prot · FX09135 · 1974-12-31 00:00:00 — "Svårigheternaatt bedöma för hur många sjuksköterskor vidareulbildningen skatt planerastigger i öppen dag, och utskottet vitt därför ansluta sig lill föredragandestatsrådets uppfattning all man inte bör fixera någon siffra förvidareutbildningens dimensionering. Utskottet förutsätter att man vid denavsedda riksplaneringen beaktar den betydelsefulla roll som vidareulbildningenav sjuksköterskor är avsedd att spela." Man har alltså inte satl upp någotmål vid eller däromkring. Omjag inte minns fel förordade ulredningen dessa 70 proceni därför alt man länklesig alt av sjuksköterskorna skulle gå till hemmen och intevidareutbilda sig pä grund av alt de gifte sig och fick barn. Men har ju densituationen ändrats, och de flesta vill ha ell yrkesarbete efter giftermålet. Vadriksdagen borde uttala var, att alla som har grundutbildning skulle fävidareutbildning. Man borde klart ange del och inte skriva så här luddigt som iutskottets belänkande. Jag hoppas atl staisrådel vilt medverka lill allriksdagen kan göra ett sådani uttalande. Enligt min mening är nämligen inte ensjuksköterska fullt utbildad förrän hon har fått sin vidareutbildning. Sedansäger statsrådet all ett kösysiem inte skulle förbälira saken. Närman nu anordnar kurser på olika ställen, så söker flera personer lill mångaspecialiteter . De kommer kanske in på alla och mäste säga återbudtill alla utom en. Då hinner man inte fylla på med nya. Det finns t. ex. ingaersättare som hinner skaffa barntillsyn eller ordna för sig pä annal sätt.Därför kan inte kurserna fullföljas för att de inte blir fulltaliga. Jagär övertygad om att med ell gemensami kösysiem där varje specialitet hade sinkö, så skulle del bli myckel enklare, för då sökte man bara pä ell ställe. Delfinns, lycker jag, elt fet till när del gäller vidareutbildningen. Har ensjuksköterska en gång utbildat sig i en specialitet, sä kan hon inte söka en annan specialitetoch få utbildning där. Jag tror att man här kan hitta orsaken titt att detfinns en del sjuksköterskor som är hemma och inte kommer ut i yrkesarbete. Låtoss säga all en sjuksköterska fiyttar med sin man - det är ju oftast kvinnansom följer med när mannen byter arbetsplats - till ett ställe där hon inte harmöjlighet att få plats i sin specialitet. Då kan hon inte söka utbildning i enspecialitet till. Delta är också en mycket stor brist i vidareulbildningen. Jaglycker alltså att vi måsle ha ett kösystem av något slag för atl förbättrasituationen och fylla de kurser som ges. vet jag atl en del landsting tyckeratt man sköter sin utbildning så bra atl man inte behöver ett sådant system.Men att det heta fungerar titlfredsstättande i enstaka regioner fär ju intehindra att det blir ett bättre intagningsförfarande i hela landet. Omökat antal behöriga lärare för vårdutbildning Grunden till att vi är oeniga finns alltså i vad som uttalades 1968.När säger all statsulskottel uttryckte sig otydligt men ändåinstämde med departementschefen, måste man se efter vad departementschefenanförde; där uttrycks det kanske lilet tydligare. Jagkonstaterar att slutsatsen i departementschefens uttalande angående de 70eller lyder sä här: "Mot denna bakgrund räknar jag f n. medatt den artiga inlagningen till vidareutbildningen i början av 1970-taletkommer att vara lägre än utredningen förordat." Utredningen sade ; departementschefen säger att den lämpliga nivån bör vara lägre.Vidareulbitdningskapacileten har ändå nätt upp till 72 proceni. Dä menar jagatt man har uppfyllt innebörden i beslutet . Angåendekösystemet vitt jag säga alt om det bara