prot · FX0988 · 1974-12-31 00:00:00 — Vi reservanter hemställer att - i avvaktan påen utredning om statligt stöd till kulturinstitutionerna i ochStockholm - till museiverksamheten i anvisas ett statsbidrag om 2miljoner kronor i enlighet med vad MUS 65 rekommenderat. Därmed, herr talman,yrkar jag bifall tiU reservationen 27. I detta anförande instämde herrSven i (fp) och (). i Lane-Herrestad (c) kort genmäle: har yrkat bifaU till en rad reservationer,och det är inte möjligt att hinna gå in på dem alla. När det gäller grunderna för statsbidrag till experimentoch utvecklingsarbete utgår i reservationen 4 från attprinciperna för det föreslagna statsbidraget är för snäva. Hon menar attbidraget skall få användas utan de inskränkningar till lokal nivå som anges ipropositionen. bör emellertid observeras att bidraget är sammankopplat medkommunernas bidrag. Departementschefen räknar med att kommunerna kommer att medverkatill finansieringen av de projekt för vUka statsbidrag söks och att kommunernaockså kommer att upplåta lokaler för verksamheten. Självfallet får vi på detsättet en kollationering av vilken verksamhet som pågår. Dessutom kommer studieförbunden att få ett med 4 miljonerkronor ökat anslag, för utvecklingsarbete på central nivå, och man kan välräkna med att en betydande del av detta anslag är avsett för pedagogiskverksamhet. Det bör med andra ord finnas pengar att disponera för experimentoch utvecklingsarbete på centralt håU. För att inga missförstånd skall uppkomma vill jag tilläggaatt när det talas om central och lokal verksamhet är det naturiigtvis intefräga om att sätta några gränser för utbyte av idéer och uppslag. För sådanabör det givetvis vara fritt fram i båda riktningarna. När det sedan gäUer enprocentsregeln är det helt naturligtatt om det köps konst så ger det arbetstillfällen åt konstnärerna. Det ärönskvärt att byggnader blir utsmyckade, men man skulle önska att det varbehovet av konst som föranledde köp och inte det förhållandet att man vUl skapaarbete åt kulturarbetarna. Det följer med automatiskt, men jag tycker behovetskall sättas i första rummet. yrkande kostar pengar, och vi haransett ätt vi inte kunde gå med på det, även om det är en mycket betydelsefullfråga. Vi får återkomma till denna fråga när vi har fått förslag rörandekulturarbetarfrågorna. Den statliga kulturpolitiken, m. m. Den statliga kulturpolitiken, m. m. FruFR/ENKEL (fp) kort genmäle: Först beträffande enprocentsmålet. Det ärklart, i Lane-Herrestad, att behovet av konst skaUtiUfredsställas, men då tycker jag det är sorgligt att kommuner, stat ochlandsting har så litet behov av konst. Om man kunde väcka det behovet och fådet tiUfredsstäUt skulle kulturarbetarna också få arbete. Enligt en uppgiftfrån K RO är det bara sex kommuner i som skuUe ha inköpt konst så hade uppfyllt enprocentsregeln. Jag måste säga att det är väldigt litet,när i alla faU har tagit ett beslut om en norm. Under hela den tid jag varit med i harenprocentsmålet tagits upp . Utskottet har skrivit något positivt,sedan har det inte blivit mer. Man måste verkligen snart göra någonting ochinte bara säga någonting vackert. Det är riktigt att det finns ganska mycket av bidrag tUlsärskilda kulturella ändamål. Men enligt vår mening ges ändå inte tillräckligtav medel för tillfälligt skapande. Den konstnär exempelvis som viU skapa ettkonstverk men inte har ekonomiska möjligheter därtill skall kunna få medel iförväg. På samma sätt bör den författare som vUl dra sig tUlbaka för att skrivaen bok men inte har ekonomiska möjligheter därtUl kunna få medel ur dettaanslag. Men det räcker inte pengarna till för. Jagvidhåller mitt tidigare yrkande. i Lane-Herrestad (c) kort genmäle: Herrtalman! Bara helt kort några ord om enprocentsregeln. Nog finns det ett behovav konst, det är inte det frågan gäller. Den gäUer i stället om man anser sigha råd att skaffa den. kan man ju hoppas på att den nya given, där människornapå ett helt annat sätt skall ägna sig åt kulturlivet och den skapande