prot · FX0983 · 1974-12-31 00:00:00 — § 1 Justerades protokollet för den 8 innevarande månad. Ang. regeringens befogenhet att bortskänka statentillhöriga kulturföremål m. m. § 2 Ang. regeringens befogenhet att bortskänka statentillhöriga kulturföremål m. m. Herr statsministern erhöllordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 18april intagna fråga, nr 157, och anförde: har frågat mig var jag anseratt gränsen går för regeringens befogenhet att utan hörande skänkabort staten tillhöriga kulturföremål eller' annan statlig lös egendom. Den ännu gällande regeringsform ger ingen genereUregel som i fråga om fast egendom när det gäller regeringens befogenhet attavhända staten lös egendom. Genom budgetregleringen och indirekt genom ohkaanslagsbeslut ger om hur penningmedel och annan lös egendomskall användas och förvaltas. I övrigt ankommer det på regeringen att bestämmaöver statlig lös egendom. Det innebär bl. a. rätt att överlåta lös egendom somgåva. Någon särskild ordning gäller inte för vad som kan betecknas somkulturföremål. Detta rättsläge har i det väsentliga behålUts i den nyaförfattning slutligt har antagit. Jag vUl slutligen framhålla att regeringens rätt attavhända staten egendom självfallet utnyttjas endast efter en noggrann prövningi sedvanliga former och således efter hörande av berörda myndigheter samt underregeringens allmänna politiska ansvar inför Sverigens riksdag. Jag tackar statsministern för svaret. Jag betvivlar inte att beskrivningen av rättsläget ärkorrekt. Det finns inga bindande regler i grundlag eller annan lag för hurregeringen får handskas med lös statlig egendom. A andra sidan vet vi att imånga andra ärenden där regeringen har befogenhet att själv besluta händer detatt regeringen begär yttrande eller medverkan innan beslut fattas.Nu råkade detta - det kanske inte är något stort ärende ändå vara en frågadär , en gång ganska nyUgen, faktiskt har givit uttryckåt en mycket bestämd mening när har avslagit motionsledes framfördaönskemål att ett eller annat kulturföremål skulle bortskänkas till främmandemakt. I ettsådant läge när faktiskt har visat intresse för frågan ochdessutom gjort helt klart att inte vUl vara med om att avhändaSverige troféer, rriinnesmärken och andra kulturföremål, hade man kanske väntatatt regeringen i det fall som Ang. regeringens befogenhet att bortskänka statentillhöriga kultur föremål m. m. vi aUatänker på, nämligen då under en affärsresa till medförde ochbortskänkte den s. k. polska milen, även kallad Kraköw-tapeten, skuUe hört sigför med . har som sagt varit negativ tiU den sortenstransaktioner. Sedan viU jag, herr talman, bara framställa en Uten frågatiU. Det står i slutet av statsministerns svar att sådana här överlåtelsersjälvfaUet endast sker efter noggrann prövning i sedvanliga former och såledesefter hörande av berörda myndigheter. När den polska rullen bortskänktes tUlPolen - var då livmstkammarens styrelse och nämnd, som väl ärbehöriga myndigheter, tillfrågade? Det är riktigt att jag avlagt ett officielltbesök i . hemställde och livrustkammaren ommedgivande att såsom gåva tiU polska staten få överlämna den rulle som herrCarlshamre talar om och som av deponerats ilivrustkammaren. Denna framställning biföUs av Kungl. Maj:t i konselj den 29mars 1974. Det var en gåva som symboUserade ett alltmer mångskiftande ochväxande samarbete mellan och , inte minst på det kulturellaområdet, och som gav uttryck åt den svenska sidans uppskattning och beundranför de polska insatserna för att ur krigets ruiner återuppbygga och vårda ocksålandets kulturmonument. Kring denna mlle har det pågått ett 40-årigt svensk-polsktsamarbete, inlett . Det avbröts av kriget, och många avde polska forskare som deltog i arbetet dödades under kriget. har staden byggts upp, varvid man har fäst särskild vUctjust vid de kulturella aspekterna och återuppbyggandet av de nationellakulturella monumenten. Den s. k. polska rullen , som skildrar den polskeVasakonungen intåg i Kraköw i