prot · FX0987 · 1974-12-31 00:00:00 — vad som föreslogs av bokskogsutredningen. Lika viktigt som detär att bokskogen bevaras, lika viktigt är det att man har ersättningsregler, såatt skogen kan skötas utan betungande uppoffringar av de enskilda skogsägarna.Det ligger i allmänhetens intresse att vi får en inte bara bevarad utan sköttoch bevarad bokskog. Utskottet har vid sina överväganden insett attbidragsprocenten 40 tUl vård och föryngring är en orealistisk siffra ochföreslår i stället 60. Även om jag som motionär naturiigtvis inte ärtillfredsställd kan jag tillsvidare acceptera förslaget. Det är ett steg i rattriktning i alla fall. Och om bidraget skulle visa sig vara otillräckligt, såatt den bestående bokskogen inte kan skötas, finns det naturligtvis anledningatt återkomma i ärendet. Detta innebär, herr talman, att jag kan yrka bifall tillutskottets hemställan. Bevarande av bokskog, m. m. HerrLARSSON i (c): Jag kan till betydande del instämma i desynpunkter som här har redovisats av i och herrPetersson i men inte i någon nämnvärd utsträckning i det som sagts avherr Komstedt. anförande kunde enligt min bedömning likagärna ha utmynnat i ett yrkande om bifall till utskottsmajoritetens hemställan. Vad är det då som ligger bakom detta lagförslag? Låt migbara kort erinra om att i anledning av en motion beslöt atttillsätta bokskogsutredningen. Jag kan försäkra kammaren i den månledamöterna inte hade tillfälle att vara med då - att det rådde en rörandeenighet i det utskott som behandlade frågan. Det var med något av hänförelsesom samtliga partier ställde sig bakom ståndpunkten att nu gällde det verkligenatt se till att någonting uträttades, att åtgärder vidtogs för att rädda dessautomordentliga värden. Ja, det var något av hänförelse trots attriksdagsbehandlingen inte som skedde vid den tid då vi har möjlighetatt uppleva bokskogen i dess allra bästa skepnad. Jag skall låta Skånes skogsägareförenings remissyttrande iärendet den gången redovisa vad man ställde sig bakom. skrev; Skogsägarna avvecklar bokskogen. Läget är allvarligtoch skyndsamma åtgärder erfordras om man med hänsyn till landskapsvården,naturskyddet och friluftslivet vill rädda den redan reducerade bokskogen. Det sade man . Därför måste jag uttryckamin förvåning över att man firar tioårsjubileum nu när det äntligen händernågot och gör det med att i vissa fall i onödan som jag ser det skrämmabokskogsägarna för vad som håller på att hända. Bevarande av bokskog, m. m. ambitionentyckte jag mig också utläsa av anförande. Men låt mig då sägaatt det finns ingen anledning för bokskogsägarna att känna sig skrämda av dettalagförslag. Här rör det sig om ca 60 000 ha skog i vårt land, och enligtsakkunniga bedömare bör ungefär 35 000 ha bevaras för framtiden. Förslagetgäller alltså inte varje bokskog. Och har vi gjort den reduktionen somherr i var litet tveksam om att med bokskog skaU i dettasammanhang avses endast de bestånd som tiU av antalet stammarbestår av bokskog. En betydande del av bokskogsägarna kan alltså känna sig heltlugna. Men hur är det med ägama tiU de bokskogar som inryms i denföreslagna lagstiftningen? Ja, det har från många håll betygats att deansvarskännande bokskogsägama är beredda att fortsätta med att vårda sinaskogar som de har gjort genom tiderna. De har inte gjort det av en slump, utande är intresserade av sin bokskog och känner för den. Men tyvärr finns detnågra bokskogsägare de är kanske ett fåtal som inte är beredda att bära ochvisa detta ansvar. Möjligen är de få men tyvärr tycks de ha en rätt betydandedel av bokskogsarealen i sin ägo. Och vad som hänt både påSöderåsen och på eUer över huvud taget igränstrakterna mellan och - har varit den egentliga anledningentill att länstyrelsen blivit tvungen att ingripa snabbt med sitt förbud. Detförbudet kunde inte gälla nämnvärt längre utan att vi hade fått en ordentligutredning och lagstiftning som visade vad som skulle ske i fortsättningen. Ochdet är det vi har fått . Det har i många sammanhang sagts att vi