verksamheten,medför ett ökat intresse så att man, t, ex, när en ny byggnad skall uppföras,ställer krav på att den konstnärliga utsmyckningen tas med ikostnadsberäkningarna . Vidare får man väl också räkna med attdet, genom att kulturarbetarna engageras, skapas förståelse för deras.situation. Att här i tala om att enprocentsregeln skall tillämpasoch liksom kommendera fram att det skall vara på det sättet är inte alldelessäkert det allra bästa. Det kan vara bättre att skapa förståelse för behovet avkonst för att därefter åstadkomma en tillräckligt vacker konstnärligutsmyckning av byggnaderna. FruRYDINC; (vpk); Om man efter att ha läst kulturrådetsbetänkande ägnar sig åt den proposition, nr 28, som vi nu behandlar, denstatliga kulturpolitiken, och som följde på detta betänkande, finner man bådesnart och lätt, som uttryckte det , att"berget har fött en råtta". Med detta vill jag inte ha sagt attvänsterpartiet kommunisterna ansåg att betänkande var någotfulländat verk som av oss kunde godkännas till alla delar. Men jämfört medpropositionen låg i alla fall betänkandet långt före. I propositionen 28 finns det gott om vackra ord och fagerttal, det finns gott om fina teoretiska resonemang, som tar upp t. ex,kulturkom- mersialismensfaror, vikten av att nå ut tUl de kulturellt underförsörjda, fördelarna med enbred amatörverksamhet osv. Men är det tyvärr inte de teoretiska delarna i enkulturproposition som är av den största betydelsen, utan vad som rent konkretföreslås, och det är inte mycket, I propositionen 28 tUlhör rösten, som talar så vackert ochsom vill oss, alla så väl, statsrådet , Men tyvärr, händerna, somockså måste med i bilden för att aUt vackert tal skall bU verklighet, tillhörfinansminister , Allt som allt får nämligen kulturlivet en statligpåspädning av drygt 25 mUjoner kronor under kommande budgetår. Jag kan för inte låta bli att jämföra detta belopp med de hundratals miljoner kronorsom lades ned på flygplanet bara i projekteringskostnader. Jag tänkerockså på de 2 miljarder som ansåg att samhällets utgifter påkulturrådets område skulle uppgå till , Detta är mer änen fördubbling mot . Vad är då egentligen ? 1980-taletsinbrott är nu rätt snart förestående. TUl kulturutskottets betänkande nr 15 har som alla settfogats flera reservationer. kommunisternas första reservation,nr 3 vid betänkandet, gäller målen för kulturpolitiken. I propositionen sammanfattadedepartementschefen dessa på s. 295. I och för sig är vi inte motståndare tillvad som där sägs vara kulturpolitikens uppgift. Men vi anser att man i vårtnuvarande kapitalistiska samhälle inte kan se kulturen isolerad i samhället ochsom en angelägenhet för en eller flera grupper. Kulturen i ett samhälle ärrelaterad tiU den motsättrung som är grandläggande för alla kapitalistiskasamhällen, motsättningen mellan kapital och arbete. I vårtmonopolkapitalistiska bestäms också kulturens villkor av de krafter somverkligen har det avgörande inflytandet över de ekonomiska och politiskabesluten. Kulturen är alltså inte fristående från klasskampen. Det gäller allahistoriska kulturer, även vår. Kulturen är ingen resurs som det bara är attfördela Utet rättvisare . Arbetarrörelsens viktigaste kulturellainsats har bestått i bildandet av fackföreningar, politiskapartier och andra organisationer. Denna verksamhet har utgjort ett försvar förarbetarklassens egen kultur. Utan en fortsättning av den kampen kan ingensocialistisk kulturpolitik förverkligas. Såsom vi säger i vår reservation anser vi att statligastödåtgärder av den typ som betänkande nu skisserat skall tas förvad de är, men vi knyter inga stora och vida illusioner till dem. En socialistiskkulturpolitik måste vara en del av arbetarklassens och dess förbundnas kamp försocialismen. Detta utesluter dock inte att den nuvarande statligakulturpolitiken kan förbättras. Ett försvar för den hotade kulturen är ett ledi kampen mot monopol och storfinans. För att få en mera rättvis och riktig bild av den statligakulturpolitikens mål anser vi inom