prot · FX0994 · 1974-12-31 00:00:00 — Jag vill inte förringasådana synpunkter, men alla kan inte få tjänstgöra på hemorten. InomMälarregionen finns dessutom en överkapacitet vid fredsförbanden som inte kan utnyttjasoch som uppgår till 1 000 å I 500 utbildningsplatser. Variationerna beror påvilken standard man räknar med på förbanden. i Gäddvik talade om att S 1 fått flytta tvågånger och att en ny flyttning skulle medföra vissanackdelar. Det bör kanske påpekas att den första flyttningen skedde 1942 frånStockholm till , ett avstånd , och den andra flyttningen år 1957från till . Samtliga de tre flyttningar som det är fråga om sker således inom ett avstånd av 7 mil, och den nu föreslagna Vissa organisationsfrågor m. m. rörande försvaret Vissa organisationsfrågor m. m. rörande försvaret lokaliseringenär inte mera avlägsen än pendlingsavstånd. Farhågorna för nedgång i effekt osv. kommer sannolikt attvisa sig vara överdrivna. Snarare kan man peka på vissa positiva faktorer såsommodernare lokaler och därmed bättre arbetsmiljö och högre förläggningsstandard,områden där S 1 har det relativt dåligt ställt . Herrar i Gäddvik och gör gällande attregeringen och den ekonomiska expertis som försvaretsfredsorganisationsutredning haft till förfogande räknat fel beträffande vissakapitalutgifter. Egentligen är det en trosfråga, om man litar mera eller mindrepå den ena eller den andra sortens ekonomiska experter. gjorde gällande att departementschefen ipropositionen upptagit icke jämförbara värden, när angivitssom investeringsram i mot 95 miljoner i . Det ena beloppetsägs vara ett s. k. nuvärde och det andra ett värde i löpande priser. Jag villpåpeka att bägge värdena faktiskt är i löpande priser, men det ena beloppetutfaller tidigare än det andra som kommer litet successivt . Men även om kapitalkostnaderna är betydande, så är dessa inteavgörande. Det väsentliga är att driftkostnaderna för regementet i Uppsalauppgår till penningvärde. Därtill kommerpersonalbesparingar som innebär betydande vinster. Det gäller alltså attminska antalet militära etablissemang för att spara pengar . Detta ärnödvändigt om vi inte är beredda att ompröva vår försvarspolitik sådan denfastlagts genom försvarsbesluten och 1972. En sak håller jag med om. Det gäller denensidiga sammansättningen av befolkningsstrukturen i . Inte stort mer är verksamma inom industrin, och det är inte tillfredsställande.Utskottet är därför positivt inställt till motionen 1780 av m. fl.De lokaler som S 1 nu disponerar bör komma till annan användning, företrädesvisför någon lämplig industrietablering. Att ett par hundra militära ochcivilmilitära befattningar och ett antal civila tjänster i kameralabefattningar kommer att upphöra i genom S 1 :s flyttning bör verkapositivt på den ogynnsamma arbetsmarknadspolitiska balansen i , som ärlandets fjärde kommun i storlek kanske man bör tillägga. säger också att det inte föreligger någotkommunalt tryck i . Det är kanske riktigt just . Men det har varitfaUet och en bit in . Dessutom kommer interegementet att dras in förrän , och att är centrum för enexpansiv region torde det väl inte råda något tvivel om. I utskottets betänkande ingår också yttrande omanskaffning av mark för skjutfält vid I 11 och I 17. Beträffande den sistnämndaanskaffningen har det väckts tre motioner som samtliga yrkar avslag påpropositionens för.slag i berörd del. i kommer attnärmare utveckla de lokala synpunkterna på de olika skjutfältsalternativenbeträffande I 17, så jag inskränker mig till några korta reflexioner. Utskottet är enhälligt i sin bedömning och yrkar avslag påsamtliga motioner och bifall till propositionens förslag. Det är uppenbart attregementet behöver ett skjutfält för att kunna bedriva utbildning i uppträdandeoch strid mot pansarförband. För att denna utbildning skall bli effektiv ingårskarpskjutning som ett mycket viktigt avsnitt. 