ju kunde haträffat frivUliga överenskommelser; bokskogsägama är säkert beredda att ställaupp frivilligt. Men om de är det, så är ju inte heller de särskilt iUa berördaav lagstiftningen. sade att man borde ha förhindratpropositionen. Men då hade det hänt som partikamrat målande beskrev i en interpellation , när hon talade om hur dettrots ett länsstyrelseförbud har meddelats ganska vårdslösa dispenser sominneburit betydande kalhyggen av bokskog genom ett förfarande enligt 19 §. Vidare sade att utskottsmajoriteten inte harlyckats övertyga honom om att han har fel i sin motion. Då vill jag säga attutskottets moderater inte har lyckats övertyga utskottsmajoriteten om att herrKomstedt har rätt. De har av någon anledning inte ens försökt. Vad sedan i beträffar så vUle hansom vi hörde gå litet längre än majoriteten. Vi har inte kunnat tiUmötesgåhonom eftersom vi tyckte att han gick litet för långt. Han viU ju som bokskogräkna de bestånd som till består av bok. Propositionen har sombekant stannat för . När det sedan gäUer den moderatreservation som är fogadtill utskottets betänkande skulle jag vilja påpeka ett par saker. Först och främst säger reservanterna tydligt att det intefinns någon anledning till erinran mot Kungl. Maj:ts förslag till lag. HerrWachtmeister har också här intygat att man ställer sig bakom tanken på en lag.Jag tycker att detta tydligt bör sägas från kammarens talarstol, så att detinte i efterhand uppstår någon annan bild av handläggning av Vad är det då som skiljer oss åt? Det är till att börjamed frågan om ersättning för föryngringsåtgärderna. I motionen - även imittenmotionen - har det sagts att ett statsbidrag som uppgår till 80 procentav kostnadema för föryngringsåtgärder godkända av bordevara rimligt. I propositionen föreslogs . Efter överläggningar ochresonemang i utskottet lade utskottets socialdemokratiska ledamöter fram ettkompromissförslag, som innebar att statsbidraget skuUe utgå istället för av kostnadema för sådana föryngringsåtgärder. Man haralltså gått motionärerna till mötes på halva vägen. Jag vill för mm del på mittenpartiernas vägnar säga att vifann detta vara ett rimUgt kompromissförslag. Det var en icke oväsentlighöjning som föreslogs. Den var i alla händelser så väsentlig att vi inte kundetänka oss ett lotteri om saken och riskera att förlora dessa ytteriigare 20procent. Vi ville, som det uttrycktes i utskottet, inte ha något boklotteri. Vad är det då som skiljer utskottets förslag från detförslag som här gör sig till tolk för? Jo, reservanternaförordar att statsbidrag skall utgå av kostnaderna föråtgärderna och att ersättningen skall beräknas på av skogsinnehavet-skogsägaren skall själv svara för kostnadema för de övriga . 80procent av är . Det är alltså inte så förfärligt mycketmer än de som föreslås enligt kompromissen. Vidare skiljer sig reservanternas förslag frånutskottsmajoritetens i fråga om det intrång - detta har mycket korrekt - som en bokskogsägare får vidkännas då han drabbas avförbudet att omföra bokskogen till barrskog. förordar attersättning då skall utgå för det förlorade förväntningsvärdet. Men även på denpunkten är det som sade en mycket betydande del avskogsägarna som inte skulle komma i fråga, eftersom mångas bokskogsmnehav inteuppgår till av deras totala skogsinnehav. Sedan är det inte såsärskUt många kvar. Sammanfattningsvis vUl jag säga att jag tror att det ärnödvändigt med lagstiftning om det skall bli möjligt att infria den, som allagärna intygar, angelägna ambitionen att tillvarata bokskogen för framtiden.Tyvärr känner inte alla bokskogsägare ett sådant ansvar att vi kan avstå frånlagstiftning. Huravida de ersättningsvillkor som föreslås i denna propositionär exakt riktigt avvägda vill jag inte göra något bestämt uttalande om. De ärprodukten av en kompromiss som var möjlig att träffa i detta sammanhang. Jag skulle vilja avsluta detta anförande med att säga attjag förutsätter att man i vanlig ordning prövar den här lagens verkningar, ochmed vanlig ordning menar jag