prot · FX09109 · 1974-12-31 00:00:00 — Det är svårt för många äldreatt komma ut på arbetsmarknaden, och detta kan även gälla personer som kanskehar varit yrkesverksamma i nästan hela sitt liv men som har blivit utslitna.När man här talar om rättvisa eller orättvisa, bör man därför vidga begreppeten smula. Jag förstår mycket väl, , att de som blev änkor före den1 kan känna sig missgynnade och betrakta de änkor som för pension somen mera privilegierad gmpp. Men man bör också göra jämförelser med andragrupper i samhället, och då tror jag man upptäcker att de här änkorna inte ärspeciellt dåligt behandlade. Det finns därför enligt min uppfattningen ingenanledning alt som vi nu föreslår denna utredning, syftande till ettneutralt pensionssystem som skall bli lika för män och kvinnor, ta upp fråganom att införa nya förmåner för en gmpp som har vissa förmåner redan tidigare.Jag tror inte att det här kan ses som någon särskilt stor rättvisefråga ellerjämlikhetsfråga. Manhar anledning att fräga sig vad som egentligen är rättvisa här i samhället.Avskaffar man en orättvisa inför man kanske en ny som från allmän > synpunktkanhända ter sig ännu mer stötande. Jag kan inte finna att de här änkorna viden jämförelse med andra grupper i samhället är sä missgynnade, att det nufinns anledning att göra nägon utredning pä denna punkt, allra helst somriksdagen tidigare så grundligt har behandlat dessa frågor och alltid avslagitframställningarna om en ändring. FmFR/CNKEL (fp) kort genmäle: Jag förstår inte varför man skall jämföra den här lilla gmppen medandra som har det svårt. Det är väl riktigare atl man jämför den gmppen . änkormed andra änkor och inte med några andra i samhället. Som jag sade förut finnsdet många orättvisor som vi vill avskaffa, och vi för ta en bit i taget. sade någonting om alt dessa änkor inle har det svårt. Jag har entidskrift i min hand som heter Pensionären, och där finns en läng artikel sombörjar: "Skapa rättvisa ät undantagsänkorna," Sä jag tror inte attden grupp i som är efter är motionerat i denna fråga är ensam om atttycka att undantagsänkoma är orättvist behandlade. Desom nu avvisar tanken pä en förbättring för dessa änkor anför nu vidare atteftersom tidigare avvisat förslag härom bör göra detta äveni är. Finge vi inte ändra pä ett tidigare riksdagsbeslut skulle vi inte kommanågonstans med våra reformer utan stå och stampa pä precis samma ställe. Jag vidhållermitt yrkande om bifall till reservationen, HertFREDRIKSSON (s) kort genmäle: Jag tycker, fm , att om skall ändra ett tidigareställningslagande, bör man nog ha nya och mera bärande argument än vad somframkommit tidigare, och några sådana argument har inle anförts i det härsammanhanget. AUmänegenpension m. m. AUmänegenpension m. m. Hert iNennesholm (c): Jag hade inte tänkt atl begära ordet i den här debatten, men det varett yttrande av hert Ringaby som gjorde att jag ändå fann mig tvingad till det. HerrRingaby sade att ledamöter i socialförsäkringsulskottet hade ändratuppfattning. Men så är det inte, . Det är moderata samlingspartietsoch representanter i utskottet som har ändrat uppfattning. Jaghar här utskottets betänkanden . När vi behandlade frågan vid1972 ärs riksdag fanns det bara ett särskilt yttrande från ochmoderaterna. När vi behandlade frågan vid riksdag var utskottetenhälligt. Ni har alltså gradvis trappat ner er uppfattning i dessa frågor. Nihade ett särskilt yttrande 1972, men 1973 var det ett helt enigt utskott. Nuhar ni plötsligt reservation på den här punkten. Utskottetsordförande har här presenterat det underlag vi i majoriteten har haft för vårtbeslut. Jag skall därför inte, herr talman, föriänga debatten i det avseendet.Men jag vill ändå när jag är uppe i talarstolen be att fö uttala min tacksamhetoch glädje över att även motioner från som vi har väckt undermånga är - gällande en utredning av frågan om ett efterievandeskydd lika föralla - vunnit framgång. Jag håller med utskottets