prot · FX0910 · 1974-12-31 00:00:00 — § 1 Justerades protokollet för den 16 innevarandemånad. Om skattelättnad vid byte av värmepanna i villafastigheti vissa fall § 2 Omskattelättnad vid byte av värmepanna i villafastighet i vissa fall Herr finansministern erhöllordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 11januari intagna fråga, nr 4, och anförde; har frågat om jag är bereddatt mot bakgrund av önskvärdheten att minska förbrukningen av eldningsoljaframlägga förslag om att villaägare, som ändrar eller byter värmepanna motpanna som även medger uppvärmning med ved, torv eller liknande, berättigas tillextra avdrag för uppkommen kostnad. Det av frågeställaren aktualiserade problemet är värt attöverväga. Förslaget kräver emellertid en utförlig utredning för belysning avkonsekvenserna för leverantörerna av värmeaggregat vid ifrågasatt omläggningsamt vilka kriterier som skall gälla för att avdragsrätt skall föreligga. I samband med regeringens pågående översyn om dealternativ som kan föreligga för att möta en bristsituation på olja, är jagberedd att låta överse den fråga som här berörts. Jag ber att få tacka finansministernförsvaret på frågan. Det var glädjande positivt. Jag är helt ense med finansministern om att detnaturligtvis finns saker som måste utredas och övervägas innan man kan fattabeslut i ärendet, men jag hoppas att utredningen kommer skyndsamt. Detta äringen stor fråga, men jag tror ändå att en generös behandling av villaägarna idet här avseendet skulle kunna bidra till att minska våit behov ochdärmed också beroendet av importerade bränslen. Jag roade mig med att göra en undersökning av vad en sådanhär ändring skulle kosta, och det visade sig att problemet inte är så enkeltför villaägaren. Det innebär en rätt stor kostnad - ungefär 4 000 kronor-eftersom i de flesta fall en ny panna får anskaffas. Till det kommerinstallationskostnad med i runt tal I . Dessutom blir det ofta frågaom ingrepp i rökgångar och sådant. För den vanlige villaägaren är detta en storkostnad, och jag tror att en positiv bedömning när det gäller att medgeavdragsmöjligheter skulle hälsas med stor tillfredsställelse. Jag tackarän en gång för det positiva svaret. Överläggningen var härmed slutad. 4Riksdagens protokoll 1974. Om inskränkning av repetitionsutbildningen inom försvaret § 3 Om inskränkning av repetitionsutbildningen inomförsvaret Herr försvarsministern ordet för att besvara i (s) i kammarens protokollför intagna fråga, nr 18, och anförde: i har frågat mig om jagöverväger att i energibesparande syfte ställa in eller minska planeradrepetitionsutbildning inom försvaret . Krigsmaktens andel av landets totala drivmedelsförbrukningutgör . Denna siffra innefattar ej det flygdrivmedel, somanvänds inom försvaret och som av säkerhetsskäl ej kan användas i civilasammanhang. Vid den repetitionsutbildning som planerats för ca 38 000 man undervintern och beräknas åtgången av drivmedel utgöra endast en mycketringa del av krigsmaktens totala drivmedelsförbrukning. Krigsmakten hartilldelats en kvot av drivmedel som innebär lägre förbrukning änmotsvarande tid . Mot bakgrund av en målsättning som innebär att denplanlagda repetitionsutbildningen trots inskränkningar i energiförbrukningen iallt väsentligt skall genomföras har överbefälhavaren givit direktiv förbesparingsåtgärder och försvarsgrenscheferna utfärdat tillämpningsföreskrifterför dessa åtgärder. Detta innebär bl. a. att delar av de planlagdabiltransporterna under repetitionsövningarna i stället kommer att ske medjärnväg. Vidare planeras övningar som kräver långa transporter tillsamövningsområden så, att de som ett alternativ kan genomföras på respektiveförbands egna övningsfält. Detta alternativ har bl. a. valts för övningarna iBergslagens militärområde. i (s); Jag får tacka statsrådet för svaret på min fråga. Vi måste ju alla spara energi , och det är dåockså angeläget att man från försvarsmaktens sida bidrar i det stycket. Vissauppgifter i svaret är glädjande inte minst att man skall