117 förfogar visserligen i dagöver ett skjutfält, Bulidfältet, men det ligger så nära stadsbebyggelsen attskjutning med fullkalibrig ammunition inte kan utföras där. kritiserade handläggningen av det ifrågasattaförvärvet. Innan ett förslag om anskaffning av ett skjutfält lämnas sker ganskaingående utredningar, och olika alternativ vägs mot varandra. Regeringen harefter att ha hört olika remissinstanser föreslagit det s. k. Sågebackenområdeten mil norr om . Alla remissinstanser har tillstyrkt. Något bättrealternativ finns inte inom regionen. Handläggning av skjutfältsfrågor är bland det svårasteriksdagen har att behandla. Det beror på att i de flesta fall människor berörs,och det kan inte undvikas att en del kommer i kläm. Det är angeläget att betona att både statliga ochkommunala myndigheter måste medverka till att så långt det är möjligt undanröjaallvarliga problem som uppstår för personer som berörs av markanskaffningen.Personer som önskar bo kvar på sina gårdar bör få göra delta, om det inte äroundgängligen nödvändigt att de flyttar. 1 Sågebackenområdet räknar utskottetmed att antalet personer som måste flytta kan begränsas till en enda. Denne bormitt inne i riskområdet. Övriga personer, ett tiotal, bor så att de tillsvidare kan få bo kvar, med visst tillmötesgående från alla parter. Jag yrkar bifall till utskottets hemställanpå samtliga punkter. Vissa organisationsfrågor m. m. rörande försvaret HerrPETERSSON i Gäddvik (m) kort genmäle: I den här morgonstunden skall jag inte ta uppnågon längre debatt med i om de problem somsammanhänger med flyttningen av S 1. Jag vill bara rätta till ett par misstagsom jag tycker att gjorde sig skyldig till när han skullebedöma mitt anförande. Han tog först upp frågan om de värnpliktssocialasynpunkter som vi hade anfört och menade att vi hade grundat resonemanget på devärnpliktigas bostadsorter. Nej, vad vi i fallet S I fäst oss vid är att såstor del av de värnpliktiga där brukar genomgå postgymnasial utbildning undersin värnplikt. Det är alltså avgjorda fördelar förenade med att vara förlagdtill ett förband i en universitetsstad. När det gäller utbildningseffekten, som var inne på, vill jag framhålla att det som vi framför allt sett till ärde risker som finns att den erfarna personalen inte vill följa med närförbandet flyttar från till . Vi vet att något mer än tvåtredjedelar av personalen har make eller maka med förvärvsverksamhet i Uppsalaoch att ungefär samma antal eller fler bor i egnahem eller i insatslägenheter.Självfallet är risken då mycket stor för att en betydande del av personaleninte följer med till , och i så fall har vi grundad orsak att tro attutbildningseffekten nedgår. När del sedan gäller frågan om ekonomin var GunnarGustafsson överraskande återhållsam. Jag skulle gärna vilja veta om 14 proiokoll 1974. Vissa organisationsfrågor m. m. rörande försvaret Gustafssonhar gjort någon bedömning av vad det kostar att flytta arméns motorskola från P10 när pansarbataljonen skall komma dit. () kort genmäle: Jag konstaterar att medgeratt utskottet jämför investeringskostnaderna för alternativen S I i ochS 1 i med olika titdsberäkningar, i båda fallen i löpandepenningvärde. I det ena fallet är det, som jag sade tidigare, fråga om enengångsinvestering i på . I Uppsalafallet är detfråga om den ackumulerade kostnaden under hela återstoden av . Drar manfrån de i propositionen angivna 20 miljoner för AKS, somskall flyttas, återstår . Om man räknar efter vad 35 miljonerkronor i dagens läge blir med ränta på ränta under , finner man attbeloppen är av samma storleksordning. Det är i stort sett ingen skillnad allsmellan dem. Det kan låta bestickande när i hänvisartill att motionärerna i motionen 1804 inte räknat med driftkostnaderna.Självfallet har vi tagit reda på hur det förhåller sig även i det fallet. Mangör lätt en logisk kullerbytta, om man inte observerar att värnpliktskontingentenvid P 1 inte minskar för att man slår ut den på andra förband. Det visar sigatt kostnaderna på annat håll för bränsle, el och vatten ökar med 750 000kronor, medan motsvarande kostnader i är . ärdet i stort sett en försumbar