kommunisterna att detta vårtresonemang borde ha varit med, och jag ber därför, herr talman, att få yrkabifall till reservationen 3 vid kulturutskottets betänkande nr 15. Sedan viU jag övergå till att beröra det lokalaaktivitetsstödet på kulturområdet, som finns upptaget i reservationen 5, vilkenjag nu genast ber att få yrka bifaU till. Den statliga kulturpolitiken, m. m. Den stafliga kulturpolitiken, m. m. En av de viktigaste och mest positiva tankegångarna ibetänkandet från var att det statliga kulturstödet måste kraftigtprioritera vad man kallar den frivilliga kollektiva skapande verksamheten. Bl.a. föreslog man ett s. k. lokalt aktivitetsstöd tUl kulturell verksamhet av detslag som inte faller inom de ramar som reglerna för .statsbidrag tillstudiecirkelverksamheten uppställer. tänkte sig två alternativavägar att förmedla detta lokala aktivitetsstöd - antingen viafolkbildningsorganisationerna eller via de kommunala kulturnämnderna. På dennapunkt föranledde betänkandet från en rätt intensiv diskussion.Därför väntade man med intresse på regeringens förslag i denna fråga. Menregeringen lade fram sin proposition och löste denna knut med ett endasvärdshugg. Regeringen avvisar helt förslaget om lokalt aktivitetsstöd. Manföreslår i stället ett statligt bidrag till experiment- och utvecklingsarbeteatt fördelas av det nuvarande . Men detta bidrag skall endast kunnautgå tUl föreningar och organisationer, vilket vi finner att vi inte kan godta.Det är i alla fall så att helt tillfredsställande i sitt betänkandehar dokumenterat behovet av stöd tUl kulturaktiviteter av det slag som jagtalar om, varför påståendet i propositionen om att verksamheten med lokaltakfivitetsstöd ytterligare måste utfoi-skas inte är korrekt. Jag anser det varaett utslag av byråkratiskt tänkande och ett uppskjutande av saken på. Dessutom är den verksamhet till vilken lokaltaktivitetsstöd skuUe utgå tiU sin natur experimenteU bl, a, på grund av attavsikten är att den skall bedrivas i andra former än de traditionella och avbildningsorganisationerna tidigare tillämpade. Vårt partis motion 722 väcktes , och i den aktualiseras bl, a, frågan om utställningsersättningtill konstnärerna. Denna motion tas upp i reservationen 7, som jag ber att fåyrka bifall till. När vår motion 722 skrevs någon gäng i januari månadräknade man med att skulle framlägga sitt andradelbetänkande, som gäller kulturarbetarnas ekonomiska villkor. Men vet vibättre. Först väntar man nu detta delbetänkande. Destoangelägnare bUr det då att utan ytterligare dröjsmål ordna frågan omutställningsersättningar till konstnärerna, säger sig vara positiva tUlfrågan, men ändå blir det ingen lösning. Jag anser därför att det är hög tidatt denna fråga äntligen blir löst genom bifaU till motioner, där det yrkas attriksdagen i skrivelse till Kungl, Maj;t anhåller om förslag beträffandeett system för utställningsersättning till bildkonstnärerna. Jag ber därför,som jag sade tidigare, att fä yrka bifall tUl reservationen 7. I samma motion, nr 722, tar vi från vårt parti också uppfrågan om statsbidrag till kommunala konstsalonger samt tillkonstnärskooperativa utställningslokaler. Inte heller här anser vi detnödvändigt att skapa ytterligare dröjsmål genom att invänta nästa delbetänkandefrån . Det gäller en mycket brännande och vital fråga för allakonstnärer, vilken verkligen pockar på sin lösning, och jag ber därför herrtalman, att få yrka bifall också till reservationen 8. I motionen 1721 kommunisterna begär vii yrkandena 4 och 5 särskUda ekonomiska insatser vad gäller kulturell verksamhetbland barn och invandrare. Vad först beträffar kulturell verksamhet bland barnär vi överens med utskottet om att barnkulturfrågorna kommer att ägnasfortlöpande intensiv uppmärksamhet, som det står i betänkandet. Propositionenhar uppmärksammat att just barn och ungdom är mer utsatta förkulturkommersialismens verkningar än andra grupper. Men denna uppmärksamhet ipropositionen har inte lett till några åtgärder. Det anser vi vara oförsvarligt.Inte