prot · FX0976 · 1974-12-31 00:00:00 — § 1 Justerades protokollet för . Ang. innebörden av ett eventuellt svenskt erkännande avGuinea-Bissau som självständig stat § 2 Ang. innebörden av ett eventuellt svenskt erkännandeav som självständig stat Herr utrikesministern ordet för att besvara (vpk) i kammarens protokoll för den 3maj intagna fråga, nr 180, och anförde: har frågat mig om man iregeringen delar uppfattningen, att ett svenskt erkännande avrepubliken skulle vara ett verksamt stöd åt bådebefrielserörelserna i och den demokratiska enhetsrörelsen i ,som resulterade i fascislregeringens störtande och syftar till enfullständig likvidering av den fascistiska diktaturen och upprättandet av endemokratisk regim. Frågan om erkännande av är - som tUl föremål för samråd mellan i första hand de nordiska regeringarna.Jag är övertygad om att ett sådant erkännande skulle bli ett långt effektivarepolitiskt stöd åt PAIGC i , om det kunde samordnas med erkännandefrån ytterligare några stater i vår del av världen. Mina diskussioner medkolleger frän andra länder har också denna målsättning. Jag delar självfallet glädje över att dedemokratiska krafterna i nu sedan nära ett halvsekelsynes få möjligheter att verka i frihet. Ännu har dock inte en civildemokratisk regering bildats i . Vi avvaktar med stora förväntningartillkomsten av en sådan regering. Det är vår förhoppning, att den snarastskall inleda en avveckling av kolonialvälde med de koloniala folkensnationella oavhängighet som mål. Frågan om ett allmänt internationellterkännande av skulle därmed snabbt kunna bringas till sinlösning. (vpk): Jag tackar utrikesministern för svaret, somjag inte är helt nöjd med. Den militära resningen i var ingentillfällig urladdning, isolerad till militära kretsar och betingad av militärtmissnöje. var mest efterblivna land i ekonomiskt hänseenderedan innan befrielserörelserna i , och inleddesin väpnade kamp iör . Stagnationen och efterblivenheten accentuerades ytterligare av de dyrbara, utsiktslösa Ang. innebörden av ett eventuellt svenskt erkännande avGuinea-Bissau som självständig stat krigen -trots allt bistånd fascistregimen fick från och andra partner inomAtlantpakten. För den stora massan av folk blev fascismen,kolonialkrigen och den egna familjens misär tre begrepp som hörde ihop. Denillegala demokratiska enhetsrörelsen, som främst bestått av kommunister, socialisteroch katoliker, fick ett massivt stöd för kravet på fred ochoberoende för de afrikanska kolonierna. spreds rörelsensnabbt också inom de väpnade styrkorna, inte bara bland de värnpliktiga, därden alltid hade förekommit, utan också bland de yngre officerarna. Att denmilitära resningen kunde genomföras och utan blodsutgjutelsevisar vilken omfattning denna folkliga rörelse hade och hur isolerad fascistregimenhade blivit. Men efter denna första stora seger har de motsättningarkommit som , den legendariske ledaren förbefrielserörelsen i , förutsade . Den demokratiskaenhetsrörelsen, nu inte längre illegal, vidhåller kravet om ett villkorslöstslut pä kolonialkrigen och självständighet utan dröjsmål för ,och . De officiella militära talesmännen vill ha dennafråga uppskjuten, och bland dem tycks finnas sådana som har den farligaillusionen att en nykolonialistisk lösning är möjlig. Det är i denna situation som jag tror att jag uttrycker enmycket utbredd opinion när jag hävdar att ett svenskt erkännande av republikenGuinea-Bissau just nu skulle vara ett starkt stöd både åt befrielsekampen i detsvarta och åt det portugisiska folkets kamp för demokratin. Det är riktigt - jag delar den uppfattning somutrikesministern nu framfört att ett erkännande av Guinea-Bissaufrån samtliga nordiska länder skulle vara det effektivaste stödet, men vi harnu hört talas om samråd om detta, och det har dröjt med resultat.Jag tror därför att jag uttrycker en allmän uppfattning när jag kräver att densvenska regeringen erkänner . Vi har inga informationer från sombekräftar att ett erkännande från svenskt eller från