prot · FX09142 · 1974-12-31 00:00:00 — I den allmänpolitiskadebatten i förklarade man ^atl de som utlovat för ^FN;ssärskilda fond - när den fonden nu inte kommer till stånd - "i likahög grad gäller för varje insats som arägnad att minska hungerkatastrofensomfattning". Hur går det ihop med ett avvisande av beslut om konkretanslag? , som ^sagl inte kunnat svarapå den frågan. Jag för den bara vidare och kommer inte att söka något gräl.Varje parti får väl svara för sig. Men gör ^inleden till ett magiskt datum. Lika väl som man kan göra inventeringar nuför , kan man göra inventeringar för mer än så. Men det behövspengar för ^atl nå det högre talet, och då är det realism att bevilja anslagetnu. Biståndsministernhar förklarat här i ^atl man, när den sär skilda fonden i FN inte kommer till stånd som planerat, "måste överväga andra metoder att bistå de ^u-länder som drabbats av den ekonomiska krisen.------ Genom multilaterala bidrag kan vi utnyttja en redan utbyggd Ytterligare insatser för ^svältdrabbadeländer 4Riksdagens protokoll 1974. Ytterligare insatser för ^svältdrabbadeländer Flera av deländer som drabbats hårt tillhör kretsen av svenska programländer. I dettafall kan vi alltså nå det angivna syftet genom en utbyggnad av det bilaterala samarbetet. "Måste inte ett sådant uttalande följas av beslut i om konkretaanslag? har några personer och tidningar söktgöra dagens ämne till en partipolitiskt gräl av enklaste slag. Jag vet inte om man därmed vill föra bort intresset från själva ämnet: de ^svälldrabbadefolken. Självfallet förnekar jag inte, utan känner stolthet över att det ärfolkpartiet som i har fört fram det förslag som har letttill ett initiativfrån utrikesutskottet, låt vara otillräckligt i sak. Vi står för denreservation som innebär alt skall hälla sina löften. Vi har drivit^u-landsfrågan också när vi ^inlehaft starka opinionsyttringar bakom oss. Men den starka opinionen - och jag vågar säga att den är spontan tillsitt väsen och ursprung - har lyft dennafråga över partigränserna. Bland de många som vill ge 500 miljonerkronor till mat åt dem som håller på att svälla ihjäl finns representanter föralla partier. Ni kan läsa på listorna. Sökreda på listorna från er hemtrakt, och ni känner igen era egna partivänner! Där finns frikyrkoråd, biskopar, pingstväckelsens predikanter. , arbetarekommuner, ungdomsorganisationer, fackligaorganisationer och många många enskilda, alldeles oavsett partifärg. Oavsett parti måste det därför viden omröstning som den här finnas skäl för var och en att pröva sig mot delöften som vi alla givit, pröva sig mot de vädjanden som når oss och mot dem som inte när oss: lidandets röster. Jag vaknade av att ett parmera närliggande ord och bilder trängde sig på. Som barn hade jag svårtatt fatta innebörden i uttrycket "de ^obot^f^iirdigas förhinder". Detlät sä konstigt och så abstrakt. vet vi vaddet betyder i en konkret situation. Mina barnbarn och deras jämnåriga behöverinte grubbla över vad det uttrycket innebär. En annan bild kom här från huset. Jag mötte enmedelålders man som var företrädare för de anställda på ett stortförsäkringsbolag. Han hade inte sökt upp mig, för han ansåg det inte behövligt,sade han. Han var här för att söka andrariksdagsmän. Vi har, sade han, på min arbetsplats under fyra årregelbundet satt av pengar av lönen och betalat in till^u-hjälp. Vi skall nog fortsätta an göra vårt, nu skall ni göra ert. Då frågar man sig: När någonsin förr har vi mött enopinion som begär alt vi skall ge mer av deras och våra gemensamma pengar änvad vi själva har varit beredda att ge? I detta anförande, under vilketherr ^undre vice talmannen överlog ledningenav kammarens förhandlingar, instämde herrar i (fp) och^Sellgren (fp). () kort ^genmäle: Jag vill stryka under att jag i delta replikskifte inte pånågot ^sätl önskar skärpa motsättningarna. Frågans karaktär är sådan all delbör vi inte göra. Men jag kan inte underlåta au säga ändå att även om jag har den största respekt för i denna