prot · FX09141 · 1974-12-31 00:00:00 — I den större sammansättningen skall det vara fyra partsrepresentanter -två från varje sida - och i den mindre en från varje sida. Detta betyder allpartsrepresentanterna kommer att få ett myckel starkt inflytande i domstolen,och de kommer, i varje fall i den större sammansättningen, att kunna domineraden eftersom de har majoritet. Detkan inte vara principiellt riktigt atl de som är direkt utsedda sompartsrepresentanter skall vara i flertal i förhållande till de lagfarna ledamöterna.Mina tidigare noterade frågetecken beträffande organisationernasrepresentativitet kommer in också här. Detär sedan anledning att även på denna punkt påpeka att det blir fråga omtolkning av allmän civillag, och del gör atl om man nu skall ha ensammansättning av lagfarna ledamöter och partsrepresentanter -då det alltsåinte är fråga om den gamla nämndinstituiionen - finns det inget tillräckligtmotiv för att låta partsrepresentanterna vara flera än de lagfarna ledamöterna.Om bostadsdomstolen därför görs domför med fem ledamöter, av vilka tre ärlagfarna och två inlresseledamöter, en från varje sida, så når man det härmålet. Dä kan man också i vissa speciella fall byta ut en av de lagfarnaledamöterna mot en teknisk ledamot. Reservationen5 gäller bevisupptagning i hyresnämnd. Den innebär atl det skall bli störremöjligheter att fä etl fullständigt processmaierial redan i första instans. Delblir ju särskilt viktigt i ett tvåinstanssystem, då annars slutinstansen i storutsträckning kommer att tvingas uppta ny bevisning. kommer senareatt behandla den reservationen ytterligare. Lätmig slutligen, fru talman, också säga ett par ord om reservationen 3, somgäller förslaget om att del skall finnas möjlighet att arbeta med tekniskledamot i bosiadsdomstolen. Reservanterna där går emot det förslaget. Det ärväl så att det i åtskilliga av de här aktuella målen finns teknisktkomplicerade frågor. Man kan länka sig vissa typer av bruksvärdesmäl ochbostadssaneringsmål. Jag föreställer mig dä att det för domstolen ofta ärvärdefullt att ha tillgång till en teknisk ledamot i domstolen. Vihar ju också redan erfarenheter av tekniska ledamöter i olika domstolar. Sedanlång tid tillbaka har del funnits på vattenrätissidan och ' sedan några årtillbaka också i fastighetsdomstolarna. Från arbetet i fastighetsdomstolarnakan jag av egen erfarenhet säga att del är en stor fördel att ha tillgång tillteknisk sakkunskap i domstolen genom att en av domstolens ledamöter besitterdenna sakkunskap. Däremot har det varit en svaghet att hovrätt i handläggningav mål som har fullföljts från fastighetsdomstol inte haft motsvarande tillgånglill teknisk ledamot, en svaghet som emellertid har rättattill. Jagvill alltså, när det gäller frågan om teknisk ledamot - och om nubostadsdomstol över huvud taget skall förekomma - tillstyrka attbosiadsdomstolen får möjlighet att arbeta med en sådan ledamot på sätt somföreslås i proposilionen. Med della vill jag yrka bifall till reservationerna 2, 4 och 5. Lagförslagom bostadsdomstol, m. m. Underdelta anförande övertog fru tredje vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. (vpk): I vpk-motionen 1925 yrkar vi avslag pä förslaget i propositionen 151om inrättandet av en bostadsdomstol. I reservationen I till nu förevarandebetänkande frän lagutskottet följs motionsyrkandet upp. Jag skall ge en kortmotivering till vårt ställningstagande. Iförutsättningarna för inrättandet av en bostadsdomstol ingår att hyresregleringenavskaffas och att avvecklas den 1 juli1975. Vänslerpartiet kommunisterna molsäller sig såväl en avveckling av hyresregleringensom en avveckling av . Av detta följer logiskt all vi ocksåmotsätter oss inrättandet av en särskild bosiadsdomstol som skall ta överhyresrådets tidigare uppgifter. Inrättandetav en särskild bostadsdomstol innebär att man, med avsteg från praxis i övrigtinom svenskt rättsväsen, inrättar en specialdomstol Lagförslagom bostadsdomstol, m. m. för viss typ avrättslvister. Det