prot · FX093 · 1974-12-31 00:00:00 — § 1 Interpellation nr 1 om tilläggsdirektiv till 1972årsskatteutredning, m. m. Ordet lämnades på begäran till HerrBOHMAN (m), som yttrade: arbete har främstvarit inriktat på att finna kortsiktiga lösningar. Enligt de tilläggsdirektivsom utredningen fick skulle arbetet forceras, så att skall få ta ställning till ett förslag till skatteomläggning. Utantvivel har en sådan forcering varit motiverad. Vi har nått ett läge, där dehöga marginalskatterna ofta i kombination med de marginaleffekter somsammanhänger med avtrappningsreglerna i det sociala bidragssystemet och destigande priserna tar i anspråk så stor del av löneökningarna, att stora grupperav inkomsttagare inte har fått någon standardförbättring under senare år.SkattepoUtiska ingripanden har blivit nödvändiga för att avtalsförhandlingarnapå arbetsmarknaden över huvud taget skall bli meningsfulla. Enligt vissaberäkningar blir resultatet för löntagarkollektivet sedan hänsyn tagits tillskatterna och de stigande priserna med nuvarande skattesystem sämre ju störrelöneförbättringar man lyckas genomdriva. Det var mot denna bakgrund som vimoderater accepterade regeringens förslag till en skatteomläggning förra året.Det är nödvändigt, att också beslutar om en ny skattejustering.Ytterligare sänkningar av de direkta skatterna är tvingande liksom ennedjustering av marginalskatterna för i första hand mellaninkomsttagar-na. Enförbättring av barnfamiljernas skattesituation måste också komma till stånd. Det bör enligt vår uppfattning övervägas, om inte sädanaskattesänkningar bör genomföras redan från , dvs.tidigareläggas i förhållande till tidsplanen. Med det läge somuppkommit genom oljekrisen är expansiva ekonomisk-politiska åtgärdernödvändiga. En skattesänkning skulle åstadkomma en behövligefterfrågestimulans. Men detta förutsätter självfallet, att staten inte sökerkompensera sig genom skattehöjningar på andra områden. En ny höjning avarbetsgivaravgiften, som har diskuterats, skulle motverka de eftersträvadeeffekterna på sysselsättningen och tendera att driva priserna ytterligare ihöjden. I dagens läge kan accepteras att en skattesänkning leder till ett ökatbudgetunderskott. I ett längre perspektiv kan skattepohtiken inte bygga påprovisoriska lösningar från till ett annat. Sedan skatteutredningen ienlighet med sina direktiv lagt sitt förslag till en provisoriskskatteomläggning måste dess arbete inriktas på mer långsiktiga lösningar. Detär därvid nödvändigt att utredningen får sådana direktiv, att dessa inte läggerhinder i vägen för Den bör inte vara bunden till en på förhand givennivå i fråga om de statliga inkomsterna utan måste få möjlighet att studeraalternativa modeller med hänsyn till det totala skattetrycket. I den mån som hushållssektorns reala disponibla inkomsterstigit , har detta nästan helt varit att hänföra till ökadetransfereringar genom det sociala bidragssystemet. Mätt i fast penningvärdehar hushållens ökade arbetsinkomster till gått till skattertill stat och kommun. I gengäld har det allmännas sociala utgifter ökatkraftigt. Stora summor har återbetalats till hushållen i form av bostadsbidrag,subventionerad barntillsyn osv., bidrag som blivit nödvändiga delvis till följdav den hårda skattebelastningen. Om denna utveckling får fortsätta som , kommer enallt större del av hushållens disponibla inkomster att härröra från det socialabidragssystemet och vara beroende av att man uppfyller vissa kriterier har entillräckligt dyr bostad, utnyttjar den kommunala barntillsynen, har barn under16 år, deltar i vidareutbildning osv. En familjs standard blir i allt högregrad beroende av i vilken utsträckning den kan eller vill utnyttja de tjänsteroch förmåner som det allmänna erbjuder. För normalinkomsttagaren innebär dettautan tvivel en minskande valfrihet. Det finns också risk för att initiativ ocharbetslust påverkas negativt. måste därför beredas möjlighet attstudera skattesystemet i relation till det sociala bidragssystemet. Politiskdogmatism