minst fordras det ekonomiska resurser för att kunna möta den kommersialismsom man talar om. Vi anser därför vårt yrkande att hos Kungl. Maj;tanhåller om förslag tiU anslag till kulturell verksamhet bland barn vara heltbefogat. Jag ber därför också att få yrka bifall tUl reservationen 9. Ungefär samma förhåUande kan sägas gälla invandrama. De äri likhet med barn och ungdom mer än andra utsatta för kulturkommersialismensnegativa verkningar. Även i detta fall hänvisar nu utskottet till utredningarsom skall komma, bl. a. tUl invandrarutredningen och tUl litteraturutredningen,men vi anser att dessa nu pågående utredningar inte på något sätt utesluter redan nu på ett bättre sätt uppmärksammar invandrarnas kulturella frågor.Som ett led häri kräver vi ett särskUt anslag tiU respektiveländerorganisationer att användas tUl stöd för kulturell verksamhet blandinvandrarna. Jag ber härmed att få yrka bifall tiU reservationen 10. a. så sent som förra åreti motionen 169 har kommunisterna uppmärksammat detotillräckliga tidskriftsstödet. föreslår departementschefen en liten höjningav detta med , vilket i stort sett knappast räcker tiU mer än atttäcka realkostnadsökningarna för de tidskrifter som erhåUer statligt stöd.Det tillåter under inga omständigheter att några fler tidskrifter kommer ifråga. Detta anser vi rimma mycket dåligt med strävandena att bygga ut detstatliga stödet tiU kulturyttringar som hotas att dö ut i kampen mot ekonomiskövermakt. I en intervju i sägerutbildningsministern följande: "Den ekonomiska situationen blir alltsvårare för facktidskrifter, förbundstidningar och ideella tidningar. Derasbetydelse för debatten i landet är ju så undervärderad, och vi kan inte passivtse hur deras situation förvärras." Nej, just det. Detta är alldeles riktigt, men i konsekvensdärmed måste också högre anslag ställas till förfogande. Med vår motion nr1721, yrkande 7, föreslår vi därför att tidskriftsstödet höjs tUl 2 miljonerkronor för kommande budgetår, alltså med ytterligare . Vi menarockså att denna höjning skall utgå i form av grundbidrag. Med vad jag anfört ber jag att få yrka bifalltill reservationen 16 beträffande tidskriftsstödet. Det svenska kulturlivet är starkt präglat av demotsättningar som karakteriserar samhäUet i stort. Både kulturlivet i vidmening och kulturen i betydelsen konstnärlig verksamhet utarmas. Ytterst är jukulturrådets betänkande och andra statliga initiativ till stödåtgärder endasten bekräftelse på detta. Ett exempel på det svenska samhällets kulturfientlighet ärde motsättningar som råder mellan de kulturkommersiella krafterna och de Den statliga kulturpolitiken, m. m. Den statliga kulturpolitiken, m. m. Dessa motsättningar har starkt tillspetsats under det senastedecenniet. Kulturarbetarnas verksamhet har allt svårare att få plats i vårtsamhälle. Deras arbete kan inte göras lönsamt och deras insatser har attkonkurrera med masskulturprodukter, vilket gör det omöjUgt för den seriösakulturen att skaffa sig en förankring bland bredare grupper av befolkningen. Kulturarbetarnas oppositionsställning mot den kommersiellakulturens makthavare har accentuerats, och nya vägar har lagts för att spridaden progressiva, seriöst arbetande kulturen när de s. k. traditionella kulturvägarnainom organisationerna av folkrörelsetyp har visat sig inte kunna utgöra ettalternativ till den kommersiella kulturen. Detta är bakgrunden till att kulturlivet i i dagrymmer en starkt expanderande sektor, som går under namnet fria grupper ochensembler. Dessa utgör det viktigaste alternativet till monopolensmasskultur och bildar den faktor som verksammast kan bidra tUl den spridning avkulturen som förespråkas av . Därför anser vi att det statligastödet till just dessa grupper är av mycket stor betydelse, och därför är ocksåde i propositionen föreslagna anslagen alldeles för snålt tilltagna; jag ärändå medveten om att det här handlar om en fördubbUng. Definitionen av begreppet fria grupper och ensembler ochgränsdragningen mellan yrkesverksamma