ordförande om att det fränolika håll väckts motioner, beträffande vilka vi i utskottet har kunnat enas,om att hos Kungl. Maj:t begära att pensionsålderskommittén för i uppdrag attutreda frågan om efterievande-pensionernas framtida utformning. Det är medtacksamhet man noterar detta ulskottsförslag. Om sedan, som vihoppas, bifaller förslaget, för vi alla som har motionerat idessa frägor vara glada. Med detta, hert talman,vill jag yrka bifall till utskottets hemställan. Det är kanske meningslöst att prata om vem som har ändrat uppfattning,men ett faktum är att moderata samlingspartiet har drivit den här frågan i tioär - kanske mer - och haft reservationer eller särskilda yttrandenlill utskottels betänkanden; det har berott pä läget och skrivningen hur manhandlat i olika fall. Jag troratt vi har haft och medoss alla gånger. Vi har i är fortfarande en reservation, men finns centerpartietinte med pä reservationen, och det tog jag som utgångspunkt för att man ändratuppfattning i frågan, vilket ocksä sades i utskottet. Jag tycker att det ärsynd. Man bör nämligen inte, som fm sade, jämföra med andra gruppernär det gäller de äldre änkorna. Kvarslår det faktum att en kvinna, som blev änka , kanske vid 40 årsälder, och hade barn under tolv är, och som kanske försörjer sig somstäderska eller någonting sådant och tjänar , fören reducerad änkepension - hon för nästan ingenting - medan hennes medsystersom blivit änka efler 1960 för pension oavsett hur mycket hon tjänar. Detta ärden djupa orättvisan mellan dessa två kategorier. Delta förhållande villmoderaterna och även gärna utreda och se efter hur mänga människorsom har mycket små inkomster och reducerad änkepension. Del skulle varaintressant att fö veta det. Alla dessa änkor borde få full pension, i likhetmed dem som blev änkor efter 1960. Vi tycker alt del är elt rättvisekrav. HertHYLTANDER (fp): sade att representant i socialförsäkringsutskottethar ändrat uppfattning. Alldenstund jag är den representanten skall jag be atlfö preciserat när jag i denna fråga ändrade uppfattning. Jag har inte gjortdel! Iövrigt har jag inget att tillägga i debatten - jag instämmer med fm . AUmänegenpension m. m. HertMAGNUSSON i Nennesholm (c): Här har jag riksdagstrycket. Jag förutsätter att det, inle är sä svårtför att gå tillbaka och titta vad socialförsäkringsut-skottetsade1972 och 1973, Vi finner då att det är representanter för moderatasamlingspartiet och som har ändrat uppfattning, 1utskotlsbelänkandet har man, som jag sade i mitt föregående anförande,ingen reservation men väl ett särskilt yttrande, i vilket man bl, a, säger:"Av statsfinansiella skäl anser vi oss nödsakade godta att bestämmelsernaom inkomstprövning av övergångsänkors rätt till pension tills vidare kvarståri lagstiftningen," Närvi behandlade samma fråga 1973, hade man ingen reservation ifrån moderatasamlingspartiet och . Del var ett enhälligt utskott. Detgår ju bara inle an att gä upp i talarstolen och säga: Vi har haft enalltigenom rak linje, men centem har skiftat uppfattning. Härär riksdagstrycket, och det säger klart ifrån vem det är som har ändratuppfattning. Nå,man kan ju ändra uppfattning, men man skall inte komma med osanna påståenden,, FmFRNKEL (fp): Jag vill bara läsa upp resten av det särskilda yttrandet: "Enligtvår mening bör alla änkor, oavsett när mannen avlidit, rimligen kunna göraanspråk på lika behandling när det gäller rätten till änkepension. gällandebestämmelser skiljer mellan olika kategorier änkor och det måste enligt vårmening anses klart otillfredsställande," Detla är ju precis sammamening som vi framfört i reservationen. Men del är skillnad i utgångsläget nu och dä. Nuhar vi en utredning, och del är till den utredningen vi vill sända vår motion.Det fanns ingen utredning , i Nennesholm för verkligen ett egendomligt resonemang.Gå tillbaka lill och konstatera hur vi mo- AUmänegenpension m. m. derater konsekvent haftreservationer och särskilda yrkanden! Att