prot · FX09121 · 1974-12-31 00:00:00 — Förhandlingarnaleddes av herr andre vice talmannen. Försäljningav statlig mark på , m. m. §1 Försäljning av statlig mark på , m. m. Föredrogs civilutskottets betänkande nr 35 ianledning av motioner om ändring av avtal angående försäljning av statligmark på , m, m, 1detta betänkande behandlades motionerna 1974:586av i m. fi, (vpk) vari föreslagils att motbakgrund av i motionen anförda omständigheter skulle uttala, all regeringenbemyndigades att med berörda Järvafällskommuner uppta förhandlingar om enrevidering i prissänkande riktning av ifrågavarande avtal av samt attkunna bevilja amorleringsuppskov samt 1974:1587av i m, fi, (c) vari hemställts 1, att som sin mening gav Kungl, Maj:t tillkänna vad i motionen anförts om att statens agerande som markinlressent intefick motverka den fysiska riksplaneringens intentioner, 2, att hos Kungl, Maj:t skulleanhålla om tilläggsdirektiv till markdelegationen (K 1957:30) att omedelbartuppta förhandlingar angående revidering av köpeavtalet med medsyfte att bevara Sollentunadel för rekreationsändamål. 1. att skulleavslå motionen 1974:1587, yrkandet 1, 2, attriksdagen skulle avslå motionerna 1974:586 och 1587, yrkandet 2, i vad de avsåg nedsättning av köpeskillingen för , 3. attriksdagen skulle avslå motionen 1974:1587, yrkandet 2, i vad avsåg bildandet av viss stiftelse, 4, attriksdagen i anledning av motionerna 1974:586 och 1587, yrkandet 2, i vad de inte behandlats ovan, skulle a, försin del besluta om anstånd med ännu ej påbörjade amorteringar enligt vad utskottet föreslagit, b. somsin mening ge Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört om anstånd med vissa löpande amorteringar. 1. beträffande beslutangående köpeskillingen för av (vpk) som ansett attutskottet under 2 bort hemställa, att med bifall till motionen1974:586 och i anledning av Försäljningav statlig mark på , m. m. motionen 1974:1587,yrkandet 2, i vad de avsåg nedsättning av köpeskillingen för , somsin mening gav Kungl. Maj:t till känna vad reservanten anfört, 2.beträffande motiv för beslut angående köpeskillingen för a. avherrar Wennerfors (m), Åkerfeldt (c). (), i (c), i (c) och () samt i (c) som ansett att utskottets yttrande i viss del skulle ha av reservanternaangiven lydelse. b. av (vpk) som - under förutsättningav bifall till reservationen nr 1 - ansett att utskottets yttrande i viss delskulle ha av reservanten angiven lydelse, 3. beträffande anstånd med vissa amorteringar avherrar i , , , Jadestig, Häll, iKaristad och i (samtliga s) som ansett att utskottet under 4bort hemställa, att skulle avslå motionerna 1974:586 och1587, yrkandet 2, i vad de kunde avse förhandlingar om uppskov med vissaamorteringar. i (s): Det ärende som vi nu behandlar är snårigt och svårt att hitta i. Detutskottsbetänkande som ligger på bord gör det inte lättare all sevad som döljer sig bakom rubriken. Även betänkandet är litet snårigt. 1utskottet har socialdemokraterna med lollens hjälp fåll majoritet beträffandevissa delar av motiveringen men skiljer sig från utskottet i övrigt beträffandede s. k. klämmarna. Jag förmodar att det under debattens gång skall bli klartvilka meningar utskottet och de olika partierna i utskottet har hävdat. Låtmig, innan jag går in på del, säga någonting om bakgrunden lill delta ärende.Jag förmodar att kunskaperna härom inte är så stora bortsett från deledamöter som kommer ifrån näraliggande trakter. Men vi andra har inte säfärska kunskaper i delta ämne. 1966sålde staten för . Priset skulle även läckakosinaderna förde miliiära ulflyttningarna från fältet. Försäljningen skeddeenligt de regler som gällde för annan försäljning av statlig mark samt förexpropriation av enskild mark. Bestämmelser finns om kompensation för sådanutflyttning som det här är fråga om. Närkommunerna köpte området visste de inte exakt hur de skulle använda del. Delfanns en planskiss , vilken låg lill grund för de bedömningar som dägjordes. Köparkommunerna kom inbördes överens om hur köpeskillingen skullefördelas enligt antagandena i den mark-disposition som planskissen innehöll.Man kom också överens om all man när planfördelningenvar klar skulle omfördela köpeskillingen mellan kommunerna. planskiss ingick att elt område skulle avsättas såsom sammanhängandegrönområde. Det området preciserades i ett förslag till dis-posilionsplan somgjordes upp 1968. Området är punklmarkeral på den karta som finns fogad tillutskottsbetänkandet såsom bilaga 4 och som är rätt lärorik att ta del av.Kartan hjälper en all rätt bedöma frågan . kommun godkände denplanen. 