samband med hans bröllop meddrottning , ärkehertiginna av , framstod som ett utmärktuttryck för samarbetet och vår beundran för den kulturella uppbyggnaden. Detvar motivet för denna gåva. Dessutom har överlämnandet skett i samarbete medde berörda myndigheterna. Vi bedömde det icke så att frågan var av den artenatt den i proposition eller annorledes skuUe föreläggas . Det var en gåva som utomordentligt starkt uppskattades iPolen en uppskattning som är djupare än kanske vi som lever i ett ickekrigshäriat land kan göra oss en föreställning om. Jag känner en glädje överatt ha fått medverka i detta. gällde ju frågan inte alls vUken grad avbeundran och aktning vi känner för det polska folket och dess ansträngningaratt bygga upp sitt land efter kriget. Den gällde bara formen för uttrycket fördenna aktning. råkar det vara så att vid det senaste tiUfälle då riksdagenbehandlade ett likartat ärende - det var 1970 - gällde det också förslag om attöverräcka ett gammalt i krig erövrat kulturföremål tiU ett krigshärjat land,dessutom ett av våra nordiska grannländer, nämligen ,som ett uttryck för gemenskap, samhörighet, beundran och aktning. Den gångensade nej inte därför att man på något sätt brast i vänskap ochaktning för grannlandet utan därför att man ansåg, efter hörande avberörda myndigheter, att detta inte var en lämplig form av mellanfolkligauttryck för beundran, aktning och samhörighet. Det är detta det gäller. Dessutom är vi kanske många som tycker att överräckandetav en sådan här gåva tiU ett grannland det är ju i ordets egentliga mening enkunglig gåva kanske skulle ha blivit ännu mer uppskattat om det också hadekunnat ske i kungliga former och inte genom en statsminister på handelsresa. Ang. regeringens befogenhet att bortskänka statentillhöriga kulturföremål m. m. Jämförelsen med beslut ärganska dålig. Då gällde det den berömda tronhimlen. Både ochriksantikvarieämbetet avstyrkte att den skulle överlämnas, och de här speciellaskälen förelåg icke alls. Dels är det här fallet helt irrelevant, dels är detosäkert om det gäller ett krigsbyte eller ej. kröp det ändå fram vad avsåg - det var hans monarkistiska känslor som var kränkta på någotsätt. Om denna gåva överlämnats av en kunglig person, hade alla debetänkUgheter som här har anfört tydligen fallit. Vidare ansåg att det officieUa besök jaggjorde i var att beteckna som en handelsresa, vUket betrakta som något nedsättande. Med hänsyn tiU hans politiska bakgrundi övrigt förefaller det något säreget. Tydligen är det icke arten av gåvaneller mottagarlandet som spelar en roll för , utan det ärpersonen som överlämnar gåvan. Är det en kunglig person går det bra i framtidenäven för , och det kan vara gott att veta. Det väsentliga är fortfarande frågan om hurvidsträckta regeringens befogenheter skall anses vara. Jag kan inte komma ifrånatt fallet med och tronhimlen 1970 är väldigt likt detta fall, utomjust på den enda punkten att det den gången icke fanns något kommersielltintresse som skulle främjas utan var fråga om en ren vängåva till ettgrannland. Här har man fått intrycket att det gällde att så att säga bättraatmosfären inför kommersiella förhandlingar, och det är det jag tycker litetgrand drar ner karaktären av en gåva. Det är min uppfattning att skall man göra sådana alldelesexceptionella uppvaktningar som det faktiskt handlar om här, borde riksdagenkunna få vara med och kanske även uttrycka sin mening om formerna föröverlämnandet. Sådant här är ändå en statschefsuppgift. råkar vi ha enstatschef som är kung, och då ligger det för oss nära tiU hands att han skallta hand om saken. Det stöter åtmmstone mig litet grand, om det nuberor på rojalism eller på något annat att se statsministern åka somhandelsresande med orderblocket i den ena fickan och små presenter i den andra och för övrigt valtalet i den tredje, för det gällde det också . Ang. regeringens befogenhet att bortskänka statentillhöriga kulturföremål m. m. Jag skall fortsätta att ta det här Utetskämtsamt, för