fråga, som han har drivitockså som partiordförande, så fick jag ett intryck av att han litet för mycket ställde sig som ensam försvarare avden politiska etiken på detområde som vi nu diskuterar. Vad är nu skillnaden? vill ställa500 ^lill förfogandenu för inköp av vete som inte ärtillgängligt förrän . Låt mig skjuta in att om man kanfå fram det snabbare så är jag den förste att välkomna detta, men jag tror attlagerutrymmena och transportförhållandena ärsådana, efter vad Svensk spannmålshandel har sagt till oss, ^atlnågot sådant inte är möjligt. Och vad säger då vi? Jag villgärna upprepa att jag gjort en entydig deklaration för delau vi anser att allt tillgängligt ^veieöverskoU ^iniiil sista kilot skall stå till förfogande för de ^hungerdrabbade folken, attpengarna måste skaffas fram och att vi är beredda all la vår del avansvaret för att så sker. Men vi kan intevara orealistiska, när man på Svensk spannmålshandel säger ^atl man intekan garantera . Skillnaden är alltså att vill anslå pengarna nu till vete som ^inle finns all köpa förrän - när^stalsverkspropositionen läggs fram om knappt en månad och vi då harallmän motionstid. var också mycket kritisk mot utskottet, men såvitt jag minnsrätt yttrade sig ^inle i denna fråga i utskottet. Och med denkritiska inställning som nuhar redovisa^*^ ^lycker jag ^atl han därborde ha deklarerat sin personliga ståndpunkt ^lilel klarare. Slutligen har även jag haft besök av den försäkringsman som om i slutet av sitt anförande. Vi resonerade om detta, och jag visade honom vad utskottet skrivit,nämligen att vi vill anslå den ytterligarekvantitet som kan ställas till förfogande ^saml anvisa medel för detta. Men,sade han, dä har det verkligen spritts en felaktig information här i landet.Vi har trott att det gällde bara 100 000 lon. Ytterligare insatser för ^svältdrabbadeländer () kort ^genmäle; Nej, ,jag vill verkligen inte säga att jag uttrycker någon högre etik änvare sig eller någon annan i denna kammare. Men det finns en etisk princip som faktiskt har kommitatt Slå på spel i den här debatten, och mänga människor har svårt alt förstå att den skall behöva stå på spel. Det ärfrågan huruvida riksdag harskyldighet att hålla sina löften eller inte. Etik är för många människor att hålla sina löften. Om man inte vill ställaupp bakom re-^servationen , så tycker jag del är riktigare alt sägaatt tyvärr anser vi oss tvingade att bryta detta löfte. Vad sedan gäller den försäkringsmansom vi har haft besök av skulle vi missbruka honom om vi här gick in idetaljer. Men det är väl alldeles Ytterligare insatser för ^svältdrabbadeländer uppenbart ^atlhan och andra är på det klara med att om man kan nå lättare ochsnabbare genom att nu fatta beslut om pengar ochregeringen och SIDA därmed känner bemyndigandet från , så måsteju det vara alldeles avgörande. Men vi har aldrig sagt an delta skall ^lillvarje pris vara svenska vetekorn; det är det enda avgörande! Nej, vi har gått in i detta för all nå^enprocentsmålet och för att försöka tillvaratavarje ton svenskt vete ^sorn kan stå ^lill förfogande. Och del borde kunna bli uppemot den siffra som jag här har nämnt. Slutligen, , är det fel att säga att jag inte yttrade migi utskottet i denna fråga. Men vi har den naturliga arbetsfördelningen att omfolkpartiet företräds i ett utskott av en ordinarie ledamot, som därtill ärvice ordförande, så är det den personen som för partiets talan. Mininsats bestod i att söka utröna om del fanns någon möjlighet att rubba pä den ståndpunkt som man hade fastnat för vid sammanträdels början. Och herr ^Anlonsson kan ju fråga herr ^Geijer om jag inte innan utskottet avslutade sitt arbetegjorde ett sista försök att nå en annan lösning. HerrANTONSSON (c) kort ^genmäle; Herr talman!Herr gör nu det här till enmoralisk fråga huruvida riksdag skall hålla sina löften eller^inle. Del är väl ^hell klart - och det sade också en enhällig riksdag - att vi skall hällalöftet om ^enprocentsmålets uppnående genom ^atl anslå medel till den