarmot vad jag anförde tidigare, och följaktligen kan jag hoppa över det han sade.Jag vill bara framhålla att jag håller med om att det är svårt att balanseradet här problemet, som är komplicerat och som man ingalunda löser med slagord.Jag tror, och det är min absoluta uppfattning, att det lagförslag som nuföreligger är väl underbyggt och att det är svårt att åstadkomma någontingbättre. i frågade vad jag menade medpartipolitiska spekulationer. behöver inte ta åt sig det minstaav det uttalandet. Jag kan klart uttrycka vad jag menar: Det finns ett parti iSveriges riksdag som lämnat en partimotion i denna fråga; det partiet harenligt min mening drivit den här frågan med viss spekulation. Det var vad jagavsåg, . talade om att man skall ha respekt förlivet. Jag vågar säga, , att den del av utskottet som står bakomutskottsmajoritetens betänkande har precis lika stor respekt för livet somnågonsin har. Här är det fråga om värderingar när det gäller vadsom är möjligt att genomföra. Värderingar kan vara fotade på olika uppfattningar,det vet vi. Den meningsskillnad som föreligger innebär inte att de, som stårför reservationen och säger att de vill ha ett nytt lagförslag , skulleha bättre avvägda värderingar och större hänsyn till livet än vi har. säger själv att det är fråga om ytterstsvåra avvägningar, och jag håller helt med om det. Det är därför man har tagitså på sig sedan abortutredningen blev färdig för att få ett lagförslagsom motsvarar vad majoriteten av folk tänker. Jag åberopar åter vadjag tidigare sade: Enligt den undersökning som gjordes står 79procent - jag kan naturligtvis inte svara för att dessa siffror är exakta; jaghänvisar bara till vad opinionsorganet har redovisat bakom detta förslag tillny abortlag. Jag tror att de som har den uppfattningen också har tillbörligrespekt för livet. () kort genmäle: Jag kan helt instämma med iHuskvarna när han säger att detta är komplicerade problem, som man inte lösermed slagord. Men om man säger att abort måste vara en nödfallsåtgärd,bör då inte lagen ge uttryck för detta? Om man säger att abort bara skall fåske efter övervägande, bör man då inte skaffa sig garantier för att så blirfallet? Om man säger att abort inte får vara preventivmedel, bör inte då ocksålagen ha en normbildande verkan i det avseendet? Förslag till abortlag, m. m. i (s) kort genmäle: Utskottsmajoriteten understryker att abort ären nödfallsåtgärd. Jag anser att man skall försöka komma till rätta medproblemet genom en intensiv upplysning i de här frågorna, genominformationskampanjer osv. Därigenom tror jag att man kan, på friviUig väg, nådärhän att abort inte skall behöva företas. Det är dock någonting som måste skepå sikt - de problemen kan man inte lösa med en gång. Men det är nödvändigt attsätta in åtgärder i detta avseende, och det har socialministern ocksåföreslagit. Jag tror att vi från deutgångspunkterna har möjlighet att nå ett bättre tillstånd i fortsättningen änvi har . Herr talmannen anmälde att anhållit att tillprotokollet få antecknat att hon inte ägde rätt till ytterligare replik. i (c): Att abortfrågan rymmer många olika aspektertorde ha framgått av den förda debatten. Jag är övertygad om attvilken uppfattning man än företräder i denna känsliga fråga, så ställs man ändåinför en konfliktsituation. Det är en fråga om att förena respekten för liv meden humanitär syn på människan och den situation varunder hon lever , ochmed viljan att hjälpa. Denna etiska konflikt upplevs av många inte bara som ettdilemma för samhället utan också som en personlig svårighet. Samhället skallbära sitt ansvar ett ansvar som måste ta sig uttryck i omsorgen om människan.Men i ett samhälle måste också det personliga ansvaret och möjligheterna attpåverka den egna livssituationen ges stort utrymme. Det här är en fråga som engagerat många. Flertalet hargett uttryck för en uppfattning, andra åter anser den vara en så starktpersonlig fråga att de inte finner sig kunna deklarera en klar uppfattning. Dekänner kanske att de av etiska skäl och av respekt för livet helst inte skullevilja ha fri abort. Men de vill heller inte döma den kvinna som befinner sig iden situationen, att hon själv anser aborten vara den enda lösningen. Och mångahar efterlyst och efterlyser mera av tolerans till sina medmänniskor i dendebatt som har förts. Förslag till abortlag, m. m. Alla de brev som kommit ledamöterna till hända, alla demotioner som lämnats i anledning av propositionen liksom ställningstagandena iutskottet säger oss att detta är en fråga där partilinjerna sprängts, och detkommer väl också att framgå av den fortsatta debatten och den votering som såsmåningom skall äga rum här i kammaren. Vi har från inte försökt göra denna frågatill en partifråga. Vi har olika uppfattningar. Det framgår av lämnademotioner. Det framgår av behandlingen i utskottet. Varje ledamot i vår riksdagsgrupphar också möjlighet att rösta efter sin egen uppfattning. Jag tillhör utskottsmajoriteten och följer huvudlinjerna ipropositionen. Det är på en punkt jag har en mot utskottsmajoriteten avvikandemening nämligen beträffande tidsgränsen. Som utskottets ordförande framhållit har vi i utskottetgett klart uttryck åt att abortfrågan är ett etiskt-socialt spörsmål som intekan bedömas isolerat från den större frågan om familjeplanering. Därför måstesamhällets insatser i första hand inriktas på att kraftigt öka de preventivainsatserna. Men jämsides med detta måste fortsatta insatser göras inom familje-och socialpolitiken, så att abort inte av sociala eller ekonomiska skälframstår som det enda alternativet vid en inträffad icke önskad graviditet. Ochi fråga om insatserna för att förebygga oönskade graviditeter är det uppenbartatt samhällets åtgärder inte varit tillräckliga. Vi har därför iutskottet gjort den klara deklarationen att abort måste vara en nödfallsåtgärdsom under inga omständigheter får betraktas som en preventivmetod. Den nuvarande abortlagens innehåll har ju under årens loppgenom praxis i sin tillämpning förlorat sitt reella innehåll. Att en lag såförändrats genom praxis är naturiigtvis från lagstiftarens synpunkt sett mycketbetänkligt, men har vi denna situation, och vi har ett mycket stort antalaborter i vårt land. Höga abortsiffror är dock inget unikt för vårt land; mångaandra länder har samma situation. Om man ser till det verkliga antalet aborterär det nog också så, att vare sig man har en liberal abortpraxis eller, som ivissa länder, en mycket hård lagstiftning, görs det ganska många aborter. Jagtror inte att en sträng lagstiftning är den mest framkomliga vägen attförhindra ett ökat antal aborter eller att nedbringa nuvarande abortsiffror. De stora insatserna för att åstadkomma en av alla önskadminskning av antalet aborter måste, såsom jag tidigare påpekat, göras dels påden familjesociala sidan, dels genom en effektiv preventivmedelsrådgivning, somnår alla grupper i samhället. I motion från har särskilt understrukits attpreventivmedelsrådgivningen bör ges en sådan omfattning och inriktning att denuppfattas som en naturlig del av hälsovården, dit alla - inte enbart kvinnor -kan vända sig.