innebär också an vi får ytleriigare en specialdomslol av typarbetsdomstolen, där partsrepresentanter har ell utslagsgivande infiytande. Delhar anförts i debatten kring den föreslagna bostadsdomstolen att statenshyresråd funnits till och fungerat utan alt någon veteriigenframfört någon kritik mot detta. Samma sak anför lagutskottets majoritet i sinskrivning. Vi menar alt en sådan jämförelse mellan hyresrådet och den nuföreslagna bosiadsdomstolen inte kan göras. Statenshyresråd har haft att verka inom ramen för en hyresreglering som satt gränseruppåt för höjning av hyrorna. Dä nu hyresregleringen föreslås avskaffad blirläget ett annat. Bosiadsdomstolen kommer att täcka ett vidare fäll och hamindre restriktioner i sitt handlande än vad hyresrådet haft. Vi anser därföratt den omständigheten atl hyresrådet fungerat förhållandevis invändningsfrittunder mänga år inte utgör grund för antagandet att den föreslagnabostadsdomstolen kommer all fungera lika 'oomstritt. Enspecialdomstol med partsrepresentanter, där parterna uigöres av organisationerpå hyresmarknaden, innebär en hell annan princip än den som tillämpas vidvanliga domstolar. Del betyder i praktiken att en part i en hyrestvist måstetillhöra en i domstolen företrädd partsorganisation, om den ifrågavarandeparten skall kunna komma lill tals i bostadsdom-stolen. Delta sammanhänger meddet naturiiga förhållandet atl organisationerna inte gärna kan företräda andraän sina medlemmar. Såväl hyresgäster som fastighetsägare måste alltså vara organiseradei de organisationer som har partsrepresentanter i fastighetsdomstolen för altkunna bli företrädda. Dettainnebär en sorts indirekt organisationsivång och även, om man vill uttrycka detsä, införandet av en korporativistisk princip där de enskilda måste låta sigföreträdas av organisationer. Även om man skulle acceptera att hyresgästernaskall företrädas av sin organisation, så inger graden av anslutning lill dennaorganisation betänkligheter. Det förhåller sig nämligen så att av 350 000enskilt anslutna medlemmar i hyresgästföreningarna tillhör hushålli allmännyttigt ägda fastigheter - där medlemsavgiften debiteras tillsammansmed hyran - och hushåll som bor i privat ägda fastigheter. Densenare kategorin fastigheter finns företrädesvis i storstäderna och främst då iStockholm, där tvisterna är ojämförligt mest förekommande. Parternapå hyresmarknaden, som också föreslås få utse partsrepresentanter tillbosiadsdomstolen, träffar på riksplanet uppgörelser som berör samtligafastighetsägare och hyresgäster. Det är inte alltid så atl en träffaduppgörelse har stöd bland en majoritet av hyresgästerna. Inte ens ommajoriteten av de organiserade hyresgästerna skulle stödja en viss uppgörelseär det säkert atl ett sådant stöd föreligger från alla hyresgäster. kan ha träffats över huvudet på hyresgästerna och således utan attdessa har haft möjlighet att godkänna den ifrågavarande uppgörelsen. Detförefaller inte särskilt sannolikt att ett tvis- lemål som går utom ramenför en sådan central överenskommelse kan få en för den klagande positivlösning. Det är troligare alt partsrepresentanterna i bosiadsdomstolen kännersig bundna av den centrala uppgörelsen och avkunnar dom i enlighet med den ramsom denna uppgörelse gett. Samma torde bli fallet om parternas representanterträffat överenskommelse på det lokala planet. Att det sedan i propositionensägs all partsrepresentanterna i bosiadsdomstolen skall fungera som obundnadomare torde inte kunna ändra på det sakförhållande jag nu pekat på. Jagvill också i det här sammanhanget framhålla att man, trots klart uttaladesyften i propositionen alt uppnå enhetlig rättstillämpning på hyresmarknaden,inte har lagit med frågan om överprövning av arrendenämndernas avgöranden.Hyresnämnderna och arrendenämnderna har likartad karaktär, och förfarandet vidtvister regleras i en gemensam lag, lagen om arrendenämnder och hyresnämnder.Vi har i vår motion ansett del anmärkningsvärt att man inte sökt finna ensamlad lösning då man nu inrättar