fond som då planerades i . Från vårthåll har vi också framhållit detta,och jag har sagt att när oljefonden nu prövas av kan vi inte stå här och säga au fonden kommer inte till^slånd och därför kan vi ta de medlen i anspråk. Men om tanken på fondenskulle avskrivas, vilket jag hoppas intesker, står enligt vår värdering - och den har vi. givit uttryckför - dessa pengar ^lill förfogande och kan användas för andra meningsfylldaändamål inom ^u-hjälpen. sadeatt det inte nödvändigtvis var frågaom svenska vetekorn. Ja, jag skulle inte vilja gratulera ett uppdrag att gå ut på världsmarknaden och försöka köpa upp vete.Situationen där är verkligen härd. Vad vi har att lila till är alt vi här i landetkan ^få^>fram 200 000-300 000 lon utöver de 100 000 lon som vi i dagdiskuterar, och det ger sig om någon månad.Därför finner jag ingen anledning all göra någon stor åtskillnad mellanfolkpartiets ståndpunkt och de övrigas. Den enda skillnaden är i realiteten att vill anvisa pengar för dettaändamål , medan vi först vill se hur stort överskottet blir. () kort ^genmäle: Jag har tyvärrfortfarande inte fått något svar frånherr på den fråga som jagvidarebefordrade till honom frånvåra medlemmar: Hur kan det vara förenligt med det uttalande som gjordesav ledare i den allmänpolitiska debatten - när han sade alt bredvillighet an bidra i likahög grad gäller för varje insats som är ägnad att minska hungerkatastrofensomfattning i avvaktan på att fonden blir verklighet - ^atl ställasig avvisande till ^ell positivt beslut? Det går inte attinför den engagerade delen av svenska folket komma ifrån all denmoraliska frågan är, om kommer att infria det löfte som den sju gånger har givit ^atl under innevarande budgetår uppnå^enprocentsmålet. Vi härav^utskotismajoriletens företrädare hört tre skilda tolkningar av vidvilken lidpunkt detta löfte skall infrias. Det finns såvitt jag förstår ingengaranti för att det längre finns en majoritet i kammaren som genom röstning kommer att se ^lill all deltalöfte hålls. Har jag fel pä den punkten och kammaren vid omröstningenbekräftar detta, skall jag självfallet med största ödmjukhet och tacksamhet acceptera detta och icke göra del partipolitisk triumf utan till entriumf för . söker nu finna trösti svårigheten alt just handla upp vete på världsmarknaden. vet ju som expert på detta områdehur snabbt världsmarknadspriserna och tillgångarna skiftar. Vi har icke låst oss fast vid vetekornen,vare sig svenska eller utländska, utan vihar sagt att de 500 miljoner kronornaskall ställas ^lill förfogande alt disponeras på bästa sätt av regeringen ochSIDA. Varorna skall köpas i bästa hamn och till bästa pris. Jag ärfullständigt övertygad om att det då gåratt finna en meningsfull användning för dessa . Ytterligare insatser för ^svältdrabbadeländer Herr andre vice talmannen anmälde att herr ^Anlonsson anhållit ^atl till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ^ytleriigare replik. Herr ^försievice talmannen (); vill skänka veteöverskottet till nödlidande länder - därom kan del inte bli någon diskussion. Förutsättningar finns, även om det kommer att ta projektet ^prakliskl kan full följas. Meningen med hela den svenska^u-hjälpen är givetvis att hjälpa människor i nöd, hjälpa dem fram till en situation där de kan slippa nöden och uppnå enbättre levnadsstandard. ^Enligl uppfattning bör inte politiska eller liknande skäl inverka pä delta. Varhelst det uppslår en ^nödsiiuation bör vara berett alt ge snabb hjälp. Så har också skett,åtminstone i viss utsträckning. Jag tror dock alt vi med hänsyn till omfattningen av de plötsligt inträffadehändelserna i fortsättningen måsteha betydligt ^slörre belopp än för attge hjälp i nödsituationer - det har också betygats avflera talare tidigare i denna debatt. 