utnyttja järnvägen istörre utsträckning än tidigare vid förflyttningar över länga avstånd. Det är också bra att man avser att genomföra de planerade övningarnainom Bergslagens militärområde i nära anslutning till förbandensförläggningar. Om militären nu fått order att spara av tidigaredrivmedelsförbrukning är det bra, och om man -såsom det har framgått avtidningarna - skulle spara av mars månads normala drivmedelsbehovinom Bergslagens militärområde genom att förlägga övningarna till platser inära anslutning till förläggningarna är det också en glädjande utveckling. Jag tror att det från rent psykologisk synpunkt ärnödvändigt att även krigsmakten sparar. På så sätt visar man det allvar somligger i den nu rådande krfssituationen på energiförsörjningens område. Frånren övningssynpunkt kan det också vara bra att man helt hastigt får lov attrikta in sig på andra övningsområden än vad man från början planerat. Jag troratt det kan vara en nyttig åtgärd också från ren övningssynpunkt för dem somlägger upp övningar inom försvaret. Ytterligare fysiska övningar kan säkert också ur ren försvarssynpunkt vara nyttiga, och dessa kräver Jag vill därutöver bara uttrycka den förhoppningen att manfrån försvarets sida när man nu skall genomföra de bantade övningarna på alltsätt försöker lägga sig vinn om att spara så mycket drivmedel som någonsin ärmöjligt. Än en gångtackar jag för svaret. För att det inte skall råda någotmissförstånd vill jag framhålla att man inom den militära sektorn kontinuerligtarbetar med dessa frågor. Besparingsåtgärderna gäller hela utbildningsskedetoch hela den militära verksamheten på olika områden. Just när det gällerrepetitionsutbildningen är en stor del av energiåtgången helt enkelt fysisk energisom de inkallade får prestera. 1 verkligheten är det inte så attdrivmedelsåtgången just i det sammanhanget är särskilt stor. Den-är, som jagframhöll i mitt svar, relativt liten, men det hindrar inte och där är jagöverens med i att man skall utnyttja alla tillfällenockså i de här sammanhangen att spara. Om tillvaratagande av medicin som återlämnas till apotek Överläggningen var härmed slutad. §4 Om tillvaratagande av medicin som återlämnas till apotek Herr socialministern erhöll ordet för att besvaraherr i (m) i kammarens protokoll för den 18 januariintagna fråga, nr 25, och anförde: i har frågatom jag, mot bakgrund av att till apoteken återlämnade, sannolikt ej öppnademedicinförpackningar motsvarande betydande belopp kastas bort, är beredd bidratill sådana åtgärder att medicinen i stället kan tillvaratas. Läkemedel som inte konsumerats kan återlämnas tillnärmaste apotek. 1 princip förstörs alla sådana läkemedel. Detta sker bl. a. avhygieniska skäl och på grund av att läkemedlen kan ha skadats genom olämpligförvaring. För att minska kassationen av läkemedel harsocialstyrelsens läkemedelsavdelning vid kontakter med läkemedelsfabrikanterframhållit behovet av lämpliga förpackningsstorlekar. Detta har resulterat iatt läkemedel nu ofta säljs i mindre förpackningar, avsedda för ettbehandlingstillfälle. Apoteksbolaget lämnar fortlöpande information tillläkarna om förekomsten av mindre förpackningar av vissa läkemedel. Jag kan här också nämna att Apoteksbolaget avser att inomkort göra en undersökning av mängd och art av läkemedel som har lämnats ut frånapotek men inte konsumerats. Det är avsikten att resultatet av dennaundersökning skall läggas till grund för vidare åtgärder på läkemedelsområdet. i (m); Jag ber att få tacka socialministern försvaret på en fråga som inte saknar ekonomisk betydelse. Den 1 januari 1968genomfördes Om tillvaratagande av medicin som återlämnas till apotek den s. k.15-kronorsreformen för apoteksvaror. Det betydde att ingen behövde betala merän I för varje köp på apotek. Resultatet blev stegrat inköp avapoteksvaror. De två åren närmast före reformen ökade försäljningen med 65miljoner kronor , men under de tvä närmast följande åren efter reformenökade försäljningen . Och är det apotekensinköpspriser det