vi inte hade något 1973 ändrar intesaken. Vadsom är intressant är atl nu icke återfinns alls. Men vi har enreservation , 1974, , Då har vi väl inte ändrat uppfattning!Men jag kan konstatera att icke finns med pä den reservationen,vilket är att beklaga. Dä måste just ha hoppat av, vilketinte, som jag har uppfattal saken, beror på nägon tillfällig sak - t, ex, det statsfinansiellaläget - utan på att man tänkt om i frågan. iNennesholm (c): Om inte hert Ringaby just nu har tillgång till riksdagstrycket skalljag be att fö överiämna socialförsäkringsutskottets betänkanden i frågan från1972 och 1973, Jag är övertygad om att med sin läskunnighet skallkunna komma fram till att den som ändrat sig är moderata samlingspartiet ochinte . Vi har under alla haft en rak linje i dessa frägor. Jagklandrar inte för att de ändrat uppfattning. Det har man rätt attgöra. Men man skall inte då pådyvla andra partier att de har gjort det. Det ärdetta jag anser felaktigt. Tillfru vill jag bara säga att jag tog fram dessa saker för att påvisa attfolkpartiet 1972 bara hade ett särskilt yttrande och 1973 inte ens det, utan dåvar ni med om ett enhälligt utskottsbetänkande, Överiäggningenvar härmed slutad. Punkterna2 a och d Hert FÖRSTE VICE TALMANNENyttrade: Propositionerställs först beträffande utskottets hemställan och därefter i fråga ommotiveringen. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 1 av hertarRingaby och i motsvarande del och reservationen nr 2 av hertHyltander, och förklarades den förta propositionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan fm begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller socialförsäkringsutskottets hemställan i betänkandet nr 24punkterna 2 a och d röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 1 av herrar Ringaby och i motsvarandedel och reservationen nr 2 av , Vidomröstning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens ledamöter haröstat för ja-propositionen. Dä begärde rösträkning verkställdesvotering med omröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: AUmänegenpension m. m. Punkterna2 b, c ochf Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 1 avhertar Ringaby och i motsvarande del, och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller socialförsäkringsutskottets hemställan i betänkandet nr 24punkterna 2 b, c och f röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 1 av hertar Ringaby och Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då hertRingaby begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Nr25 i anledning av motion om möjlighet för anställda till sjöss att utnyttjatandvårdsförsäkringen Nr26 i anledning av motioner angående utvidgad ersättningsrätt enligt lagen omallmän försäkring Nr27 i anledning av motion angående förfarandet vid läkares friskskrivning avpatient Nr28 i anledning av motion om föriängt barnbidrag vid skolgång utomlands Kammarenbiföll vad utskottet i dessa betänkanden hemställt. Åtgärdermot nyetablering av enskilda vårdhem § 18 Åtgärder motnyetablering av enskilda vårdhem Föredrogs socialutskottets betänkande nr 28 ianledning av motion om åtgärder mot nyetablering av enskilda värdhem. I detta betänkande behandlades motionen 1974:441 avherr m, fl, (s) vari yrkats att skulle begära att Kungl,Maj:t vidtog åtgärder i syfte att hindra fortsatt nyetablering av privatavärdhem. Utskottethemställde att skulle avslå motionen 1974:441, Reservation hade avgivits av hert Åkeriind (m) ochfm () som ansett att utskottets yttrande i viss del skulle ha avreservanterna angiven lydelse. FmTROEDSSON (m): Betänkandet behandlar motionen 441 av m, fl., somhemställer om åtgärder i syfte atl hindra fortsatt nyetablering av privatavärdhem. Samtligaremissinstanser som har hörts avstyrker eller uttalar sig mot ett bifall tillmotionen. Även utskottet anser att något initiativ frän nu inte äraktuellt och hemställer enhälligt att avslår motionen. Trotsdetta har och jag