får inte utgöra ett hinder för utredningen att undersökamöjligheterna att utbyta vissa typer av sociala bidrag mot skattesänkningar.Möjligheterna att förenkla transfereringssystemet genom att ersätta nu utgåendeförmåner med någon typ av negativ skatt bör exempelvis också studeras. Enligt moderata samlingspartiets uppfattning måste sänkning av det totala skattetrycket eftersträvas. Möjligheterna attbegränsa den offentliga utgiftsexpansionen måste därför utredas liksom hur enbättre hushållning med skattemedel skall kunna åstadkommas. Vi har tidigare idetta syfte begärt, att en parlamentarisk besparingsutredning skalltillsättas. Utan tvivel skulle tillskapandet av en sådan, med uppgift att närasamarbeta med skatteutredningen, kunna medverka till en värdefull genomlysningav vårt lands ekonomiska och skattepolitiska problem. Det är nödvändigt att vårt land får ett modernt, rättvistoch effektivt skattesystem. Detta torde i många av.seenden kräva ettnytänkande. Mot bakgrund av det nu anförda hemställer jag om kammarenstillstånd att till herr finansministern ställa följande frågor: Är statsrådet beredd att medverka till attskatteutredningen får sådana direktiv, att den förutsättningslöst får möjlighetatt granska alternativa vägar att genomföra den genomgripande skattereform somär nödvändig i vårt land? Är statsrådet vidare beredd att medverka till attmöjligheterna till besparingar och en bättre hushållning med skattemedelutreds? § 2 Interpellation nr 2 om information rörande oljekrisensverkningar Nr 3 Ordet lämnades på begäran till HerrFÄLLDIN (c), som yttrade: Inskränkningarna i tillförseln av olja har nulett till att ransoneringar är genomförda eller planerade beträffande allaviktigare energislag. Fördelningen sker i första hand med sikte pä att trygga utöver viktiga sociala funktioner industrins, yrkestrafikens och det övriganäringslivets behov av olja och elkraft för uppvärmning, transporter ochframställning av produktråvaror. Denna prioritering av sysselsättning ochproduktion har med nödvändighet lett till att inskränkningarna i första handkommit att drabba energiförbrukningen i hemmen och allmänhetens konsumtion iövrigt. Det ligger i sakens natur att ransoneringar av dennaomfattning och karaktär alltid ger upphov till irritation och missnöje. Dånågra motsvarande ransoneringar inte varit aktuella i ,måste man också räkna med åtskilliga igångsättningssvårigheter. Som jagframhöll i den energipolitiska debatten här i i början av decemberframstår det annars som önskvärt att sätta en ransonering i kraft så fort enransoneringssituation kan förutses. Det går då lättare att förebygga hamstringoch förhindra att de mest lojala medborgarna försätts i en sämre situation. Allmänhetens vilja att acceptera de olägenheter som enransonering för med sig och att solidariskt bära de uppoffringar som ärnödvändiga är dessutom i hög grad avhängiga av den information som myndigheteroch andra fortlöpande kan lämna om det aktuella försörjningsläget och denväntade utvecklingen. Tyvärr måste man konstatera att den information somhittills lämnats till allmänheten när det gäller dessa förhållanden långt ifrånvarit entydig. Den har därmed bidragit till att öka osäkerheten både om behovetav ransoneringar och om ransoneringarnas innebörd. Jag tänker i dettasammanhang inte bara på de vitt skilda uppgifter som förekommit i tidningar ochandra massmedia, som på egen hand samlat information, utan också på devarierande uppgifter som lämnats från regeringshåll ochfrån olika myndigheter, ofta med kort mellanrum. Detta förhållande har tyvärrbidragit till att göra all information som lämnas om försörjningsläget mindretrovärdig i allmänhetens ögon. Att förhållandena kommit att gestalta sig på detta sättsammanhänger givetvis med att myndigheter och andra som vill skaffa siguppgifter om försörjningsläget i så hög grad är beroende av uppgifter utifrån.Det förhållandet understryks inte minst i den nya finansplanen. Osäkerheten ärsålunda stor både om produktionsutveckhngen