en särskild domstol för överprövning. Deallvariiga betänkligheter jag här har anfört har vi funnit så vägande att vigått emot inrättandet av en bosiadsdomstol av i propositionen föreslagen typ.Om nu ändå beslutar om inrättande av en bosiadsdomstol kommer desssätl all verka i praktiken att bli avgörande för vår inställning ifortsättningen. Men som vi ser det tycks förutsättningarna inte vara goda urhyresgästernas synpunkt. Jagyrkar därför, fru talman, bifall till reservationen 1, som är fogad tilllagutskottets betänkande nr 36. Lagförslagom bostadsdomstol, m. m. iStockholm (s): I lagutskottets betänkande nr 36 behandlas förslaget tillbostadsdomstol. Propositionen om inrättandet av en bosiadsdomstol innebär atten specialdomstol för prövning av hyresnämnds avgörande skall inrättas från denI . Domstolen skall vara enda överinstans för de ärenden som enliglnuvarande ordning fullföljs från hyresnämnd lill allmän domstol eller tillstatens hyresråd. Bosladsdomstolensledamöter föreslås beslå dels av lagfarna ledamöter, dels av s. k.intresseledamöter. Intresseledamöterna skall utses efter förslag av bl. a.partsorganisationerna på hyresmarknaden. I mål med inslag av teknisk natur, t.ex. bostadssaneringsmål, skall en av de lagfarna ledamöterna kunna bytas ulmot ledamot med teknisk utbildning. Domstolen är domför antingen med sjuledamöter eller med fyra ledamöter. Intresseledamöterna föreslås påfastighetsägarsidan utgöras av företrädare för allmännyttiga bostadsföretag,enskilda fastighetsägare eller bostadsrättsföreningar, beroende på vad förslags faslighet tvisten rör. På hyresgästsidan skall delta intresseledamötersom är förtrogna med bostadshyresgästers förhållanden. När det är fråga omprövning av överlåtelse av hyresrätt lill lokal skall en styrelseledamot varaförtrogen med näringsidkande hyresgästers förhållanden. Den nuvarandeöverinstansen, , föreslås upphöra när Lagförslagom bostadsdomstol, m. m. betänkande har fogats fem reservationer. I två av dem yrkas avslagpå förslaget om bostadsdomstol. Ireservationen 1, som hänför sig till en motion från vänsterpartietkommunisterna, yrkas avslag på propositionen i dess helhet. I reservationen 2,som hänför sig till en moderatmotion och en centermotion, yrkas avslag päförslagel om bostadsdomstol. Lät mig först konstatera au förslagel om all inrätta en bosiadsdomstolär en viktig och angelägen reform. De erfarenheter som gjorts under de fem årsom förflutit sedan den senaste reformen av hyreslagstiftningen genomfördesoch statliga hyresnämnder inrättades visar atl det föreligger ett mycket stortbehov av en överinstans för prövning av olika hyresmål. Efter1968 års reform har de statliga hyresnämnderna fäll åtskilliga andra uppgifterän de egentliga hyresärendena, dvs. ärenden enligt hyreslagen ochhyresregleringslagen. Instans- och fullföljdsordningen är inle enhetlig för deolika ärendekategorierna. Vissa frågor kan överklagas från hyresnämnd tillfastighetsdomstol och från denna vidare till hovrätt -och ibland ända upp tillhögsta domstolen. 1 andra ärenden gäller att talan mot hyresnämndens avgörandei stället skall föras direkt hos . Dethar upplevts som en allvarlig brist i det nuvarande prövningssystemet att detsaknas möjlighet att genom en central högsta instans få lill slånd en enhetligräiisiillämpning. Inte minst gäller delta mål rörande principerna förfastställande av bruksvärdehyror. Där har skilda uppfattningar kommit lilluttryck i olika avgöranden från fastighetsdomstolar. Vissa av dessa avgörandenhar blivit mycket uppmärksammade och uppfattats som vägledande vid hyressättningenförändra lägenheter, något som strider mot den roll som dessa domstolarförutsattes spela när del nuvarande prövningssystemel infördes. Det nuvarandesystemet med ett stort antal slutinstanser i bruksvärdemålen uppfyller alltsåinte del behov av auktoritativa och vägledande avgöranden som visat sigföreligga. 