nordiskt hållav skulle vara ett välkommet stöd åt det som kallarför den politiska enhetsrörelsen. Vi har kontakter med olika sidor av dennaenhetsrörelse, och vi har inte på något sätt fått någon vädjan från den om attomedelbart skrida till handling. Jag kan inte se annat än att vi i denna situation böravvakta den nya regering som vi alla väntar på och ge den regeringen en chansatt ta ställning till det som väl är största problem, nämligen hurman skall förfara med kolonierna. Jag har tagit del av de manifest som , det och andra partier har utfärdatunder och av de intervjuer .som både kommunistledaren socialistledaren har gjort. 1 båda de senare uttalandena hävdar manemellertid i första hand att vad man vill är att förhandlingar tas upp medbefrielserörelserna. (vpk): Som jag sade finns det två meningar, en somhar uttryckts av talesmän för militärjuntan och en annan, som uttryckts av denbreda folkrörelsen och även av den rörelse inom krigsmakten som går undernamnet kaptenernas rörelse. Den sistnämnda uppfattningen går ut på att manskall ge kolonierna fria . Man bör inte i detta sammanhang glömma risken för vad somkan hända om en frigörelse dröjer. Risken finns att de vita minoriteterna i deportugisiska kolonierna söker följa det rhodesiska exemplet, alltså med.självständighet för kolonialisterna och fortsatt fascistiskt förtryck av densvarta majoritetsbefolkningen. Inga utsikter finns att dessa små minoritetersjälva skall kunna gå i land med denna uppgift när de inte har lyckats göra detmed hjälp av stora truppstyrkor och mycket krigsmateriel utifrån. Därför kanman räkna med att de kallar på hjälp och att det blir en intervention frånRhodesia, och även imperialister utanför den kretsen. kommer den nya provisoriska regeringen enligt vad jagsåg i en att bildas före . Jag hoppas att densvenska regeringen då mycket snabbt skrider till aktion för att erkännaGuinea-Bissau. Jag vet att det skulle betyda ett stöd åt de demokratiskakrafterna i och naturligtvis i första hand ett stöd åt befrielserörelsernai . Om sammanställning av fakta och synpunkter som talar motkärnkraften Överläggningen var härmed slutad. § 3 Om sammanställning av fakta och synpunkter som talar mot kärnkraften Herr industriministern ordet för att besvara ' (c) i kammarens protokoll för den 5april intagna fråga, nr 145, och anförde: har frågat mig om jag medhänsyn till att statsmedel nu används för att föra ut kärnkraftensförespråkares idéer och synpunkter i energidebatten, ämnar, för allsidighetensskull, inrätta ett sekretariat eller liknande organisation, betående avsakkunniga, som är motståndare till kärnkraften, med erfarenhet från berördavetenskaper, för att kontinuerligt sammanställa och presentera faktamaterialoch synpunkter som talar mot kärnkraften. När det gäller medlen till den aktuellainformationskampanjen i energifrågor bör det, som jag tidigare framhållit imånga sammanhang, betonas att just strävan efter allsidighet varit en av deviktigaste utgångspunkterna för regeringen vid uppläggningen av kampanjen.Detta mål nås enligt min mening bäst genom att, på det sätt som skett,uppgiften att utarbeta studie- och diskussionsmaterial lämnas till studieförbunden.Det bistånd som därvid lämnats frän industridepartementet är att vi utarbetaten litteraturiista. 1 den är alla de åsiktsriktningar som trätt fram ienergidebatten väl företrädda, självfallet också representanter som merapåtagligt trätt fram som kritiker av kärnkraften. Om sammanställning av fakta och synpunkter som talar motkärnkraften avservidare att tillsätta en allsidigt sammansatt referensgrupp som skall kunnabiträda studieförbunden i deras arbete. Jag kan därför inte hålla med om härigenom på något särskUt sätt skulle stödja kärnkraftens förespråkare medatt föra ut deras idéer och synpunkter i energidebatten. Även när det gäller det material, som sammanställs ochpresenteras av industridepartementet och av utredningar och myndigheter inomramen för deras normala verksamhet på energiområdet, anser