vid oljekällorna i arabländerna ochom den faktiska tillförseln och raffinaderikapaciteten i . Myckettyder emellertid också på att det har varit svårt att få en överblick överlagersituationen och utvecklingen när det gäller förbrukningen här hemma. En viktig uppgift är, enligt min uppfattning, därför attförbättra resurserna för de organ, som har till uppgift att följaförsörjningssituationen när det gäller olja och andra importerade bränslen.Detta är desto 3 protokoll 1974. den ' njanuari 1974 mernödvändigt som tillförseln av olja har avgörande betydelse både för attproduktion och sysselsättning inte skall störas och för att den yttreberedskapen skall kunna upprätthållas på tillräcklig nivå. Det gäller i detta sammanhang inte bara att förbättrainsamlingen av statistik och andra uppgifter utan också att kunna bedöma ochvärdera halten av de uppgifter som man får in. Särskilt i nuvarande situationhar både oljeproducenter och andra berörda parter egna intressen att bevaka idetta sammanhang. Därför tror jag att det skulle vara av stort värde om denfortlöpande kartläggningen av försörjningsläget kunde ske under medborgerliginsyn. Allmänhetens förtroende för de uppgifter som lämnas ut skulle då öka,vilket bl. a. skulle underlätta genomförandet av de nu aktuellaransoneringarna. På liknande sätt behövs det, enligt min uppfattning, ökademöjligheter att analysera och bedöma oljekrisens verkningar på produktion,sysselsättning och andra samhällsfunktioner. Den redovisning som lämnas iårets finansplan är mycket summarisk. Oljekrisen har emellertid redan visat attdet moderna industrisamhället är mycket sårbart för störningar av det här slaget.Den har också visat att det behövs en fortlöpande och noggrann analys av deofta för snabba förändringarna vilka i sin tur kan ligga till grund för olikaekonomisk-pohtiska åtgärder. Med hänvisning till det anförda hemställer jag omkammarens tillstånd att till herr statsministern få ställa följande frågor: Vilka åtgärderavser regeringen att vidta för att möjliggöra en bättre information tillallmänheten om läget när det gäller landets försörjning av olja? Är regeringenberedd att lämna en mer detaljerad analys av oljekrisens verkningarpå sysselsättnings- och produktionsförhållandena till än den somlämnas i den nya finansplanen? Denna anhållan bordlades. §3 Interpellation nr 3 om bevarande av bärkraftiga jordbruk Ordetlämnades på begäran tUl HerrFÅGELSBO (c), som yttrade: Man kan ifrågasätta om inte den s. k.rationaliseringsparagrafen rörande lantbrukets framtida utformning sedan längeborde vara föremål för omprövning i en för näringen och samhället positivriktning. De erfarenheter man fått i detta hänseende talar fördenna åsikt. Bärkraftiga gårdar med goda förutsättningar att ge sinabrukare bärgning betraktas nu som lämpliga nedläggningsobjekt, och i avsikt attbara skapa allt större lantbruk drivs denna linje rätt hårt. Från sinaskrivbord bygger byråkrater upp teoretiska modeller för hur stort ett lantbrukenligt deras åsikt lämpligen skall vara, och sedan försöker man med morot ellerpiska genomföra dessa idéer. Man vill bara satsa på vissa gårdars framtid, och dettaresulterar i att en del lantbrukare erbjuds tillköp av jord på andrasbekostnad. samarbeteoch grannsämja i en bygd tidigare förekommit tenderar utvecklingen härigenomatt gå i motsatt riktning genom att man på lantbruksnämndernasstrukturavdelningar söker påverka bönderna. Att en viss ändring av ägostrukturen kan vara motiverad ärju inget att invända emot. Men då skall dessa ändringar vara betingade av dennaturliga avgången från näringen. Från detta är dock steget långt till attanvända lantbruksnämnderna som styrmedel för en för länge sedan omodernekonomisk teori och maktfilosofi. Skall den här påtalade utvecklingen fortsätta ostört måsteriskerna för maktmissbruk och fogdevälde betecknas som mycket stora. Och det ärväl inte så man önskar ha framtiden utformad i någon näring i ett fritt land. Alltför många exempel finns på den förödelse