anmält reservation. Inte mol utskottetshemställan, som jag ber att fö yrka bifall till, utan mot utskottets skrivning.Anledningen är den enligt vår mening alltför negativa attityd som utskottetintar till de enskilda vårdhemmen. Utskottet nöjer sig i stort sett med attanföra att det långsiktiga målet bör vara att samhället helt kan tillgodoseifrågavarande värdbehov. Men eflersom det kan ta förhål-ländevis attnå det mälet vill utskottet understryka betydelsen av att det fortlöpandeutövas en effektiv tillsyn av de enskilda vårdhemmen. Det är tills vidarenödvändigt med enskilda vårdhem, men det är ett nödvändigt ont. Detta ärtyvärr del intryck man för av utskottets skrivning. Utskottet tar inte ensavstånd frän påståendet i motionen atl del "i alltför många fallframkommit mycket negativa och nedslående rapporter om värden vid vissa av deprivata vårdhemmen". Ändåpekar rapporter i rakt motsatt riktning. En undersökning somsocialstyrelsen lade fram för mindre än ett är sedan - - ochsom gällde hem för läitskötta psykiskt sjuka påvisade att standarden vid deenskilda vårdhemmen genomgående är högre än vid de offentliga, Naturiigtvisfinns del undantag, Naturiigtvis kan det förekomma påpekanden i samband medinspektioner o, d., men det är något som i minst lika hög grad kan gällalandstingens och kommunernas egna institutioner. Sädana påpekanden är ju ocksäett naturiigt led i strävan att ge patienterna en så god vård som möjligt. Liksomutskottsmajoriteten är vi angelägna att understryka betydelsen av den effektivatillsyn av värdhemmen som fortlöpande skall ske. vad vi saknar i utskottetsskrivning är ett ord med pä vägen av uppmuntran och stimulans för de enskildavårdhemmen. De enskilda värdhemmen är inte bara en nödvändig kompletteranderesurs i en bristsituation utan det är också ofta fördelar ur värdsynpunktförknippade med dem. De enskilda institutionerna är genomsnittligt mycketmindre än landstingens och kommunernas institutioner. Och det medför attverksamheten kan fö en intimare karaktär, något som har betydelse inte bara förtrygghet och trivsel ulan också i många fall ur rehabiliteringssynpunkt. Detförhällandet att del ocksä finns enskilda vårdhem kan dessutom bidra till attöka den enskildes valmöjligheter. Avslutningsvis skulle jag vilja framhålla att vi alla - vilken uppgifti samhället vi än må ha - har behov av att fö röna litet erkänsla.Jag tror att det då helt enkelt blir lättare för oss att göra vårt bästa. Detgäller också dem som arbetar på de områden del nu är fräga om. Det viktigasteär enligt vär uppfattning inte vem som driver en institution - ,kommunen eller enskilda - ulan att den enskilda människans värdbehov blirtillgodosett. De enskilda institutionerna fyller enligt vår uppfattning väl sinplats inom det område det här är fråga om. Jag ber atl fö yrka bifall lill reservationen av och migi vad gäller utskottets motivering. Åtgärdermot nyetablering av enskilda vårdhem i (s): Utskottet har i denna fråga intagit en klart principiell inställning.Det långsikliga målet bör vara att samhället helt kan tillgodose de syften sommotionärerna anvisar i värdfrågan. Såsomframgår av redovisningen pågår ett utbyggnadsarbete på den samhälleliga sektorn,och detta kommer efter hand utan tvekan alt leda till att de samhälleligainstitutionerna i allt större utsträckning tar över värden frän de privatahemmen. understryker att det kommer att ta ganska läng lid innan desamhälleliga värd resurserna byggs ut, och därför kommer de enskildavärdanstalterna att behövas även som vi nu närmast kanöverblicka. Vi har därför inte ansett oss kunna tillstyrka motionen, menandemeningen i utskottets skrivning är klar. Den kan sammanfattas i orden:Sjukvården och värden av psykiskt utvecklingsstörda och liknande grupper skalli princip handhas av samhället. Jagskulle kunna säga pä följande sätt: I själva verket är det fel atl enskildaskall tjäna på vården av gamla och sjuka, allra helst som landstingen