och icke yrkesverksamma grupper kan varaett problem, och för tUlfället är det enda effektiva sättet att undanröja derisker dessa faktorer innebär för de fria grupperna och deras framtid attkraftigt höja anslaget till dem. Med hänvisning till vad jag anfört om de fria gruppernaoch mindre ensemblerna anser jag det vara mycket angeläget att anslaget höjsmer än vad som föreslagits i propositionen. Ett rimligt krav bör vara en höjningmed 1,9 miljoner utöver propositionens förslag. Jag ber därför att få yrkabifall tiU reservationen 18 b. Skulle denna reservation falla, yrkar jag iandra hand bifaU till reservationen 18 a, som också vill höja anslaget till de fria grupperna och de mindre ensemblerna. Vad jag anfört beträffande de fria grupperna gäUer tillmycket stor del också centrumbildningarna. Genom dessa sammanslutningar av typFörfattarcentrum och Teatercentrum bedrivs en framgångsrik uppsökande ocharbetsförmedlande verksamhet av och bland kulturarbetare. Men även för dettaändamål är medelstilldelningen för knappt tilltagen. Vpk hävdar i motionen1721, yrkande 3, att även centrumbildningarna skall få 1,9 miljoner kronorutöver vad departementschefen har föreslagit. Departementschefen säger på s. 315 i propositionen attcentrumbildningarnas arbete bör få utvecklas vidare, och han förordar enökning av det ekonomiska stödet - dock enligt vår uppfattning en otUlräckligökning. Men sedan skriver departementschefen på samma ställe i propositionenatt frågan om centrumbildningarnas arbetsförmedlande verksamhet skall beredastillsammans med kommande betänkande, varför departementschefeninte nu är beredd att ta upp den frågan. Men, herr talman, centrumbildningarnahar arbetsförmedlande verksamhet som är av den allra största vikt förmånga kulturarbetare och för deras möjligheter till arbetstillfällen. Man kanju inte bortse från detta när man bedömer anslaget. Jag ber, herr talman, att få yrka bifall tiU reservationen20 i kulturutskottets betänkande nr 15 och i övrigt till de reservationer därmitt namn förekommer. i Lane-Herrestad (c) kort genmäle; Det är klart att man kan tänka sig olikalösningar när det gäller att medverka tUl en ökad aktivitet i grupperna, ochdet kan åberopas att olika förslag har framförts. Men får man justanna för något och föreslå det. har utskottet inte funnit anledning attföreslå något avsteg från propositionen i fråga om grunderna för det nyabidraget. Men vi är självfallet medvetna om att de bidragsgrunder som föreslåskan komma att behöva revideras . Man får ändå räkna med att studieförbundenockså är förankrade i olika grupper, i folkrörelser med skiftande inriktning,och man kan väl hoppas på en verksamhet med en bred förankring på det sättet.Vi har som sagt inte kunnat biträda vad fra föreslagit i fråga om detlokala aktivitetsstödet. Frågoma om utstäUningsersättningar, som det här har talatsom, är ju gamla bekanta. Man vill nu i reservationen 7 ha särskilda statsbidrag för utställande konstnärer. Det finns väl anledning att förmoda att dettaockså skall bli föremål för överväganden när det kommer förslag omkulturarbetamas ersättningar och deras vUlkor i övrigt. Sedan kan man naturligtvis säga: Hur långt ned skallstaten gå i detaljerna? OrganisationsUvet kan ju också förväntas få ökad verksamhet,och man kan väl där komma överens med dem som har utställningar så att de fårersättning och rimliga förhållanden. I fråga om kommunala konstsalonger har åberopats enutredning den kommunalekonomiska utredningen. talade om att mannu har en annan utredning som man alltså kan hänvisa tiU. Men vi har frånutskottets sida sagt att vi har förståelse för behovet av utställningslokaler.Vi har emeUertid inte kunnat följa reservanterna och föreslå att det skaU utgåstatsbidrag på just det här speciella området. Man kommer in på väldigt mycketdetaljer om man skall föreslå att det skall utgå statsbidrag på det och detområdet med så och så många procent. När det gäller invandrarna vill jag helt instämma med fruRyding i att det är viktigt att