1 utskottet råder också en samstämmig uppfattning om detta. Denutredning, hyresprocesskommiiién, som framlade förslaget om inrättande av enbostadsdomstol var enhällig. Förslagel fick även under remissbehandlingen ettövervägande positivt mottagande. Avslagsyrkandeti moderatmotionen grundas främst på uppfaitningen alt en specialdomstol intebör tillskapas för att handlägga tvister på det hyresrättsliga området. Vidarekritiseras propositionens förslag när det gäller begränsningen avprövningsförfarandet till två instanser. Fråganom att reformera hyresprocessen är ingalunda ny. Lagändringar har visserligengenomförts , men det har visat sig bli alltmer nödvändigtatt omarbeta hela regelsystemet. Jag vill i delta sammanhang bara erinra om aulagutskottet och 1973 behandlade fullföljdsfrågan och vid dessatillfällen uttalade sig till förmån för en omarbetning av hyresprocessen.Systemet med etl stort antal slut- instanser i vissa typer avmål, t. ex. bruksvärdemålen, är klart olämpligt, och det är nödvändigt med enordning som bättre tillgodoser behovet av vägledande avgöranden. Ibruksvärdemålen finns det i stort sett lika många slutinstanser somunderinslanser. Detta kan inte vara en eftersträvansvärd ordning. Imotionerna 1927 och 1928 framhålls att det är ett utmärkande drag för detsvenska domstolsväsendet att de allmänna domstolarnas kompelens är mycketvidsträckt. I lagutskottets betänkande framhålls då det gäller avvägningenmellan allmänna domstolar och specialdomstolar all det är en vikiig princip medfast förankring i svensk rättstradition att ha specialdomstolar bara inom snävtbegränsade områden. När det gäller hyreslvisier kan det emellertid konstaterasatt sådana i myckel stor omfattning handläggs utanför deallmänna domstolarnas ram, nämligen hos hyresnämnderna och hos statenshyresråd. Det är alltså inte fråga om någon principiell nyordning när man nuföreslår inrättandet av en bostadsdomstol. HerrWinberg påstod i sitt anförande att man gjorde ett principiellt avsteg 1969 närde statliga hyresnämnderna inrättades. Det är inte en riktig historieskrivning.Hyresnämnder fanns redan tidigare i regi. Del enda som skedde är 1969var att huvudmannaskapet överfördes från kommunerna till staten. Densammansättning som bosiadsdomstolen föreslås få är i stort sett kopierad på densammansättning som hyresrådet och för övrigt också arbetsdomstolen har. Det ärförvånansvärt all man nu vill ifrågasätta lämpligheten av detta, eftersom dennaordning fungerat utan någon som helst anmärkning . Ettförverkligande av talet om att prövning av tvister av det slag som avses ipropositionen bör läggas på de allmänna domstolarna är att vrida klockantillbaka, och det skulle innebära ett underkännande av en ordning som fungeratväl . Moderaternaoch vänslerpartiet kommunisterna har en gemensam linje när det gällermotiveringarna till all man inte skall inrätta en bostadsdom-stol. Detviktigaste motivet för deras avslagsyrkande är, såvitt jag förslår, motståndetmot och misstänkliggörandet av atl partsorganisationerna på bostadsmarknadenskall vara representerade i domstolen. I moderaimo-tionen framhålls att störrerättssäkerhet och mer betryggande garantier för medborgarinfiylandet skapasgenom alt man har allmänna domstolar än med ett system som innebär attintresseorganisationerna, dvs. hyresgäströrelsen och fastighetsägarna, blirrepresenterade i domstolen. 1vänslerpartiet kommunisternas moiion framhålls att det kan befaras attintresseledamöierna kommer atl känna sig bundna av riksomfattande eller lokalaöverenskommelser som träffas mellan parisorganisationerna på hyresmarknaden.Hela detta resonemang motsägs emellertid av de verkliga förhållandena. har, som jag framhöll, partsorganisationernavarit representerade, och ingen som helst kritik har framförts med anledning avdetta. Tvärtom, i vpk;s motion Lagförslagom bostadsdomstol, m. m. Lagförslagom bostadsdomstol, m. m. yrkas ju att hyresrådetskall bestå. Arbetsdomstolen, som verkat , har även denrepresentation från intresseorganisationerna, nämligen intresseorganisationernapå arbetsmarknaden. Om arbetsdomstolen har