oftastgår i borgen och hjälper de enskilda hemmens ägare lill lån. Men,som sagt, i den bristsituation som råder mäste man också ta till vara deenskilda insatserna. Jag förutsätter att det gäller ett övergångsskede, somkommer att bli ganska långt. Utskottetuttalar ocksä alt det under de förhällanden som råder vid enskilda vårdhemär angeläget att dessa underkastas en effektiv tillsyn, Någoletableringsstopp vill utskottet inte införa och avstyrker motionen. Men vi kaninte heller ansluta oss till motiveringen i den moderata re- Åtgärdermot nyetablering av enskilda vårdhem servalionen, där man bl,a, anför atl patienternas valmöjlighet förbättras genom de enskilda hemmen. Detär ell i högsta grad subjektivt uttalande, som jag inte är beredd alt tillnågon del ansluta mig till. Valfriheten är säkeriigen inte så stor förpatienten. Det är de eventuellt lediga platserna på de olika inrättningarna somavgör om man skall kunna placera patienten på det ena eller det andra stället. Jagär angelägen om att säga atl vi inte förringar de enskilda värdanstalternasbetydelse. Men vi kan inle ansluta oss till det generella uttalandet ireservationen att de enskilda insatserna kvalitativt betytt mycket för vårdpolitikensutformning. Det är, om jag uttrycker mig milt, en sanning med myckel stormodifikation. Jag har alltså inte någonting emot de enskilda hemmens existens,men på läng sikt och principiellt är det inget tvivel om att utskottet gjortett mycket klart ställningslagande i detla avseende. påstod i sitt inlägg att utskottet skulle vara negativt inställt tillde privata värdhemmen. Ja, är i sin tur positiv i överkant. säger atl det är fräga om mindre hem, som har mera av hemkaraktärosv. Jag vill inte bestrida att sådant förekommer, men jag vill också kraftigtunderstryka alt i den mån en utbyggnad sker inom den samhälleliga sektorninrättas hem, som mycket väl kan mäta sig med, ja, i långa stycken äröveriägsna de privata vårdhemmen. Men jag vill inte göra några värderingar. Detär närmast fm som påverkat mig att göra denna deklaration. Sedanskall det väl också sägas att skillnaden mellan de privata vårdhemmen ochexempelvis landstingens vårdhem är att de privata tar hand om de läitsköttafallen medan landstingen för ta hand om de svärskötta. Med hänsyn till dettablir jämförelser inle alllid rättvisande. Med det anförda ber jag att fö yrka bifall till utskottets förslag. Fm () kortgenmäle: i bestred atl de enskilda värdhemmen harbetytt mycket för värdens utveckling. Det är väl inget tvivel om att det ärenskilda initiativ som lagt grunden till den vård som vi har när delgäller epilepliker och inte minst psykiskt utvecklingsstörda. Jagkan vidare hälla med om att valfriheten inte är vad denborde vara. Med hänsyn till att vi har en bristsituation blir det utan tvivelsä att enskilda för ta den plats som råkar finnas ledig. Men i denmän vi för möjlighet att tillgodose vårdbehoven på ifrågavarande områden kommerdet ocksä, om enskilda och samhälleliga institutioner tilläts arbetaparallellt, alt kunna finnas fömtsättningar för en valfrihet. Vadjag inte kan förstå är all målet nödvändigtvis skall vara att avskaffa deenskilda värdhemmen, trots alt del finns enskilda värdhem som på alla sätt fungerartillfredsställande och dessutom till lägre kostnad. Det väsentliga är väl allvärdbehovet tillgodoses, inte av vem det tillgodoses. Det är väl ocksä så, herrKarisson, att all förvärvsverksamhet, antingen vi är anställda eller egnaföretagare, antingen vi arbetar i statliga, lands-tingsstyrda eller kommunalainrättningar eller hos enskilda arbetsgivare, bedrivs i förvärvssyfte. Men jagtror alt det ändå hos de flesta människor föreligger en stark önskan atl väljaen verksamhet, vilken ger något och i vilken man känner att man gör en insats.Enligt min uppfattning är den inställningen att man skall göra en insats iallra högsta grad för handen också bland dem som arbetar pä de enskildavärdhemmen. HerrKARLSSON i (s) kort