1971meddelade beslut om interimistiskt naturreservat på ett områdesom i stort sett stämde med det grönområde som finns utmärkt pä plan.Gränserna för området har på karlskissen i bilaga 4 markerats med kraftigapunkter. Det skulle ha gått ut men harförlängts ytteriigare ell år. Sollentunakommun krävde i riksplanesammanhang att reservalom-rädet skulle vidgas österut.Gränserna för den då föreslagna utvidgningen för kommun är markerademed små kvadrater på kartan. Konflikten skall enligt vanliga regler lösas avregeringen om parterna inte kommer sams. Påkartan är med lodräta slreckmarkeringar inlagda de områden inom Sollentunakommun som enligt planskiss avsågs all bebyggas. Det var således denbebyggelsen man utgick ifrån när man skrev avtal. Det visar bl. a. alläven om kommunen får sin vilja igenom i fråga om det utvidgade reservatet, så ärbebyggelsemöjligheterna inte minskade jämfört med antaganden. Det är,ärade kammarledamöter, en central fråga i den diskussion vi skall föra medanledning av de motioner som har väckts. Detfinns två motioner. Den ena kommer frän kommunisterna, som herrClaeson kommer alt bli talesman för. Där hävdas all priset är för högt och börjusteras nedåt för alt man den vägen skall åstadkomma lägre boendekostnader fördem som är bosatta och kommer att bosätta sig på . kanglädja sig åt att han på den punkten uppträder med en viss konsekvens.Företrädare för hans parti hävdade nämligen i debatten om avtalet att prisetvar för högt, även om det inte fanns någon motion om den saken. När avtaletslöts pläderade en talesman för kommunisterna - pä den liden behövde partietinte tala om all del var ett vänsterparti - för samma tankegångar som herrClaeson nu förmodligen kommer alt tala för. Jagvill på den punkten hävda att när staten säljer mark lill kommuner ellerenskilda, bör del ske efter samma regler och med samma prisbedömning som närenskilda eller kommuner köper mark av andra enskilda. Det kan inte finnas skälför all de som har turen all kunna köpa en. bil statlig mark skall komma övermarken billigare än den gör som köper ell område ägt av någon enskild. Sammaregler som finns i expropriationslagen bör också gälla för sådana här affärer,och det är vad som skett i della fall. är jag i den lyckligaomständigheten all någon annan skall tala Försäljningav statlig mark på , m. m. Försäljningav statlig mark på , m. m. för vissa delar avutskollsmajoritelen, i varje fall enligt noteringarna pä kammarkansliet. Det ärherr i , som i sin motion också önskar en prisreduktionmen som haver sig omvänt till bättre tankar och avstår från sittmotionsyrkande. Det måste ju innebära all han tänkt igenom frågan grundligt,och ett vittnesmål från en som sig bättrar är ju mera effektivt än om jagpläderar för det riktiga i del ståndpunklslagandet. Jag avvaktar med spänningde argument mot motion som kommer att presenterahär. Centerparlimoiionenutgår från riksplaneresonemang, bevarandeintressen och sådana saker.Motionärerna vill att man skall ta upp en diskussion om priset med tanke på enannan disposition av marken än vad man säger gällt från början. Motionärernahar krav på prisreduklion, alternativt att en stiftelse skulle bildas för altmed statens hjälp få lill stånd resurser all utöka naturreservatet. Nuhar helt fränlräit motionens yrkande på dessa punkter, ochhan har tillsammans med de andra borgerliga ledamöterna i ulskottel ställt sigbakom kommunisternas krav på anstånd med betalningarna. Där står de . Kravetpå anstånd finns alltså inte i centerparlimoiionen. Det finns i kommunisternasmotion, men där bygger det kravet på förhållandel all man förvarnar sigförhandlingar om en prisreduktion. 