1 nuvarande situationanser att veteöverskottet bör skänkas till nödlidande länder. Förutsättningarna finnesju i utrikesutskottets yttrande till finansutskottels betänkande nr 25 , dä det anfördes "att regeringen, när beslut om ^FN-insatserföreligger, kommer all återkomma Ytterligare insatser för ^svältdrabbadeländer tillriksdagen med förslag om en insats avseendede mest drabbade ^u-^länderna. En sådan insats bör enligt utskottet varaav sådan storleksordning ^atl den ligger i linje med strävandena alt uppnå ^enprocentsmå^let." ^Finansutskoltet biträdde vad som sades i^utrikesutskoiteis yttrande om attställningstagandet ^lill ett svensktbidrag till ^FN-insatser bör göras på^etl tidigt stadium. Utskottet betonade att detta ligger i linje med strävanatt snabbt uppnå ^enprocentsmålet. De ^FN-insatser som det talas om i utskottets betänkandehar inte kommit ^lill stånd. Därför anser att dessa medel i stället böranvändas till den hjälp vi nu diskuterar. skriver i sitt betänkande av den 3december, som vi nu behandlar, att ^utskotiet hoppas att "den definitivaberäkningen av skördeutfall skallvisa ^atl ytterligare kvantiteter senare kan användas för^biståndsändamål". Vi tolkar detta uttalande så, att ärberedd att, när det verkligen kan fastställas hur stort veteöverskottet är, detta i största möjliga utsträckning skallskänkas till nödlidande länder. Det är således fullt klart att vill skänka veteöverskottet till de länder somär i behov av livsmedel. Vilken är då skillnadenmellan och förslag? Skillnaden måste vara den,att vill skänka bort ett veteöverskott som man ännu inte vet om detfinns, medan vill skänka bort detveteöverskott som verkligen kommer att existera. Den institution som säkrast kan tala om hurstort veteöverskottet är måste ju vara Svensk spannmålshandel, och denhar uppgivit att det överblickbara överskottet är . Det är därför som linje i denna fråga är så klar: vi vill skänka det överskott som i verkligheten finns,och vi är dessutom beredda att skänka mera, om överskottet visar sigvara större än vad vi kan överblicka . Bådefolkpartisterna och de som har skrivit till oss slår alltså in öppna dörrarnär de kräver att vi skall skänka bort hela veteöverskottet. Det är fullständigt klart var vi i står- vi har givit svaret genom det ställningstagande vi hardeklarerat här . Det är tvä saker som bör observeras beträffande veteöverskottet som vidiskuterar så mycket: Hur stort är det egentligen? Fru tredje vice talmannen sade att enligt de upplysningar som vifick i utskottet skulle det röra sig om . Jag fick sammaupplysningar - och tog också uppstenografiska anteckningar - men jag fick inte alls samma intrycksom fru tredje vice talmannen, eftersom man måste utgå från grunden för denna uppskattning. Och vad är den? Jo,del är skördeuppskattningarna somligger till grund för de 1,8 miljonerlon som man talar om att totalskörden är. Men skördeuppskattningarna är oftamycket osäkra, och dessutom har man inte kunnat ta hänsyn till en sådanfaktor som det myckel dåliga ^skördevädrei , då ganska myckel säd blev förstörd. Det är alltså ytterst osäkra siffror som man grundadesin uppskattning på. Den verkliga siffran är vad Svensk spannmålshandelsäger alt man kan disponera, och det är 100 000 lon. När del sedan gäller frågan, hur mycket spannmål vikan tänkas fä köpa utomlands, är del, somherr ^Anlonsson sade, rätt ovisst. av världens spannmålsexport kommer från förenta stater. Till^della kan läggas exporten frän ^Canada avdel berömda ^Manitobaveiet. Största delen av världens ^spannmälsexport kommerfrån den sidan av världen. MenAmerikas skörd har blivit mycket mindre i åran vad den tidigare hade uppskattats till. Om vi dessutom lar hänsyn till de priser som tillämpas på världsmarknaden,förstår vi all del inte är någon marknad som del är lätt ^atl köpa pä. Att vi har fått ^ell så stort veteöverskott i är iSverige beror delvis på goda väderleksförhållanden,men det beror också på skickliga jordbrukare, som kan utnyttja densvenska jorden pä bästa möjliga sätt. Men del finns en orsak till som vi inte skall förbise idagens debatt: Det svenska jordbruket har ^inle ^följl det råd somsocialdemokraterna drev igenom 1967 och som stödde, nämligen alt viskulle dra