prot · FX0976 · 1974-12-31 00:00:00 — Grundtanken i svenskt försörjningsförsvar är att så långt som möjligt samma instans som har ansvaret för en verksamhet i fred även skall ansvara för den vid beredskap och krig. Ett tjugotal centrala myndigheter har pä detta sätt totalförsvarsuppgifter. Samordnande myndighet för försörjningsförsvaret är alltså överstyrelsen för ekonomiskt försvar. 40 I princip kan sägas att överstyrelsen eller annan myndighet inte behöver gåin med mer omfattande planering och förberedelser inom de sektorerdär de fredstida resurserna bedöms vara tillräckliga även för en beredskaps-eller krigssituation. Dock måste för alla områden som skall fungera i krislägenfinnas planer för tilldelning av arbetskraft i ett läge då krigsmakten ärmobiliserad. Vidare kan ransonering och andra bestämmelser för rätten attdisponera resurser komma i fråga. Inom de sektorer där man bedömer att kapaciteten i fredinte utgör en trygghet för krissituationer behövs större insatser. Nyproduktion måste inledas, t. ex. utökad ammunitionstillverkning förkrigsmakten, och för detta ändamål måste antingen resurserna tas från annanproduktion eller också vissa särskilda investeringar göras redan i fred för attproduktionen skall kunna starta eller utökas vid krig eller krigsfara. Det ekonomiska försvaret skall vid en avspärrning tryggakrigsmaktens, civilförsvarets och befolkningens nödvändiga behov av livsmedel,kläder, lakemedel, energi och andra försöriningsviktiga varor och tjänster.Dras vårt land in i krig blir denna uppgift ännu svårare, dä krigshandlingardirekt förstör eller försvårar utnyttjandet av tillgångar inom landet. Särskiltär koncentrationen av livsmedelsproduktion, livsmedelsindustri och lager i detstrategiskt utsatta alldeles uppenbar. Det ekonomiska försvaret måsteockså planera för återuppbyggnad av samhället efter krig. Uppgiften är inte enbart att underiätta försörjningen förförsvar och folk. Det ekonomiska försvaret skall också förhindra påtryckningarmot vårt land. Det kan uttryckas så att vår försörjningsberedskap bör varasådan att förväntningar inte skapas hos någon främmande makt att vårt land kanbetvingas enbart genom hot om ekonomiska åtgärder. Det ekonomiska försvaret skall alltså på i principlikartat sätt som andra delar av totalförsvaret minska sannolikheten för attSverige utsätts för övergrepp och påtryckningar. Det finns en tendens att vi får allt fler"kritiska" sektorer inom försörjningsförsvaret. Produktion ochlagerhållning koncentreras alltmer. Tillverkningen blir mer specialiserad.Kommunikationerna blir sannolikt mer sårbara. Elförsörjningen blir mer sårbar.Där kan man jämföra de stora kärnkraftverken med de i berg nedsprängdavattenkraftstationerna. Svenska företag utnyttjar alltmer utländskaunderleverantörer en faktor som också är av utomordentlig betydelse vidbedömningen av den svenska krigsmaterielindustrins förmåga att i ett skärptläge kunna öka sin produktion. En ytterst viktig faktor är de minskade lagren. Genom nyaplaneringsmetoder inom näringslivet, snabbare transporter och effektivaremetoder för lagerhantering har lagren av såväl råvaror och halvfabrikat somfärdigvaror minskat i förhållande till årsomsättningen. Ju mindre lager som finns inom näringslivet, desto störrelager kan på avgörande områden behöva ordnas i regi av överstyrelsen förekonomiskt försvar eller andra statliga myndigheter. En mellanform är s. k.subventionerad tvångslagring som kan åläggas näringslivet. Denna utveckling mot ett sårbarare näringsliv och ettnäringsliv i stark omvandling ställer väsentligt större krav på planering ochplanläggning från det ekonomiska försvarets sida. Denna planläggning och planering hänger dock i luften, om inte i Försvarspolitiken, m. m. m. m. bottenfinns en målsättning, t. ex. i fråga om den uthållighet och den standard iförsörjningen som det ekonomiska försvaret skall utgå från. Det är av fögavärde om många delar av försöriningsförsvaret har stor uthållighet men helasystemet ändå faller samman därför att en eller två viktiga element har enklart kortare uthållighet. De resurser som sätts in bör därför koncentrerastill de punkter som bedöms vara angelägnast, men dessa punkter kan antas varaolika i olika typer av angreppsfall och krisfall. års försvarsbeslut och perspektivplanearbetetinrättades s. k. miljöutredningar. Vi hade krigsmaktens miljöutredning ochbefolkningsskyddets mUjöutredning med representation från olika delar avtotalförsvaret, berörda fackmyndigheter, departement och forskare . Dessa utredningar skulle ange ett slags utgångsvärdeni form av bedömningar av möjliga internationella utveck-Ungar, som kunde gerisker för aggression mot vårt land, och även förhållanden inom landet avbetydelse för motståndsförmågan analyserades. Tyvärr tillsattes en liknande mUjöutredning för detekonomiska försvaret väsentligt senare än de andra utredningarna. Resultatetkunde därför inte ligga till grund försvarsbeslut mer än i mycketallmänna och alltför schematiska former. Avdelningschefen ,ordförande i , har i en skrift 1972, Långsiktsplanering inom det ekonomiskaförsvaret - den kom ut i Folk och försvars skriftserie , belyst de mycketstora luckor som finns i vårt vetande kring de faktorer som borde varaavgörande för det ekonomiska försvarets långsiktsplar nering. Vad som anförs iskriften torde äga giltighet även , kanske till följd av utvecklingen iännu högre grad. Det är därför angeläget att ett planeringssystem för detekonomiska försvaret fastställs. Vidare bör inom ramen för detta nya systemockså anges en målsättning för det ekonomiska försvaretsåsom styrning av dess verksamhet. Det är inte acceptabelt att ett sådantbeslut skall dröja alltför länge då långsiktsplaneringen för militärt försvaroch civUförsvar skall revideras. Tiden är så lång att åtskilligtinom det ekonomiska försvaret kan bli feldimensionerat om det inte finns enövergripande syn. Utskottet skriver i anledning av vår motion 402 bl, a, följande: "1 motionen------ lämnasen utförlig bakgrund till hemställan att det ekonomiskaförsvarets uppgifter skall utredas. Motionärerna anser att målen förförsörjningsberedskapen i väsentliga delar bör fastställas redan före år 1977och berör bl, a. möjligheterna till en särskild beredskap för s. k,fredskriser." Utskottet säger vidare att det inhämtat att regeringen avseratt tillkalla en parlamentarisk utredning med uppgift att värdera det underlagsom tas fram för ett nytt långsiktigt försvarsbeslut . När det därefter gäller den tid som behövs förförsvar,sutredningens arbete så framgår av tidsplanen, skriver utskottet, attöverbefälhavaren och kommer att lämna perspektivplan del1 omkring . Överstyrelsen för ekonomiskt försvar kommer attredovisa motsvarande underlag omkring den . Avslutningsvis sägerutskottet: "Mot bakgrund bl. a. av vad som har anförts i motionerna 1974:402och 1974:403 anser utskottet att en ny försvarsutredning bör tillkallas så attden kan påbörja sitt arbete . Vad utskottet nu anförtbör som sin mening ge regeringen till känna." Jag är mycket till freds med att prisregleringssystemetför försvaret, som tas upp i motionen 665 av i Stenkyrka ochmig, skall bli föremål för utredning. Utskottet skriver: "Vad utskottethar anfört om skyndsam översyn och förslag angående prisregleringssystemet börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna." Med det anförda vUl jag till alla delar yrkabifall till vad utskottet hemställt i betänkandet nr 19. I betänkandet nr 20 tar utskottet ställning till förslagom ändrad utbildnings-, övnings- och förrådsverksamhet inom civilförsvaret. Ipropositionen redogörs ganska ingående för utbildningen inom civilförsvaretsamt för materielhållningen. leder mate-rielhanteringeni fred och svarar för anskaffning av materiel direkt eUer genom direktiv tilllänsstyrelserna. Länsstyrelserna administrerar förrådsverksamheten i länen. Dehar också ansvaret för att civUförsvarets mobilisering i respektive länplanläggs och genomförs. Det har bedrivits försök med s. k. koncentreradutbildnings- och förrådsverksamhet i , , , Kristianstadsoch . Försöken har bedrivits vid civilförsvarsskolan i har utbildning och övning som skulle ha ankommit på dessa län bedrivitsvid denna civilförsvarsskola. Dit har också ansvaret för den fredstidaförrådshanteringen förts över från berörda länsstyrelser. Med erfarenhet avdenna verksamhet föreslår att en stor del avövningsverksamheten samt förrådsverksamheten i fred inom civilförsvaret samlasinom fem områden, I varie område bör finnas en förråds- och skolanläggning, ochdessa skall ingå i utbildnings- ochutrustningscentraler. För detta vill man utnyttja civilförsvarsstyrelsensnuvarande skolor i , Revingeby, Katrine-holm-Malmby och Sandö.Dessutom skall det byggas en ny anläggning för västra iGöteborgsområdet. Departementschefen anser att förslagkan ligga till grund för en ny utbildnings-, övnings- och förrådsorganisationför civilförsvaret och finner den föreslagna uppdelningen på fem skol- ochförrådsanläggningar med var och en sitt område lämplig. Detta föreslås bl. a. ipropositionen 1974:75. Det är naturligtvis möjligt att resa invändningar motdetta förslag. Man kan hävda och det har också gjorts i ett par motioner attden centralisering som propositionen innebär står i motsättning till principenför ansvarsfördelning inom totalförsvaret att varje myndighet som har ansvareti fred också skall ta ansvaret för samma verksamhet i krig. Den som tar del avförsvarsutskottets betänkande märker också att en rad andra invändningar förtsfram i olika motioner. Utskottet tillstyrker emellertid att övningsverksamheteni ökad utsträckning centraliseras till anläggningar som är särskilt lämpade förändamålet. Utskottet skriver vidare: "Eftersom övningarna är kortvarigabör övningens art, tillgängen på lämpliga övningsanordningar och instruktörertillsammans med reseavstånden för övningsdeltagania bli styrande för varen övning skall Försvarspolitiken, m. m. Försvarspolitiken, m. m. genomföras.Man bör inte underskatta betydelsen av att övningsdeltagaren får delta itillämpad övning som äger rum i närheten av mobiliseringsplatsen och detområde där den övade enheten skall verka i krig. Utskottet räknar med attomkring hälften av övningsvolymen kommer att vara kvar i länen." Mycket mer vore att säga som motivering till utskottetsenhälliga ställningstagande i anledning av proposition nr 75, men detta färräcka. Jag ber alltså att få yrka bifall till utskottets förslag på allapunkter. Jag skullesedan vilja säga några ord om utskottets betänkande nr 21. Efter vissa undersökningar tillsatte statskontoret 1967 enarbetsgrupp med uppgift att närmare utreda datamaskindriften inom för,svaret.Frågan om samordning hade varit aktuell sedan mitten av1960-talet. Den här omtalade arbetsgmppen föreslog i sin rapport som lades frami att en för försvaret gemensam datadriftorganisation skuUe inrättasoch att verksamheten skulle vara ekonomiskt självbärande. Statskontoretinhämtade yttranden och redovisade förslaget för Kungl. Maj .t i november 1968.Man förordade också att datacentralerna vid försvarets civilförvaltning,och värnpliktsverket skulle inordnas idatadriftorganisationen. Försöken med gemensam datadrift har pågått sedan den 1juli 1969. Syftet med försöken har varit att inhämta underlag för beslut omteknisk, ekonomisk och organisatorisk samordning av datamaskindriften inomförsvaret. Försöksverksamheten föreslås nu kunna avlösas av en permanent datadriftorganisationden . Frågan om valet av chefsmyndighet har visat sig vara starktkontroversiell. De två myndigheter som i slutomgången ansetts kunnakomma i fråga har varit rationaliseringsinstitutet och försvarets materielverk.Departementschefen har förordat rationaliseringsinstitutet som chefsmyndighet.Vi har i vår motion nr 1645 och det görs också i motionerna 1647 och 1648 starkt ifrågasatt rationaliseringsinstitutets lämplighet för uppgiften. 1stället har vi i vår motion föreslagit somchefsmyndighet. "Uppgiftsfördelningen mellan chefsmyndigheten,styrelsen och FDC berörs inte närmare i propositionen. Departementschefen tonaremellertid ner chefsmyndighetens roll högst betydligt, när han understryker attchefsmyndighetens uppgifter bör kunna starkt begränsas. Utskottetifrågasätter" - med rätta, tycker jag - "för sin del omchefsmyndigheten under .sådana förhållanden har någon egentlig funktion attfylla. Om så inte är fallet, är risken stor att den i stället kommer att utgöraen belastning för datadriftorganisationen." Den nya organisationen kommer att bli tillräckligt storför att kunna fungera som en självständig myndighet. Ungefär 200 anställdakommer den att ha. Organisationen bör vara direkt underställd Kungl, Maj:t,Verksamheten blir därigenom mindre byråkratisk. Utskottet säger: "Myckettalar alltså för att FDC bör ges en mera självständig ställning," Det kan enligt utskottets mening inte vara till hinder förverksamheten att låta funktionen som chefsmyndighet utgå. En sådan ändringmedför i huvudsak endast att styrelsen får ett större ansvar, vilket kan varaen fördel.Överbefälhavaren får direktivrätt gentemot försvarets datacentral, som kommeratt ingå i krigsmakten. Utskottet finner övervägande skäl tala för attförsvarets datacentral organiseras som en självständig myndighet under ledningav en styrelse och en ansvarig chef. Behovet av en chefsmyndighet bortfallerdärmed. Utskottet skriver: "Vad utskottet anfört i denna del bör riksdagensom sin mening ge regeringen till känna." Med detta vill jag till alla delar tillstyrkavad utskottet i enighet hemställer om angående datadriftorganisationen. Jagvill även yrka bifall till vad utskottet hemställt ibetänkandena 22 och 23, handlande om fredskriser. Försvarspolitiken, m. m. HerrLORENTZON (vpk): De svenska militärkostnaderna stiger år frånår. Med ökningen omsluter den synliga militärbudgeten8 . Den är dock betydligt större, eftersom militära utgifterdöljer sig även bakom andra poster i statsbudgeten. har på detta områdelekt stormakt i många är. " Det kanske mest utmanande i detta sammanhang då detgäller anslag till en militärapparat är de olika flygplansprojekten och denfortfarande aktuella . Svenskt och även utländskt storkapital har pådetta område haft sina stora möjligheter att skapa jätteprofiter. Producenternahar förelagt beslutande myndigheter nya flygplanstyper, innan den tidigareflygplanstypen slutgiltigt kommit från produktionen. Kostnaderna för varje nyflygplanstyp har kraftigt stigit i höjden. Experternas omdöme har varit detutslagsgivande. Experterna har givetvis alltid varit producenternas män. Härnågra exempel som gått: Det första svenska reaplanet, som gick under namnetFlygande tunnan, kostade ca . Priset steg till omkring 2 miljonerkronor för den närmast därefter kommande flygplanstypen, den s. k. Lansen.Innan Lansen var förbrukad föreslog experterna produktion av Draken, somkostade per flygplan. Beslutande myndigheter följdevälvilligt rekommendationerna. Men storkapitalet var ännu inte nöjt. En nyflygplanstyp hade sett dagens ljus vid experternas ritbord, den s, k. ,Den skulle, då den öppet föreslogs, kosta något över 7miljoner kronor. Regering och riksdagsmajoritet följde välvilligt storkapitaletsrekommendationer. Trots att de beräknade kostnaderna exempelvis hadestigit till det dubbla, eller närmare I , fortsatte man påsamma väg. vet vi att kommer att kosta mellan 25 och 30miljoner kronor per styck. Det bestämda intrycket är att storkapitalets aptithar vuxit i samma takt som de stora pengarna har strömmat in. har kostat de svenska skattebetalarna jättelikabelopp. planerades i det tysta. Man började med små forskningsanslag,men mllade miljonerna. Stora resurser har bundits till detta projekt, sombara fortsatt att växa i omfattning och antal miljoner. förbereds ett nyttflygplansprojekt, redan innan Viggensystemet är influget på förbanden. En nymiljonrullning har redan inletts. Regeringenhar förklarat att det inte blir något nytt mycket avancerat m. m. stridsplanefter och är här bunden av den socialdemokratiska partikongressen, mennågra erinringar bör göras. Behandlingen av i pariamentarisktsammanhang kan inte betecknas som annat än en skandal. undanhöllsväsentlig information om de verkliga kostnaderna för hela projektet. De frågorsom måste ställas är: Har nu någon reell kunskap om vad somverkligen händer i flygmaterielverket, i och andra delar avrustningsindustrin, i andra påverkande och beslutande instanser? Arbetar man itysthet med att förbereda ett nytt mycket dyrbart attackplan, vars verkligakostnader avslöjas , kostnader som man då säger måste accepteras,eftersom arbetet nu har gått så långt, och accepteras av sysselsättningsskäl -allt det som man anförde när det gällde ? Det finns en rad indicier på att man arbetar för att bindariksdagen på samma sätt som skedde beträffande . Det sker under formen avatt stora pengar - läggs ner på att, som detheter, utveckla . De kostnader som läggs ner påfortsatt utveckling av är lika stora som de tio första årensforskning för att "ta fram" flygplanet. De är mer än tio gånger såstora som de fyra första årens Viggenforskning. Varför måste så stora kostnader läggas ner på att utvecklaett flygplan, när 100 sådana plan redan har levererats? Varför begärs storasummor för att bygga nya vindtunnlar för utvecklingsarbete på ett nyttattackplan? Är det inte i verkligheten så att betydligt större summor än de somöppet anges i försvarspropositionerna redan används för att bygga ett nyttavancerat stridsplan? Att man sedan utåt talar om detta som ett flygplan medmåttliga prestanda får inte lura någon. Det krävs en öppen och detaljerad redovisning införriksdagen av alla omständigheter i denna fråga. Det får inte bli så attriksdagen och svenska folket på samma sätt som när det gälldeViggen ställs inför fullbordade fakta. Försvarsminister , som finns ikammaren just , bör ge en sådan redovisning. 1 detta sammanhang kan jag inte underiåta att något beröratalet om att kommunisternas linje ett nedläggande av ochfortsatt forskning och produktion av ännu mer avancerade flygplan skulleinnebära arbetslöshet inom de områden där denna produktion främst är förlagd.Detta tal om att ett avbrytande av leder till arbetslöshet förde anställda är rätt avslöjande. Det visar nämligen att statsmakternauraktlåtit att planera för civila sysselsättningsalternativ. Från vpk har viunder krävt ett program för civilt utnyttjande av de resurser som är bundna till militär produktion. Det är väldiga resurser som bindstill i fråga om forskning, modern teknik, yrkeskunniga arbetareoch tjänstemän, för att inte tala om de ekonomiska resurserna. För att dessaresurser snabbt skall kunna komma till användning för civila ändamål behövs enplan. Att gömma sig bakom att och dess planeradeefterföljare skapar sysselsättning leder tUl att meningslös produktion ävenframdeles skall få ta i anspråk stora produktionsresurser. Logiskt skulle dettainnebära att nya militära projekt borde tillskapas ur sysselsättningssynpunkt,även om andra skäl inte kan anföras. Redan har ledningen för SAAB-Scaniatalat om Flygplan 80, dvs. efterföljaren till som "ett mål som helaflygdivisionen, såväl arbetare som tjänstemän, entusiastiskt borde kunna ställasig bakom". Det är otillständigt att utnyttja det hot mot anställningensom arbetare och tjänstemän inom militärindustrin känner för att fortsättamiljardrullningen tUl och Flygplan 80. Det saknas inte resurser för en omstäUning tUl civilproduktion. Man behöver bara erinra om att ett enda Viggenplan beräknas kostauppemot . För den kostnaden skulle en årslön på ca 40 000kronor kunna betalas till mellan 700 och 800 anställda under en övergångstid. Man kan heller inte enbart hänvisa till ansvaret hosföretagen själva. Privatkapitalet viU naturligtvis tjäna pengar på lättastemöjliga sätt. Militära rustningar är pålitliga från profitsynpunkt. Men närmiljardbelopp pumpats in i dessa företag, som växt upp och utvecklats kringmilitära beställningar, borde staten ha ett särskUt intresse av att för civilaändamål utnyttja de produktionsresurser som