jag att kraven påallsidighet är väl tillgodosedda. Ta utredningarna som exempel.Energi-prognosutredningen, utredningen om högaktivt avfall och energiprogramkommitténhar getts parlamentarisk förankring och arbetar med hjälp av tekniska ochvetenskapliga experter som enligt min mening inte låter sig klassificeras varesig som förespråkare för eller som motståndare till kärnkraft. De är heltenkelt inte tUlsatta från en sådan utgångspunkt utan på grund av sinaerfarenheter och sin sakkunskap i de olika frågor och ämnen som kommer upp. Demåste få arbeta fritt och på sakliga grunder och själva komma fram tUl sinaståndpunkter. Jag ber att få tacka industriministern försvaret på min enkla fråga. När det gäller den allsidigt sammansatta referensgrupp somskall hjälpa till i informationskampanjen från studieförbunden, hälsar jagnaturligtvis med glädje att den nu skall tiUsättas. Det viktiga är emellertidhur stora resurser den kommer att få tUl sitt förfogande - om den skall kunnafå frihet att hjälpa till med översättningar, om den skall kunna varasammansatt av sakkunniga när det gäller energi, när det gäller ekonomi, när detgäller ekologi och när det gäller internationella relationer. Det är väldigtväsentligt att den får sådana resurser att man där kan skapa någon sortsmotvikt till den propaganda som förs frän annat häll. Det kan inte vara någon hemlighet att staten och svenskkraftindustri redan har satsat mycket stora summor på kärnkraften i vårt landoch att man har planer som redovisats bl. a. i statsverkspropositionen päatt basera energiförsörjning till stor del just på kärnkraft.I årets statsverksproposition vidhåller man trots beslut om ettnytt, allsidigt beslutsunderlag innan nya beslut får fattas omkärnkraftsutbyggnad att en "tryggad framtida energiförsörjning i är----- ihög grad avhängig av kraftindustrins möjligheter att fortsätta kärnkraftutbyggnaderna". Man säger vidare: "Nya kraftkällor ------ väntasinte få någon betydelse för världens energiförsörjning före Gör man den sortens uttalanden, då är man enligt minmening förespråkare för kärnkraft. Alltså har kraftindustrin i genomsin centrala drjftledning, där ju spelar en domineranderoll, bundit sig för kärnkraften och anser att det är den vägen vi skall väljaför att klara vår energiförsörjning. När nu CDL går ut med stora annonser i dagspressen ochsöker medarbetare för att "i tal och skrift föra fram CDL:s synpunkter ochidéer i debatten" går därmed visserligen indirekt statsmedel i hög grad tillatt föra ut kärnkraftens förespråkares åsikter i debatten. Jag Nr 76menar att innan vi kan vara säkra på att vi verkligen får ett allsidigtbeslutsunderlag, måste regeringen eller någon annan se till att motsvaranderesurser ställs tUl alternativens förfogande. Överläggningenvar härmed slutad. utländsktbolag av mark med § 4 Om förbud mot försäljning till utländskt bolag av mark med malm- malm-eller mi- eller mineralförekomst neralförekomst Herr industriministern ordet för att besvara (vpk) i kammarens protokoll förden intagna fråga, nr 170, och anförde: har frågat mig om jag anserdet vara nödvändigt och lämpligt att statlig myndighet noga bevakar att intemalm- och mineralförekomster finns i markområde som utländskt bolag vUl köpaoch, om sådana förekomster konstateras eller är sannolika, myndigheten hindrar markförsäljningen. Allmänt gäller att utländskt bolag inte får förvärva fastegendom här i landet utan tillstånd av regeringen. Vid prövningen kan beaktasbl. a. om det finns mineralfyndigheter på fastigheten. Den som äger ett markområdehar emellertid inte rätt tU! eventuella mineralfyndigheter i området. Sådanrätt förvärvas primärt genom inmutning eller koncession. Lagstiftningen gergoda möjligheter att kontrollera utländska bolagsförvärv av mineralfyndigheter.Sålunda gäller att utländska bolag inte får inmuta fyndigheter av bl. a. järn-,koppar-, bly- och zinkmalm, förvärva eller bearbeta mineralfyndigheter elleridka gruvdrift utan tillstånd av regeringen. Även för bearbetning