prot · FX09120 · 1974-12-31 00:00:00 — Hur det svenska folkel kan påverkas av densvenska almanackan och av vad som slår skrivet i den vill jag påvisa genom attknyta an till . Det är en katolsk högtidsdag. Enligt katolsklag och sedvänja skall då de avlidnas gravar smyckas. vardel ingen sedvänja i , men är så fallet. har katolicismenpå det sättet gjort intrång i det protestantiska . Härmenar jag att vårt lutherska prästerskap borde ha ögonen öppna för vad somytterligare kan hända pä delta område, även om del naturligtvis kan sägas atten stark garanti för att statskyrkan sitter myckel säkert i sadeln är dessmiljardtillgångar i jord, fastigheter och annat som "rost och malförlär". Tillätmig, fru talman, att ta ytteriigare ett exempel. I tidningar av olika kulörer,veckotidningar såväl som dagstidningar, talas det om att svenska folket måstebanta. Vi lever alltför gott i del här landet. En rad sjukdomar blir följden -gallsjukdomar, hjärtsjukdomar etc. För samhället betyder det stora kostnaderför sjukvården, bruttonationalprodukten sjunker på grund av bortovaro frånarbetet vid sjukdom. Och för många människor betyder del en för tidig död. Kortsagt, det svenska folket äter för mycket. Men hur skulle det vara om någon kompå idén att vi skulle ordna fastedagar - eller bantningsdagar - i det härlandet precis som den katolska kyrkan har gjort? Det skulle betyda rätt mycket.I dag bantar de som inte skall banta, och de som skall banta tycker all mat ärgott. Här menar jag att kyrkan bör ha ögonen öppna. Även i det fallet kankatolicismen komma in bakvägen med fastedagar. Det kanske iVästkuslfiskarnas centralförbund skulle hälsa med tillfredsställelse, för desvenska väsikuslfiskarna skulle då få sälja mer fisk. Underdetta anförande övertog fru tredje vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. i Agnas (m)kort genmäle: Debatten ärförvirrad i det här läget. Jaghåller med om att man givetvis inte kan säga hur utvecklingenhade blivit om någon annan man hade trätt till då eller då. Mitt inläggmotiverades emellertid av alt jag upplevde inlägg så alt hanhade en enbart negaliv syn pä - det var till skadaför folket och till men för världshistorien att han trädde till. Jag menar kan se även positiva följder av hans tillträde. Jag vet inte vad som hadehänt om någon annan hade kommit till makten. Del kan myckel väl hända attSverige i alla fall hade varit protestantiskt. Jag kan inte skriva historia nuefteråt, men det tycker jag att direkt eller indirekt gör. Ochså detta med . Jag tycker inte att det pä något sätt har medsaken alt göra. Helgonen har kyrkan haft med i bilden, även om viinte har firat dem på samma sätt som den katolska kyrkan har gjort. Råden tilldet lutherska prästerskapet och till kyrkans folk i övrigt är kanske välmentamen onödiga. Jagbekänner mig inte till statskyrkan, även om jag är medlem i den, men jagbekänner mig till - däri har rätt. Vad om fastedagar etc. tycker jag inte hör hit. Jaghar inte påstått att man nu kan säga att historien skulle ha blivit så eller säom inte hade varit, men jag påstår att det är möjligtatt den hade sett värre ut än den gör om han aldrig filt träda till. Allmänna flaggda -gar (vpk) kortgenmäle: Jag kunde inte fortsätta som jag ville i mitt tidigare debattinlägg,tiden lade hinder i vägen. Men när jag talar om fastedagar är det allvariigtmenat. Sådana kan komma in bakvägen i , Här bör del svenskaprästerskapet ha ögonen öppna, för ändå för "den rena och sanna tron". Det var ju så det gicktill? Visseriigen skulle vissa skikt av svenska folkel anse det vara bra medfastedagar, man flr ju inte äta fiäsk och, kött då. Fisken kunde fä storefterfrågan, stiga i pris och ge en hel rad människor jobb. Man måste ändåuppmärksamma den fara som föreligger. Vihar, i Agnas, i anslutning till den här motionen fått många brevoch jag måste bekänna att det faktiskt är från folk som är motståndare lill attfira den allmänna rösträttens införande i