i sak har trasslat till det för sig. Vare sigdet är fråga om kungens befogenheter eller befogenheter ellernågonting annat har hela hans argumentation blivit en gröt. Vad jag ändå vill säga ifrån litet på skärpen är detta: Vigör ett officieUt besök i . väljer nu att beteckna dettasom en handelsresa. För det första är det en total nedvärdering av betydelsenav de ekonomiska förbindelserna mellan stater, av den handel som vi är såutomordentligt beroende av. Vad är det för fel i att man vid oficiella besökockså diskuterar handelsförbindelser? För det andra - alldeles oavsett våra ekonomiskaförbindelser - begriper inte det som är centralt. Här är ettland vars huvudstad blivit totaU förstörd under kriget - av Warszawablev förstört. Under oerhörda uppoffringar bygger man upp denna städ frångrunden. Man satsar av sina förhållandevis små resurser för att återställa dekulturella värdena i sin huvudstad. Vi bidrar till denna uppbyggnad med vårgåva för att markera vår beundran för ett folks förmåga att resa sig urförödelsen. För detta har ingenting annat till övers änföraktfuUa glosor och Utet svansviftningar för monarkin. Det råder inga meningsskiUaktigheter mellanherr och mig i fråga om uppskattningen av det polska folkets insatserefter kriget - jag har redan sagt det. Jag har även talat om ett nordiskt grannland som varmycket hårt pressat under kriget. Låt vara att det är en gradskillnad Köpenhamnförstördes inte pä samma sätt som , jag vet det. Men nog gick Danmarkigenom mycket, mycket svåra prövningar och nog vore det lika väl på sin plats,om vi nu viU bidra genom fina gåvor till återhämtning och återvinning avsjälvrespekt och allt vad det gäller, att ha det landet i åtanke. Men i detfallet sade alltså nej, och jag menar att den här gångenkunde ha erinrat sig detta och åtminstone tagit kontakt. ViU man inte gå denlånga vägen med proposition och alltsammans, så finns det i varje fallinformella möjligheter som vi vet att gärna utnyttjar att höra sigför med framstående företrädare för . Det lär ju förekommaöverläggningar var och i olika ärenden. Argumentationen har havererat, säger statsministern. Ja,på ett sätt håller jag med om det. Det finns ingen formell gmnd för anmärkning.Jag tror inte att regeringen har överträtt något gmndlagsbud eller något annatlagligt bud. Man kan säga att reduceras hela ärendet till en fråga omsmak och stil, och därmed är det kanske inte heller möjligt att fortsätta attdiskutera. Jag vUl bara säga att om detta har reduceratstill en fråga om smakoch stil, så tror jag att vid en läsning av protokollet kommeratt ångra vad han här har yttrat. Överläggningen var härmed slutad. § 3 Ang. situationen för den judiska befolkningen i Herr utrikesministern ordet för att besvara () i kammarens protokoU för den 10maj intagna fråga, nr 197, och anförde: har till mig ställt följandefråga: "Vilken är regeringens reaktion på de aUt tätare rapporterna omdiskriminering och förtryck av den judiska befolkningen i ?" Regeringen tar nu liksom tidigare avstånd från varje formav diskriminering mot enskUda individer och folkminoriteter tiU följd av ras,religion, härstamning, nationellt och etniskt ursprung. Denna hållning harregeringen vid upprepade tillfällen uttryckt i FN och annorstädes. Den tordevara välkänd för FN:s medlemsstater. Regeringen söker fortlöpande hålla sig orienterad om denjudiska minoritetens ställning i . Som min företrädare tidigare framhållitför ställer det sig mycket svårt att få fram fuUt säkra ochtillförlitliga uppgifter härom. Vår ambassadör i landet har instmktion attnoggrant följa utvecklingen i fråga om den judiska minoritetens ställning ochklargöra den svenska regermgens hållning tiU de grundläggande mänskliga fri-och rättigheterna. Ang. situationen för den judiska befolkningen i Jag ber att få tacka utrikesministern försvaret på min fråga. Den judiska minoriteten i har förtryckts sedan långtid. Rapporterna är många i utländsk och även i svensk press om olika former avdiskriminering. Skilda