ned den svenskalivsmedelsproduktionen ^lill 80procent av vår förbrukning. Jag ^lycker det skulle vara intressant ^atlhöra om vi , när har gått, kunde få en deklaration frånsocialdemokraterna och från i att man inte längre tänkersträva ^efier all vi skall minska livsmedelsproduktionen till avvårt behov. - nickar, och det är jag tacksam för; jag trodde ocksåatt han skulle svara detta. Från sida sadevi 1967 och vi säger det , ^atl svenskt jordbruk skall förse vårt landmed de livsmedel som svenskt jordbruk kan producera - vi kan ju inte produceraapelsiner och sådant. Hade vi gått ned till skulle vi ha fåttgä ut i en svältande värld och begära att vårt rika land också skulle få köpalivsmedel. Jag tycker alltid att det är av ett visst värde alt fåopinionsyttringar frän väljarna. Hur stort värdet är kan man ju diskutera, mennog blir man gladare när man ^färopinionsyttringar frän människor som har bemödat sig så mycket att de harskrivit några ord än då man får en liten kupong som en tidning har sammanställt på mycket missvisande uppgifter. Det har på olika sätt talats om svenska folkets reaktioner. Det har talats om hur mycket man äter till julenoch vad man frossar i. Kanske del skulle vara möjligt för dem som gärna vill främja en nyktrare jul all också få säganågonting om vad man dricker till julen. Från julaftonfram till ^treiiondedagen drickersvenska folket alkoholdrycker för mer än . Defjorton dagarna förbrukar man ^lill alkoholdrycker hälften av hela del belopp som vinu diskuterar. Skall man ha någraönskemål om ätandet kanske man också kunde ha önskemål om drickandet och hoppas att besöken i butiker inteblev så flitiga och ^atl kassarna blev litet lättare. talade om människor somskänkte en del pengar till^u-länder. och jag är säkerligen överens om att om det blevlitet mindre i kassarna Ytterligare insatser för ^svältdrabbadeländer Ytterligare insatser för ^svältdrabbadeländer från kundeman skänka pengarna till andra ändamåli stället. Vissa andra frågor bör beaktas i ^della sammanhang. har talat om internationella problem, och jag harockså nämnt dem. Men det finns även åtgärder i som borde vidtasför att vi skall uppnå en ^Slörre ochbättre beredskap för framtiden för all kunna hjälpa i nödsituationer.Vi har t. ex. vissa svårigheter med transporterna. Även om vi säger an vi inte skall diskutera detaljer kommer vi inte ifrån del faktum ^atlvetet måste transporteras. Vi har det så dåligt ordnat att vi har fått lägga upp lager i . Därifrån kan vinämligen göra utskeppningar som vi inte kan göra från . Vi hardet mycket dåligt beställt på det området, och det går inte an helt lättavfärda den omständigheten. De mindrehamnarna har möjlighet att transportera ut vete, framför allt . Den största och enda hamnen avverklig kapacitet, , haringa lagringsmöjligheter och inga resurser för att sända i väg vetet. Skall vi göra något för andra länder får vi tänkapå alt varorna måste transporteras på ett sådant sätt att de kommer frami fullgott skick och inte blir förstörda på vägen. Det hör därför också tillberedskapen att vi måste försöka se till attvi har resurser för au skicka ut ordentliga kvantiteter i ennödsituation. Det har sagts i debatten att vi fårinte en ny krona genom ^utrikes-^utskotieisförslag. Nej, det kan man säga på ett ^sätl. Men indirekt kan det bli avsevärtmera pengar. Om vi nu förbrukar de fonder som vi har är det ju tomt i kassan.Skulle det då inträffa en katastrof har vi inte pengar till hjälp. Närriksdagen inom sammanträder igen blir det nödvändigt- jag tror ^atl alla partier är eniga om del- ^atl ställa mera pengar ^lill förfogande. Dä kommer vi i realiteten upp i ett större belopp, om det skulleinträffa en katastrof där vi omgående måste hjälpa. De medel som vi nular i anspråk var avsedda att finnas kvar ^lill och med detta budgetårs slut. Jag undrar också vilka åtgärder man konkret vill föreslå beträffande detta ^veieöverskoU som vinu diskuterat så mycket. Skall vi ha en tvångsförsäljning ^frånjordbrukarna