avkoncessionspliktiga som t. ex. olja, naturgas och uran krävs regeringenstillstånd. Detta gäller alltså oavsett om företaget äger marken där fyndighetenpåträffats eller inte. Ett antal olika som inte är av samma ekonomiskabetydelse, t. ex. kvarts och fältspat, kan i princip utnyttjas av markägarenutan särskilt tillstånd. Den utredning rörande den långsiktiga hushållningenmed mineralresurserna som tillsatts har fått i uppdrag att överväga omexploateringen av även dessa bör göras beroende av inmutning ellerkoncession. Som jag nämnde inledningsvis gäller emellertid redan att utländsktbolag inte får förvärva mark här i landet utan tillstånd av regeringen. Jag finner således att de synpunkter som tas upp i fråganredan är tillgodosedda. (vpk): Jag tackar statsrådet för svaret på min enklafråga. Bakgrunden till frågan är följande förhållanden. 1 södra finns en zinkgruva som är ägd av detmultinationella belgiska bolaget . bryts ca 300 000 tonzinkmalm . Denna malm undergår endast anrikning i , varefter dentransporteras till för vidare förädling. Nr 76 har zinkpriset stigit med 400procent. Det rör sig således om en lönsam Torsdasenden hantering, som snabbt blir alltlönsammare. Det gäller här viktiga metaller 9 mai 1974 ° '' redan är brist på, och iframtiden kommer bristen att bli ännu -------------------- större.Till dessa viktiga malmfyndigheter inom gränser intar Ang.principerna samma situation som gällerför . Detta gör vi trots att Joroesvaranae av gj varit ett svenskt intresse att så viktigamalmfyndigheter eiiKla pagor övergår i svenska händer. Enligt min och vpk:s mening bör dessa fyndigheteröverföras i statens ägo. Vad min fråga mera direkt anknyter till äremellertid inte ett sådant överförande utan möjligheterna att förhindra att detaktuella utländska bolaget lägger under sig ytterligare svensk mark medvärdefulla malm- och andra mineralfyndigheter. Bolaget planerar nu en fördubbling av sin brytning. Isamband med detta skall man flytta anrikningsverket direkt till gruvan ochbygga ut dess kapacitet till mer än det dubbla. För att få plats föravfallssand från detta anrikningsverk kan det bli aktuellt för bolaget attförvärva ny mark. Det finns indikationer på att värdefulla metaller och andramineral kan dölja sig under den här aktuella marken. Det är, som jag ser det,ett väsentligt svenskt intresse att fyndigheter av t. ex. koppar och zinkstannar kvar i svensk ägo och tillhör den svenska staten. När frågan omdeponering av avfallssanden skall avgöras inom under maji år, bör man i första hand söka en lösning på bolagets egen mark. Går inte detmåste marken upplåtas med det bestämda förbehållet att naturtillgångar undermarken inte ingår. Industriministern har ju gett ett positivt svar på denfråga jag ställt. Men om han vill ha vänligheten svara på en följdfråga riktarjag till honom frågan hur han ser på möjligheten att staten övertar den härverksamheten. Överläggningen var härmed slutad. § 5 Ang. principerna för besvarande av enkla frågor Herr industriministern ordet för att besvara ' (fp) i kammarens protokoll för den3 maj intagna fråga, nr 182, och anförde: har frågat mig enligt vilkaprinciper jag vägrar besvara enkla frågor. Min princip är självfallet att svara på enkla frågor. Närjag i undantagsfall inte gett svar på en enkel fråga har detta inte haft sinbakgrund i några principer utan i att jag i det enskilda fallet har ansettfrågan så ställd att det inte är möjligt att ge ett svar som fyller ett vettigtinformationssyfte. Statsråd är inte skyldiga att besvara frågoroch interpellationer, men huvudprincipen bör vara att frågor skall besvaras, om detinte finns särskilda skäl som talar mot detta. Jag tackar för industriministerns svar, som tycks innebäraatt vi är ense om denna huvudprincip. Så har ju också frågeinstitutettillämpats. 