vore sä enkelt att del råder brist påsökande kunde jag förstå poäng med kösystemet. Men den endaspecialiteten där det rått brist har varit långtidsvärden, och inte heller därlär det längre finnas någon brist. Vi måste alltså söka svårigheterna på någotannat falt än just det pekar pä. Överiäggningenvar härmed slutad. §5 Om ökat antal behöriga lärare för vårdutbildning erhöll ordel för att besvara fröken () den14 november framställda interpellation, nr 157, titt herr utbildningsministern,och anförde: Fröken har frågat chefen för vilkaålgärder han är beredd vidla för atl lärartjänsterna inom vårdutbildningenskall kunna tillsättas med behörig personal. Enligl fastställdärendefördelning ankommer det på mig att besvara interpellationen. Omökat antal behöriga lärareför vårdutbildning Iproposilionen 1966:1 (bil. 10 s. 320) underströk dåvarande departementschefenvikten av alt tillföriiiliga prognoser rörande personalbehov ochutbildningsbehov pä värdområdet utarbetades inte bara med hänsyn tittnödvändigheten att säkerställa behovet av lärare ulan också med hänsyn tillangelägenheten av en samlad bedömning av de samhälleliga insatser som behövspå området. Dålillfredsslällande lärarbehovsberäkningar ännu inte förelåg ,uppdrog Kungl. Maj:t åt alt inkomma med ett utförliglunderiag för den fortsatta dimensioneringen av samlliga lärarutbildningar inomvärdområdet. har redovisat vissaberäkningar över utbildningsbehovet budgetåren 1975/76-1980/81. Överstyrelsenframhåller alt redovisningen inte ulgör någon egentlig prognos. Med hänsyn bl.a. till den begränsning i beräkningarna som har angettsaknas enligt min mening fortfarande förutsättningar för att bedömalärarutbildningsbehovel . Skolöverstyrelsenhar i tillägg till sina anslagsframställningar /76 redovisat resultatet av en enkätundersökning somöverstyrelsen ulfört angående fiänstgö-rande skolledare och lärarepå inrättade fiänsler inom värdutbildningen. Mot bakgrund härav harskolöverstyrelsen hemställt om en tillfällig utökning av antalet platser ilärarutbildningen vid /76. för högre utbildning av sjuksköterskor anordnas innevarandebudgetår bl. a. elva lärarkurser om tre terminer, tre fortbildningskurseravseende ämnesfördjupning , en praklisk-pedagogisk tärarkurs om 19veckor samt en komptetteringskurs för yrkestärare. Det loialaantalet elever i dessa kurser är ca 380. Jag avser alt lägga fram förstag omantalet utbildningsplatser för vårdyrkeslärare i budgetpropositionen 1975. FrökenPEHRSSON (c): Jag vill tacka statsrådet för svaret pä min interpellation. Desenaste årtiondena har inneburit en omfattande utveckling på sjukvärdensområde. har antalet anställda inom denoffentliga sjukvården nästan fördubblats. Enligt Statistisk årsbok var antaletförvärvsarbetande inom sjukvärden är 1965 119 400, är 1970 153 500 och är 1973210 400. Detökade antalet förvärvsarbetande inom sjukvården har i sin lur medfört ett ökatkrav på ulbildning av personal för olika arbetsuppgifter pä områdei.Gymnasieskolans införande har för landstingens det inneburtt kraftiga insalserpä vårdlinjen och de gymnasiala specialkurserna inom värdsektorn. Ett starkttryck finns bl. a. pä att öka antalet elever i grund-och vidareutbildning avsjuksköterskor. Desjukvårdsplaner som föreligger och som tar sikle på att ge anvisningar omsjukvärdens inriktning och omfattning in innebär bl. a. ökadepersonalbehov. Detta leder till ökade krav på utbild- ningsinsatser när detgäller vårdlärarna. Skolöverslyrelsenhar vid olika tillfällen framhållit det ökade behovel av vårdutbildning, och manhar undersökt tärarsituationen pä detla område. Både