värt land som allmän fiaggdag och tabort . Jag vill inte påstå att delta ärorganiserat från visst håll. Jagfick en broschyr i min hand, skriven av kontraktsprosten , M, ochutgiven då faran för överfall och ett nytt krig var stor. Dennekontraktsprost ställer sig helt på de reaktionäras sida och använder GustavAdolf som en metod att få svenska folket med i kampen. Del finns också andrasaker som gör att kungahuset populariseras. På alla våra sedlar finnsen kungabild, på en och på en annan. Nog är detunderligt att man i ett land som vårt, efter så av socialdemokratisktregerande, inte fåll någon annan bild på sedlarna. Varför skulle inte svenskafolket vara representerat där i stället? Jag tänker närmast på Norriand meddess vackra skogar och en bild på en skogsarbetare, som faktiskt har skapat devärden, de miljarder i valulainkomster, som svenska folkhushället får. Men vihar och . De har inte skapat några värden i det härlandet, vilket skogsarbetarna gjort, bl. a. i Norriand, och därför skulle derasbild kunna finnas på en sedel. Jag återkommer med en motion . i (vpk): Många tycker kanske att frågan om fiaggdagarna är en liten fråga. Men iverkligheten är den en politisk och ideologisk fråga. Det är en fråga om huruvidaman med officiellt högtidlighållande med flaggning och annat firande skallutbreda bestämda ideologiska föreställningar bland gemene man. GustavAdolfsdagen är en av de dagar som det etablerade har använt iindoktrineringsarbetet. Det är inte bara i detta indoktrineringsarbete mananvänt sig av och de historiska händelser som ärförknippade med honom. Man har också utbrett en reaktionär och folkfientlighistoriesyn inom ramen för det officiella läroboksväsendet, just med utgångspunktfrån denna officiella . Denna - somtydligen lever och verkar i folks sinnen att döma av i Agnassenaste anförande - är inte någon historiskt sannbild, den är tvärtom ett hånmot en äriig och uppriktig historievetenskap. Den är en bild som den modernahistorievetenskapen är i full färd att avslöja, som man gjort med så mångaandra myter och vanföreställningar. För ursprungligen har den skapats av depolitiskt reaktionära under slutet av 1800-lalet - under nationalromantiken - för att få en ideologisklinje mot den framväxande arbetarrörelsen. Det var under dennanationalromantiska epok man skapade myten om den store nationelle enaren - han som tryckte ner bonderörelserna och lät avrättabondeupprorsmannen i , han vars regim var fylld avblodiga bondeuppror, som inte har registrerats i den officiellahistorieskrivningen, han som av nationalromantikens konservativa ideologer, avvilka i Agnas har hämtat sina lärospån, upphöjts till den sannatrons försvarare, han som var den kalle och hänsynslöse realpolitikern, somgjorde koalition med den katolske kardinalen . Därförär det en ideologisk fråga, när här tar upp att man inte skall,i det moderna , fira en bondeplågare, krigspolitiker och cyniskmaktmänniska, som står för det som det moderna, progressiva ocharbetarrörelsen i detta land har bekämpat. Del är från historiskvetenskaplig synpunkt lika typiskt som beklagligt, när åberoparNils , som har fällt det. han, som tryckte ner bondeupproren, vilka var så många under hans regim,var den store nationelle ledaren som enade ett spliurai folk. ProfessorAhnlund hade väl knappast någon vetenskaplig inställning i det fallet. Han varnämligen välkänd för att ha en mycket stor svaghet för stora ledargestalter, isynnerhet sådana som gjorde anspråk på att ena nationen. Han hade en särskiltstor svaghet för den ledargestalt som i elt stort grannland i söder enade dettyska folket genom sitt framträdande lill makten . Överiäggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs pä bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen av , och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller kulturutskottets hemställan i betänkandet nr 18röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammaren bifallitreservationen av . Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då herrLorentzon begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Nya.former för personligt ansvarstagande och ideellt engagemang §21 Nya former för personligt ansvarstagande och ideellt engagemang betänkande nr 19 med anledning av motion om försöksverksamheti fråga om nya former för personligt ansvarstagande och ideellt engagemang. Idetta betänkande behandlades motionen 1974:13 av m. fl, (fp) vari,såvitt motionen hänvisats till kulturutskottet, hemställts B, attriksdagen hos Kungl, Maj:t skulle anhålla att medel ställdes till förfogande för en omfattande försöksverksamhet i fråga om nya former för personligt ansvarstagande och ideellt engagemang inom olika sektorer av samhällsgemenskapen inom ramen för de ideella organisationernas och de kristna samfundens verksamhet. C. att hosKungl. Maj:t skulle anhålla att en arbetsgrupp Nr 120 medföreträdare för de politiska partierna, de ideella organisationerna Onsriappn ripn ° kristna samfunden tillsattes med uppgift att dra upp riktlinjerna n ' "sådan försöksverksamhet, följa utvecklingen av försöksverksam- hetensamt utvärdera dess resultat och föreslå de ytteriigare åtgärder Nya former för som erfarenheterna kunde motivera. personligt ansvars tagande och ideellt Motionens hemställan under A hade behandlats avskatteutskottet i engagemang dess betänkanden 1974:10, 17 och 38. Utskottet hemställde att skulle avslåmotionen 1974:13, yrkandena B och C. Reservationhade avgivits av () som ansett att utskottet bort hemställa, attriksdagen skulle bifalla motionen 1974:13, yrkandena B och C. FruFR/ENKEL (fp): Huvudsynpunkten i det avsnitt av motion nr 13, sombehandlas i kulturutskottets belänkande nr 19, är inte alt de ideellaorganisationerna och de kristna samfunden behöver ökat ekonomiskt stöd. Detbehöver de visseriigen, och vi har från sida lagt fram förslagsom, om de genomförs, väsentligt skulle underlätta dessa organisationersarbete. Utskottets skrivning ger också vid handen alt det i stort sett råderenighet när det gäller grundsynen på denna fråga. Men detta är intehuvudsynpunkten i vår motion. Den är i stället att del skulle vara till gagnför vårt samhälle i stort, om statsmakterna tog upp frågan om idealitetens rolli samhället från andra utgångspunkter. Man borde söka svar på frågan hur manbäst kan främja den personliga trygghet och den sociala hemkänsla i samhälletsom inte enbart eller främst beror av ekonomiska faktorer eller kan åstadkommasgenom insatser som är resultat av politiska beslut. Vihar i motionen sagt oss vara övertygade om att en målmedveten inriktning pä ett nära och förtroendefullt samarbete mellan statsmakterna, de ideella organisationerna och de kristna samfunden är värd att pröva. Den närmast till hands liggande möjligheten för statsmakterna att sti mulera ideellt engagemang och personligt ansvarstagande har traditionellt ansetts vara alt salsa större ekonomiska resurser pä den verksamhet som bedrivs av dessa organisationer. En rad beslut av den innebörden har också fattals . Det finns även intressanta ex empel på all statliga och kommunala myndigheter börjat tänka i nya banor. Pä fiera håll i landet har kommunerna anförtrott driften av kom munala ungdomsgårdar åt någon krislen församling eller någon annan ideell organisation. De uppmärksammade insatser på alkoholistvårdens område som här i utförs av ' Stiftelse för filan tropisk verksamhet har kunnat få en större omfattning än som annars 118 varit möjlig genom det stöd som givits av bl. Däremothar man aldrig på allvar ställt frågan hur de ideella krafterna i vårt samhällepå ett radikalt nytt sätt skulle kunna engageras i uppgiften all medverka tilllösningen av de anpassningssvårigheter hos många medborgare som framstår somett allt större problem för de socialvårdande myndigheterna. Vi har migveleriigi aldrig i diskuterat hur frivilliga krafter skulle kunnastimuleras