då att man följer vad som händer under de treförsta åren. På frågan, som ställts under debatten, vilket som blir nästa stegskulle jag vilja svara; en prövning av lagen. Har den inneburit obehag ellerintrång av den karaktär som man här försökt skrämma skogsägarna med anser jagatt nästa steg måste bli en fullständig och förutsättningslös omprövning avlagen. Med detta, herr talman, ber jag att få yrka bifall tillutskottets hemställan. Bevarande av bokskog, m. m. Bevarande av bokskog, m. m. HerrKOMSTEDT (m) kort genmäle: i sade att det verkar somom skogsägama blivit uppskrämda och att han i mitt anförande kunde skönja detankegångar som de hade framfört. Jag kan på heder och samvete försäkrakammarens ledamöter att jag inte har haft någon som helst kontakt med någraskogsägare. Det jag har sagt är helt mina egna funderingar, som grundar sig påden syn jag har beträffande den enskildes ägande i förhåUande till staten. Jag förstår så väl att säger att han inte kaninstämma i mycket av det jag sade i mitt anförande. Han har skrivit under ettbetänkande tiUsammans med bl. a. , som har en helt annan syn än jagpå samhällets ägande. Jag har uttryckt farhågor för att den här föreslagnalagstiftningen är en form av ingrepp mot den enskildes ägande som ärsocialisering och någonting som kan bli förödande och allvariigt. Detmå vara tankegångar som gör att han inte är rädd för sådant. Jagskall med glädje göra ett besök på ägor i den dag dåriksdagen har lagstiftat om att han endast får odla rädisor på sin egendom. i (c) kort genmäle: Jag kan försäkra kammarens ledamöter attutskottets ledamöter har haft omfattande kontakter med sakkunniga, med bokskogsägareoch med skogsorganisationer innan vi gjort vårt ställningstagande. Beträffande den andra frågan är det intressant ochvärdefullt att i detta sammanhang erinra om att moderata samUngspartiet somparti inte har vänt sig mot införandet av lagen i princip. () kort genmäle; i sade i sitt förstaanförande att den skrämselpropaganda som körts fram mot skogsägarna kom tilluttryck i mitt anförande. I .sitt andra anförande sade attutskottets ledamöter lyssnat mycket på skogsfolket innan de gjorde sittställningstagande. Eftersom dessa båda uttalanden inte är i konsekvens medvarandra måste jag efterlysa ett besked om vilket som är felaktigt; det som jagsade i början eller det som skogsägarna redovisade inför utskottet - vilket jaginte vet vad det är. i (c) kort genmäle: Jag vidhåller att vi har haft omfattandekontakter med folk Som kan dessa frågor och som sysslar med dem. Jag vidhåller också vad jag sagttidigare, om att vi vid de tillfällen då vi träffat skogsägarna tyvärr harfunnit att de av någon anledning varit litet uppskärrade och uppskrämda - iprincip på grund av felaktig information. HerrMAGNUSSON i (s): Utskottets ordförande har lämnat en klarredogörelse för de förhandlingar vi har fört i utskottet och detställningstagande som Låt mig bara göra ett sammandrag av detta. Det kan tiU att börja med konstateras att bokskogen redanhar minskat och ersatts med gran på stora områden. Därför är lagstiftningennödvändig, och därom är vi överens utom i vad det gäller ett motionsyrkande. Bevarandet av vår miljö och vårt kulturlandskap skaUnaturligtvis inte endast vara ett samhällets ansvar. Också den enskildemarkägaren måste visa sitt ansvar gentemot en kommande generation och tiU denlämna det kulturiandskap som han själv mottagit. Det sydsvenska landskapet skulle förlora mycket av sinskönhet om våra ädla lövträd helt skulle försvinna och ersättas med barrskog.Från allmän synpunkt är det därför angeläget med en lagstiftning som medgerkontroU av bokbeståndet och att ingripande kan ske för att för framtiden bevaraboken i den svenska skogsfloran. Enligt en kort beskrivning av boken som skogsträd är dendet mest högvuxna bland våra ädla lövträd. Bestånd med en medelhöjd av omkring30 meter förekommer i . Enstaka individer kan nå i höjd.Stammen är i bestånd som regel rak med högt ansatt krona. Boken är först gråbrun,glänsande