gäller. Det är självfallet att före reformen låg det i köparensintresse att inte köpa mer medicin än han behövde, men efter reformen var detlika klart att intresset då var att köpa ut så stor dos som möjligt på en endagång. Naturligtvis har det varit svårt för läkarna att stå emot de kraven frånpatienterna. Läkarna har väl inte heller alltid utnyttjat sin möjlighet atttidsbegränsa recepten. Det har från apotekarhåll talats om ekorrliknandehabegär. Nytänkandet på miljövårdsområdet har fört med sig att mankan förvänta att personer inte kommer att slänga medicin som kanmedföra skada för tredje man, utan apotekens skyldighet att ta hand omöverbliven medicin kommer antagligen att utnyttjas i större utsträckning iframtiden. har skrivit att det står fulltklart att en stor del av de läkemedel som inköps på apoteken inte används. Enapotekare har i angivit att han under tre sommarmånader fick taemot apoteksvaror för , där förpackningarna var helt obrutna.Eftersom det finns 630 apotek i vårt land kan man förstå att det räknatrör sig om miljonbelopp. Det skulle alltså vara tacknämligt om sådan medicinkunde komma till återanvändning. All medicin är ju datumstämplad, och omläkemedelsfabrikanterna kunde animeras att använda sådana förpackningar att detklart framgår om förpackningen är bruten eller ej vore mycket vunnet. Jag tackar för det positiva svaret. Den sista delen avsvaret, som utmynnar i att man skulle vidta åtgärder, tolkar jag positivt. Enföljdfråga blir då om socialministern skulle vilja medverka till att påverkafabrikanterna att använda sådana förpackningar att man kan se om de är brutnaeller ej. Den tid som är tillmätt för de härfrågestunderna medger inte att jag går djupare in på hela frågan om läkemedlenoch konsumtionen. Mycket skulle annars kunna sägas i den saken. Det våren storreform som vi genomförde, det vill jag emellertid ha sagt i detta sammanhang. Det kan kanske i förstone förefalla naturligt att oöppnademedicinförpackningar som återlämnats till apotek inte bör förstöras utan istället tas till vara och utlämnas till andra patienter. Frågan är emellertidinte så enkel. För läkemedel gäller olika krav på förvaring för att deraseffekt inte skall förändras, och de hygieniska kraven är i detta sammanhangmycket väsentliga. Även om en läkemedelsförpackning är obruten kan den ha variti händerna på t. ex, en infekterad patient. Det är därför i regel inte möjligtför apoteken att garantera att återlämnade läkemedel är av fullgod kvalitet och även i övrigt är lämpade att utlämnas. självfalletär det angeläget att begränsa samhällets kostnader för läkemedel, inte minstgenom att minska kassationen. Som jag här, herr talman, har framhållit i mitt svar harockså och Apoteksbolaget nu uppmärksamheten riktad på frågan.Mindre förpackningar har också blivit allt vanligare. Stor vikthar lagts vid att informera läkarna om att de ej bör förskriva större mängderläkemedel än vad som kan anses nödvändigt vid den aktuella behandlingen. Vi kommer helt naturiigt att följa dessa frågor, ty det ärangeläget att man får till stånd en så god ordning som möjligt. Om särskild läkarkontroll av diabetessjuka gravidakvinnor Överiäggningen var härmed slutad. § 5 Om särskild läkarkontroll av diabetessjuka gravidakvinnor Herr socialministern erhöllordet för att besvara (vpk) i kammarens protokoll för den 18januari intagna fråga, nr 26, och anförde: har frågat vilka åtgärderregeringen ämnar vidta i syfte att få till stånd tillfredsställandeläkarkontroll av diabetessjuka gravida kvinnor för att minska barnadödlighetenför denna grupp av kvinnor. Vid jämförelse med andra länder har en mycket lågspädbarnsdödlighet. Till stor del torde detta bero på vår väl utbyggdaförebyggande mödravård. Det är likväl angeläget att göra allt som är möjligtför att ytteriigare förbättra mödravården, särskilt för sådana riskgrupper, därkomplikationer under graviditeten eller vid förlossningen kan förekomma. I fråga om diabetessjuka gravida kvinnor är det viktigtatt läkare pä