genmäle: Som det framgår av vad jag sade fördömer jag inte på något sätt deenskilda värdhemmen, utan jag medger att det finns många som sköter sigutomordentligt bra bland dem. Vad jag anförde var den princip som utskottethävdar: att man på , när de samhälleliga resurserna medger det,skall se till atl det blir de allmänna vårdinstitutionerna som byggs ut. Detär nog riktigt, , att vården av bl, a, utvecklingsstörda harbörjat i enskilda värdhem, men på det här området har ju samhället gjort enenorm satsning . Vi skulle ha stått oss väldigt släU, omvi bara skulle ha litat till enskilda värdhem i det fallet. Det har varit ennödvändighet för samhället alt satsa pä just den gmppen. Jag vidhåller mitt yrkande om bifall till utskottets hemställan. FmTROEDSSON (m) kort genmäle: Obetingat är det så, och jag har aldrig heller påstått annat, att denhär verksamheten måste bedrivas även av samhälleliga institutioner. Det är t,o, m, landstingens och kommunernas institutioner på de här områdena som måsteha det yttersta ansvaret för alt vårdbehovet blir tillgodosett. Där är vi heltöverens. Jagtycker att det är bra att utskottet delar uppfattningen att de enskildavärdhemmen kommer att behövas också framgent. Vad vi med vär reservation villestryka under var atl det är angelägel att de känner sig hjälpta och styrkta isin vilja att understödja samhället i dess värduppgifter. HerrKARLSSON i (s) kort genmäle: Vad som är väsentligt i utskottets betänkande är ju att det ärsamhället som har ansvar för sjukvärden och vård över huvud taget. Utifrån denutgångspunkten har vi inom utskottsmajorileten klart sagt ifrån, att vi räknarmed att det på det här fältet kommer att bli en ökad insats från samhälletssida. Det är egentligen allt vad vi har velat uttrycka med värt betänkandeangående motionen 441. Vi har dessutom sagt att vi inte vill vara med om någonetableringskontroll pä det enskilda fältet utan tror att man där kan klara sigsjälv. Menom vi skall vara artiga, fm , för vi ändå erkänna att många av deenskilda vårdhemmen har tillkommit med hjälp av medel som bl, a, landstingenhar ställt till förfogande för an de skulle kunna bygga upp sin verksamhet. Åtgärdermol nyetablering av enskilda vårdhem Åtgärdermot nyetablering av enskilda vårdhem Bakgrunden till vår motion är att vi med oro har sett alt antaletprivata vårdhem för kroppsligt och psykiskt långtidssjuka samt förutvecklingsstörda är mycket stort och dessutom har ökat mycket kraftigt underden senaste tioårsperioden. Vi har påpekat att det här i landet under de femsenaste åren har tillkommit inte mindre än 62 nya anstalter som drivs i privatregi, Imotionen har vi sagt att det långsiktiga målet skall vara all samhället heltskall svara för värden av medborgarna. Detta har ocksä fastslagits iutskottsbetänkandet. En väldigt viktig punkt i sammanhanget är att samhället iregel svarar för huvudkostnaderna när det gäller de privata värd-anstallerna. Jagär som motionär myckel nöjd och glad över den markanta majoritet i utskottetsom i princip har ställt sig bakom våra tankegångar. Även om motionen inte harblivit tillstyrkt, är dock skrivningen enligt min mening så positiv atl maninle kan komma närmare ett yrkande om bifall än vad utskottet här har gjort, reservation som har bifogats utskottsbetänkandet talar man om valfrihet.Utskottets ordförande tog upp det resonemanget, och i likhet med honom vill jagställa frågan: Vem gäller egentligen den valfriheten? Det är ju inte denulvecklingsstörde som väljer ett privat vårdhem, det är inte den mentaltlångtidssjuke, ja, inte ens den somatiskt långtidssjuke som har den härvalfriheten. Möjligen kan det vara huvudmännen, som bestämmer över varpatienterna skall placeras. Jag konstaterar också med tacksamhet att fruTroedsson mer eller mindre backade ur det påståendet i sitt senaste inlägg. Meddessa kortfattade kommentarer till socialutskottets betänkande nr 28 ber jagatt få yrka bifall till utskottets hemställan.