ochnedskrotning av bärkraftiga gårdar som skett i vårt land. Såfår det inte fortsätta. Samhället har inte råd med det. Vi behöver en levandelandsbygd som källa för vårt verkliga välstånd, och det är föga meningsfulltatt via AMS söka omskola bönder till arbeten som inte finns i ett samhälle somför framtiden kommer att alltmera karakteriseras av utslagning påarbetsmarknaden och arbetslöshet. Det vore av stort värde om jordbruksministern villeutfärda klara riktlinjer för hur den s. k. rationaliseringskungörelsen skalltolkas, och jag hoppas att jordbruksministerns uttalande blir positivt. Ordet ratio - som rationalisering kommer av - lär jubetyda förnuft. Mycket av den yttre rationaliseringsverksamhet som pågår inomvåra lantbruksnämnders strukturavdelningar tycks emellertid ske med avsaknadav sådant. Med hänvisning till det anförda anhåller jag om kammarenstillstånd att till herr jordbruksministern få ställa följande frågor: Är statsrådetberedd att vidta sådana förändringar i jordbruks-rationaliseringskungörelsenatt alla bärkraftiga lantbruk kan fortbestå? Är statsrådetberedd att meddela sådana tillämpningsföreskrifter för den s. k.rationaliseringskungörelsen att lantbruksnämndernas verksamhet inte ensidigtinriktas på storleksrationalisering? Denna anhållan bordlades. §4 Interpellation nr 4 om vidgad rätt till dispens från hämtningsskyldighetenenligt den kommunala renhällningslagen Ordetlämnades på begäran till HerrFÅGELSBO (c), som yttrade: antog 1970 en ny kommunalrenhållningslag. Den innebär att kommunerna har skyldighet att ta hand omhushållsavfall och därmed likartat avfall inom kommunens hela område. Skyldigheten att hämta avfallet kan emellertid inskränkasefter särskild dispens. Dispensen söks av kommunen och lämnas av länsstyrelsen.Den enskilde har däremot mycket små möjligheter att påverka beslutet i frågan. Nr 3 Det finns ett flertal skäl somtalar för att dispensgivningen skall Det viktigaste argumenteti dagens läge är de långa och onödiga IIjanuari 1974 transporierna. -------------------- Det är fel att stora sopbilar skallfärdas långa sträckor för att hämta avfall somlika bra kunde tas om hand av fastighetsägaren. På många håll inom icketätbefolkat område har man nämUgen mycket goda förutsättningar att självåterföra avfallet i naturens kretslopp eller vid behov destruera avfallet. Sopbilarnas långa transporter innebär ett slöseri med våraenergiresurser. I dagens allvarliga energiläge framstår denna onödigaförbrukning av drivmedel som särskilt anmärkningsvärd. Med hänvisning till det anförda anhåller jag om kammarenstillstånd att till herr jordbruksministern få framställa följande fråga: Är jordbruksministern beredd medverka till en ökaddispensgivning från hämtningsskyldigheten i den kommunala renhållningslagen? Denna anhållan bordlades. § 5 Interpellation nr 5 om minskat beroende av multinationellaföretag Ordet lämnades på begäran till i (c), som yttrade: Den aktuella situationen på oljemarknaden ochdess följdverkningar avslöjar det nuvarande industrisamhällets sårbarhet ochdess beroende av stabila oljeleveranser. Trots en ambitiös beredskapsplaneringär problemen betydande även i vårt land. är till drygt 70 procentberoende av olja för den normala energiförsörjningen. Självförädlingsandelenför olika oljeprodukter ligger oftare under än . Dessutom är viför den helt övervägande delen av oljeimporten beroende av de storamultinationella oljeföretagen. På kan naturligtvis ett så starktberoendeförhållande till en viss importprodukt och vissa leverantörer brytaseller i varje fall mildras, men den aktuella situationen visar svårigheternaatt gardera sig mot snabba "fredskriser". När beroendet blir såstarkt som för del på oljeområdet, kräver det en orimligt hög ambitionsnivåpå försörjningsberedskapen för att skadeverkningar skall kunna undvikas.Beroendet gäller inte bara själva oljeprodukterna utan också tillgången påtillförlitlig information och tillräckliga kunskaper om oljevärldsmarknaden.Den s. k. oljekrisen borde