organisationer i både och harsedan länge engagerat sig för de syriska judarnas sak. kommer t. ex. iParis att hållas en konferens under ledning av den nuvarande tUlförordnadepresidenten just för att behandla förtrycket av judarna i Syrienoch andra Bara för att relatera vad det rör sig om vill jag nämnaföljande: Judarna tvingas i bo i speciella getton. De får inte avlägsnasig mer än 34 kilometer från bostaden. De får inte ta körkort. De får inteinstallera telefon i sina hem. De tvingas bära speciella identitetshandlingarOch det kanske värsta: De får inte lämna det land som de bor i och där deförtrycks. har vid upprepade tillfällen dessutomjudar hittats mördade invid gränsen till . Judiska kvinnor har enligtotaliga rapporter i tidningarna torterats och våldtagits. Kort sagt:Förhållandena i för den judiska minoriteten är snarUka dem nazisternaskapade under kriget. säger utrikesministern att protesterat mot Ang. situationen för den judiska befolkningen i förtryckav olika minoritetsgrupper. Detta är vi naturligtvis alla medvetna om det ärbra. Men lika väl, herr statsråd, som vi protesterar mot specifika övergrepp vare sig det gäller eUer , eUer som i går förtryckav den judiska minoriteten där bör vi naturUgtvis påtala andra övergrepp iden mån vi får vetskap om dem. Utrikesministern erinrar om vad hans företrädaresagt, och jag skall be att få citera vad uttalade ikammaren: "gäller som instmktion för vårabeskickningar i berörda länder att noggrant följa utveckUngen i fråga om de judiska minoriteternas ställning och klargöra den inställ ning ----- ." Det kan väl inte vara så att regeringen fortfarande svävari tvivelsmål om judarnas situation i . Vår ambassadör i området kan underden tid, som gått, inte ha varit tyst utan bör ha rapporterat.Då tycker jag att regeringen i ett svar här i borde mera klart kunnata avstånd från den uppenbara diskriminering och det förtryck som förekommer iSyrien. Det är inte bara en fråga om förtrycket somsådant, utan det här skall ses i sammanhang med hela staten existens.Staten bildades bl. a. mot bakgrund av att judarna i oUka världsdelarsedan århundraden förtryckts. I den allmänna opinionsbildning som sker om helaMellanösternkonfUkten har incidenter av det här slaget en avgörande betydelseför att människorna i vårt land och andra länder skall förstå staten för att överleva och förstå vikten av att stödja den saken. Jag har i mitt svar givit klart uttryck förden syn som och jag och, antar jag, hela kammaren har, nämligenatt varje diskriminering i det här fallet av judar i strider motFN-stadgan. Vi vänder oss mot sådan diskriminering. Vi följer judarnas situation i mycket noggrant, ochvår ambassadör ger oss täta informationer. Vi har kontakt med ett stort antalländer som i likhet med ständigt bevakar de mänskliga fri- ochrättigheterna. Men jag upprepar att det är mycket svårt att få tillförlitligtbekräftat vUken situation judarna är i. Att man begränsar deras rörelsefrihetvet vi t. ex. Det rör sig ändå om förhållanden under krig i praktikenbefinner sig ju och i krig. Men uppgifter om att kvinnor mördasoch våldtas har vi inte kunnat få bekräftade. Att det i världspressenförekommer sådana- uppgifter är riktigt. När det gäller den senaste händelsensom varit omskriven i världspressen fyra kvinnor som mördades - har detemellertid, så långt vår ambassad kan konstatera, inte rört sig om åtgärderfrån någon myndighets sida eUer om åtgärder som haft något politiskt motiv.Enligt de uppgifter som flera länder gemensamt har kommit fram till tycks detenbart vara en krimineU handling. HerrWIJKMAN (m): Det är riktigt att och de factobefinner sig i krig, och det är jag den förste att beklaga. Men den härdiskrimineringen har pågått . Den gettotillvaro som judarna iSyrien lever i har inte försvårats under krigstillståndet, utansituationen har varit ungefär densamma . Jag är medveten om att uppgifterna kan gå isär. säger nu att ambassaden har meddelat att judarnas rörelsefrihet ärbeskuren osv., och