kritiserats för någonting, så inteär det för att parterna på arbetsmarknaden är representerade i domstolen. Nej,förklaringen till den något oheliga alliansen mellan ochvänsterpartiet kommunisterna i den här frågan fär sökas pä annat häll. Avgammal tradition har organisationerna på bostadsmarknaden haft möjlighet attdelta i och få inflytande på rättstillämpningen. Det började med att de fickrepresentation i s. k. hyresivislnämnder . fickorganisationerna utse representanter i de kommunala hyresnämnderna och i denför hela landet gemensamma överinstansen -. När de kommunalanämnderna avlöstes av statliga hyresnämnder, var det inte tal om annatän atl partsorganisaiionerna även där skulle fä utse representanter. Detborde inte vara nödvändigt men bör kanske ändå framhållas i detta sammanhangalt ullrycket intresseledamot självfallet inte betyder atl en sådan ledamotskall känna sig bunden i sin dömande verksamhet lill det iniresse som han kansägas representera. Alla ledamöter i bosiadsdomstolen utövar en dömandeverksamhet och skall inte uppfattas som företrädare för bestämdapartsintressen, ulan tvärtom som självständiga domare. De har även avlagtdomared. All trots detta ifrågasätta dessa ledamöters opartiskhet är som jagser det en allvarlig anklagelse. Denna ordning har i 32 är fungerat ihyresrådet och i 45 är i arbetsdomstolen. Del finns ingen anledning att utgåifrån att del skulle fungera på ett annat sätt bara därför att man nu införbostadsdomstolen och ger den i förhållande lill hyresrådet delvis utvidgadeuppgifter. Intresseledamöterna är utsedda för alt tillföra domstolenfackkunskap och ge domstolen en särskild förankring hos bostadsmarknadensorganisationer. HerrWinberg tog upp frågan om hur pass representativa intresseorganisationerna ochsärskilt dä hyresgästorganisationerna är - om jag inle missförstod honom.Statistiken visar, vilket mycket väl vet, attorganisaiionsprocenten för det allmännyttiga beståndet i landet som helhet och i . På den privata sektorn är del organiserade hyresgäster i . Finns det, ,någon annan organisation som är representativ för hyresgästerna, om nu inteHyresgästernas riksförbund skulle vara tillräckligt representativt? centermoiion ifrågasätts propositionens förslag att en av juristdomarnaskall kunna bytas ul mot teknisk ledamot i mål med inslag av tekniska frågor.Som exempel på sådana mål kan nämnas bruksvärdemål, bostadssaneringsmål och tvångsförvaltningsmål.I moiionen föreslås att erforderlig teknisk expertis i stället för att ingå ibostadsdom-stolen som dömande ledamöter bör i första hand tillkallas genom parternasegen försorg, dvs. det tekniska kunnandet skall representeras i form avsärskild sakkunnig inför domstolen. Detär ingenting nytt att en domstol har en teknisk ledamot. Sädana ledamöter finnsredan i fastighetsdomstol och i vallendomstol. Samma sak gäller för övrigt ävenvaiienöverdomstolen. Erfarenheterna från sådana ledamöters medverkan idomstolarna är positiva. Inte minst har det visat sig vara nyttigt med enmeddomare, som i samarbete med de lagfarna ledamöterna kan medverka ibedömningen av materialet i målet utifrån den fackkunskap och erfarenhet hanbesitter. Närdet i den reservation som avgivits i anslutning till denna moiion talas om attparterna i praktiken inte torde få tillgång till eller tillfälle alt yttra sigöver sådana sammanställningar och analyser av tekniskt material som teknikernkan komma all bidra med under målets handläggning och underdomsöverläggningen, sä är det ingenting som speciellt hänför sig till delförhållandet att man har en tekniker i domstolen. Samma resonemang kan nämligenföras när del gäller en juristdomare. Det är en stor fördel atl teknisksakkunskap är företrädd inom domstolen även under domsöverläggningen och iarbelel med atl avfatta domen. Bostadsdomstolenkan, som jag redan framhållit, sammanträda i två sammansättningar, dels enstörre med sju ledamöter, dels en mindre med fyra ledamöter. När domstolensammanträder med sju ledamöter, skall tre vara lagfarna