1 avvaktan pä förhandlingar om priset begärsalltså anstånd med betalningen. Del finns ell logiskt samband mellan kravet påanstånd och kravet på prisreduklion, och del är något helt annat än vad somförespråkas i den reservation som väl är huvudlalare för.Där anförs nämligen att anstånd behövs för all den berörda kommunen skall fåstörre frihet i planeringen. Vilkenstörre handlingsfrihet i planeringen ell anstånd kan ge är för mig heltobegripligt. Friheten au planera finns ju redan, och skulle planeringen ochkommande beslut ge ett annat resultat exempelvis i fråga om naturreservat såfinns det ju bestämmelser om hur de ekonomiska frågorna i så fall skallregleras. Ett anstånd för handlingsfrihet är väl täckning för någonting annatän vad som slår i reservationen. Del är, som jag tidigare påpekat, klartdokumenterat i bilaga 4 lill betänkandet att de utbyggnadsplaner som Sollentunakommun hade när den tecknade under avtalet 1966 inte berör de utvidgadeambitioner som de sista av har presterat. Jag tror attdel är rätt viktigt au man klarar ut den delen. Däkan man fråga sig varför kommun är så på alerten i denna sak. Svarpå den frågan får man när man läser dagens tidningar och gårdagens Expressen.Jag skall bara läsa ett stycke ur : "Omriksdagen inte räcker en hjälpande hand till kommer kommunensinvånare sannolikt alt drabbas av ytterligare skallehöjningar under de närmasteåren." Del finns mer sagt i densaken, och frågan berörs också i Dagens Och det ärväl delta som saken gäller. Men om nu kommun har behov av ettekonomiskt bidrag från staten, bör väl det ges i andra former och efter meragenerella regler och inte grundas på den tillfälligheten att kommunhar köpt mark av staten och den vägen skall försöka åstadkomma en sortsskatteutjämning. Då föreställer jag mig att andra kommuner i riket vill blandasig i leken, sådana som inte har vägat köpa mark av staten men som kanskebehöver få ekonomisk förstärkning. Det är ju för övrigt mänga kommuner som haftbekymmer med alt deras expansionsteorier inte har förverkligats. Jag ber, herrtalman, med detta all fä yrka bifall lill reservationen 3 och i övrigt till vadutskoliei hemställt. Försäljningav statlig mark på , m. m. i har utvecklat innebörden av bådeutskotlsmajoritelens och sitt eget förslag, varför jag inte närmare behöver gåin på vad de olika alternativen tekniskt innebär. Jag skall därför bara ikorthet redovisa varför vi moderater har hamnat på den linje vi gjort iutskottsarbelet. Delär speciellt två skäl som har styrt värt arbete i syfte alt försöka se till attde lunga amorteringarna för Järvafältskommunerna pä den skuld de har lillstaten efter avtalet 1966 skall kunna skjutas upp. Förstoch främst är del uppenbart, med utgångspunkt i bl. a. den berördadepartementschefens egna uttalanden, all avtalet grundades på prognoser somtydde på en fortsatt mycket hög befolkningstillväxt i Slor-stockholmsområdet.Således ansåg alla berörda att bostäder för ca 100 000 människor skulle byggaspå . Självfallet påverkade della den avtalade köpeskillingens höjd.I dag vet vi att bl. a. genom statsmakternas egna ödesdigra beslut omulflyttning av statliga verk har såväl den väntade befolkningstillväxten somannan expansion i Slorstock-holmsområdet uteblivit . Grundernaför avtalet är således undanryckta. Tiotusentals sysselsättningstillfällen hargått förlorade jämfört med de prognoser som fanns i mitten pä . Attdel verkligen varandra grunder som formade och påverkade avtalet frän 1966framgår av avtalstexten. I ulskolisbetänkandel står det exempelvis på s. 14 i§ 6 mom. 3: "Kommunernaskola vid de överlåtna områdenas planläggning och utbyggnad tillse dels altändamålsenliga lokaler anvisas för sådana statliga funktioner som post, lele,polis m. m., dels ock att plats i anslutning till cenlrumbebyggelse beredes förbyggnader för annan statlig förvaltning med en sammanlagd brullovåningsyla avungefar 100 000 m'." 