prot · FX09139 · 1974-12-31 00:00:00 — Maj:t skulle anhålla omtilläggsdirektiv till utredningen om företagens uppgiftsplikl innebärande attutredningen även skulle framlägga förslag om ersättning till företagen förderasarbete vid fullgörandet av sin uppgiftsskyldighei, 1974:944av herrar Hylländer (fp) och i (fp), 1974:960 av herrar () och iVäxjö (c) vari hemställts att begärde atl åtgärder vidtogs i syfteall förenkla och rationalisera arbetsgivarnas uppgiftslämnande ochavgiftsinbeialning, 1974:1203av i (c), 1974:1239av m. fl. (m, c, fp) vari hemställts 1. att begärde tilläggsdirektiv tilluiredningen om företagens uppgiftsplikt av innebörd att uiredningen även skullebehandla frågan om ekonomisk ersättning för företagens uppgifts- ochuppbördsarbeie, 2. atl begärde ell vidgat dispensförfarandei fråga om företagens skalleuppbörd och statistikuppgifter under semestertid, 3. att uttalade att förelagen ej bordebelastas med ytterligare uppgiftsskyldigheler i avvaktan pä det förslag somväntades från utredningen om företagens uppgiftsplikt,. 1974:1247av m. fl. (m) vari hemställts att begärde sådan ändring avdirektiven för uiredningen om företagens uppgiftsplikt, att utredningen blevoförhindrad att pröva frågan om ersättning lill företagen för uppgiftslämnandetill offentliga myndigheter samt för medverkan i uppbörd av skattemedel. dels de avsocialförsäkringsutskottet med yttrande tillskatteutskottet överlämnade motionerna 1974:996 av () och ftuSwanz (fp), 1974:997 av i m. fl. (c, m, fp) samt1974:1293 av herrar i (fp) och i (fp). Ändraderegler för räntor enligt uppbördsförordningen A. attriksdagen med avslag på motionen 1974:1957 och med anledning av propositionen 1974:159 samt motionen 1974:607 skulle anta de vid proposilionen fogade förslagen lill 1. lagom ändring i uppbördslagen med den ändringen att27 § 3 mom., 69 S 1 mom. och ikraftträdandebestämmelserna skulle erhålla avulskoltet föreslagen lydelse, innebärande bl. a. att samma beräkningsreglerskulle tillämpas såväl vid bestämmandet av avgiftsprocenlen som vid fastställandetav kvarskatieavgiftens storlek, 2. lag om ändring i förordningen (1908:128) angåendebevillningsavgifter för särskilda förmåner och rättigheter, 3. lag om ändring i förordningen (1928:376) omsärskild skatt å vissa lotterivinsier, 4. lag om ändring i förordningen (1941:416) omarvsskatt och gåvoskatt, 5. lag om ändring i lagen (1947:576) om statliginkomstskatt, 6. lag om ändring i förordningen (1947:577) om statligförmögenhetsskall, 7. lag om ändring i förordningen (1951:763) angåendeberäkning av statlig inkomstskatt för ackumulerad inkomst, 8. lag om ändring i förordningen (1953:397) angåendeavgift för fett-varor som används för framställning av fetlemulsion m. m., 9. lag om ändring i lagen (1958:295) om sjömansskatt, 10. lag om ändring i förordningen (1959:92) omförfarandet vid viss konsumtionsbeskaiining, 11. lag om ändring i stämpelskatteförordningen(1964:308), 12. lag om ändring i förordningen (1967:340) med vissabestämmelser om prisreglering på jordbrukets område, 13. lag om ändring i lagen (1947:226) om prisregleringpå fiskets område, 14. lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370), 15. lag om ändring i taxeringslagen (1956:623), B. att skulle avslå följande motioner 1. motionen 1974:14 I. av herrNilsson i Trobro (m) och () som ansett atl utskottet under A Ibort hemställa, attriksdagen med bifall lill motionen 1974:1957 och med anledning av propositionen1974:159 samt motionen 1974:607 skulle anta det"vid propositionen fogadeförslaget till lag om ändring i uppbördsförordningen med den ändringen av vadulskoltet föreslagit alt till ingressen fogades en ny dels-sats och alt dettatillägg samt 27 § 3 mom. och 69 § 1 mom. skulle erhålla av reservanternaföreslagen lydelse. Ändrade regler för räntor enligt uppbördsförordningen 2. av herrar i Trobro (m) och ()samt () som ansett all utskottet under B, punkterna 1, 3, 5, 6,8, 12 och 13, bon hemställa, att med bifall till motionen 1974:939,punkten E, och lill motionen 1974:188, punkten D, i vad avsåg ekonomiskkompensation för uppgiftsskyldighet samt med anledning av motionerna 1974:14,1974:582, 1974:960, 1974:1239 och 1974:1247, i vad de avsåg samma fråga,begärde att uiredningen om företagens uppgiftsplikl meddelades tilläggsdirektivau skyndsamt utreda frågan om ersättning lill företagen för deras medverkan vid uppgiftslämnande. 