1 den nya grundlagen införs t. o. m. en bestämmelse om attstatsråden särskilt skall motivera om man inte tänker besvara interpellationer. Låt mig illustrera denna principfråga med det exempel somär orsaken tUl dagens diskussion. ställde jag tillindustriministern frågan om regeringen tänkte inskränka sitt samarbete inomnäringspolitiken med sådana organisationer som kritiserar regeringens politik.Bakgrunden var naturligtvis uttalande i den 19 aprilatt förbindelserna med skulle delvis ersättas med branschkontakter,och att detta måste ses mot bakgrunden av agerande i frågaom 80. ställde en liknande fråga. Från industridepartementet meddelades att svar skullelämnas , alltså . kom ett nytt besked industriministern tänkte inte besvara frågorna. Något måste alltså hainträffat. Vad hade inträffat? När ett statsråd gör ett uppmärksammat uttalande omregeringens avsikter beträffande behandlingen av organisationerna i vårtsamhälle är det angeläget att detta kan diskuteras i . Om statsrådetanser sig missuppfattad, så är en frågedebatt ett lämpligt tillfälle att redaut saken. Det är detta informationssyfte, som ett svar från påde här enkla frågorna skulle ha fyllt. För att undvika missförstånd vill jag betona att varkenmin fråga eller det inlägg som jag nu gör innebär något ständpunktstagande tillStålverk 80. Jag har heller infe gått in pä någon kommentar tillIndustriförbundets åtgärder. Vad det här gäller är den fria kritikrätten, rätten attgenom fristående utredningar skaffa fram fakta och synpunkter på regeringensförslag. Den får inte inskränkas genom att regeringen gör uttalanden som kanuppfattas som hot om repressalier mol den som framför kritik. Det ärnaturligtvis särskilt viktigt när man, som i värt land, har haft samma regeringi . Industriministerns uttalanden har uppfattats som hot omsådana här repressalier. Därför borde frågorna ha besvarats, så att regeringensinställning till denna viktiga principfråga hade klarats ut. Industriministern får ursäkta, men man kan inte låta bliatt göra den reflexionen att hela industriministerns handlande i den här frågan först uttalandet om minskat samarbete med , sedan vägran attsvara på frågor, och därefter utformningen av det svar som jag har fått ~har ett drag av stöddighet som man inte hade väntat sig, varken avindustriministern eller av en minoritetsregering över huvud taget. går in på varför han ställdeden första frågan, som Inte besvarades, lag vet inte om vi skall ta upp dendebatten. Låt mig säga att frågan byggde på ett missförstånd, som jag klaradeut via TT - något som emellertid inte uppmärksammades lika Ang. principerna för besvarande av enkla frågor Ang. principerna för besvarande av enkla frågor Man hade uppenbarligen inte samma intresse för det. Men då kan detvara på sin plats att jag säger, att jag inte har uttalat mig om vårarelationer till i anslutning till förbundets kritik avStålverk 80. I mitt föredrag i behandlade jag i ett avsnittIndustriförbundets kritik mot 80 och fann den egendomlig. I ett annatavsnitt behandlade jag industripolitiken, branschpolitiken och våra kontaktermed branschorganisationerna. Jag åberopade då mitt TT-besked från tvådagar tidigare och sade: "Inom industridepartementet har vi funnit ettstörre utbyte av saklig diskussion och gemensamma utredningar medbranschorganisationerna i för branscherna viktiga frågor. Vi avser att öka dessa kontakter som också ger fördelen avett samarbete med representanter för de fackliga organisationerna. Detta utesluter givetvis inte överläggningar medIndustriförbundet, men omfattningen och karaktären kan diskuteras." Sådana överläggningar har vi med , och viär överens om att fortsätta de överläggningarna . Ochdå har jag den uppfattningen att missförståndet om det nu är ett sådant-skall vi klara upp med . Den utformning som frågorna fått i den första omgången gavanledning till en helt annan debatt, och därför ansåg jag att ett svar på defrågorna inte gav en meningsfull information. Och jag vidhåller det. Den information som industriministern nu gavhoppas jag att han själv anser vara i hög grad meningsfull. Den informationenskulle ju ha kunnat lämnats som svar på den fråga jag ställde . Det är riktigt som