fungera som en varning för det ökandeinternationella beroende som blir följden av friare handel i fallstarkt koncentrerad till EG-området - och den ökade makten, utan motsvarandekontrollmöjligheter, för de stora internationellt verksamma företagen. Tilldetta kommer naturligtvis också den globala överexploateringen av vissastrategiska råvaror utan tillräcklig återanvändning och de teknologiskakunskapsmonopol som växer fram i det alltmer komplicerade industrisamhället. Begreppet "multinationella företag" förknippasofta med just de stora 36 internationellt verksammaoljeföretagen, av vilka sex är representerade Men situationen på oljemarknaden ger bara Nr 3 enbegränsad bild låt vara särskilt tydligt illustrerad av de multinatio- den nellaföretagens maktställning på strategiskt viktiga varuområden. Situa- j jjanuari 1974 tionen påoljeområdet kan därför ses som en exemplifiering av vårt och ----- andraländers allmänna beroende av de multinationella företagen. Däremot är detalldeles klart att kunskaperna ofta är än mer begränsade när det gäller gradenav beroende på andra sektorer av strategiska varor. Först harinformationer mer metodiskt insamlats från de multinationella företagen omderas betydelse inom olika branscher och produktkategorier. En sådan rapportlämnades bl. a. av . Mensvårigheterna att få fram uppgifter om marknadsandelar för olika produkter merafinfördelat måste vara betydande, eftersom det ofta är ett affärsintresse atthemlighålla dessa uppgifter, bl. a. för eventuella konkurrenter. harriksdag och regering haft anledning att granska utlandsberoendet i relativtbreda produktkategorier. 1972 godkände t. ex. förslag för att tryggaförsörjningen på beklädnadsområdet. I det sammanhanget betonades ocksåbränsle- och livsmedelssektorernas absoluta nödvändighet urförsörjningssynpunkt. Motsvarande analyser på industrisektorn aktualiserar medstor sannohkhet särskilda åtgärder inte minst mot bakgrund av demultinationella företagens snabba tillväxt på marknader för särskiltstrategiska varor. Arbetet med att identifiera brister i det nuvarandeinformationsunderlaget liksom andra uppgifter har tillagts den särskildaarbetsgrupp rörande multinationella företag som tillsattes av industriministerni början av 1973. Det är viktigt att detta arbete prioriteras, så att underlagför nödvändiga beslut kommer fram. Inom det näringspolitiska området kansyftet att gardera försörjning och sysselsättning främjas genom att sökabibehålla eller skapa förutsättningar för en nationell produktion. Det kanockså ske genom oUka grader av restriktioner och förstärkt kontroll överbefintlig produktion och införsel, alltifrån ändring i ägandeförhållandena tillsäkrad insyn i företagen. Mot bakgrund av oljekrisen men också pä grund av detallmänt sett växande beroendet av de multinationella företagen finns detanledning att granska de principiellt viktiga framgångsvägar som är möjliga föratt uppnå huvudsyftet ett minskat försörjningsberoende i krissituationer ochvid tilltagande råvaruknapphet. Näringspolitiska åtgärder måste spela en väsentlig roll tillsammans med utrikes-, handels- och försvarspolitiken för att läggagrunden till en trovärdig säkerhetspolitik. Erfarenheterna av den aktuellaoljekrisen bör bl. a. utnyttjas för att genom konstruktiva åtgärder minskautlandsberoendet utan isolationism. Det som här berörts avser huvudsakligendet utlandsberoende som hänger samman med de multinationella företagensexpansion, deras dominans inom vissa sektorer av import och produktion, derasmarknadskännedom och information av intresse för försörjningen och inte minstderas teknologikunnande. Med hänvisning till det anförda anhåller jag om kammarenstillstånd att till herr industriministern få ställa följande frågor: Vill statsrådet lämna en redogörelse för vilka åtgärdersom vidtagits och planeras i syfte att bryta eller minska det svenska beroendetav de Nr 3 multinationella oljeföretagen? den-- 'Vilka principer anser statsrådet bör vara vägledande vid användning II