skillnad. Underhållskostnaderna beror ju på omman över huvud taget kan få avsättning för militär mark och kaserner. Förnärvarande finns det ingen som helst spekulant. Dessutom kan man med stor sannolikhet räkna med attkasernerna kommer att betraktas som kulturminnesmärken, liksom miljön däromkring. Man skall ha klart för sig att S 1-området är vår äldsta ännu bevaradeoch levande militära mötesplats. Skall man göra om kasernerna till lokaler för industrieller någon liknande verksamhet, kommer det självfallet att betyda avsevärdakostnader. Jag kan inte se annat än att man av ekonomiska skäl skulle tvingasriva kasernerna, vilket av kulturhistoriska skäl sannolikt inte är möjligt. i (s) kort genmäle: Allra först vill jag bemöta iGäddvik, när han beträffande de värnpliktssociala synpunkterna anför att det ären fördel att ha S I kvar i därför att en del av de värnpliktiga dålättare kan bedriva postgymnasiala studier. Dess bättre är dessa möjligheterrelativt goda vid alla förband, och ligger inte längre bort frånUppsala än att det också av det skälet går mycket väl att klara saken. säger också att utbildningseffekten sjunkervid flyttningar. Det är riktigt, men det gäller när förbanden flyttar längrebort och det av den anledningen är svårt att få med personalen. I det härfallet rör det sig om, som jag sade alldeles , det är alltså frågaom pendlingsavstånd. De som inte anser sig kunna flytta från tillEnköping med detsamma kan således utan problem bo kvar. också militär personal vid P I som mycket lätt kan skolas om i Nr 94 signaltjänst. Vissa organisationsfrågor m.m. rörande försvaret Sedan tog , liksom , upp fråganom ekonomin. Jag hinner emellertid inte gå in på hela den argumenteringen underåterstoden av min repliktid. säger att det rör sig om 35 miljonerkronor i Enköpingsfallet, men nuvärdesbeloppet är beräknat till 55 miljoner.Själva investeringskostnaderna är emellertid inte avgörande i och för sig,utan det är, som jag nämnde tidigare, driftkostnaderna, och på den punktenblir det avsevärda vinster vid en flyttning. Slutligen bör jag väl påpeka, att med hänsyn till denöverkapacitet som vi har vid förbanden i måste ett av dem dras in.Utskottet anser att har lättare att avstå från det förbandet än t. ex.Enköping. När vi diskuterar frågor som berörförsvarsutskottets arbete och man hör de uttryck som avlossade den vanliga visan som vi har mött på så många flygblad och affischer från vpkom hur vårt försvar är uppbyggt så tycker jag det finns anledning att genågon form av moteld. Jag vill helt enkelt säga att den harjakten på de militärabefattningshavarna, pä dem som har militära eller civilmilitärasysselsättningar, är i högsta grad opassande. Jag kan inte förstå varför manständigt skall utslunga dessa personliga angrepp på den här gruppen avmänniskor som består av statstjänstemän som så många andra. Om vi nu tycker attdet är en felaktig verksamhet som bedrivs i skolan eller i den sociala vården,inte kastar vi oss över dess befattningshavare med den frenesi som gav uttryck för. Jag vill sedan med några ord beröra den reservation somherr i Gäddvik och jag har anfört i fråga om S 1 och P I -omflyttningen respektive nedläggandet. De principiella kommentarer jag villgöra kan också vara en anledning för i att komma tillbaka.Han hade ju i brist på tid inte möjlighet, tyckte han, att kommentera detidigare inläggen i detta ärende. Deprincipiella funderingar jag har är följande: När det gälleranvändandet av militära förband som ett regional-politiskt instrument är vi moderaterinte ensamma om att ifrågasätta den metoden. , som i sådana här sammanhang är förhållandevisneutralt, har t. ex. uttalat att det är olämpligt att använda militära förbandsom lokaliseringsobjekt. Användandet avmilitära förband som sådana objekt aren mycket dålig injektion för att skapa enframtid för en bygd eller för en ort. Det blir ju bara en engångsinvestering bara en injektion. Det blir ingen utveckling av verksamheten, det blir Ingaflera jobb. Man kan I alla tall hoppas att en industri