1 skaiteutskoliets betänkande nr 57 föreslås att den nuvarande12-procentiga kvarskatieräntan skall ersättas med en fast avgift, som inteskulle vara avdragsgill vid inkomstbeskattningen. Om den kvarstående skallenöverstiger , skall avgiften utgå och annars med 6procent. På överskjutande skatt skulle däremot ränta allijämi utgå. Denna räntaföreslås motsvara inlåningsräntan i bank och beskattas i vanlig ordning.Utskottet har härvid följt förslagen i proposition 159. Motdetta har i Trobro och jag reserverat oss. Förslaget innebärnämligen, som vi ser det, en omotiverad höjning av räntan på kvarstående skatt.För en person som har en marginalskatt på motsvarar en ickeavdragsgill avgift på en ränta på . En avgift på 8 procentmotsvarar en ränta på inie . För personer som har högremarginalskatt kan avgiften på det här viset sägas motsvara en ränta på ända upptill . Förslagelinnebär således att man skatlemässigt behandlar inkomster och utgifter av sammaslag på olika sätt, vilket vi finner vara principiellt mycket betänkligt. Mångaskattskyldiga har stora svårigheter att någorlunda exakt beräkna denslutliga skatten och får vissa år överskjutande skall, andra år kvarskatl. Låtmig som exempel la en sådan skatt-skyldig, som har 60 procents marginalskall.De år han får överskjutande skall skall riinian beskattas i vanlig ordning. Ärdå räntan , får han efter skatt behålla . De år han fårkvarskatl skall han betala en kvarskatleavgift som lägst är . Ändraderegler för räntor enligt uppbördsförordningen den till sin effekt är merän dubbelt så hög som räntan på den överskjutande skatten. Skullekvarskatteavgiften vara , kan kvar-skatieeffekten bli ända upp till 7gånger så hög som effekten efter skatt av räntan på överskjutande skatt. Det ärväl uppenbart att delta måste te sig stötande för många och att det knappastkan uppfattas som en rättvis och likformig behandling från statsmakternas sida. Jagvill också erinra om att förslaget i propositionen 159 varken bygger på det år1973 framlagda betänkandet Ränta och restavgift på skatt m. m. eller slöds avnågon majoritet av remissinstanser. Närden nuvarande räntesatsen för kvarskatteränta infördes var räntelägetungefär detsamma som . Om man räknar med uppskovstid - och någotannat kan man knappast göra eftersom man har möjlighet att görafyllnadsinbetalningar ända till under laxeringsåret - så motsvararräntesatsen mer än väl utlåningsräntan. Man kan därför fråga sig omden nu förordade omläggningen inom uppbördsväsendet verkligen är så angelägenan den inte kan anstå. Situationen kan nämligen mycket snabbt komma attförändras. Enligt vad som föreslagits av utredningen rörande rationalisering avskattesystemet skulle såväl preliminärskatieuppbörden som betalningen avkvarstående skatt ändras. Enligt förslaget skulle inbetalning av kvarståendeskatt liksom också utbetalning av överskjutande skatt ske snabbare än . Detkan därför, herr talman, inte vara rimligt att nu gå över till en helt ny ordningsom kanske bara blir beslående och som dessutom ter sig betänklig -jagvill upprepa det - ur principiell synpunkt. Jag ber därför att få yrkabifall till reservationen I. Jagskall, herr talman, också ta upp en annan fråga som behandlas i betänkandet ochsom gäller företagens uppgiftsskyldighet. För många företagare går ju myckendyrbar lid åt till att förse myndigheterna med statistik och uppgifter av olikaslag. 