hela den delen av svaret tycker jag räcker för att expUcitta avstånd från förtrycket. Under diskuterade vi här ikammaren visavi och visavi den judiska minoriteten, och dåkonstaterade vi hur man i hade vägrat att ens lämna utnamnen på de krigsfångar man hade efter oktoberkriget . Detta är som ettstort mönster av en total syrisk kompromisslöshet gentemot den judiskaminoriteten som och det är det som är så allvarligt dessutom förvägraslämna landet. Det har som sagt förekommit uppgifter om kvinnor somvåldtagits och mördats, och jag är medveten om att vi inte vet om det varitpolitiskt styrda dåd. Men vad som är så upprörande i sammanhanget är att densyriska regeringen och det syriska rättsväsendet som anstiftare av dessa dådhar utpekat ett antal judiska medborgare i . En av dem sägs dessutom havarit nära släkting till en av de utsatta kvinnorna. Hela situationen för judarna, både rättssäkerhetsmässigtoch allmänt, är alltså ytterst beklaglig och förfärlig. Ang. sammansättningen av kommitté för förberedande avfastighetstaxering Överläggningen var härmed slutad. §4 Ang. sammansättningen av kommitté för förberedande av fastighetstaxering Herr finansministern erhöll ordet för att besvaraherr i (m) i kammarens protokoll för intagna fråga, nr194, till herr kommunministern, och anförde: i har frågatkommunministern om han anser det vara förenUgt med demokratiska principer attsamtliga ledamöter i kommitté, som har att förbereda arbetet med fastighetstaxering,hämtas från ett och samma poUtiska parti. Frågan har överlämnats till mig förbesvarande. Vad åsyftar med sin fråga är oklart. 1975 årsallmänna fastighetstaxering förbereds varken lokalt, regionalt eller centraltav några kommittéer. Förberedelsearbetet års fastighetstaxeringpågår enligt de nya regler som antog efter förslag ipropositionen 1973. har sålunda i vår lämnatorganisatoriska och värderingstekniska anvisningar för taxeringen samt meddelatpreliminära anvisningar med värdetabeller,-enskilda riktvärden m. m. Depreliminära anvisningarna testas lokalt ute i länen av fastighetstaxeringsombuden. Resultaten av de företagna undersökningarna skall Ang. sammansättningen av kommitté för förberedande avfastighetstaxering ombudenunderställa en arbetsgrupp inom fastighetstaxeringsnämnden. Arbetsgruppenbestår av ordföranden och den ledamot som utses av l.insstyrelsen samt av enledamot som valts av kommunfullmäktige. Resultaten av de lokala undersökningarna redovisas tillskattecheferna, som därefter avger yttrande tiU . Fastighetstaxeringsombuden liksom ordföranden och denledamot som tillsätter utses på grund av deras särskildakvalifikationer och givetvis utan hänsyn till poUtisk hemvist. Utöver dessatre deltar som nämnts ytterligare en ledamot i arbetsgmppen efter val avkommunfuUmäktige. Med hänsyn tiU den procedur som jag här redogjort för ärdennes möjUgheter att dirigera besluten obefintliga. Med tanke på den betydelseför kommunen som en riktig taxering har måste det förutsättas attkommunfullmäktige tiU arbetsgruppen väljer en person som bL a. genom kännedomom lokala fastighetsförhållanden är särskilt kvaUficerad för sin uppgift. Detfinns alltså under förberedelsearbetet till 1975 års fastighetstaxering ingengmnd för det påstående som ligger i fråga. i (m): Rent formellt får jag väl tacka för svaret påen annan fråga än den jag har ställt. När man ställer en fråga i , så har dennaturligtvis någon gmnd, ofta i lokala förhållanden. i Malmöhuslän har initierat en grupp, tiU vilken man plockat ut en ledamot från varjefastighetstaxeringsnämnd, för att dessa ledamöter skall inhämta ytterUgarekunskaper och för att förbereda och planera fastighetstaxeringen. Det är alltsådenna grupp frågan gäller. Det har i några städer där nere råkat bli så att mantiU arbetsgmppen hämtat folk uteslutande från ett parti och i detsocialdemokratiska partiet. Därom ville jag höra en klok mans mening, och jagville därför att skulle uttala sig ex cathedra det går kanskeinte så bra från bänken, men