och slät, blir senare vitgrått fläckad och vid hög ålder silvergrå.Det är ett träslag som även vi som bor norr om är angelägna om att hakvar i den svenska skogsfloran, och det är det som gör att så många svenskarintresserar sig inte endast för boken utan även för eken, som kan röna sammaöde som boken, såvida vi inte får en lagstiftning för att bevara dessa lövträd,som vi sätter stort värde pä. Utskottet har vid behandlingen av propositionen 73eftersträvat att redovisa ett enhälligt betänkande. Detta lyckades inte helt.Moderaterna anser sig icke kunna godta utskottets skrivning, utan anmäleravvikande förslag. a. föreslår reservanterna att skogsvärdsstyrelsen skallhöras av innan åtgärder eller tillstånd för avverkning ellerskötsel av bokskog prövas. Vid denna prövning anser reservanterna att bokskogsom är av värde från naturvårdssynpunkt skall bevaras inom ramen för ettlångsiktigt bokskogsbestånd på fastigheten. åliggande är bl. a. att tillse attskogsvårdslagen efterlevs. Även om en speciallagstiftning beträffande bokskognu antages av , befriar detta enligt mitt förmenande inte skogsvårdsstyrelsenfrån skyldigheten att tillse att lagen efterlevs; snarare motsatsen.Länsstyrelsen kommer med all säkerhet att höra , inte minstdärför att just det långsiktiga bokskogsbruket måste beaktas. Jag utgår frånatt bokskogsägaren har intresse av att anlita , inte minstdärför att boken skall ingå som ett naturligt inslag i skogsfloran och dessutomge sin ägare en hygglig avkastning. Enligt propositionen skallskogsvårdsstyrelsen i de fall då det bedöms nödvändigt kunna ge kostnadsfrirådgivning om skötseln och utföra kostnadsfri stämpling i samband med röjning,gallring och föryngringshuggning. De farhågor reservanterna hyser för attskogsvårdsstyrelsen lämnas utanför beslutsfattandet är därför ogrundade. Ettlångsiktigt program för bokskogen måste innebära att skogsbruksplanerupprättas. Ett gott samarbete mellan markägare och myndighet garanterar bästatt den nu föreslagna lagstiftningen får avsedd verkan utan att göra alltförstort Bevarande av bokskog, m. m. 12 protokoll 1974. Bevarande av bokskog, m. m. intrång på den enskildes intressen. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan. i (m): Jag tyckte mig i anförandeskymta någon önskan om konfiskation av våra bokskogar för att överlåta dem tillstaten för bättre vård. Jag vill därför be honom att ta sig en liten titt påBlekinge-Åhus revir - då finner han att den värsta skövlaren av bokskog i södraSverige är domänverket. Jag tror därför att det vore bäst för bokskogensframtid att den finge bli kvar i privat ägo. Jag har synnerligen stora sympatier för iRöstånga förslag om att kubikmassa bok i stället för 70 procentskulle vara grundläggande för skyddet av bokskogen. Först då får vi med denstora bokförekomst som är av betydelse för landskapsbilden. Det gör vi inte nu;står den helt utan skydd. Det tråkiga är bara att vi har den förargligaekonomin att tänka på som trasslar till det hela. Jag kanske i detta sammanhang får rätta till en uppgiftsom utskottets ordförande lämnade. Han sade att av stamantalet skallvara bok - det är av kubikmassan som skall vara det. I §19-förbudet, som gäller, gjorde man ett försök att ha bestämmelsen att 40procent av stamantalet skall vara bok. Anledningen till det var att en endabokstam kan ha så mycket kubikmassa, att den t. ex. skulle kunna föranleda, attett bestånd på praktiskt taget ren gran klassificerades som bok. Därför menademan att det var bättre att sikta på antalet stammar. Men det är svårt att göradet också. Jag har t. ex. hemma ett reservat som enligt §19-förordnande skall klassas som bokskog. Det är ett rent gran- ochtallbestånd, men man kan faktiskt hitta bok av stamantalet, även omdet mest är boksly som kommer upp under. Jag tror därför att den definition somdepartementschefen har gjort är bättre för den bokskog vi vill skydda. Tyvärrkan vi väl inte komma längre, men vi måste ha klart för oss att den inte lämnardet bättre skydd för landskapsbilden