eller annan verksamhetsom förläggs genom lokaliseringspolitiska beslut skall ge utveckling och flerjobb. Det är mycketstora investeringskostnader när man flyttar runt militära förband. Kostnadernaär som regel avsevärt större per anställd än vid etablering av industrier. Vissa organisationsfrågor m. m. rörande försvaret Vi skall också komma ihåg vilket många glömmer - attnär man flyttar runt förband och människor utan att det egentligen finns någraförsvarspolitiska motiveringar, gröper man på lång sikt ur försvarsviljan, ivarie fall hos de hundratals människor som är engagerade på det aktuellamilitära förbandet. Jag är övertygad om att försvarsviljan och förtroendet förpolitikerna sjunker jag har många exempel på det när man spelar Monopol medde militära förbanden. Jag läste Igenom propositionen 1973:135, sombehandlats i för inte så länge sedan. Där lade man de första kortenpå bordet i fråga om förflyttningarna av förband bl. a. av S 1 och P 1. Detgjordes sålunda en sammanfattning av vad försvaretsfredsorganisations-utredt\ing hade föreslagit. Detta är en ganska fantastisk läsningsom ger en bild av 1960-talets elefantiasis som vi har mött så mycket av.Förbanden skall bli färre och större. Orden "rationalisering" och"strukturrationalisering" återkommer ständigt. Man säger på ettställe: "Utredningen bedömer att en rationell utbildningsorganisation inompansartrupperna kräver att minst tre pansarregementen utgår eller ges annanutbildningsinriktning. Pansarutbildningen vid livgarde (P 1) ochSödermanlands regemente (P 10) bör efterhand upphöra och avkrigsorganisatoriska skäl ersättas med infanteriutbildning." Man leker alltså med ordet rationalisering så att man tillslut inte vet riktigt vad det innebär. Man påstår att man rationaliserarpansarutbildningen genom att man gör om ett pansarförband till ettinfanteriförband. Det är onekligen en ganska orimlig slutledning. Utredningen uttalar också, enligt sammanfattningen ipropositionen 1973:135, att omlokaUseringen av förband bör göras endast när mandärigenom kan nå stora rationella vinster eller en rationell utbyggnad av samhället.Trots detta går man, som vi hört tidigare under debatten, vidare och genomfördessa omflyttningar respektive detta borttagande av förband. Utredningen säger vidare att med hänsyn till bl. a.konsekvenserna för personal måste övergången till en ny och rationellutbildningsorganisation ske . Trots detta har man traskatpå så raskt man kan I ullstrumporna, t. o. m. så raskt att man Interiktigt tog reda på vilka förutsättningar som fanns att lägga S 1 i . Ja, det är läget. När vi då ser på just de förband detgäller är det Inte särskilt svårt att göra historieskrivningen. Först kommer man överens om att "rusta bort" ettantal pansarförband ur krigsorganisationen. Därefter fattar man beslut om attskrota ner P 1, trots att det finns en hel del skäl emot detta. Därefter frågarman sig: Vad skall vi nu hitta på för ersättning I , när vi tar bort PI? Och man svarar: Ja, vi rycker tag I S I. I efterhand kommer det så fram konstlade motiv föratt just placera S I i . Det här är ingenting som jag hittar på. Ser man efter betänkande nr 26 frän finner man att pä s. 11längst ner står det: "En nedläggning av P 1 utan motsvarande ersättning avannat fredsförband leder till allvarliga sysselsättnings- och kommunalekonomiskaproblem i . För att undanröja denna effekt bör få ettannat förband. P I :s etablissement är väl avpassade för den utbildning S Ibedriver. Det regionalekonomiska valet mellan förbandsindragning i Enköpingeller i pekar entydigt mot att en flyttning av S 1 till ärmotiverad." Detta understryker det jag sade. Man angav alltsåinte som en utgångspunkt att S 1 bör flytta från , utan man tog det somen dålig lösning för att ge något annat. Det är väl att beklaga hamnade i den situationen. Jag skulle bara vilja avsluta med att sägaatt jag tycker att det åtminstone rinns fyra krav som man borde ha framförögonen när man går förslag om förbandsförändringar till mötes: Grundlighet