mödravårdscentral om han själv inte är specialist på sådansjukdom inhämtar sakkunnigt råd eller remitterar kvinnan till specialist. Inågra landsting har också utsetts en särskild överläkare med uppgift att hatillsyn över och leda mödrahälsovården. En av de viktigaste uppgifterna ärdärvid att sprida kunskap om bl. a. de åtgärder som bör vidtas vid havandeskapi kombination med diabetes. I nyligenfärdigställda utredning om förlossningsvärdens organisation har ägnatssärskild uppmärksamhet åt möjligheterna att undvika komplikationer vidgraviditet och förlossning bl. a. när det gäller diabetessjuka kvinnor. Enligtvad jag inhämtat avser att i anslutning härtill bedriva en ökadinformation i dessa frågor till läkare och annan personal inom mödravården. FruNORDLANDER (vpk): Jag tackar statsrådet för svaret på min enklafråga. Även om svaret är hållet i en positiv ton tillför det inget konkret tillfrågeställningen. Det finns ca 200 000 diabetessjuka i vårtland. Även om diabetes i stor utsträckning är en ålderssjukdom, är det tyvärrså att Om särskild läkarkontroll av diabetes-sjuka gravidakvinnor dennasjukdom ökar och att det är den yngre generationen som drabbas i ökadomfattning. Det åren sjukdom som drabbar kvinnor oftare än män. Genom ökningen av sjukdomen hos de yngre blir det alltfler kvinnor i fertil ålder som drabbas, och då kommer vi in på frågan om derasmöjligheter att föda levande och friska barn. Enligt forskarna är diabetesärftlig och arvsanlagen finns hos många människor. Det är då också klart att jufler överlevande barn som föds med diabetessjuka föräldrar, desto mer ökarockså sjukdomsrisken. Men detta kan inte få innebära att inte allt som ärmöjligt att göra också görs för de diabetessjuka för att dessa skall få levaett normalt liv, och det gäller också dessa kvinnors rätt och möjlighet attföda barn under betryggande omständigheter. En intensiv forskning har bedrivits på detta område. Manvet mycket om sjukdomen och om hur den skall behandlas, och vi hoppas att mansnart också skall finna bot för denna sjukdom. Men även nu kan mycket göras föratt lösa det problem som frågan gäller. Experter på detta område hävdar att med en adekvatdiabetesbehandling innebär graviditet knappast längre större risker för enkvinna med diabetes än för en icke diabetessjuk kvinna. Men detta förutsätteren mycket noggrann diabeteskontroll under hela graviditeten ett problem somhar även en sjukvårdsadministrativ aspekt, eftersom det för en sådandiabeteskontroll krävs ett intimt lagarbete av intresserade och erfarnaspecialläkare. I senaste numret av redovisas, vilket ocksåhar uppmärksammats av pressen i övrigt, en undersökning avdiabetesgravidi-teter i . Jag skallinte gå in på de läkartermer som använts och som jag inte behärskar, men klartframgår att en minutiös kontroll av moderns diabetes är avgörande för resultatetvid födseln. : möjligheten till en adekvat diabetesbehandlingfår inte vara beroende av var man är bosatt. Därom tror jag att statsrådet ochjag är överens, och det kanske jag kan få bekräftat . Ansvaret för en lösningav den frågan måste väl ligga hos statsrådet. Det är säkerligen inte obekant för fruNordlander att vi har väridens lägsta spädbarnsdödlighet i vårt land, och detsäger ganska mycket om den standard vi har kunnat bygga upp på sjukvårdsområdet.Men har vi riskgrupper och där möter vi många problem. En sådanriskgrupp har pekat på i sin fråga. Det är angeläget låt mig understryka det - att allt somär möjligt görs för att minska spädbarnsdödligheten för diabetessjuka kvinnor.Från centralt håll har man också i hög grad haft sin uppmärksamhet riktad på dehär problemen. Jag kan nämna att det har gått ut cirkulärangående specialistövervakning av blivande mödrar, där man har understrukitvikten av att särskild uppmärksamhet ägnas bl. a. gravida kvinnor med diabetes.Sådana frågor tas också upp i de årliga kurser för läkare m. fl. inom mödra-och barnhälsovården som anordnar. Som framgått av mitt svaravser nu att intensifiera och bygga ut