till sådana väsentligt ökade insatser i den förebyggandeungdomsvärden att en stor del av de nu existerande ungdomsproblemen skullekunna bemästras. Framför allt har vi inte gjort något för att klariägga vilkasociala och ekonomiska konsekvenser del skulle kunna medföra för samhället istort, om väsentligt större summor än satsades på att åstadkommaoch främja gemenskapsformer där personligt ansvarstagande och medmänsklig värmeutgör ett dominerande inslag. Viär väl medvetna om att idealiteten aldrig kan lagstiftas fram. Del personligaengagemanget är aldrig ett resultat av tillgången på ekonomiska resurser. Menvi vet alt där denna idealitet och detta engagemang finns som ett naturiigtulfiöde av en ideell och livssyn, där människor ar beredda att görapersonliga uppoffringar - där försvåras i många fall insatserna och reducerasresultaten lill följd av den traditionella arbetsfördelningen mellan å enasidan kommunala och statliga organ och å andra sidan de frivilliga krafterna isamhället. Del har funnits lider - och de ligger inte så värst långt tillbaka -då man från statsmakternas sida säg med misstänksamhet på frivilliga insatser it. ex. ungdomsvård och socialvård. Del är angeläget att notera de förändringari det stycket som undan för undan skett och som jag redan givitexempel på. Menännu har inte den tanken slagit igenom att del ur samhällets egen synpunktskulle kunna vara väl motiverat alt i radikalt ökad omfattning söka samarbetemed de frivilliga folkrörelserna och med de kristna samfunden pä detta område. Detär klart alt de ideella organisationerna utformat sin verksamhet under deförutsättningar som skapats genom slaismakternas beslut. Även om del är lättatt peka pä nya intressanta initiativ , är det osiridigt allnytänkandet och nyorienteringen hämmats av de ramar inom vilka organisationernahaft och alltjämt har att arbeta. Delär i detta perspektiv som vi i menar all del inte är tillräckligtatt genom en generösare anslagspolilik förbättra organisationernasarbetsvillkor. En anpassning av verksamheten lill nya förutsättningar och lillde nya behov som gör sig gällande upplevs inom mänga ideella organisationer sommyckel angelägen. Vi tror att det bästa sättet för statsmakterna all visaförtroende för de ideella organisationerna och de kristna samfunden och attsamtidigt angripa en del av de svårbemästrade problemen i samhället på ett idet väsentliga nytt sätt vore alt aktivt medverka lill ett nytänkande och skapaförutsättningar för en nyorientering av organisationernas och samfundensverksamhet på del sätt som antytts i vår motion. Nyaformer för personligt ansvarstagande och ideellt engagemang Nr 120 Det har sin stora betydelse att man från statsmakternas sida ihögtidliga Onsdaeenden sammanhang uttrycker sin uppskattning av de frivilliga insatser som 13november 1974 «°'"- Det ärockså betydelsefullt att de mest hämmande ekonomiska be- Nya former för kymren fördessa rörelser lättas genom att ekonomiska resurser i ökad personligt ansvars- utsträckning ställs till förfogande. Men till detta behövsatt statsmakterna tagande och ideellt också är beredda att aktivt medverka till ett väsentligtökat engagemang engagemang frän dessa rörelsers sida när det gäller att lösaproblem i värt samhälle som man varken kan lösamed uppskattande ord eller med endast ekonomiska bidrag. Detär till detta som vår motion syftar, och jag yrkar, fru talman, bifall till denreservation som är fogad till kulturutskottets betänkande nr 19, HerrMATTSSON i Lane-Herrestad (c): Den motion som ligger till grund för reservationen - motionen 13 år1974 - väcktes under den allmänna motionstidenoch som bekant har det hänt endel . Utskottet erinrar om det i sill föreliggande belänkande ochomnämner betänkandet nr 1974, där utskottet framhöll vikten av attorganisationerna i det fortsatta reformarbetet ges goda möjligheter att verkapå kulturpolitikens område. har ju också anslutit sig till ,dessasynpunkter. Detär