4 framgår att man också kom överens om att Järvafältskommunerna skulle selill att det fanns plats för minst 5 000 studentbostäder. Jag ringde i dagtill och frågade: Har ni haft en tanke på attförsöka utnyttja det som slår i 6 § i avtalet? Man behövde inte tänka så längeinnan man svarade: har del inte varit aktuellt att utnyttja dennaparagraf Alla vi som kan Slor- Försäljningav statlig mark på , m. m. Delandra skälet till att vi moderater i utskottet intagit den ståndpunkt som vigjort är att vi, i dagens svåra situation för de berörda Järvafältskommunerna,tycker att man åtminstone bör ge dessa handlingsfrihet, ett andrum i derasarbete. Del krävs handlingsfrihet inte minst med tanke på kommande beslutgällande den fysiska riksplaneringen. Del är viktigt all komma ihåg alt deborgerligas förslag alt ge de berörda kommunerna uppskov med amorteringarnainte kan kosta staten någonting. Många av de problem som ligger bakom utskotlsmajoritelens förslag omuppskov med amorteringarna är faktiskt elt resultat av ell utspel som Stockholmssocialdemokrater gjorde i en valkampanj då manpå valdagen lovade att man skulle bygga för 100 000 människor på Järvafältet.Man blev tvungen att försöka uppfylla detta löfte. är förmodligen allaStockholmsbor djupt lacksamma för all del inte blev lägenheter byggda för 100000 människor. har vi helt andra värderingar bakom bostadspolitiken -mera luft, lägre hus, markbostäder - som gör det omöjligt att uppfylla dessagamla krav. Men framför allt har vi inte förutsättningar att uppfylla dem. Detomma lägenheterna i är ett tillräckligt bevis för att denmålsättning man hade inte hade någonting medverkligheten att göra. Höghusextremismen är väl snart historia, må vi hoppas! Jag yrkar meddelta bifall lill reservationen 2 a. (vpk): Sedan avtalet mellan staten och de s. k. Järvafältskommunerna slöts1966 om att dessa fem kommuner skulle överta markområdet harförutsättningarna för della områdes användning avsevärt förändrats. Delmycket stora behov av mark för bostadsbyggande som då fanns, vilket till slordel berodde på en kraftig inflyttning lill , har numerareducerats. Del är givet all de nya flyltningsrö-relserna - oavsett vilkenuppfattning man har om dessa - måste påverka planerna på nya storaulbyggnadsområden. Vidden lid då avtalet slöts, inriktades alla ansträngningar på att komma tillrätta med den utomordentligt stora bostadsbristen i Storstockholms-området.Fortfarande finns ett stort behov av bostäder, främst för unga familjer, fördem som bor i dåliga bostäder och för dem som är trångbodda. Ansträngningarnakan emellertid i större utsträckning inriktas på en mera differentieradmarkanvändning, som tillåter att större hänsyn las lill människornas behov avbl. a. rekreationsområden. Bostadsbyggandeti beräknas nu komma att sänkas från över 20 000 lägenheterper år lill ca 13 000. Trots alt bostadsbristen sannerligen inte är bortbyggdfinns det ett ganska stort antal tomma lägenheter i nyproduktionen. Samtidigtär många tusen hushåll i trångbodda,saknar egen direklförhyrd bostad eller bor i undermåliga, omoderna bosläder. Enav de väsentliga orsakerna till nu rådande förhållanden ar de höga hyror somorsakals av profitintressena på bostadsmarknaden då del gäller kapital, mark,byggnadsmaterial, privat byggande och privat ägande av flerfamiljshus. Inteminst markkostnaderna har som bekant slor betydelse för vad boendekostnadernaskall bli i de färdiga husen och lägenheterna. Dekostnader som Järvalaltskommunerna ålagts att betala enligt avtalet med staten,plus räntor, skulle möjligen kunnat förräntas med enmycket intensiv markanvändning enligt de bedömningar som tidigare gjorts i deolika regionplanerna. Kommunerna- framför allt dä och - måste försöka täcka sina kostnadergenom all hårdexploalera området. För exempelvis del beräknadesexploateringen ge bosläder för 45 000 människor i Alboda, Fäboda och Nysved, 30000 i och 3 000 i Tegelhagen. Del skulle ge kommunen