näringspolitiskaåtgärder för att minska beroendet av utlandsdomine- -------------------- rade multinationella företag i allmänhet på områden medstor betydelse försysselsättning, produktion och försörjning? Vilken samlad bild ger det arbete som arbetsgruppen rörande multinationella företag utfört för att identifiera brister i det nuvarandeinformationsunderlaget om dessa företag och vilka åtgärder planerasför att förbättra informationen? § 6Interpellation nr 6 ang. oljebekämpningen till havs Ordet lämnades på begäran till HerrTORWALD (c), som yttrade: Enligt uppgifter i massmedia fick det norskatankfartyget grundkänning utanför fredagen den 21 december1973 med ett relativt stort utsläpp av crude-oil som följd. Effekterna av dettaoljeutsläpp till sjöss i form av oljeskador på stränderna inte bara på och på ön utan även på östra sida har varit såomfattande, att man starkt måste ifrågasätta effektiviteten hos det avtullverkets kustbevakning uppbyggda oljeskyddet. Ingen skugga må falla över denpersonal som varit engagerad i arbetet, men den utrustning den haft tillförfogande är uppenbarligen bristfällig eller otillräcklig. Jag har i tvåtidigare interpellationer respektive 1973 påtalat detta, men isvaren fatt lugnande försäkringar att bristerna nu i stort sett skulle varaavhjälpta. Skadorna på stränderna har fått en mycket störreomfattning än vad som borde ha varit fallet, om effektiva högsjölänsor funnitstillgängliga. Av massmedias redovisning synes framgå att "Jawachta"aldrig "inlänsades", utan utläckande crude-olja fick ostört driva inmot stränderna. Vind, och strömmar gjorde att oljan i huvudsak drev väst- ochnordvästvart, men uppenbarligen gjordes heller inte några försök att medhögsjölänsor väster om utsläppet hindra oljans spridning respektive möjliggöradess uppsamling till havs, innan den nådde stränderna. fick oljan driva motMåkläppen, runda Falsterboudde och följa strömmarna nordvart genom . Under hänvisning till vad jag anfört hemställes omkammarens tillstånd att till herr jordbruksministern få framställa följandefrågor; Vill statsrådetredovisa de närmare omständigheterna kring "Jawachtas" grundkänning? Vill statsrådetredovisa hur bekämpningen av olja till havs i stora drag tillgått? Vill statsrådetredovisa erfarenheterna av nyssnämnda oljebekämpning till havs samt vilkaåtgärder som planeras för att avhjälpa konstaterade brister? Denna anhållan bordlades. § 7 Interpellation nr 7 om en orienteringrörande den framtida Nr 3 energiförsörjningen den Ordet lämnades på begäran till (), som yttrade: Under höstriksdagens slutskede redogjordesåväl statsministern som industriministern för regeringens syn på Sverigesframtida energiförsörjningsproblem och redovisade olika åtgärder för hur dessaproblem skall kunna bemästras. De energipolitiska problemen har därefter fortsatt attintressera medborgarna, och vi har kunnat följa de olika initiativ som tagitsav regeringen på detta område. Mot bakgrunden av det aktuella försörjningsläget och medhänsyn till framtidsperspektiven förs nu en debatt som ofta grundas påmotstridiga uppgifter i såväl vissa prognoser som annat material vilketpresenteras i olika massmedier. Situationen blir därför inte överblickbar förden stora allmänheten. Redovisningen i denna form blir ofullständig, framställningarnaär ofta färgade och ställs uppgift mot uppgift. Det är bekant att regeringen nu forcerar arbetet för detstora energipolitiska program som man avser att lägga fram i en särskildproposition vid nästa års riksdag. har aviserats enlandsomfattande informations- och debattkampanj i dessa frågor. Denna avses geökad upplysning om läget på energifronten och bilda underlag för en bredmedborgardiskussion om de långsiktiga energifrågorna. De flesta av oss som tillhör hälsar dettainitiativ med mycket stor tillfredsställelse. Mer påträngande än på längeupplever den stora allmänheten att samtids- och framtidsproblemen inte kanlösas i ett statiskt samhälle, hur poetiskt detta än kan beskrivas i denenklare agitationen.