riktigt som här säger all det finns människor med anpassningsproblemoch psykiska besvär. Det var inte minst med tanke på dem som riksdagenbeslutade att lämna ökade anslag lill folkrörel-seaktiviiel och till stimulansav skapande verksamhet. Det ökade anslaget lill studieförbunden beräknas gebättre möjligheter till kontakt människorna emellan. Stimulansen till en egenskapande verksamhet räknar vi också med skall främja mänsklig gemenskap, Allapassar inte för studiecirklar, och därför har ökat anslagen lillprogram inom föreningslivet. Vi har också beslutat att lämna anslag tillexperiment och utvecklingsarbete inom amatörverksamheten samt alt ge ettförstärkt stöd till fria grupper. Närdel gäller personligt ansvarstagande är detta till stor del enupp-foslringssak. Givetvis kan påverkan ske genom umgänge i kamratkretsar ochgenom arbete i föreningar, studiecirklar och fria grupper. Del är väldigt mångasom har fostrats till ett personligt ansvarslagande just genom att vara med isådana kamratkretsar som jag här nämnt. Att i dessa kretsar en god ledningspelar en mycket stor roll är alldeles klart. En god ledning kan starktmedverka till att det blir ett gott kamratskap. Försöksverksamheti nya former bedrivs, såvitt jag vet, i alla orga nisationer. Jag har den meningen att del i allmänhet är bäst om olika organisationer får utgå ifrån sin ideella syn och sina värderingar när de bedriver sin försöksverksamhet. Det är inte främmande för ideella or ganisationer, föreningar och kristna samfund att la upp frågan om hur 120 man skall fä med fier människor i verksamheten ochdä även människor som saknar mänskliggemenskap och social hemkänsla. Det sker också i betydande omfattning - därmedinte sagt att det inte skulle finnas ännu mer att göra. har rätt i- det har jag också sagt -att det finns många människor som verkligen behöverfå komma med i kamratkretsar och uppleva både social hemkänsla och ett gott kamratskap. Nusäger emellertid reservanten - och det är rikligt - att de olikaorganisationerna inte får dirigeras. Utskottet anför också att det är utomordentligtvärdefullt att folkrörelserna själva formar sin verksamhet utifrån sina egnautgångspunkter och utan styrning från statsmakternas sida. Vi är alltså överensom att verksamheten inte skall styras. Medtanke på vad utskottet framhållit och vad har beslutatbeträffande stimulansåtgärder till folkrörelseaktivitet, föreningsverksamhetoch till fria grupper anser jag all vi nu får låta folkrörelserna ochföreningslivet samt de kristna samfunden ta vara på de möjligheter som finns.Genom riksdagsbeslutet , alltså efter del alt motionen var väckt, harman nu chans all ytteriigare aktivera sig för all engagera människorna.Möjligheter finns också att förnya och utveckla verksamheten så att deninnehåller inslag av mänsklig värme. Del behövs också sådan verksamhet. Detbedrivs en försöksverksamhet inom bl. a. folkrörelserna och de kristnasamfunden. De resultat som uppnås brukar meddelas på olika sätt. I tidningarskrivs exempelvis alt försöken varit lyckade. Man skulle också önska attetermedia mera ville ägna sig ät alt berätta om framgångsrika försök som hargjorts för att fä med människor i en berikande verksamhet. Del kan nämligenstimulera andra föreningar eller samfund lill olika insatser. Närmotionärerna säger att de tror att del bästa sättet för statsmakterna är attuttrycka sitt förtroende förde ideella organisationerna och de kristnasamfunden och ge dem ekonomiska resurser så tycker jag att de har rätt. Men genomriksdagsbeslutet i anslutning lill kulturutskottets betänkande nr 15,då det ställdes betydande ekonomiska resurser till förfogande för en omfattandeförsöksverksamhet, är väl ändå laget eil bra steg på vägen. Det är möjligt attdel behövs mer pengar, men del är en fråga som vi får ta upp i elt annatsammanhang. Efter del alt motionen skrevs har del hänt en hel del i motionensanda. Vi har också framhållit att vi till viss del