för är 1972 och 1973 harman dä konstaterat en stor brist pä behöriga lärare. kom SÖfram till atl det föreligger en ökande brist på behöriga lärare. Den 15 oktober1974 uppgick sålunda bristen till mot . Jagkan också nämna atl i planeringsomräde 4, som omfattar plus Örebrooch , var bristen på behöriga vårdtärare i är vid delandslingskommunala vårdskolorna och sjuksköterskeskolorna i genomsnitt 32procent. I milt egel län. , var brislen på behöriga lärare 42 procent.Jag finner det därför helt nödvändigt alt regeringen snabbt åtgärdar detlabehov. Jagvilt gärna tacka herr statsrådet för det utföriiga svar jag fått. Statsrådetpekar i svarel pä de initiativ som regeringen har tagit för att fä framunderiag för bedömningen av tärarbehovet men säger alt med "hänsynbl. a. titt den begränsning i beräkningarna som har angettsaknas enligt min mening fortfarande förutsättningar för att bedömalärarutbildningsbehovel ". Statsrådetvisar också på de kurser som pågår, och det är bra. Men det jag väntar mig mestav är det som står i svarels sista mening, där statsrådet säger: "Jag avserattlägga fram förslag om antalet utbildningsplatser för vårdyrkeslärare ibudgetpropositionen 1975." Jag hyser stora förhoppningar om alt delförslaget kommer alt innebära en betydande Ulbyggnad avvärdyrkestärarutbitdningen. Om de planer som landslingen har gjort upp ocharbetar efter för att bygga ut sjukvården framöver skall kunna följas, så mästedet titt ett ökat antal sjukvårdstärare. Jagtror också det är helt nödvändigt att förtägga vidareutbildningen till fierplatser än som är föreslaget. För region 4, som jag tidigare nämnde, ärföreslaget fyra platser. Man får säkert en större uppslutning kring vidareutbildningenom man förlägger den titt fler platser inom regionen. Vi är väl också alla enseom att det behövs en ökad utbildning av personal i vårdyrkena. Tillsist uttrycker jag den förhoppningen att en utbyggnad av vårdyrkeslärarutbildningensnabbt kommer lill stånd, sä all sjukvärden inom regionerna kan byggas ut pädet sätt som tandstingen har tänkt sig och planerat för. Ompublicering av yttrandena över U 68-beredningens promemoria Högskolereform Överläggningenvar härmed slutad. §6 Om publicering av yttrandena över U 68-beredningens promemoriaHögskolereform Herrutbildningsministern erhöll ordet för att besvara herrNordstrandhs(m)\ kammarens protokoll för intagna fråga, nr 373,och anförde: Ompublicering av yttrandena över U 68-beredningens promemoria Högskolereform har frågat mig om jag avser att bringa de inkomnayttrandena över U 68-beredningens promemoria titt offentlig kännedom och i såfall hur och när. Innehålleti yttranden över t. ex. en ulrednings etter en berednings förslag bringasnormalt lill offentlig kännedom genom alt det sammanfattande redovisas i enproposition grundad på de avgivna förslagen. Jag avser alt tillämpa sammaordning i fråga om yttrandena över U 68-beredningens promemoria. Jag räknarmed att en pä bl. U 68:s och U 68-beredningens förslag grundad' proposiiionskall kunna föreläggas . HenNORDSTRANDH (m): Jag ber alt fåtacka utbildningsministern för svaret. Jagmisstänker att har klart för sig alt jag inte kommer altförklara mig särskilt nöjd med svaret. Till alt börja med är den handläggningsom sker av U 68-förslaget från flera synpunkter inte normal. All hänvisa tittnågol slags normalt handtäggningssält när det gäller att bringa utredningarseller beredningars förslag till offentlig kännedom är därför inte i delta fallså lyckat. Jagmenar alt - den mycket allvariiga - diskussionen och debatten kring U68-fÖrslaget inte bör la slut i och