informationsverksamheteni de här frågorna. Jag kan här också nämna att ökade läkarresurser fr. o. m.innevarande budgetår ställts till förfogande för obstetrik ochgynekolog). Det är, herr talman, min förhoppning att de åtgärder somvidtagits och som planeras skall medföra en väsentlig minskning avspädbarnsdödligheten för diabetessjuka kvinnor. (vpk); Jag tackar för detta ytterligare besked. Jagär helt medveten om den låga barnadödligheten, men i det här fallet varierarbarnadödligheten, beroende på var man bor, från 5 . Jag harförut tagit upp frågor om olika behandling av människor beroende på bostadsort,och det är alltid lika deprimerande att konstatera att det finns sådana fall. I samband med undersökningen i gjordesen rundfråga till landets barnkliniker rörande diabetesvårdens organisation.Svar lämnades från 26 av 44 tillfrågade lasarett, och endast 8 av de svarandeuppgav att det fanns en adekvat organiserad vård för gravida kvinnor meddiabetes. Vid sjukhus där antalet diabetesgraviditeter är lågt föreliggersvårigheter att upprätthålla en önskvärd behandlingsberedskap, och därför måsteen viss centralisering ske, även om det förlänger resvägen för vissa patienter.Då krävs det en komplettering i samarbete med sjukhuset, så att en acceptabelvård under den första delen av graviditeten kan ges så nära hemmet som möjligtför att sedan mot slutet följas upp av sjukhusvård på därtill rustat sjukhus. Ytteriigare en synpunkt är att det är viktigt med adekvatvård vid den första graviditeten. Unga kvinnor har större möjligheter tillnormal födsel, medan riskerna ökar med stigande ålder. Jag har från docent , , barnklinik, fått synpunkter på vården av gravida mödrarmed diabetes och deras nyfödda barn i . Den redogörelsen överlämnar jaggärna direkt till statsrådet för beaktande, om han inte redan har tagit del avden. Ang. rätten för den som ådömts frihetsstraff att mottagabesök av anhörig Överläggningen var härmed slutad. §6 Ang. rätten för den som ådömts frihetsstraff att mottaga besök av anhörig Herr justitieministern erhöll ordet för att besvaraherr Lövenhorgs (vpk) i kammarens protokoll för intagna fråga,nr 13, och anförde; har frågat mig om jag villuttala nrig om vilken praxis som bör följas när det gäller rätt för person somådömts frihetsstraff att ta emot besök av make, eventuellt även annan familjeanhörig. Den som dömts till frihetsstraff och intagits ifångvårdsanstalt får enligt lagen om behandling i fångvärdsanstalt ta emotbesök av bl. Ang. rätten för den som ådömts frihetsstraff att mottagabesök av anhörig familjemedlemmaroch andra närstående i den mån det är förenligt med ordningen inom anstaltenoch om det inte av särskild anledning kan verka skadligt. Enligt ett avkriminalvårdsstyrelsen utfärdat cirkulär om vård i anstalt bör sådana besökfrämjas. En vidsträckt rätt för personer som intagits ifångvårdsanstalt att ta emot besök är enligt min mening av väsentlig betydelse.En mindre restriktiv lagreglering än den nuvarande är därför väl motiverad. proposition angående ny lagstiftning om kriminalvård i anstalt m. m., vilkenavlämnades tidigare i , föreslås därför att intagen får ta emotbesök i den utsträckning det lämpligen kan ske. Han skall dock inte få ta emotbesök som är ägnat att äventyra säkerheten i anstalten eller som kan motverkahans anpassning i samhället eller eljest vara till skada för honom eller annan.Den begränsning som ligger i uttrycket "där det lämpligen kan ske"syftar enbart på sådana förhållanden som anstaltsrutinen, personaltillgångenoch andra praktiska förutsättningar för mottagande av besök. Det ligger isakens natur att övriga begränsningar endast sällan kan bli tillämpliga när detgäller besök av nära anhöriga. Skyddet för de intressen som ligger bakomhäktningsinstitutet motiverar att särskilda regler om besöksrätt gäller, närdom avseende frihetsstraff inte vunnit laga kraft och den som domen avser skallvara häktad i avvaktan härpå. I lagen om behandlingen av häktade och anhållnam. sägs, att häktad får ta emot