delar motionärernasuppfattning i den här frågan. Jag ber, fru talman, attfå yrka bifall lill ulskotlels förslag. Nyaformer för personligt ansvarstagande och ideellt engagemang i Lane-Herrestad och jag är till stora delar ense i denhär frågan. Stor enighet rådde också mellan oss när vi skrev utskottsbetänkandenr 15 med anledning av kulturpropositionen. Men den här aktuella motionen gårliksom en liten bil längre. talade om försöksverksamheten inom deolika organisationerna, och det Nr 120 är riktigt all sådan pågår. Men i motionen hemställer vi att enarbetsgrupp den tillsattesför att samordna aktiviteterna mellan statsmakterna och de olika organisationerna, ideella och andra. Arbetsgruppen bör få lill uppgift all --------------- dra uppgemensamma riktlinjer för denna försöksverksamhet. Nya förmer för Vadhar nu hänt sedan vi senast diskuterade denna fråga i kultur- Jo, SlA-ulredningen har exempelvis lagt fram sitt förslag. lagande och ideellt Vad föreslår man där? Man föreslår att de ideellaorganisationerna, de engagemang politiska organisationerna och de religiösaorganisationerna skall gå in i den fria aktiviteten iskolan. Då måste ju där bli en samordning. Annars kan jag inte förslå hur delskall gå till. Och om man accepterar en samordning där kan man väl ocksåacceptera och se att det skulle vara något bra i en samordning pä ett högreplan. Vi vill ju alt del skall bli en utvärdering av denna försöksverksamhet. iLane-Herrestad säger att naturligtvis skall varje organisation pröva formernaför sin verksamhet, och del får inte förekomma något åsiktsförtryck utifråneller någon dirigering från den här gruppen. Detta är vi väl medvetna om. Jagunderströk också alt man inte vill ha någon dirigering. Jag tror-inte helleratt de ideella organisationerna själva är så rädda för alt del skall bli någonsådan dirigering. Jag har framför mig en ledare i för den 4oktober 1974. 1 den ledaren skriver man: "Är del ett vitalt intresse hosbetydande grupper av medborgare att olika religiösa övertygelser skall fälivsrum och påverka samhällsgemenskapen från sina förutsättningar skall staten(medborgarna i samverkan) stödja detta intresse. Del innebär t ex att kyrkornasmedlemmar i sin egenskap av medborgare har som politiska rättigheter alt avkrävasamhället hjälp för sina aktiviteter." Man uttrycker alltså precis sammatanke i denna ledare. VI i menar au det vore värt au försöka meden sådan arbetsgrupp som vi föreslår i motionen. Del är inte av omtanke om organisationernai och för sig som vi vill pröva denna idé, ulan vi vill genom en sådanförsöksverksamhet skapa större gemenskap mellan människorna och på det sättetkanske komma litet närmare det mänskligare samhälle som vi önskar skapa. Jag vidhåller alltså mittyrkande om bifall lill reservationen. HerrMATTSSON i Lane-Herrestad (c): säger att hon och jag är eniga en lång bil på vägen. Men sä är det den där försöksgruppen som vill ha. Ja, , det är säkert många som är sysselsatta med för söksverksamhet för all hitta möjliga vägar alt skapa vad vill ha, nämligen större gemenskap människorna emellan. Men tror inte att del är bäst alt låta olika föreningar, organisationer eller fria grupper pröva sig fram, för att utifrån den ideella livssyn som råder inom sådana organisationer och grupper försöka nä de ensamma män niskor som behöver kontakt på olika sätt och som annars riskerar alt 122 förlora någoi myckel väsentligt i livet? Därmedhar jag inte sagt att den ena organisationen skall avskärma sig från den andra.Det vore olyckligt. Kan man samarbeta - och del kan man på en del områden -skall man naturligtvis göra det. Men jag tror att det stora arbetet skallutföras genom att folkrörelserna inom sina verksamhetsområden försökeråstadkomma vad både och jag är överens om, nämligen hjälp åtmänniskorna lill större gemenskap. Överläggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen av , och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: