prot · FX09131 · 1974-12-31 00:00:00 — Förhandlingarna leddestitt en början av fru tredje vice lalmannen. § 1 Justerades prolokolletför den 21 innevarande månad. §2 Fru iredje vice lalmannen meddelade att lill kammaren inkommit läkarintyg förherr i , som var sjukskriven den 29 november1974-den 19 januari 1975. Erforderiig ledighet beviljades. Fru iredje vice talmannen anmälde att iKil inträdde som ersättare för iArvika under hans ledighet från riksdagsmannauppdraget. Ang.principernaför eftergift av lån för hyresförluster § 3 Ang. principernaför eftergift av län för hyresförluster Herr bosladsministern erhöll ordet för attbesvara ' (m) framställda interpellation, nr 126,och anförde: har frågat mig efter vilka principer jag bedömt desenaste ansökningarna om eftergift av lån för hyresförtuster. Somjag angav i mitt svar pä då ställdainterpellation angående eftergift av län för hyresföriuster skall prövning skeenligt de grunder som har fastställt och som finns angivna icivilutskoltets betänkande 1973:19. Grundernainnebär i huvudsak följande: Prövningen skatt avse låntagarens samladeförhållanden, det utrymme för ytteriigare betalningar som finns på den lokalahyresmarknaden, låntagarens åtgöranden och hans andel i ansvaret för denuppkomna situationen, varvid även vinst-utdelningsbeslut bör beaktas. Hänsynskatt tas inte endast titt låntagarens egna åtgöranden utan även tittintressents etter borgesmans, för allmännyttigt företag sålunda kommun, ansvarför betalningsoförmägan. Ställningstagandet skall kunna innefatta i första handanstånd med betalningen men även, när företagels fortsatta verksamhetäventyras, eftergift. De19 ärenden angående eftergift av hyresföriustlån som har avgjorts harprövats enligt dessa grunder. Härvid har-efter en bedömning av de särskildaomständigheterna i varje ärende - eftergift av viss del av länet medgivits itio falt, räntebefrielse beviljats i sju fall och ansökningenlämnats utan bifall i tvä fall. Nr 131 Det är min avsikt att i näsla års budgetproposition ge en Fredagenden redogörelse för de principer som tillämpas videftergift av hyresföriustlån. HenWENNERFORS (m): Ang. principernaför Fmtalman! som jag tackar bostadsministern för svaret vill eftergift av lån för jag parentetiskt påpeka att orsaken till att jag besvärarkammaren och hyresförluster statsrådet en andra gång under innevarande riksdagmed en interpellation beträffande problemet medde tomma lägenheterna och efter vilka principer man skall efterskänka de storahyresföriustlånen är att jag i in-terpetlationsdebatten inte fick etttillfredsställande besked. Emellertid lät jag mig nöja dä. Problemet var relativtnytt. Statsrådet hade fått växla över från utbildningspolitik tillden problemfyllda bostadspolitiken och arbetet med höstens bostadspropositionpågick för fullt, förmodar jag. Jag ville således inte dä pressa bostadsministern.Men, jag underströk hur viktig den här frågan var, inte minst urprincipiell synpunkt. Minuppfattning ändrades inte och förhösten och därför ansåg jag detvara befogat att upprepa frågan till bostadsministern. Då förutsatte jagnaturiigtvis att bostadsministern skulle kunna lämna ett rejält besked. Men såblev det inte. Interpellationssvaret innebär att landets bostadsministerinte har tagit ställning till efter vilka principer som hyresföriustlånen skallefterskänkas. , drygt senare, möter jag återigen en villrådigbostadsminister i den här frågan. kunde det förklaras, men ärdet svårare. Jag tycker faktiskt atl detta är litet uppseendeväckande. Fördet första rör det sig om ganska stora pengar. Att det gäller skattebetalarnaspengar ökar frågans vikt och betydelse. Från bostadsföretag runt om i landetmed tomma lägenheter och stora föriuster har det inkommit 219 ansökningar omhyresföriustlån för och tidigare pä sammanlagt 126 miljoner. Regeringenhar sagt ja till 181 företag och en sammanlagd hyresförlustlänesumma på 111miljoner. Vidarehar - och det är framför allt det jag vitt diskutera i detta utbyte av tankar om dessa problem - ett stort antal ansökningar inkommit till om att hyresförtustlänen eller delar därav helt en kelt skall efterskänkas. stads allmännyttiga bostadsbolag vill fä en eftergift pä inte mindre än 38 miljoner, AB Göteborgshem 31,3 miljoner, elt enskilt förelag i vill fä en eftergift på titel över 1 miljon, för att nämna några exempel. Det allmännyttiga företaget i vitt täcka sina föriuster med en gåva från skattebetalarna på 9,2 miljoner, det allmännyttiga företaget i på 10,6 miljoner, en bostadsrättsförening i norr om vill att skattebe talarna skall efterskänka 2,8 miljoner för att täcka en del av dess föriuster, osv. Sammanlagt rör 'det sig, såvitt jag vet, om ca 130 miljoner. Att jag säger "såvitt jag vet" beror på att jag inte riktigt känner tillvad som gäller för innevarande är; som alltså inte är inräknat. Men, som 118 sagt, det är fråga om rätt stora pengar. Fördet andra borde bostadsministern ha kommit med ett besked , därför att fråganhar stor principiell innebörd. Visseriigen säger bostadsministern iinterpellationssvaret att det skall lämnas en redogörelse i den kommandestatsverkspropositionen, som vi ju får den II , alltså om litetöver en månad. Men, herr statsråd, det mesta av innehållet istatsverkspropositionen är väl redan skrivet, så nog borde vi väl ha kunnat fäen sådan här redogörelse . Hittillshar regeringen fattat beslut om eftergift enligt interpellationssvaret. Det ärsåledes en hel del företag som har fåll sådan eftergift. Efter vilka principerdä? Varför fick exempelvis Boräsbyggen en eftergift pä 1,2 miljoner ellerÖsteråkers allmännyttiga företag en eftergift pä 1,2 miljoner? Frågorna ställsinte bara av mig. Självfallet gör man det också bland alla övriga företag, deanställda och inte minst hyresgästerna. Kommunalpolitikerna i de berördakommunerna undrar också hur det ligger till; kommunerna kan ju bli tvungna gäin här om inte statsmakterna hjälper filt. Naturiigtvis undrar de företag somhar byggt förnuftigt och försiktigt och inte har dessa hyresföriuster liksomskattebetalarna och politikerna som kanske skall vara med och betala andrasförsummelser. Låtmig få påminna om principfrågan med ett exempel. I en kommun norr om det uppställ hyresförluster både hos det allmännyttiga företaget och detenskilda. Båda företagen lämnar in ansökningar om alt delar av lånen skallefterskänkas. Då är frågan: Skall bara det ena företaget eller skall bådaföretagen fä eftergift? Får bara det ena företaget eftergift ändrar man ju påkonkurrensförhållandena mellan de tvä företagen. Eller anta att båda företageni den här kommunen får eftergift - men inte företagen i grannkommunerna inomregionen. Då ändrar man yllertigare konkurrensförhållandena. Viddagens konselj har det fattats beslut om eftergift lill StiftelsenVäxjöbostäder - före detta Stiftelsen i - med 867 500kronor. Del innebär att hela hyresförtustlånet, såvitt jag kan förslå,avskrivs. Denna nyhet strax före den här inlerpellationsdebatten är särskillintressant eftersom det är första gången som regeringen efterskänker helahyresförlustlänet - den ursprungliga ansökningen från företaget avsäg halvabeloppet. Därmed aktualiseras yllertigare den principiella frågan. Innebärbeslutet att studentbostadsstiftelserna i , , och Lundockså skall få hela sina hyresföriustlån eller bara en del av dem efterskänkta?Eller varför tog ni inte upp även den frågan , så atl alla hade fåtteftergift på en gång och alla hade blivit lika behandlade? Mankan ju också undra vad dessa eftergifter skulle kosta sammanlagt. Såvitt jagvet omfattar de ansökningar som ligger inne från de här bostadsstiftelserna eneftergiftssumma på tillsammans . Det är inte så litet. Delskulle vara intressant om statsrådet ville ytteriigare belysa hela dettaproblem. Och självfallet hade det varit tillfredsställande om vi hadefått besked om efter vilka principer regeringen efterskänker Ang.principernaför eftergift av lån för hyresförluster Ang.principernaför eftergift av lån för hyresförluster sådana här lån. Jag har inte redovisat bakgrunden titt de tomma lägenheterna och destora hyresförlusterna. Jag har inte brett ut mig om den misslyckadesocialdemokratiska bostadspolitiken. Jag har inte heller berört frågan omkonkurrensens betydelse etter hur viktigt det är att rätta produktionen avbosläder efter efterfrågan. Jag har inte gått in närmare pä de tommalägenheternas problematik och inte nämnl några uppgifter om antalet tommalägenheter, var i landet de finns samt hur de fördelar sig pä olikalägenhetsstoriekar osv. Jag upptog kammarens lid med allt detta . har jag alltså försökt begränsa mig sä mycket som möjligt. Dessutom, frutalman, stundar ju om fiorton dagar en efter vad jag förmodar rätt stor ochintensiv bostadspolitisk debatt här i kammaren. Hen (): Dethär problemet om hyresföriusterna har man anledning att dela upp i tre delar.För det första: Varför har vi fått tomma lägenheter? Det är inte lätt att i eninterpellationsdebatt som vät inte bör vara för tång ge något uttömmande svarpå den frågan. Den är komplicerad. Man kan säga att den kraftiga infiyttningentill tätorterna tvingade fram ett forcerat byggande. Alternativet hade varitfortsatt bostadsbrist. dä vi hade en förlamandebostadsbrist sade vi från att man borde ha börjat den forceringenlångt tidigare än man nu gjorde. Nubehöver inte i och för sig en omfattande produktion betyda alt man producerarfel saker sett ur konsumenternas synpunkt. Men det har man gjort här.Bostadsmarknaden har helt enkelt varit för litet känslig för konsumenternasönskningar. Därför har vi vissa bostäder som inte går att hyra ut, medandet finns kö till andra sorters bostäder, som av komsumenterna upplevs som meri överensslämmelse med hur de vill bo. Vikan naturligtvis föra en lång diskussion om vems felet är, men jag tycker atldet viktigaste är att man analyserar problemen och försöker undvika ettupprepande. Därmedär jag inne pä den andra aspekten på den här frågan, den som inlerpellanlennärmast tog upp: Hur skall man klara av de felinvesteringar i bostadsbyggandesom gjorts? Särskilt för mänga kommuner är del här ett mycket besvärtiglproblem eftersom de företag som drabbas hårdast är de allmännyttigabostadsföretagen lill vilka kommunerna slår som ägare. , somför övrigt kommer all uppvakta bostadsministern i näsla vecka, har med 1974års förlust loiala förtuster på bortåt , vilkel molsvarar enoch en halv skattekrona. Andra kommuner har hamnat i samma belägenhet. Vissasmå kommuner drabbas ännu hårdare än Göleborg, som med sina resurser måhändahar det lättare än de små kommunerna alt ta sig ur del hela. Jag tror att det finnsrisk för att den här besvärtiga ekonomiska si- tuationen - med de hårtbrända kommunalmannafingrarna - kan leda till överdriven försiktighet i denfortsatta bostadsplaneringen, att de tomma lägenheterna kommer atl skrämmafram en ny bostadsbrist. Därför tycker jag att det är mycket viktigt att deakuta svårigheterna, som vi nu diskuterar, snabbt får en tillfredsställandelösning. Bostadsministernhar redogjort för det system som gäller . Det finns möjligheteratt söka hyresförlustlån, och regeringen har - såsom framgår avinterpellationssvaret - också fått fullmakt att skriva av dessa länefter prövning från fall till fall. Jag anser att det nu är dags att se över dehär reglerna. Jag tror att det rimligaste är att bestämma sig för generellaavskrivningsregler för lånen som blir desamma för alla kommuner och allaföretagsformer. Hur stor del av förtusterna som av kommuner och företag bör ståför och hur stor del av ansvaret staten skall ta pä sig kan diskuteras. Men detviktiga måste vara - inte minst ur kommunernas synpunkt - att det skapasklarhet om hur frågan kommer att lösas . Det är inte orimligt att stateni sin egenskap av kreditgivare i detta fatt tar pä sig ett betydande ansvar. Likaviktigt som det är att man klarar av de akuta svårigheterna tycker jag det äratt man inte täter det här räddningsprojektet - som hyresföriustlånen närmastär - bli permanent. Därför har vi i vår partimotion från föreslagitatt några hyresförlustlån inte skall kunna utgå till hus som uppförs fr. o. m.nästa år. Därmedär jag inne på den tredje aspekten på det här frågekomplexet: Hur skall manklara hyresförluster : Ett sätt - enligt min mening det sämsta - ärgivetvis att undvika att fä tomma lägenheter i fortsätlningen, men det ärdetsamma som att planera för en bostadsbrist. Inga tomma lägenheter betyder iregel brist pä bostäder - och då är vi lillbaka i samma besväriiga situationsom vi har varit i tidigare och kanske är pä väg att komma ur. Vibehöver med andra ord det som brukar kallas en lägenhetsreserv. Skallbostadsmarknaden kunna fungera, skall konsumenterna ha valfrihet måste detfinnas något att välja pä, och då måste det finnas ett antal tomma lägenheter.Självfallet skall inte dessa tomma lägenheter vara så hårt koncentrerade tillvissa kommuner som de är , och givetvis finns inte heller någonanledning att ställa sä höga krav på en lägenhetsreserv att man kommer upp i denivåer vad gäller andelen lomma lägenheter som vissa kommuner nu har. Menom vi för framtiden skatt klara uppgiften atl hålla en lägenhetsreserv, måstevi givetvis också se till att de som bygger - vare sig de är allmännyttiga,kooperativa eller enskilda företag - har en beredskap att klarahyresföriusterna. Det blir framför allt en fråga för de allmännyttigaförelagen, som inte har några ekonomiska reserver men som rimligen iframtiden borde ha sådana för detta ändamål. Införandet av ett permanent systemför hyresföriustlån skulle ju innebära alt bo-sladsproducenten vet, att statenoch kommunen - beroende pä var ansvaret för dessa lån föriäggs - alltid kommeratt klara de ekonomiska Ang. principernaför eftergift av lån för hyresförluster Nr 131 svårigheter han hamnar i om han bygger fel. Då försvinner såvitt jag den förstårett viktigt incitament för bosladsproducenterna atl leva upp till En permanent statlig garanti mot hyresförluster --------------- skulle isjälva verkel komma att fungera som en skyddsmur för bo- Ang. principernaförstadsbyggandet, pä samma sätt som bostadsbristen tidigare gjort. eftergift av lån för Sammanfattningsvis, fru talman, vilt jag säga altjag tycker att det hyresförluster vore rimligt att den proposiiion om dessa frågorsom skall läggas fram i början av näsla ärinnehöll förslag som innebär, att man en gång för alla beslämmer sig för hur deakuta svårigheterna skall och satsar pä ett delat ansvar mellan kommun,företag och stat samt att man i fortsättningen ger producenterna påbostadsområdet ett eget ansvar för atl de bygger bostäder i enlighet medkonsumenternas önskemål. Bostadspolitiken måsle utformas sä att det blirmöjligt för dem som bygger att leva upp till detta ansvar. Pä vissa punkter kan jag instämma med . Också jag tror attdet är fariigt om det inom byggbranschen på grund av hyresföriusterna uppståren överdriven pessimism, med de risker för bostadsbyggandets omfattning som detkan innebära. Risken skulle dä vara att vi på lång sikt får en alltför lågbostadsproduktion. tror jag att ett fullföljande av om ett kategoriskt nej lill varie form av nya hyresföriustlån ocksåskulle leda lill en osäkerhet när det gäller att satsa på nya projekt. Pä denpunkten känner jag alltså stark tveksamhet inför kategoriska ställningstagande. Principielltär det naturiigtvis önskvärt alt man kommer fram till generellaregler på detta område. Men både och jag har praktiskaerfarenheter av hur svårt det är alt skapa sädana. deltog i denutredning som - visserligen under stark tidspress - inte kunde rekommendera enenhetlig lösning ulan i slället presterade fyra olika modeller. Del är väl enåterspegling av hur svär denna problematik är. Jag tror också att det varförklaringen till atl utredningen inte valde någon särskild modell när manutarbetade sin rekommendation ulan angav vissa grunder, pä vilka regeringenskulle kunna företa en individuell prövning. Däremotblev jag ytterligt förvånad över ' inlägg. Jag vitt erinra kammaren om att rätlen till avskrivning av hyresförluster är ett utskottsinitiativ, som även står bakom. Det är alltså i och för sig icke något som regeringen har begärt. Men när vi har fält detta uppdrag måste vi givetvis försöka fullfölja del och pä bäsla sätt vidta åtgärder i enlighel med civilutskoltets skrivning och beslut. Det innebär att vi skall ta hänsyn till en rad olika faktorer, som jag har återgivit i mitt interpellationssvar, och på grundval av dessa fatta beslut i de enskilda fallen. Jag förstår inte vad över huvud taget menade med sin underskrift av civilutskoltets belänkande, 122 sedan jag hört hans inlägg . Viåierkommer, har jag också sagt i svarel, senare i budgetpropositionen, och dåskall jag mera i detalj försöka behandla den här frågan. Eftersom herrWennerfors förutsatte atl denna del av propositionen redan är skriven skall jagsäga att sä icke är fallet. Pä den punkten kan jag alltså ge ett alldeles konkretsvar. Men även om jag haft skrivningen klar, hade jag självfallet inte i dagkunnat utlämna den till . Jag tycker att det är en hett riktigordning; eftersom jag inte hade möjligheter att presentera något förslag i denproposition som skall behandlas av är nästalämpliga tillfälle att la upp frågan just i budgetpropositionen. Då kanriksdagen också ge frågan en formellt riklig behandling, vilket icke är möjligti anslutning lill en interpellationsdebatt. Jagvill beträffande ett av de konkreta avskrivningsfall som varinne på, nämligen Växjöbostäder, understryka att detta gällde studentbostädervid övergäng i ägo. Jag tror icke att det är möjligt att diskuierasädana kommunaliseringar utan att staten är beredd atl gä in med en mycketkraftig satsning på projekten. I vissa falt är det nog också ytteriigi önskvärtatt vi flr den stabilitet hos student-bostadsföretagen som ett kommunalthuvudmannaskap innebär. Det är alltså förklaringen till att vi i Växjöfallethar träffat denna speciella uppgörelse. Iövrigt skall kunna se att procentsatserna vid de olikaavskrivningarna i allmänhet är rätt väl samlade kring , Skillnadernaär relativt små om vi ser dem i förhållande titt de totala lånen; och det ärsjälvfallet det vi skall göra och inte hänga upp oss på de faktiska utgåendebeloppen. Ang.principernaför eftergift av lån för hyresförluster Det är ju två frågor vi diskuterar nu - litet grand inflätade ivarandra, dess värre. Den första är de akuta problemen. Jagoch bosladsministern är i varie fall överens om att de skall lösas. Jag haruppfattningen att de skall lösas med generella regler. Några nu gällande sädanafinns inte. Men det fanns i bostadstånekungörelsen fram till för några årsedan. Jag menar inte alt de reglerna kan tas precis som de var - de förutsatteatl staten tar hand om av de här föriuslerna - men där finns ettsystem som man kan hänga på och som innebär just det som jag anser är viktigtatt åstadkomma på det här området, nämligen klarhet för kommuner och företag omhur stor del av kostnaderna de själva måste stå för. Dä krävs att statenbestämmer sig för hur stora avskrivningar den skall slå för. Det finns allaskäl i väriden all se lill, alt de reglerna blir lika för alla kommuner ochalla företagsformer. Sedanhar vi de framtida problemen. Det var dem vi diskuterade i boendeutredningen isomras, och del var där vi hade svårigheter att hitta en lösning. Förmin del hade jag svårt att ansluta mig till ett då framlagt förslag, som justinnebaren sådant här permanent räddningssystem med garantier Nr 131 för atl man alttid skulle komma att klara hyresföriuster som uppstod den därföratt man byggde fel. Visserligen var tanken att företagen skutte '''laen del själv, men en väsentlig del skulle bestridas av stat och Ang. principernaför Jagmenar atl det är fel att nu inrätta ett sådant generellt verkande eftergift av lån för permanent system. Visst kan det uppstå speciellasituationer. Vi har ett hyresförluster fatt i Hatlslahammar, där ett företag planerade enkraftig utvidgning av Sedan drogsig företaget tillbaka, delvis på grund av intentioner frän kanslihuset. Dåstod kommunen där med en massa tomma lägenheter. Sädana problem tycker jag mankan behandla i särskild ordning; för dem behöver man inte något permanentförsäkringssystem. Det permanenta systemet man skatt ha för framtiden måstebestå i att de företag som själva bygger bostäder har möjlighet och ambitionatt klara de föriuster som kan uppstå i den produktionen lika väl som i allannan produktion. HerrWENNERFORS (m): Herr bostadsministern upprepar återigen att utskottet ochriksdagen har givit regeringen i uppdrag att behandla ansökningarna omhyresföriustlån och om eftergift av hyresföriustlån. Sä berättar statsrådetför kammaren att i det här utskottet sitter . Detta borde hanväl känna till - varför häller han på och frågar om detta? Men,herr bostadsminister, angav grunderna, inte principerna för huransökningarna från de olika företagen skall behandlas. Det är om principernajag frågar. Det är detta bostadsministern skulle kunna lämna ett besked om. Nuskulle självfallet bostadsministern kunna fråga: Vad har förrecept? Det har han inte gjort, men jag kan ändå passa på att säga det. Fördet första tycker jag att den här frågan borde ha behandlats snabbt. Sä snabbtsom möjligt borde dessa principer ha kommii ut. Företagen och kommunerna krävernämligen besked för att kunna planera för morgondagen. Jag förslår också atthyresgästerna vill ha besked, likaså skattebetalarna. Fördet andra kan jag ha förståelse för dem som menar att dessa företag egentligenborde försättas i konkurs. Det vore konsekvent att även på detta område ettilla skött företag försaltes i konkurs. Men den utvägen är kanske interealistisk. Man kan väl inte i dessa bostadsförelag, hoppas jag, med öppna ögonha iakttagit vart bostadsbyggandet var på väg. Det är naturligtvis inte"med vett och vilja" som det har gått på det här sättet. Fördel Iredje vill jag ha sagt alt om vi nu skall hjälpa förelagen med dessaförluster, så måste principen vara att företagen behandlas lika och att detblir en rimlig fördelning av kostnader för eftergifterna mellan kommun ochstat. Överiäggningen var härmedslutad. § 4 Ang. lokaliseringenav industri till Herr bostadsministern erhöll ordel för altbesvara () framställda interpellation, nr 137,och anförde: 1. omdet aktuella läget vad gäller önskemål om lokalisering av industri till 2. om regeringens aktuella tolkning av de riktlinjerför riksplaneringen som avser lokalisering av industri pä 3. om vilka ålgärder regeringen avser vidla för altöka sysselsättningen i norra . Somherr framhåller är det etabteringsintresse som riktar sig molVästkusten stort. Redan den korta period som har förfiulil sedan regeringenlade fram propositionen angående hushållning med mark och vatten visar alt deförslag som där lämnades i syfte att slå vakt om miljön på var bådeförutseende och riktiga. Beträffandeherr fråga angående del aktuella läget vad gäller önskemål omlokalisering av industri till begränsar jag mig till delokaliseringsärenden som regeringen har att ta slällning till enligt 136 a §byggnadslagen. Jag finner inte anledning att här ta upp tid med att räkna uppdessa ärenden. Departementet gör regelbundet sammanställningar av ärendena somherr och andra intresserade gärna får ta del av. Jag har, fru talman,lämnal en aktuell sådan .sammanställning. I korthet kan jag nämnaatt 26 ärenden bereds. Av dessa avser 17 . Somherr erinrar om i sin interpellation uttalades i samband medbehandlingen av propositionen angående hushållning med mark och vatten attlokalisering av miljöslörande anläggningar till skall tillåtas baraom starka samhällsekonomiska skäl eller miljövärdsskäl talar för en sådanlokalisering. lade också fast mera preciserade geografiska riktlinjerför hushållningen med mark och vatten. För innebär dessa attkuststräckan frän Brofiorden till norska gränsen helt bör undantas fränlokalisering av s. k. miljöstörande industri. Vid i övrigt böretablering av miljöslörande industri inte tillåtas annat än i anslutning tittområden där sådan industri redan förekommer.