en befolkning på 120000 i stället för som ca 40 000. Genom ändrade förutsättningar för markanvändningen, genom minskademöjligheter till intäkter för markförsäljning eller tomt-rällsupplåtelser hardet uppstått betydande ekonomiska problem för de berörda kommunerna. Redan delär 1966 överenskomna priset måste betraktas som högt, även om markdispositionenhade blivit den som då beräknades. Kammarkontoreli anförde i samband med köpet i sitt tjänsleullåiande bl. a.:"Det nu avtalade priset för mark för bostadsbebyggelse överstiger detsålunda kalkylerade rämarksvärdet . Därest jämförelsen begränsastill all enbart avse hyreshusbebyggelse överstiger del nu framräknade prisetdet senast tillämpade med . Även de ä-priser som angivits förmark för industri- och instilutionsändamål får anses ligga högre än vad manhiliills haft anledning att räkna med." Kontoretanförde vidare: "Från statens sida har sålunda diskussionerna rörandepriset därför icke i första hand utgått från ortsprisnivå för mark av del slagoch den belagenhel varom nu är fråga - en självfallen ui-gångspunkt för dekommunala företrädarna - utan har i stället förts med sikte på att erhållaersättning för bortfiyttningen." Vidare: "Det i uppgörelsen angivnapriset utgör således resultatet av långvariga förhandlingar, som fåll förasmol den allmänna bakgrunden, all kommunerna genlemol staten saknat legalamöjligheter att förvärva marken i ivångs-mässiga former och fäersättningsfrågan prövad i härför eljest gällande former." Regeringenhar sedan många är tillbaka, i olika sammanhang, bl. a. i direktiv lill olikautredningar i markfrågor framhållit all man genom statliga åtgärder önskarunderiälla kommunernas markförvärv och förhindra all markspekulalion. Senast i propositionen 1974:150 om riktlinjer för bostadspolitiken Försäljningav statlig mark på , m. m. Försäljningav statlig mark på Jäiyafältet, m. m. konstaterar regeringen bl.a. att marken har blivit en nyckelfaktor i samhällsplaneringen men allbetydande svårigheter kvarstår för kommunerna när det gäller att föra en aktivmarkpolitik. Man föreslär i propositionen ell införande av s. k. markvillkordär statliga lån skall kunna utgå enbart till bebyggelse och sanering på marksom förmedlats av kommunen. Helt klart är all del markpris som staten betingat sig för Järvafältetär beräknat efter andra grunder än dem som borde varit vägledande, nämligen debostadssociala. Den sammanknytning som gjordes med kostnaderna för militärensavfiyttning var elt avsteg från de bostadssociala värderingsnormer som statligaorgan borde vara de första att slå vakt om. Staten bör stå som ett föredöme ochta sitt ansvar för att hålla boendekostnaderna nere. Dånu dessutom ändrade förutsättningar kommer alt innebära att betydligt färreantal människor får bära förränlningen av dessa höga markkostnader, är detmotiverat all genom nya förhandlingar nu försöka sänka markkostnaderna församtliga berörda kommuner. Statligamarkförsäljningar borde givelvis försiggå i enlighet med de principer somstaten själv vill främja genom markpolitiska åtgärder. I alldeles särskild gradborde detta gälla dä kommunerna uppträder som köpare. När staten för många årsedan förvärvade det område vi nu dis-kulerar betalade man ca 6 miljonerkronor. Sedan bestämde man alltså priset vid försäljningen till 240miljoner kronor. Ävenmed hänsyn lill den penningvärdeförsämring som skett förefaller priset varaminst sagt högt, och frågan är om man inte här med skäl kan tala om oförtjäntmarkvärdestegring. Detär mot denna bakgrund som kommunisterna ställer sina förslag omnya förhandlingar för en revidering av avtalet i prissänkande syfte ochamorleringsuppskov för samtliga berörda kommuner. I reservationen 2 a lill civilutskoltets belänkande nr 35 talar deborgerliga reservanterna bl. a. om att det är uppenbart att 1966 årsbedömningar inte grundats endast på kommunala viljeyttringar, utan att statendelat och aktivt främjat expansionsplanerna. Vidare säger man att de därmedgivna planeringsförutsättningarna har spelat en avgörande roll för köpet och därmedför kommunernas beredvillighet att betala ett markpris bestämt på sätt somskett och att detta pris torde ha accepterats endast med hänsyn till denväntade expansiva utvecklingen. Ändåanser sig inte reservanterna kunna tillstyrka förhandlingar om en sänkning avden totala köpeskillingen - en enligt min mening mycket underlig och ologiskslutsats! 