eller hur skall vi bära oss åt ^föratt manövrera det hela? Sådanafrågor ställer man sig när man lyssnar^lill debatten. Jag slutar mitt anförande som jaginledde det: Det föreligger här ingen tvekan frän sida. Vi villskänka hela veteöverskottet, och vi vill göradet på ett realistiskt sätt. Vi har allkänsla för all vi skall göra det mestamöjliga för att hjälpa våra nödlidande medmänniskor i andra länder. Detanser jag att vi i den situation vi nu befinner oss i gör med det förslag somföreligger från utrikesutskottet. Herr ^lalman!Jag ber att få yrka bifall ^lill utskottels hemställan. iStockholm ^(s): Del är en allvarligfråga vi diskuterar . Som en varmbiståndsanhängare kan jag endast beklaga att biståndets anhängare skall ha råkat in i någonting som kan liknas vid ett gräl när vi nu befinner ossså nära ^mälsnörei för ^enprocentsmålet. Jag fruktar att det knappast kan varaägnat att skapa förståelse för biståndspolitiken. Min ^"veleskörd" - om jag får uttrycka detså - utgörs av 35 brev - 33 kuponger med namnunderskrifter och tvåbrev som är mera utförliga och vari man yrkar att vi inte skall genågonting alls. Jag hoppas ilikhet med herr ^Hernelius attförståelsen för biståndspolitikengenom den opinion som finns skall bli än ^slörre. Men jag har ^märkl attjag räknas in bland de ^obotfärdiga därför att jag inte vill knyta vår ^u-hjälp till ett svenskt tillfälligt ^veieöverskoU ochdärför att jag är anhängare av den moraliska skyldigheten att visa huren utgift som jag vill vara med om skall finansieras. Jag tänker icke låta mig provoceras till att ^della i det som kan uppfattas som ^etl gräl; jag anser att frågan är alltför allvarlig. Jag skall la ett annat grepp påämnet. Jag har inte bara fått dessa 35 brev. Jag har liksom alla andra ledamöter av fått ett brevfrån 13 biskopar. Det ställer mig - det skall erkännas - i ^beråd. Jag har förmin del fått brev från en biskop,än mindre från alla 13, trots all jagär medlem av statskyrkan. Jag vet inte om andra ledamöter av denna kammare har störreerfarenheter än jag av vad man gör när man får ^ell ^sådani här brev.Jag har för min del kommit fram till att man borde besvara brevet och tänkte därför försöka skriva mitt brev biskop från denna talarstol. Det brevet lyder: Tillsammans med Era tolv kollegerhar Ni skrivit tillriksdagen med en vädjan om all bifallaett förslag om att sända ^fiera hundra lusen lonspannmål till områden som ärdrabbade av hungersnöd. I uttalanden som man kan ta del av som kommentartill detta brev har det sagts alt det är en fråga om ^rätlfärdighel. har kyrkan tagit god lid på sig med att ta ståndpunkt i viktiga samhällsfrågor. Ni, herr biskop, känner säkert till fler exempel på själanöd inom kyrkan änen ^fåviisk lekman. För ögonblicket drar jag mig endast till minnes ett annat område av biståndsverksamheten,familjeplaneringen. 1 fråga om hurvi skall använda ett tillfälligtuppkommet, myckel ston överskott i vår jordbruksnäring har det däremotgått raskt au ta ställning. Kyrkorna, däribland ,har en lång erfarenhet av internationelltbiståndsarbete. har kyrkan gått i spetsen i hjälpaktioner. Det har inte enbart gällt praktisk handling. Kyrkorna har också bidragit till ^atlsprida förståelse och insikt om de stora internationella problemen.Världskyrkomötet i blev för många en hjälp^atl orientera sig i dessa stora problem och själva ta ställning för en mer samlad insats från värt lands sida.Det skall red I igen erkännas. Ni, herr biskop,som har att företräda kyrkan vetsäkert vilken ingående kännedomom ^etl lands förhållanden som krävsför att utomstående skall Ytterligare insatser för ^svältdrabbade länder Ytterligare insatser för ^svältdrabbadeländer kunna ge god och effektiv hjälp.Aldrig så välvilligt tänkta insatser från en oerfaren hjälparekan verka i rakt motsatt riktning motsyftet. Ni vet säkert också att den som ^fär hjälp eller behöver hjälp ocksåstundom fruktar an hamna i underläge. Det finns tyvärr talrika exempel på att en sådan fruktaninte är obefogad.