1 fiera motioner som i början av årets riksdag väcktes från de treborgerliga partiernas sida förordas atl uiredningen om företagens uppgiftspliktfår tilläggsdirektiv atl utreda frågan om ersättning till företagen föruppgiftslämnandel. uttrycker sig ulskoltet förstående och anför att det kanfinnas skäl för att där del är möjligt begränsa uppgifternas antal och attskapa en bättre samordning av myndigheternas uppgiftsinhämtande. Men efterdessa vänliga ord avsiyrker utskottet yrkandena om tilläggsdirektiv, Moi dettahar i Trobro och samt jag anfört reservation. Vimenar att till de metoder som bör övervägas av utredningen för att åstadkommaen samordning och begränsning av uppgiftslämnandel hör också ett sy-siei-.i medkostnadsersättning lill företagen för uppgiftslämnandel. Jag ber att få yrka bifalltill reservationen 2. Jagskall, herr talman, ta upp en tredje fråga som också berörs i betänkandet. Imotionen 150 föreslog jag vid årets början en ändring av uppbördsförordningen.Den gick ut på att överskjutande skatt inte skall tas i anspråk för kvarståendeskatt när anstånd medgivits och det är uppenbart att taxeringenskall undanröjas eller starkt nedsättas. Bakgrundenlill denna motion var att jag hade gjorts uppmärksam på attkronofogdemyndigheten i åtskilliga fall hade lagt sig på den överskjutandeskatten, även när taxeringsiniendenien hade tillstyrkt att taxeringen skulleundanröjas eller starkt nedsättas. Det är uppenbart an detta har medfört storaolägenheter för de berörda, som kanske har räknat med skaueålerbäringen för attreparera en tilltrasslad ekonomi eller finansiera julens utgifter. Utskotiethänvisar härvidlag till en anvisning , som går ut på att ett sådantianspråktagande av överskjutande skatt endast torde komma i fråga när anståndetgrundar sig på arbetslöshet och den skattskyldiges ekonomiska förhållandengenom restitutionen undergår väsentlig förbättring. Nuhar del från en del håll hävdats att denna anvisning inle skulle överensstämmamed stadgandet i uppbördsförordningens 51 §, och som jag sade känner jag tillåtskilliga fall då den här anvisningen inte till-lämpats. Nusäger sig utskottet förutsätta att riksskatleverket informerar länsstyrelsernaom den avsedda tillämpningen av bestämmelsen. Jag hoppas att så kommer att skeoch vill här bara beklaga alt informationen kommer för sent för att kunnatillämpas . Med det anförda vill jag yrka bifall till reservationerna 1 och 2. Ändraderegler för räntor enligt uppbördsförordningen 1 detta anförandeinstämde i Trobro (m). I skalteuiskoltets belänkande nr 57 behandlas propositionen 159. På s.42 i betänkandet lämnas en sammanfailning av de viktigaste förslagen iproposilionen. Avskrivningen framgår således att propositionen föreslår nya regler för räntorinom den direkta beskattningens område och vissa konsekvensändringar i ettflertal andra skatteförfattningar, föranledda av dessa ändrade regler. Proposilioneninnehåller också ett förslag om utvidgat räntesystem för arvs- och gåvoskattenoch vidare ett förslag om regler som möjliggör uttag av A-skall frånskattskyldig som uppger sig driva rörelse, men vars verksamhet närmastmotsvarar arbeisanställning. 1propositionen behandlas vidare - utöver uppbördsfrågor - spörsmål rörandegrunderna för debitering av kommunalskall vid efteriaxering, beskattningen avfosierbarnsersättning och viss utvidgad uppgiftsskyldighei för fåmansbolag. Enmajoritet inom skaiieutskoiiet har lillstyrkt propositionen med vissaföriydliganden och en omredigering vad gäller utformningen av författningsbestämmelsernatill föreslaget nytt system med kvarskatleavgift. Ulskotteis ändringsförslaghar här syftat till att åstadkomma bättre överensstämmelse med motsvarandeförfattningsförslag beträffande social- Ändrade regler för räntor enligt uppbördsförordningen Tillulskotteis betänkande har fogats två reservationer, som härtalat för. 1 reservationen 1 av i Trobro och yrkande om an nuvarande regler för kvarskatteränta med bl. a. avdragsrältäven fortsättningsvis bör äga tillämpning. Reservanterna efterlyserinledningsvis utskoitets motivering lill varför just i della hiinseende enavgift föreslås införd. Ulskotlsmajoriletenansluter sig lill departementschefens åsikt när han förordar kvarskatleavgift istället för del av