industriministern säger, att hanssenare TT-medde-lande inte har uppmärksammats. Detta är heller inte en frågasom kan redas ut av bara industriministern och . Frågan huruvidaorganisationer skall ha rätt att angripa regeringen och redovisa faktamaterial,utan att behöva räkna med att bli tagna i örat och få vidkännas repressalier,är ju en fråga av allmänt intresse. Det är inte någonting som bara gällerrelationerna mellan och . Därför borde fråganha besvarats, så att det där första mycket uppmärksammade uttalandet somtolkades på samma sätt som jag gjorde i både och , för att här ta bara två exempel hade kunnat redas ut. Frågangällde ju vilken regeringens ståndpunkt var i detta fall. Det var inte tvåavsnitt, som säger. Enligt det första referatet skulleminskningen av samarbetet med ses mot bakgrund av förbundetsagerande i fråga om 80. Ännu någon dag senare stod det nämligen att läsa i DagensNyheter, att industriministern med avseende på den utredning som tillsatts iIndustri-.förbundet hade sagt: "Mig veterligen togs ingen kontakt med NJA:sledning eller industridepartementet om detta utredningsarbete." Man färintrycket att de organisationer, som vill tillsätta utredningar, enligt herrJohansson måste fråga industridepartementet om lov. Jag finner det glädjande att industriministern nu backar ut fråndet första uttalande som gjordes, men det hade varit ett naturligt Nr 76 och rimligt tillfälle att göra det så att det verkligenuppmärksammades, Xorsdagen den genomatt svara på de enkla frågor som ställdes i . Herr industriministern : Ang smittkopps- Jag vill råda att inte fästa alltför stor vaccineringen av tilltrotill vad och skriver. De är inte värnpliktiga Det jag fäster tilltro tiU, är det referatfrån Tidningarnas \ Telegrambyrå som enligt TT:s uppgifter hade ringts in fråndet sammanträde med där deltog. 1 dettareferat heter det: "Våra överväganden måste ses mot bakgrunden avIndustriförbundets agerande i 80." Det är detta jag utgår från imin diskussion. Det har helt naturligt av skUda massmedia - säkert inte bara avDagens Nyheter och - uppfattats sä, att de som kritiserarregeringen, som anses ha gjort i fallet 80, fårräkna med ändrade samarbetsformer. Så har det uppfattats, och det är det somborde ha retts ut. Om inte ansåg att hans andra TT-meddelandeblev tUlräckligt uppmärksammat, hade ju varit lämpligt forum - ochjag är glad att den nu också har blivit det - för att reda ut saken. Min erfarenhet är att sanningen kan manaldrig förkväva. Sanningen kommer fram. Därför hade jag inte sammabrådska som uppenbarligen hade. De enkla frågorna är till just för att fåfram sanningen. Det är därför som det är så anmärkningsvärt att ville begagna sig av det tillfallet han fick att lämna dessa uppgifter. Överläggningen var härmed slutad. § 6 Ang. smittkoppsvaccineringen av värnpliktiga Herr försvarsministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för den2 maj intagna fråga, nr 174, och anförde: har frågat mig om jag anseratt den nuvarande ordningen för smittkoppsvaccinering av värnpliktiga snarastefter inryckningen till grundutbildning är lämplig. Enligt lagen om ympning mot smittkoppor skall värnpliktigundergå ympning mot smittkoppor när han första gången för sin utbildning tjänstgör vid krigsmakten. Sådan ympning sker som regel i början av grundutbildningen. Ang. smittkoppsvaccineringen av värnpliktiga Hos vissa av de ympade uppstår en reaktion i form avinfektion med feber, som i samband med kraftansträngning kan utlösa temporärastörningar på andra organ. Med hänsyn härtill undviker man att ordnaansträngande övningar i anslutning till ympning. Värnpliktiga som fårfeberreaktioner sjukskrivs och blir därmed helt eller delvis befriade frånövningarna. Antalet allvarliga komplikationer vid ympningarna harhittills varit mycket litet. I detta sammanhang kan jag nämna att försvaretssjukvårdsstyrelse avser att ge ut närmare anvisningar i frågan föratt ytterligare stryka under vikten av att övningarna planeras så attkomplikationer undviks.