kan kanske i alla fall uttala någonuppfattning i frågan huruvida detta är i överensstämmelse med god demokratisksed. Man kan ju vara mUd i sin bedömning öch mena att det är engripande ödmjukhet hos socialdemokraterna, att de ensamma anser sig behöva merainformation och undervisning för att klara av fastighetstaxeringen. Men såligger det nog ändå inte till. Det får väl anses vara ganska underligt, om man intemed stöd av den nuvarande taxeringsförordningen kan finna skäl att dela påuppdragen så att man hämtar folk från alla partierna - det bör finnas"redliga och allmänt aktade personer" även på andra håll. Jag skulle gärna vilja' höra herrSträngs mening om detta. Det gäller alltså en grupp på 26 personer som alla ärhämtade från ett parti. Jag beklagar att i inte kanuttrycka sig så som han menar och avser. Som jag citerade i mitt svar har hanfrågat om det är förenligt med demokratiska principer att samtUga ledamöter,]en kommitté som har att förbereda arbetet med fastighets- taxeringhämtas från ett och samma poUtiska part. Han har av mig fått en redovisning förhur det går till att förbereda arbetet med en fastighetstaxering. Har man iMalmöhus län vidtagit några speciella åtgärder, kanske det kunde vara önskvärtatt - om vi hinner med det redovisade dessa speciella åtgärder.Jag skall i så fall låta och andra yttra sig om detta, och sedankan vi ta en debatt med anledning av den fråga som tydligen avsågatt ställa men icke har stäUt . i (m): Det är inte så lätt att få med alla nyanser ien enkel fråga, men nog framgår det att frågan inte gäller de ordinariefastighetstaxeringsnämnderna utan en kommitté, grupp, rätt och slätt dem somskaU förbereda fastighetstaxering. Jag har redogjort förförhållandena i det borde ha framgått ganska klart av mitt anförande,om hade hört på. Det hela är inte heller så förfärligt invecklat.Där finns alltså en grupp på 26 personer som skaU förbereda arbetet och somskall få ytterligare informationer från . Och jag bad bara om ettuttalande från landets finansminister om vad han anser om fördelningen avuppdragen. Jag har redan svarat att det medhänsyn till det gesällprov han åstadkommit med sin fråga jag tänker då på hurden är formulerad - är rimligt att jag får tillfälle att höra efter vad som harhänt i innan jag ger några förklaringar. i (m): Jag ber att få tacka finansministern för denambitionen. Jag trodde att undersökningen redan var gjord och att vi därförkunde föra debatten , men jag återkommer gärna. Överläggningen var härmed slutad. §5 Ang. pansartruppemas fredsorganisation Herr försvarsministern erhöll ordet för attbesvara i (c) i kammarens protokoll för den 9 majintagna fråga, nr 195, och anförde: i har frågat mig ivUken utsträckning jag anser att man vid upprättande av förslag till pansartruppernasfredsorganisation bör ta hänsyn tiU exempelvis utförda anläggningar förberörda regementen. Pansartruppernas krigsorganisation kommer att bUmindre än . Detta återverkar självfallet på fredsorganisationen på så sättatt behovet av kapacitet för pansamtbildning minskar. Strävan att åstadkommaen rationeU fredsorganisation med den nya krigsorganisationen som bakgrundleder till att antalet fredsförband inom pansartrupperna Nr 83 minskar Några av de etablissementsom används för utbildning av Torsdaeen den pansartrupper kan komma att få en annan användning i fredsorganisa- 16 mai1974 tionen. Vid de avvägningar som görsi dessa sammanhang bör man enUgt -------------------- mm mening sträva efter att på bästa sätt utnyttja det kapital som g. p nsar rupper- representeras av nu utbyggdaanläggningar. nas fredsorganisa tion i (c): Jag tackar försvarsministern för svaret påmin fråga. Anledningen tUl att jag har ställt den är att påpekanden gjorts ipressen och även vid personUga samtal angående det förslag tillpansartruppernas fredsorganisation i , särskilt i vad avser fjärdepansarbrigaden P 6 i , som chefen för armén lagt fram. Detförslaget innebär att nämnda regemente omkring bör utgå urpansartrupperna.