därigenom skapats. Ett särskiltansvar måste också falla på staten i fråga om anställningstryggheten för demänniskor som ställt sin arbetskraft till förfogande för den militäraproduktionen. Det är inte vårt krav pä att man skall stoppamiljardrullningen till som hotar sysselsättningen för deanställda. Hotet ligger i försummelserna att förbereda övergången till civilproduktion. Herr försvarsministern har ju tidigare inom regeringen sominrikesminister haft hand om ansvaret för sysselsättningen, bl. a. AMS, där detsnart sagt till varje pris måste skapas fram sysselsättning. De många gåvornaoch bidragen till kapitalet talar här sitt klara språk: Inte kan det väl byggasViggenplan i landet som det görs AMS-jobb? Kritiken mot vårt parti när detgäller ett avbrytande av och nej till Flygplan 80 berättigaratt denna fråga ställs. kommunisterna har under en rad av år krävttillsättandet av en försvarsutredning med uppgift att granska och nyordnaförsvarspolitiken. Vårt parti har krävt ett slut på det konventionella militäratänkandet. I de sista av tycks vi ha fått stöd, inte av regeringenoch inte av försvarsutskottet men väl av en av landets ledande militärer,generalmajor , som i sin skrift Värnplikt och folkförsvar i flerastycken lanserar meningar som tidigare framförts av vänsterpartietkommunisterna. Riksdagsmajoriteten, regeringen och även militärledningenhar varit överens om att bygga ett försvar som söker likna en stormakts medalltmer teknisk och komplicerad materiel. Hit hör inte endast utan ävenubåtsserien Näcken och stridsvagn S, för att nu nämna några exempel. För ett litetland som är det en illusion att tro att man med en aldrig sä dyrbarkrigsmakt med framgång kan möta en stormakts överfall, då de båda ländernaskrigsmakter är uppbyggda efter samma principer. Härtill kommer att väsentligadelar av utrustning är tillverkade utomlands. Roboten av typenBloodhound är även den utländsk. Härtill kommer de stora militära kostnaderna,som blir allt större som går. Mänskligt att döma har landet nåttdithän att de militära kostnaderna nått vad som är möjligt att bära förskattebe- Försvarspolitiken, m. m. Försvarspolitiken, m. m. Därtill ger den nuvarande krigsmakten inte landet det försvar somskuUe kunna betraktas som effektivast. kommunisterna har tillbaka ställtkravet på en omorganisering av den svenska krigsmakten till ett reelltfolkförsvar. En sådan omorganisering måste enligt vår uppfattning ta sikte påatt utbilda svenska medborgare till tjänstgöring i företrädesvis lokalaförband. Detta har också framförts i våra motioner. Ett sådant försvar detvisar erfarenheterna från - utgör den bästa möjligheten för ett litetland att hävda sig mot en stark angripare. Värnpliktsarménskulle givetvis utgöra kärnan i ett dylikt folkförsvar. 1 generalmajor skrift Värnplikt ochfolkförsvar har vi fått stöd för de tankar vårt parti fört fram. Under rubrikenVärnplikten är försvarets grund framföres bl. a. följande uppfattning:"Försvaret bör byggas uppfrån grunden genom lokalt bundna förband .Vi måste strävaefter att förbereda oss för att föra försvarskriget på egna villkor. Vi börutnyttja de fördelar som ges av den svenska terrängen och planera för attgenomföra försvarsstriden med stöd av i förväg utförda befästningar,sambandssystem, lokalkännedom och fredstida övningar. Härigenom kan vi självaskapa många viktiga förutsättningar för framgång. En territoriell försvarsorganisationblir med denna syn nästan självklar. En sådan gynnas vidare av denmilitärtekniska utvecklingen som pågår." fortsätter:"En angripare skall veta att även om stora delar av landet blir ockuperadekommer vi att bekämpa honom genom gerillaförsvar, sabotage och passivtmotstånd. En ockupation skulle därigenom binda stora styrkor till nackdel förhuvudsyftet. Exemplet från visar tydligt vilka bördor för en sformaktett välorganiserat ytförsvar är även om det är primitivt. Uthålligheten i vårförsvarsorganisation blir en faktor som i hög grad bidrager till att avhålla enstormakt från att angripa .