som vi skulle få genom iRöstånga förslag. Jag har emellertid av ekonomiska skäl inte varit beredd attansluta mig till det. Vad beträffar bidraget till kulturkostnader kanske jag fårtrötta kammaren med några siffror. Jag har själv ganska stor erfarenhet avbokskogsskötsel. Hos mig ligger kostnaderna för en plantering upp tillröjningsåldern på per har. Om vi utgår från 60 procentsbidrag innebär det att jag för nyplantering skulle få i bidrag ochbetala själv. Häremot skall vi ställa vad engranplantering skulle kosta, . Om vi får i bidrag fårjag och skall betala själv. Mina egna utgifter äralltså billigare än granplanteringen. Men så har vi avkastningen också. Vi drarupp en bokskog som vi vet inte blir lönsam . Av granendäremot får vi i en massavedsklump i botten.Det är alltså ingen risk för att det blir någon förtjänst ens med 80 procentsbidrag, men vi menaratt stimulansen blivit större att plantera ny bok eftergammal om jag har 20 procents bidrag än om jag har . Det är intenågon felaktig informationsom ligger bakom dessa dystra tankegångar - det är tyvärr praktisk erfarenhet,studier av kostnadsfördelningar och bokslut osv. Utskottets ordförande sade att mitt anförande lika gärnahade kunnat utmynna i ett yrkande om bifaU tUl utskottets hemställan. Nej, detkan det inte göra framför allt av en orsak om vi bortser från procentsiffrorna.Arealfrågan är nämligen en väsentlig fråga för oss. Jag var ikontakt med en del skogsägare på som klagade sin nöd. Allesammankunde hänföras till begreppet småskogsägare. De har av sin arealbevuxen med bokskog och får alltså inte någon ersättning därför att de inte fåromföra den till annan skog. De har försökt få göra det. De som har varit iBlekinge och sett Ryssbergssluttningen mot öster vet att hela skogen därligger som på en presenterbricka. Ett ingrepp är oerhört känsligt fränlandskapsvårdssynpunkt, och det är fullt riktigt att vi försöker bevara denlandskapsbilden tyvärr är det storskogsägare som har huggit mest, det måstejag erkänna - men det drabbar dessa småskogsägare väldigt hårt. De måste finnasig i att även ha lägre avkastning än de skulle kunna ha. Så längede har en positiv avkastning säger jag intenting om det, eftersom samma sak börgälla inom skogsbruk som gäller inom jordbruk. Jag kan inte bara odlasockerbetor, jag måste ha havre och sämre avkastande grödor också. Men jagmåste hålla mig med grödor som i varje faU ger ett netto. Det hindrar' vi mångasmåskogsägare frän genom att inte ha någon arealgräns. Prövning av lagen kom i med tUl slut.Det tycker jag var ett utmärkt förslag. Tänk att vi inte kommit på det när videbatterat i utskottet. Man hade kunnat gå två vägar. tänkte sigtydligen att pröva lagen i den utformning den fått och sedan om några årförhoppningsvis konstatera att den fungerat bra eller kanske mindre bra. Jagskulle vilja komma med ett annat förslag, nämligen att vi får den halva miljonsom begärs som förslagsanslag. Sedan hade vi kunnat pröva efter våra normer ochfått se hur det fungerat . Man kan göra vilket som helst, men jagtror det är ett mycket värdefullt uppslag, som utskottets ordförande kom med,att vi skaU pröva lagen efter en liten tid. Jag tror att detta med matematik är något som vi skallvara litet försiktiga med. i gav sig in på en matematik sompåminde litet om sättet att räkna ut hur många det är som arbetar här isamhället egentUgen. Hälften är sjukskrivna och hälften är på semester ellernågot dylikt, massor är arbetslösa och kvar blir bara två man, du och jag, ochjag är väldigt trött. När sätter procentsiffror på helt oförenligastorheter är det litet farligt. av arealen och 80 procentsersättning skulle bli . Det går inte att räkna på det sättet här. i talade om kulturlandskapet. Jag harvigt mitt liv åt att försöka bevara vårt kulturlandskap och jag kan försäkraherr att jag är precis lika ledsen som han när man av ekonomiska skältvingas att överföra det gamla kulturlandskapet kalla det förSörgårdslandskapet, som man gör ibland Utet föraktfullt - till mark