observera deras situation och se till att defår möjligheter tiU kulturell aktivitet. (vpk) kort genmäle: Det är klart, i Lane-Herrestad,att vad vi beslutar kan behöva revideras . säger att frågan om utställningsersättningoch kommunala konstsalonger skall bli föremål för överväganden. Men dethjälper ju inte våra konstnärer , och deras problem är inte av gårdagensdatum, utan det har varit samma problem för konstnärerna.Problemen har blivit "föremål för överväganden" vartenda år utan attdet resulterat i någonting. Jag har full förståelse för konstnärerna som nuäntligen vUl se resultat. å sin sida säger att han har full förståelse för våra krav Den statliga kultur-poUtiken, m. m. Den statliga kulturpolitiken, m. m. när detgäller invandrarna. Det är roligt att höra, men det hjälper heller inteinvandrarna när det gäller att få ekonomiska bidrag för att de skall kunnabibehålla eller utöka sin egen kulturella verksamhet. På samma sätt är detbeträffande barnkulturen. Det är konkreta förslag och konkreta åtgärder naturligtvis av ekonomiskt slag, tyvärr som här behövs, och det är detta somvi har tagit upp i reservationerna och som vi vill ha genomfört . i Lane-Herrestad (c) kort genmäle: När det gäller invandrarna är det på det sättetatt invandrarutredningen är i slutskedet av sitt arbete. Då tror jag det ärklokare att avvakta utredningens förslag, så att gången får vara den vanliga.Det är bättre än att man gör någonting som man kanske sedan får ändra på någonting som ena stunden kan bli till glädje men andra stunden tillbesvikelse. Jag har full förståelse för att vi måste observerainvandrarnas kultureUa situation. Vi kan lära oss mycket av dem genom att defår tillfälle att utöva kulturell aktivitet här. Vi skall integrera dem i vårverksamhet, men de skall också få möjlighet att utöva aktiviteter som de så attsäga för med sig från sina hemländer. På det sättet måste invandrarna kunnaupprätthålla sin kulturella situation. Detta är så viktigt och så väsentligt, och det gäller väldigtmånga frågor. Det gäller t. ex. lokalfrågorna, biblioteksverksamheten, språket,radion, teatern och musiken. Alla dessa områden måste vi som sagt observera, menutskottet har inte ansett sig nu kunna gå in för vad föreslår ireservationen. Förståelsen finns emellertid. Vad barnkulturen beträffar vUl jag nämna att synpunktersenare kommer att framföras från utskottets sida. (vpk) kort genmäle: Jag förstår de synpunkter som iLane-Herrestad nu senast anlägger. Men jag kan inte förstå att det på någotsätt skulle skada invandrarna och deras kulturella verksamhet om vi nu beslutaratt invandrarna skall ha ekonomiskt stöd. Hur det än kommer att bli i framtidenfordras det ju pengar, och därför anser jag att det vore riktigt om vi fattarbeslut härvidlag . i (s): "Kulturell jämlikhet är Uka angelägensom ekonomisk och social jämlikhet. Det materiella välståndet är en nödvändigförutsättning för människors frigörelse från tvång, otrygghet och bekymmer.Det är också en grund för människors möjligheter att ta till vara sinainneboende möjligheter. Möjligheter till kulturella upplevelser följer dockinte automatiskt med ökat materiellt välstånd. På samma sätt som det krävsmålmedvetna insatser för att skapa social och ekonomisk utjämning krävs detmålmedvetna insatser för att demokratisera kulturlivet." Det här anförda är citat ur sammanfattningav propositionen 28 om den statliga kulturpolitiken, som vi också har citerat ikulturutskottets betänkande. Historien uppvisar många exempel på hur kulturpolitikenhar använts som ett av de främsta medlen i förtryckets tjänst. Diktatorer avskilda slag har alla insett att den fria konsten, sången och dikten är de mesteffektiva medlen i kampen för frihet. Därför tillåts inte en fri kultur. Tyvärr gäller detta konstaterande inte enbart om passeradeskeenden i historien. Också , just , vilar det kulturpolitiskatrycket tungt och kvävande över många länder och folk. En fri kultur är ett grundelement i en demokrati. Meningen demokrati är fullkomlig.