1reservationen 3 gällande anstånd med vissa amorteringar, där de socialdemokratiskaledamöterna blivit i minoritet i utskottet, anförs olika motiveringar mot ettamorteringsanstånd. Detsägs därvid bl. a. att i vpk-motionen torde ett anstånd ha ansetts vara ettkomplement lill yrkandet om förhandlingarom prisnedsättning. Självklart är delså att vi menat att man i avvaktan på förhandlings- resultatet och närmareutformade planer beträffande framtida markanvändning skulle medge visstamorteringsuppskov. Vpk håller därför fast vid förslaget om amorteringsanstånd,även om vårt första delyrkande om prisnedsättning inte skulle bifallas. Vpk:sförslag syftar inte lill - vilket antytts i den socialdemokratiskareservationen och i olika inhopp i form av brevskrivning och annat i denoffentliga debatten - alt ensidigt gynna en eller ettpar av de berörda kommunerna eller andra lokala intressen. Våra förslag syftartill alt sänka byggnads- och boendekostnaderna till en mera rimlig ochacceptabel nivå. Vi avser med våra förslag att få en prisreducering församtliga Järvafällskommuner - jag upprepar, herr talman, samtliga berördakommuner - som ett verksamt bidrag i kampen mot de alltför högaboendekostnaderna och till glädje och nytta för de människor del gäller, de somnu bor eller som kommer att bosätta sig på . Jagyrkar bifall till reservationerna 1 och 2 b i civilutskoltets belänkande nr 35. Försäljningav statlig mark på , m. m. iStockholm (c): Jag vill tacka för att han inledningsvis gav bakgrundentill . Då behöver jag inte uppehålla mig så mycket vid den saken.Även de övriga talarna har varit inne på en del av det rena faktamaterialet. Statensförsäljning av marken, närmare bestämt, till de femJärvakommunerna, , , , och , skedde1966. Fä om ens någon kunde 1966 förutse de förändringar som inträffat, inteminst i , . Jag skall bara påminnaom några saker. Fördet första ansåg man 1966 att av hela landets befolkningsökningskulle hamna i . Regionalpolitiken var mycket begränsad tillsina verkningar. har vi i stället haft en mycket stabilbefolkningssituation inom regionen, kort sagt planeringsförutsättningarna harhelt förändrats. Fördet andra är den registrerade bostadskön fortfarande omfattande, men vi harockså - till skillnad - mänga tomma lägenheter i regionen; minst 5000 enligt tillgänglig statistik. Fördet tredje har miljövärdena en helt annan genomslagskraft i opinion ochpolitiska beslut än och som ett uttryck för detta har vipåbörjat utformningen av den fysiska riksplaneringen för hushållning med markoch vatten. Dessakortfattat återgivna fakta borde vi egentligen kunna vara överens om, oavsettuppfattning i den nu behandlade sakfrågan. Egentligen borde enigheten hållaäven om vi har olika värderingar av utvecklingens riktning som sådan. Fråganblir då: Skall vi ta hänsyn till den redovisade förändringen och desskonsekvenser för ? Mitt svar är ja, och samma bedömning haruppenbariigen gjorts av alla partirepresen- 11 protokoll 1974. Försäljningav statlig mark på Järvaföltet, m. m. tanter i civilulskotletutom socialdemokraterna. Denslutsatsen borde inte vara svär alt komma fram till. Del är inte nödvändigt attgöra detta till en slor principfråga, det räcker att läsa propositionen 1966:99som gäller ramavtalet för försäljningen av Järva-marken. Maj:t bemyndigadesalt inom denna ram träffa särskilda överiåtelseavlal, att "jämka avtaletsvillkor med hänsyn lill av den fortsatta bebyggelseplaneringen påkalladejusteringar av områdesgränserna". Vidare bemyndigades Kungl. Maj:t att"träffa de uppgörelser med viss kommun, som föranleds av att markfriställs tidigare än som förutsatts i avtalet".