somproducerar litet mera. Begreppet kulturlandskap innebär tyvärr att dettalandskap skall avkasta något till kulturen, annars blir det ett Bevaraitde av bokskog, m m. Bevarande av bokskog, m. m. parklandskapoch parker avkastar sällan någonting. Förutsättningen för kulturlandskapetsexistens är alltså att det är lönsamt. När det inte är det men man ändå viUbevara det måste man försöka få hjälp utifrån på något vis. Vi kan inte läggaöver vården av kulturlandskapet bara på den som bor där. Det går inte ilängden. Jag är väldigt ledsen över att det skall vara på det viset, men jaghar tyvärr nödgats konstatera att det är så. Så var det frågan om dispens. i Tanumtalade om att vi i vår reservation hade nämnt att vi skulle blanda inskogsvårdsstyrelsen i denna dispensgivning. Han tyckte att det var självklartatt skuUe ha uppsikten över denna lags tiUämpning och attdet därför var onödigt att lagstifta. Men det ärjust det som inte skett, närfru påpekade att man lämnat dispens från det tUlfälliga §19-förordnandet på så galet stora ytor att hela förordnandet nära nog förloratsin effekt. Det var just på man gjorde detta utan att höraskogsvårdsstyrelsen. Det är därför vi plockat in detta i vår reservation, försäkerhets skuU, så att inte någon liten femte byråsekreterare på länsstyrelsensnaturvårdsenhet skaU få för sig att han har en väldig makt och sitter ochbeviljar dispenser såsom skett på en del håU. Vi tycker att detta är enskärpning av lagen och vi tycker att den är befogad. föreslog att man skulle skötabokskogen efter det att man fått bidrag. Departementschefen harförlängt den perioden till . Vi tycker att i. kall ha en längre period.Ett långsiktigt skogsbruk stannar inte inom 50 är det bör åtminstone bestå aven hel omloppsperiod . Det är vad som står i vår reservation och dettycker vi är en skärpning i riktning mot departementschefens intentioner, vUketvi inte har något emot alls. får jag kanske vända mig till departementschefenoch be honom att i kommande propositionsskrivning ge akt litet på denterminologi som råder i skogsmannakretsar. I propositionen talas om planteringav skärm. En skärm har aldrig planterats i vårt land. Man kan sättaskyddsplanteringar, men det är en helt annan sak. Skärm är enligt denfaststäUda skogsterminologiska ordlistan, som man får lära sig på allaskogsskolor, en gammal skog som glesnas ut för att bereda utrymme för ungskogensom kommer nerifrån. När man alltså här talar om plantering av skärm, inför nytt begrepp. Terminologin är till för att klara begreppen, inte för attförvilla dem. HerrKOMSTEDT (m) kort genmäle; i säger att denstörsta skövlaren av bokskogen är domänverket. Ja, det är så. Därför borderegeringen självklart först ha tagit itu med det verk som regeringen helt kanbestämma över. I propositionen och i betänkandet står nästan ingenting omdetta. Där framstår i stället den lUle enskilde skogsägaren som den storaboven. varnar för mitt recept att lösa inskogen. Men om jag var bokskogsägare, skulle valet vara självklart för mig. Omandra ville ha något som var vackert att titta på och som man kunde promenera i o. d., dåville jag bli inlöst för att kunna göra en vettig investering på annat håll.Det kan inte vara rimligt att den enskilde skall upprätthålla någonting som haninte får någon avkastning av. Under sådana förhållanden tycker jag det ärriktigare att man gör en inlösen. i (c) kort genmäle: Det kunde vara frestande att falla in i herrWachtmeisters i trivsamma debattstU. När han säger att det är jag som arbetar, och att han känner sig trött, vill jag gärna här ikammaren säga att detta verkligen inte har varit ett typiskt drag för honomunder detta ärendes behandling. har verkligen bidragit tillutskottsarbetet med värdefull sakkunskap. Inte minst har hans bestämdavakthållning kring att det kommer till stånd en lag som klarar bokskogensbevarande varit värdefull. När det sedan gäller detta med matematiken, är detalldeles riktigt som säger, att man inte kan räkna så som detär föreslaget i reservationen.