utredningen föreslagna kombinationssystemet medkvarskatteränta och kvarskatleavgift. Kombinationssystemeimedför onödiga komplikationer vid den administrativa behandlingen. Men denväsentliga fördelen med en icke avdragsgill kvarskatleavgift är an man delsmotverkar räntevinsi vid underlåten fyllnadsinbetalning, dels åstadkommer enpåtryckning som stimulerar till fyllnadsinbetalning. Det nuvaranderäniesysiemel med avdragsrätt innebär - enligt utskoitsmajoriietensuppfatining - en orättvisa därigenom att ju högre marginalskall denskailskyldige har, desto mindre förlorar han på all senarelägga sinaskatteinbetalningar. 1reservationen I sägs vidare, att de flesta remissinstanserna uppenbarligenvalt atl betrakta nuvarande system som det mest rättvisa framför en renodladavgiftstanke. Såvitt jag har kunnat finna är del väl främst utredningensförslag innebärande en kombination med kvarskatteränta och kvarskatleavgift,som blivit föremål för kritiska synpunkter från fier-talet remissinstanser. Jaghar en känsla av atl man vid sin bedömning då i flertalet fall jämförtnuvarande syslem med kombinaiionssysiemet ur administrativ synpunkt.Riiitvisesynpunklen i vad gäller de skattskyldiga kan rimligen inte ha fållnågon framträdande plais vid bedömningen. 1belänkandet har redogjorts för de effekter nuvarande räntesystem har förskattskyldiga i olika marginalskattelägen. Reservanterna har därvid framhållitdel missvisande i att vissa räntesatser redovisas med en kredittid om 20månader. Vissaskattskyldiga har utan tvivel en kredittid . Departementschefensäger nämligen i proposilionen - i fråga om skatteavgiftens storlek - att mansärskilt bör beakta del olika läget för B-skaiiebetalare och A-skaitcbetalare.B-skaiiebeialaren erlägger prelimi-närskati enligt särskild debitering medanA-skattebetalaren vidkänns pre-liminärskatleavdrag vid varje löneutbetalning.B-skattebeialaren erlägger som bekant sin preliminära B-skaii med lika beloppunder sex uppbördsterminer. Om kvarskatl uppkommer för en B-skaitebetalareinnebär det således au han normalt får en kredit . Allskaitskyldig som gör tillräcklig fyllnadsinbetalning före efterinkomståret går fri från kvarskatleavgift får ses mot bakgrund av alt det förvissa skattskyldiga föreligger svårigheter att under inkomståret beriikna deninkomst på vilken slutlig skatt skall utgå. Med de anvisningar som numeralillhandahålles av riksskatleverket bör det emellertid vara fulltmöjligt au efter deklarationens upprättande beräkna den slutliga skatten. Delbör då också observeras atl kvarskatleavgift endast om den uppgår lill 50kronor, vilket svarar mot en kvarskatl på vid en avgift om 6procent. Man har således en icke obetydlig marginal vid avsiämningen av slutligskatt mot erlagd preliminär skatt. Ireservationen 1 finner man det slutligen betecknande att någon befrielse frånkvarskatteavgiften inte kan ges. Ulskotlsmajoriletenställer sig bakom departementschefens förslag, som innebär möjlighet lillnedsätining av skaiteavgifien an utgå i de fall där rimliga skälan göra fyllnadsinbetalning saknats eller svårigheter an beräkna dess storlekhar förelegat. Den föreslagna kvarskatteavgiften inkluderar nämligenräniesynpunkter, och det måste då anses rimligt atl befrielse endast kan avseviss del av avgiften. Ireservationen 2 av herrar i Trobro och samt harreservanterna med anledning av utskoitets behandling av motioner rörande frågaom företagens uppgifts-och uppbördsskyldighel ansett au utskoiieis yttrande ochhemställan bort ha sådan innebörd au uiredningen om företagensuppgiftsskyldighei snarasi möjligi får lill-läggsdirekliv an skyndsamt utredafrågan om ersättning lill företagen för deras medverkan vid uppgiftslämnande, Ulskoltetsäger i betänkandet atf frågor rörande företagens uppgiftsskyldighet, och då iförsta hand skyldigheten atl lämna uppgifter lill ,egentligen inte hör till skatteutskottets ämnesområde. Det förhållandet kopplat samman dessa spörsmål med frågor om uppbördsskyldigheten ochdeklarationsskyldigheten har dock föranlett utskottet alt ta ställning lillprinciperna för uppgiftsskyldigheten. Ulskoitsmajoriletenanser att någon ersättning för skalteuppbörden utöver de räntevinster somföretagen gör genom rätten att disponera lönlagarnas skatt frånavlöningstillfällel fram till inbetalningsdagen inte bör utgå. När det gälleruppgiftslämnande som inte har med skalteuppbörden att göra förutsätteruiskotiel au UFU i sill slutbetänkande, som väntas , skallha prövat möjligheterna all begränsa uppgifternas antal, hitta former för enbättre samordning av myndigheternas uppgiftsinhämtande och få lill slånd enplanläggning som ger företagen tillfälle alt förbereda sig föruppgiftslämnandel. Ulskotlsmajorileten anser att om man kan begränsauppgiflsskyldigheten på sätl som här skisserats faller skälen för ersättningdelvis bort. Vidarepekar utskollsmajoritelen på att infordrade uppgifter begärs för samhälletsplanering och således i lika hög grad tjänar förelagen. Utskollsmajoritelenhar därför kommit till den slutsatsen atl den inte kan biträda kraven på tilläggsdirektivtill UFU. Jag ber attfå yrka bifall till skatteutskottets hemställan. Ändrade regler för räntor enligt uppbördsförordningen Ändraderegler för räntor enligt uppbördsförordningen () kongenmäle: Jag vill gärna först understryka att också vi från vårt håll anser altdet är viktigt att försöka förmå inkomstlagarna att fullgöra sina skyldigheteratt betala skall inom avsedd tid. I betänkandet föreslås bl. a. regler som gördet möjligt att ta ut A-skatt av skattskyldig som uppger sig driva rörelse menvars verksamhet närmast motsvarar arbeisanställning. Mångagånger kan man emellertid inte före , som är förfyllnadsinbetalning, förutse den verkliga skatten. Taxeringsmyndigheterna kanju frångå självdeklarationen därför alt de bedömer yrkade avdrag på ett annatsätt än den skailskyldige. Då skulle man alltså kunna drabbas av enavgift på . Nusäger att om man skulle behålla en kvarskatteränia, skulle delgynna de högre inkomstlagarna. Men det är väl den konsekvens vi fär ta avprogressiviteten i vårt skattesystem. Om inkomster i ett visst läge skallbeskattas efter en viss procent, är det väl ganska självklart att avdrag förutgifter i samma inkomstläge beräknas efter motsvarande procent. Det allvarligaär, tycker jag, om del inte blir balans mellan rättigheter och skyldigheterför den skattskyldige. Börjar vi rubba på den principen, kan man undra vart delkan ta vägen. Skall t. ex. inkomster av faslighet beskattas på etlvisst sätt men utgifter för samma fastighet kanske inle bli avdragsgilla påmotsvarande sätl? Det är det som gör att vi tycker att det är principielltmycket äventyrligt med den här konstruktionen. Sedankan jag inte, , förstå hur man kan beräkna en kredittid på 20månader. Ända till har man ju möjlighet alt görafyllnadsinbetalningar, och då drabbas man inle av ett enda öre ikyarskatteavgift. Den kvarskatl som blir skall man sedan betala ochapril året därpå. Det är såvitt jag kan se fråga om en kredittid . Räntanpå kvarskatten är . sägs det atl detta skulle innebära atlman får en kredit till lågt pris. Men är ju ingen låg ränta,utan del är väl en ganska hög ränta för dem som lånar pengar. () kortgenmäle: säger att detta att en hög inkomsttagare vinner på detnuvarande räntesystemet är någonting som vi får finna oss i. I och för sig harvi avdragsregler när det gäller deklarationerna som medför just denna snedhet.Ju högre marginalskatt jag har, desto bättre kan jag tillgodogöra mig ettavdrag. Men det innebär rimligtvis inte att vi inte bör ta chansen alt görarättelse och skapa en bättre balans på de områden där det är möjligt. Beträffandedetta med 20 månaders kredittid skulle jag vilja säga att det är inget tvivelom, , alt när det gäller en B-skattebetalare, som har ett fastbelopp att betala in vid dessa sex uppbördstillfällen och får kvarskatl, säutgör kredittiden 20 månader. Del är bara ett konstaterande. Det här exempletsom jag tar upp finns beskrivet i proposilionen. Men för utskonsmajoriteten hardet som sagt varit det väsentliga att få fram regler som innebär atl manundviker att skattskyldiga kan göra räntevinst vid försenadfyllnadsinbetalning. Det skall också vara etl påtryckningsmedel som får lillföljd att skattskyldiga gör sin fyllnadsinbetalning före . FruTROEDSSON (m) kon genmäle: Men är inte medveten om all alla ränteutgifter ger störreeffekt i de högre inkomstlägena? Det är detta jag oroar mig för. Skall manalltså bara ta den ena konsekvensen av alt vi har myckel höga marginalskatter?I fråga om inkomster skall de gälla till . När det är fråga ommotsvarande avdragsrätt sä skall man inte få tillämpa konsekvenserna avmarginalskatterna. Det är då någonting är på lok. Jagskall bara ta etl exempel. Kvarskatten kan bero på att den skattskyldige ivederbörlig ordning hade tänkt göra fyllnadsinbetalning men av olika skäl intefår betalt för fordringar som han hade räknat med. Då kommer han så småningomatt beskattas fullt ut för den ränta som han eventuellt kan tillgodogöra sig pådessa för sent inbetalda fordringar, som den kvarskatleavgift, somhan i stället har åsamkats, inle lill någon del är avdragsgill. I det härfallet är del inte balans mellan rättigheter och skyldigheter, och del är detjag tycker är äventyrligt. Delföreligger ju ett aktuellt förslag som går ut pä atl dröjsmälsräntan skallsällas lill . När det gäller kvarskatl är del för del av årel frågaom ännu inle debiterade och därför inte heller till betalning förfallnaskatter. De debiteras formellt inte förrän under laxeringsåret ochskall alltså betalas året därpå. Dä finns det väl allanledning atl snarare vara litet försiktig med kvarskatieräntan och inte låtaden ligga över dröjsmälsräntan. Ändraderegler för räntor enligt uppbördsförordningen I motionen 1957 har jag och representanter för och folkpartiettagit upp den fråga som diskuteras, nämligen ränta och restavgifier påskatt. Deav utskotlsmajoriteten föreslagna reglerna anser jag innebära en mycketomotiverad höjning av räntan pä kvarstående skatt. Denna synpunkt har redanframförts här, men jag vill gärna upprepa den. Som exempel kan nämnas att enicke avdragsgill avgift på motsvarar en ränta på i dag.Enbart detta innebär ju en höjning i förhållande till dagenssituation. Medde nya skattetabeller som införs kommer en marginalskatt på 57 till 58procent alt uppstå redan vid en inkomst på under förutsättningatl vi får en kommunalskaH på , och det är ju ganska troligt.Inte så fä löntagare kommer upp i den Ändraderegler för räntor enligt uppbördsförordningen Redan vid är för övrigt marginalskatten uppe i . Vidarekommer en avgift på atl motsvara en ränta på i motsvarandemarginalskatteläge. Tar man ett mera extremt fall med 80-procentigmarginalskatt blir räntan inte . Såorimliga blir alltså konsekvenserna av del förslag som finansministern framlagt. Idetta sammanhang vill jag gärna säga all jag uppskattar att ulskoltet finnervår motion 1957 intressant och värdefull när del gäller margi-nalskallerna. Mentyvärr måste jag också påstå atl ulskoltet har dragit felaktiga slutsatser avdet resonemang vi fört. Utskotiet hävdar nämligen atl en enkel ekonomisk kalkylvisar att del knappast är möjligt alt låna pengar till en lägre kostnad än vadsom blir fallet om man senarelägger skattebetalningen vid ett system medkvarskatteränta som får dras av vid inkomsttaxeringen. Utskottet räknar då meden faktisk kredit av 20 månader. Hur utskottet har kunnat nå upp till dennaastronomiska siffra är för mig en gåta. Jag vill därvidlag ansluta mig till vadfru har sagt. Kvarskatieräntaninfördes ju som en påföljd av utnyttjad skattekredit under tid.Enligt uttalanden vid räntebestämmelsernas tillkomst är den härtidsbegränsningen gjord från utgångspunkten att räntan skall drabba endast densom inle gjort fyllnadsbetalning av preliminär skatt åretefter inkomståret. Som skäl för denna begränsning av den beräknade kredittidenanfördes de för många skattskyldiga föreliggande svårigheterna att underinkomståret beräkna den inkomst på vilken slutlig skatt skall utgå.