ochsaklighet I största allmänhet. Därvidlag vet vi att radiostation skapar en mängd problem, något som visar att man inte strävat efter attfölja det motto jag här angivit. Vi vet att pansarförband har mycket stora krav påsnabbhet. Förmodligen kommer det att dröja för dessa förband attkomma till skott, om vi gör de förbandsförändringar för pansartrupperna somföreslås. i Gäddvik har varit inne pådetta. Vi skall tänka på att de värnpliktiga har visat ett oerhört engagemang idessa frågor. Det är värnpliktiga i en åldersklass som inte kommer att berörasav besluten men som ändå inser det orimliga i det hela. iUddevalla säger att det är Inte så förfärligt att det blir långa avstånd för devärnpliktiga i , för det är många här nere redan vana vid. Men detfinns ju inten anledning att göra det etter värre, så att allt fler gruper fårlida av dessa långa avstånd. Hänsyn tillpersonalen på våra militära förband. Vi måste ta större hänsyn till dennapersonal. Det står någonstans apropå flyttningen av S 1 i propositionen att detär mellan och , och det är ett lagompendlingsavstånd. Man rycker på axlarna och säger åt dessa människor det ärnågra hundratal: Åk ni 9 mil - det är inte mycket att bråka om. Härgäller det ju bara att flytta om pjäserna litet grand i vad som kan kallasMonopolspelet med de militära förbanden i . Herr (iUSTAFSSON I (s) kort genmäle: kritiserade att militära förbandanvändes som ett, som han uttryckte det, regionalpolitiskt instrument. Inteminst fiän moderat håll brukar man ofta framhålla att - och i det avseendet harjag samma uppfattning - försvaret skall räknas som en del av samhället.Eftersom vi ställer krav pä andra delar av samhället då det gäller att infriaden regionalpolitiska målsättningen, är det självklart att vi måste ta medregionalpolltlska avvägningar även vid lokaliseringen av mililära förband. Att placera ett militärt förband i en bygd, säger herrDanell, är en dålig metod att ge bygden en injektion. Det var synnerligenöverraskande för mig, för det är fä frågor som upprör människor .så kolossaltute i bygilerna som Indragningen av ett militärt förband. Vissa organisationsfrågor m.m. rörande försvaret Vissa organisationsfrågor m. m. rörande försvaret också av att åtskilliga ledamöter på Uppsalabänken har den uppfattningen att manjust i inte skall dra in det militära förbandet, trots att detföreligger ett behov av att dra in något förband; men de anvisar inte vilket. Anledningen tiU att respektive ort slår vakt ommilitärförbanden är givetvis - det har omvittnats här tidigare - att de harbetydelse för det ekonomiska livet i bygden. säger att en flyttningdrar med sig stora investeringskostnader. Det gör den inte om det är fråga omatt flytta in i ett befintligt förbands kaserner och det var det här. Vidare kritiserar att man drar in vissapansarförband. Men det är ju en följd av riksdagsbeslut och 1972. Slutligen vänder sig mot vad utskottet skrev isitt betänkande nr 1973. Man bör kanske påpeka att det inte är detbetänkandet behandlar ; det ärendet avgjordes av den13 . () kort genmäle: För det första: Det är klart att de militäraenheterna i vissa faU kan bli tvingade att följa med i den flyttningskarusellsom så mänga andra statliga myndigheter pressats in igenom att man har hamnat ien desperat situation i många delar av landet. När regeringen har misslyckatsmed näringspolitiken och lokaliseringspolitiken har man fått tillgripa de häråtgärderna. För det andra: När jag talade om de förhållandevis mycketdåliga resultaten av att använda lokaliseringen av militära förband som ettregionalpolitiskt instrument stödde jag mig helt enkelt på vad FRI, försvaretsrationaliseringsinstitut, har anfört i sitt remissvar beträffande försvaretsfredsorganisationsutrednings betänkande i vad gäller dessa frågor. För det tredje: Det kan vara värt att konstatera att detär en sak att dra in ett förband och ställa många människor utan arbete ellerflytta mänga människor, men att det är en annan sak att vilket jag påstår gerdåligt resultat - flytta ett förband till en annan ort i syfte att skaparegionalpolitiska fördelar. : Det kan vara nödvändigt att betänka att P 1borde vara kvar på sin nuvarande plats, såsom vi föreslår i den moderatareservationen. Vi grundar oss helt enkelt på vad en del militärer anser, och vimenar att det finns ingen anledning att gå på så snabbt med en nedrustning,vilket det ju är fråga om när man tar bort P I. i (s) kort genmäle: Det är Inte fråga om någon nedrustning utandet är helt enkelt en nödvändig åtgärd för att försvaret skall kunna bli såeffektivt som vi alla önskar inom de kostnadsramar som har beslutat. menar att det är en desperat åtgärd att flyttamilitära förband. Det är det inte, men vi måste dra in vissa förband och då tasregionalpolitiska hänsyn när man väljer ut Inom vilka orter minskningar skallske. HerrDanell åberopar ett yttrande från försvarets rationaliseringslnsti- Jagvill inte kritisera det yttrandet, därför att institutet har naturligtvis rättutifrån de synpunkter det har att bevaka. Som politiker måste man emellertidväga in en rad olika faktorer, bl. a. regionalpolitiska, och då kanbedömningen bli en annan än vad de strikt rationella synpunkterna motiverar. i (fp): i sade att detär få saker som upprör människorna i en bygd så mycket som förflyttandet ellerindragandet av militärt förband. Jag kan tänka mig en sak som upprör dem mycketmer, nämligen när de tvingas från sina hem på grund av att det där skall blimilitärt övnings- eller skjutområde. I propositionen föreslås att I 17 i skall få ettnytt skjutfält för pansarvärnsvapen, det s. k. Sågebackenområdet. Utskottetpåstår att en person, alternativt fyra måste flytta. De som bor i området ochsom torde ha en viss kunskap om antalet säger att det är mellan 10 och 17personer som måste flytta. Skulle det vara så att de personer som bor iområdet har fel när de påstår att det är mellan 10 och 17 personer som tvingasfrån sina hem så bär inte de skulden för denna felbedömning. Dehär i så fallblivit dåligt upplysta om hur det verkligen ligger till. Jag har inte hellernågon anledning att misstro vad den fasta befolkningen säger. När man studerar utskottets betänkande finner man en ochannan lucka i den logiska tankegången. Utskottet menar t. ex. att människorna idet aktuella området kan bo kvar därför att de inte skulle bli speciellt stördaav vad som kan komma att äga rum där. Tre av dessa människor, vilka är gamlaoch bor i en fastighet som gränsar alldeles intill riskzonen, har meddelats -jag har fått muntliga upplysningar om det - att de kan bo kvar. Det är ingenfara, och de kan t. o. m. fä den stora glädjen att använda den enda vägen intill tätorten. Militären kan ju vara hygglig och skjuta så attdessa människor kan använda vägen de övriga dagarna. Det är inte särskilt troligt att gamla människor kännersig trygga om de bor på gränsen till riskområdet och på sådana villkor. Man påstår också att denna verksamhet i ettalternativområde som är föreslaget skulle vara sä störande för det rörligafriluftslivet att man rakt inte kan förlägga den dit. Där verksamheten nubedrivs kan den inte vara kvar därför att det är så nära till bebyggelse, sägerman. Men för dessa sakernas tillstånd torde de kommunala myndigheterna ochbeslutsfattarna inte vara helt oskyldiga. Skjutfältet fanns innan bebyggelsenkom, det är alltså bebyggelsen som har krupit upp utefter skjutfältet. För attundanröja detta misstag eller för att åtminstone camouflera det på något sättfår några människor som bor i en glesbygd litet längre från staden i praktikenbetala för detta misstag. Det tycker jag är väldigt trist. För att göra det lättare att förstå vad det handlar omvisar jag här en kartbild på TV-skärmen. Den visar området för det föreslagnaskjutfältet och området för Bulids skjutfäit. Mitt emellan dessa båda områdenligger gården Näset. Vid detta område har I 17 förvärvat och håller på attförvärva mer mark. Enligt utskottet flnns det två möjligheter att inom Vissa organisationsfrågor m. m. rörande försvaret