och fyrainlresseledamöter. När domstolen sammanträder med fyra ledamöter skall tvåvara lagfarna och tvä vara intresseledamöter. I en moiion kritiseras förslagetau intresseledamöierna i den större sammansättningen skall kunna överrösta delagfarna ledamöterna. I reservationen 4 hävdas att kravet på domstolens oväldoch opartiskhet på ett bättre sätt upprätthålls om domstolens jurisldomare ärfiera än de domare som representerar partsorganisationerna. Inteheller här innebär förslaget i proposilionen något principiellt nytt ellerrevolutionerande. har en liknande sammansättning. Även iarbetsdomstolen har man alltid haft detta slag av sammansättning, och det ärväl ingen som på allvar vill påstå all lekmannaledamöterna iarbetsdomstolen uppfattar sig själva som representanter för de tvistandeparterna och inle som självständiga domare. Inie heller förhåller det sig såatt part avhålls från all instämma en tvist till arbetsdomstolen av denanledningen att han inle är representerad i domstolen. De farhågor sommotionärerna framför är ogrundade. Förslagel får också ses mot bakgrund av denställning på bostads- och hyresmarknaden som partsorganisationerna genomhyreslagstiftningen kommit att inta. Isamma reservation framhålls vidare atl bosiadsdomstolen i högre grad änarbetsdomstolen och hyresrådet skulle ha alt handlägga tvister av allmäntprivaträttslig natur som skall prövas enligt allmän civillag. påslåendeär tvivelaktigt för atl inle rent ul säga felaktigt. Arbetsdomstolenhandlägger en rad tvister av allmänt privaträtlslig natur. Reservationen5, slutligen, tar upp frågan om bevisupptagning i hyresnämnd. I reservationenyrkas bifall till motionen 1974:1926, där det hävdas att det inle är lämpligtatt begränsa möjligheterna alt föra muntlig bevisning vid hyresnämnderna påsätt som föreslagits i propositionen. Lagförslagom bostadsdomstol, m. m. Lagförslagom bostadsdomstol, m. m. Närdet gäller bevisningen i hyresnämnd vill jag först konstatera att inrättandetav bostadsdomstolen leder lill att hyresnämndsförfarandel måste ändras så allformell, muntlig bevisning kan förebringas vid nämnden i alla slags ärenden.Viss bevisning kan redan nu förebringas vid hyresnämnden.Bevisupptagningsreglerna får emellertid inte i väsentlig mån minskahyresnämndsförfarandets stora fördelar i fråga om enkelhet, billighet ochsnabbhet. är det ofta den enskilde själv som för sin talan. Ombostadsdomstolen inte skulle ha möjlighet att ta upp ny bevisning, vilket ärinnebörden av reservationen, skulle det därför för den enskilde som själv försin talan le sig stötande all förlora ett mål av formella skäl, därför au haninte lagl fram en fullständig utredning vid hyresnämnden. Den lösning somförordas i proposilionen är med andra ord en ändamålsenlig avvägning mellan deolika synpunkter som gör sig gällande. Med detta ber jag att få yrka bifall till utskottets hemställan på allapunkter, vilket innebär avslag på de reservationer som fogats till betänkandet. () kortgenmäle; Jag tror att i inledde sitt anförande medalt säga ungefär som så att förslaget om inrättande av bostadsdomstol var enangelägen reform och att del föreligger ett stort behov av en överinstans; vihar etl alltför stort antal slutinstanser . Den första delen avhans konstaterande kan jag inte hålla med om. De andra delarna, att vi harbehov av en överinstans och att vi skall ha färre slutinstanser, kan jag hållamed om. Vadvi diskuterar är egentligen hur vi på bästa sätt skall utforma denna över- ochslutinstans, där jag för min del inte funnit atl tillräckliga skäl har anförtsför atl man skall gå från den generella principen att hälla samman en allmändomstolsorganisation, medan förmenar att det föreligger säspeciella skäl all vi bör ha den specialdom-stolsmodell som föreslås ipropositionen. Jag tror att det var någon av nobelpristagarna som i ell tal nämnde att vi skall skapa "rätt till alla och orätt till ingen".Vi kanske kan vara överens om att vi båda är ute efter det men tycker att vägendit är litet olika.