med att tiden för inlämnande av yttrandenutgick . För den fortsatta debatten och opinionsbildningen kandessa yttranden komma alt spela en mycket belydande roll. De måste då varatättillgängliga. Denpartamentariska U 68-beredningen, den s. k. sommarberedningen, kom dessutom medett förslag som inte fanns med i U 68, Remissvaren pä den nyheten har därförinte nått ut lill allmänheten - för en nyhet måste förslaget omregionsstyrelser försedda med stor administrativ och styrande makt sägas vara.Det är som jag ser det av stort inlresse att lill allmänheten föra utremissinstansernas uppfattningar om denna mycket belydande nyhet. Inomdepartementet upprättade man när del gällde U 68:s huvudbetänkande en sammanställningöver remissvaren, en bra sådan, som alltså var tillgänglig för intressenter.Jag menar att man, åtminstone, skulle kunna göra pä samma sätt när det gällerde yttranden som inkommit över sommarberedningens promemoria. Ipromemorian sades det att den skutte ges allmän spridning, och så har vät ocksåskett. Samma spridning bör enligt mitt förmenande också en sammanställning överremissvaren ges. Minuppfattning är alltså att utbildningsministern bör ompröva sin inställning ochlåta sammanställa yttrandena och hälla dem tillgängliga för den opinion som ärintresserad av att ta del av dem och som vitt fortsätta diskussionen tillspropositionen har framlagts. Jag håller med om att det är vikligl alt debatten omuniversitet och högskolor och reformeringen av dem Jag hoppas altvi skall få en kontinuerlig debatt om en, som jag hoppas, rullandeuniversiieisform som vi skall presentera för i vår. Närdet gäller frågan om tillgängligheten av yttrandena över beredningenspromemoria vill jag säga atl dessa yttranden är offentliga precis som allaandra remissvar och tillgängliga pä exakt samma sätt som andra remissvar. HerrNordstrandh talar om den sammanställning som vi gjorde över remissyttrandena omU 68. Men om yttrandena över U 68-beredningens promemoria presenteras i enproposition, innebär det atl de snabbare kommer lill offentlighetens kännedomän vad remissvaren pä U 68 gjorde. Tiden frän titt dess att viframlägger proposilionen i är, som ju kan räkna utmed sin kännedom om den nya konstitutionens bestämmelser, sä kort att delskutte vara inget värde att däremellan lägga in produktionen av en remissammanställning. HenNORDSTRANDH (m): Del är riktigt att tiden är kort och atl det hastar, men med denarbetskapacitet som departementet besitter, inte minst på det här området, skalldet väl inte vara omöjligt all göra en sådan sammanställning. Mänga har jublivit inskolade på det här ärendel under de senaste sex, sju åren, sä nog ärdet möjligt. Jag vidhåller atl del skulle ha en ganska avgörande betydelse förden forlsalla debatten -som ändå kommer att pågå - om mansnabbt kunde få ul en sammanställning av remissvaren. Attde är offentliga handlingar, som man kan gå upp på departementet för attstudera och bläddra i är alldeles självklart, men vitt vät inteatl vi skatt organisera elt lämmeliåg av intressenier som trängs i korridorernaoch rycker i papperen. Jag tycker del vore bättre att snabbibeslöt sig för all låta sammanställa yttrandena i deras helhet - det rör sig juinte om några samlade skrifter, ulan bara om en sammanställning av samma typsom yttrandena över U 68-beredningen. Vi har, , ell mycket öppet arbetssätt i departementet.Därför kan jag hälsa alla välkomna dil som har behov av all ta det avremissvaren. Ompublicering av yttrandena över U 68-beredningens promemoria Högskolereform Övertäggningen var härmed slutad. § 7 Kammarenåtskildes .