besök endast om besöket kan ske utan attäventyra ordning och säkerhet eller medföra fara för att bevis undanröjs ellerutredning om brott eljest försvåras. Den möjlighet att förbjuda besök som dessaregler ger bör enligt min mening användas restriktivt. Vid tillämpningen så stor hänsyn som möjligt till de omhändertagna och deras anhöriga. HerrLÖVENBORG (vpk): Jag tackar statsrådet för svaret ochuppfattar andan i det som i sak positiv. Därav följer att bedömningen även urstatsrådets synpunkt måste vara att behandlingen av som ärbakgrunden till min fråga inte var sådan som den borde ha varit. Man höllhonom nämligen i sträng isolering sedan domen fallit. Han fick inte träffa sinfru, vilket är ett känt faktum. Han satt i en cell därhän enligt uppgift inteens hade ögonkontakt med någon av de andra fångarna. Motiveringen tillisoleringen var, såvitt jag har fått veta, att en normal behandling kundeförsvåra utredningen. Man har svårt att ta detta på allvar. Utredningen varslutförd, domen hade fallit och någon samhälls-omstörtande konspiration mellanmakarna, om de fått träffas, kunde knappast ha befarats. Då ligger det näratill hands att tolka behandlingen av så som många också har gjort,nämligen att det var fråga om ytterligare straff eller om en hämndåtgärd. vet jag att den isolering som jag talar om har hävtssedan frågan ställdes. Men vad det här gäller är ju inte närmast ett enskiltfall, utan det är fråga om de principer som tillämpas. Det kan inte vararimligt att makar eller andra nära anhöriga på detta grymma sätt skall hållasåtskilda sedan dom fallit. Jag har svårt att tänka mig fall då en åtgärd av dethär slaget kan vara motiverad. Statsrådet nämner några praktiska skäl: anstaltsrutiner,personaltillgången osv. De gällde knappast i detta fall. 1 fråga om häktningsinstitutet säger statsrådet också attreglerna bör den användas mycket restriktivt även i fall dåpersoner sitter häktade och domen intevunnit laga kraft, vilket ju här var situationen. Jag tycker att ---------- detlagrummet måste tolkas mycket restriktivt, därför att det betyder '"vidgat utnytt- hård press för såväl häktade som deras anhöriga, och i det här omnämnda /'"'" S falletinte minst därför att isoleringstiden också kom att omfatta den helg som brukarfiras i värme och gemenskap. När det gäller IB-affären finns det åtskilliga plumpar ide rättsvårdande instansernas agerande. Jag tycker att den nämnda isoleringenär en av dem. Det är nödvändigt att hålla isär situationenför den som är häktad och för den som fått en lagakraftvunnen dom. När det gäller en häktad kommer speciella moment in ibilden och som åklagaren måste bedöma. Om det nu var detta enskilda fall somvar bakgrunden till fråga är det bara att konstatera attmöjlighet ju alltid finns att riksåklagaren överprövar fallet. Så skedde juockså i detta fall. Därefter medgavs besök av anhöriga, vilket jag tycker är ilinje med hur man skall tolka denna bestämmelse. (vpk): Det var ju en högst ovanlig åtgärd somvidtogs i det konkreta fallet, och om det gällt någon annan än den det nugällde hade det förmodligen inte blivit särskilt stark reaktion. Här handladedet om en fånge som var en s. k. kändis, vilket han hade blivit genomomständigheternas makt, och då fästes alltså uppmärksamheten på att en åklagarehärden formella möjligheten att hålla en person isolerad till dess att domenvinner laga kraft. Jag tycker inte att de regler om begränsning avbesöksrätten som finns kan appliceras på fallet. Jag tänker på de bestämmelsersom gäller i fråga om besök som kan äventyra ordning och säkerhet på anstalteneller som kan medföra fara för att bevis undanröjs eller utredning om brotteljest försvåras. Här handlade det om besök av hustru , men det kan självfallet också gälla andra fall än ; det berorpä åklagarens bedömning. Jag tycker att det mot denna bakgrund är motiverat att detgörs en översyn också när det gäller det lagrum som man i detta fall stödde sigpå. Överläggningen var härmed slutad. § 7 Om vidgat utnyttjande av tågcharter