prot · FX09143 · 1974-12-31 00:00:00 — Inga som helst överklaganden etter irritationer har förekommit i dennakommun. Ja,fru talman, jag har redan berört vårt särskilda yttrande. Jag vill endastavslutningsvis uttala den förhoppningen all de ändringar som förestås, ävenom de kanski. inte är tillräckliga, ändock med ett praktiskt och förståndigthandlande från kommunalmännen skall medföra betydligt mindre irritation ochbättre samförstånd mellan den enskilde fastighetsägaren och debeslutande organen för den kommunala ren- Nr 143 hållningen. Jagber, fru talman, all fä yrka bifall till utskottets hemställan. HenJONASSON (c); Den kommunala renhållningslagen har i sin nuvarande utformning väcktstor irritation på många håll, och tillämpningen av lagen har varit stelbent.Med anledning härav väckte vi i början av årets riksdag motionen 514, där viför att åstadkomma större smidighet på området krävde etl överförande avbestämmanderätten beträffande avfallshanteringens omfattning och organisationlill kommunerna. Liknande krav framförde vi 1973. Då avslog majoritetenmotionerna. Sedermerahar regeringen, som också påpekats, lagt fram propositionen 163, somberör dessa frågor. Då vi ej ansåg alt denna skulle leda till del resultat viåsyftat i motionerna, väckte vi i anslutning till propositionen motionen 1959 från . Eftermånga och långa diskussioner i ulskoltet föreligger nu ett enhälligtutskottsbetänkande. Jag skall fördenskull ej ställa något yrkande utöverutskottets. Denförbättring av lagen som föreslås bör vara lill fördel för verksamheten ifråga. måste en ordentlig dialog kunna föras mellan kommunen och denenskilde fastighetsägaren. Slörre smidighet bör kunna åstadkommas. Jag villklart säga ifrån att en jordbrukare eller fastighetsägare, som har möjligheteratt själv ta lill vara eller tillintetgöra avfallet, skall kunna få göra detulan alltför myckel byråkratiskt krångel. belänkande har jag fogat ell särskilt yttrande. Med detta har jagmarkerat att jag trots allt ej kan vara riktigt nöjd med propositionensförslag. Kommunernaborde enligt min uppfatining ha fått ytterligare befogenheter och smidighetenskulle ha blivit mycket större. Föreliggande förslag är ell sleg i rättriktning, och vi får pröva det. Fungerar det inte som vi har tänkt oss, då fårvi återkomma. Jag vill allra först uttala min tillfredsställelse med de förändringari renhållningslagen som propositionen 163 innebär. Denna lag har nämligen varitlill mycken irritation och mycket bekymmer på sina håll. Underden allmänna motionstiden ingav i och jag en motiondär vi föreslog atl dispensmöjligheterna skulle vidgas och atl Slörre möjlighetskulle ges den enskilde fastighetsägaren all göra sin röst hörd i fråga omrenhållningen. Viddet tillfället sade den dåvarande utskotlsmajoriteten att enligt "utskottetsmening fyller den nya renhållningslagen en viktig funktion när det gäller atlkomma till rätta med miljöstörningar och sanitära otägen- Sedan talademan på en halv sida om alla de stora och förnämliga möjligheter som var förknippademed renhållningslagen såsom den då var utformad. Med hänsyn till detta ansågutskottet givetvis att det inle fanns tillräckliga skäl för att tillstyrkamotionsyrkandena. Nuhar det kommit en förändrad renhållningslag, som i stort sett tillgodoser deyrkanden som vi framställde i moiionen, nämligen att det skulle bli störremöjligheter att bestämma både för kommunen och för den enskilde. 1år säger utskotiet med anledning av den framlagda proposilionen: "Avuttalanden i propositionen framgår att kommunen avses få långtgåendebefogenheter alt inom ramen för sina åligganden och med hänsynstagande till deenskildas intressen, skäliga miljövårdskrav, det normala behovet avbortforsling och till kostnaderna för densamma ordna avfallshämtningen på detsätt som kommunen finner lämpligast." Så fortsätter utskottet; "Utskottetdelar i princip den i nyssnämnda moiioner framförda uppfattningen attkommunerna måste anses väl skickade att själva besluta i åtskilliga frågorrörande den närmare omfattningen och organisationen avrenhåttningsverksamheten." Längre fram sägerulskoltet: "Ulskoltetanser del angelägel all den enskilde har goda möjligheter att tillvarata sinaintressen. Som anförts i promemorian kan förväntas alt den avsedda utökningenav kommunens beslutanderätt kommer att tillgodose den enskildes intressen påetl bättre sätt än ." ' Jag vill gärna gratulerajordbruksutskottet till all på så kort lid ha kunnat göra en sådan perfekthelomvändning; det är fint. I det sammanhanget vill jag dock erinra om alljordbruksutskottets nuvarande ordförande var min medmotionär, och för honom hardel alltså inle varit någon helomvändning, liksom inte heller för en hel delandra som finns i jordbruksulskottel. Men det är ändå en grupp som har gjorten alldeles perfekt helomvändning, och det hedrar dem att de kan ta rättelse. Jaghar emellertid väckt också en annan motion, som jag vill ägna ett par minuteråt. Redan då renhållningslagen antogs fanns det ett undanlag från de allmännabestämmelser som säger alt kommunen har ren-hållningsansvarei för allmännaplatser, däri inbegripet gator och gångbanor vid gator. Undanlaget från regelninnebar alt kommunen lills vidare skulle kunna ålägga fastighetsägare att skötarenhållningen pä trottoarerna. Medhänsyn till den tekniska utvecklingen osv. tvivlade man redan då på atlundantaget var så läijipligt. Men man ville inte röra vid det under den dåpågående kommunreformen. Man var beredd att i ett senare läge la upp saken tillny bedömning. väckte jag en motion beträffande dennafråga. Iregel har städer och större samhällen en utomordentlig maskinutrustning. Imånga städer har kommunen övertagit renhållningen av trottoarerna. Del ärrationellt atl göra så. I min motion räknar jag upp ett I vissastäder, bl. a. i min hemstad, säger de kommunala myndigheterna att de kan åtasig att hålla trottoarerna rena mot en viss avgift. Men en förutsättning föratl staden skall kunna göra delta åtagande är att alla fastighetsägare inom ettkvarter är överens. Om en fastighetsägare är motvillig, kan han stoppa denkommunala renhållningen för hela kvarteret. Det är inle riktigt. kvarter som består av egnahem finns mänga åldringar eller sjuka, som inteorkar med alt skotta snö och hålla rent på trottoarerna. Dessutom vräkersnöplogarna upp myckel stora snömassor på trottoarerna. Sedan skattfastighetsägaren skotta bort del. Staden borde forsla bort snön och hållatrottoarerna rena. Ulskoltetskriver: "Uiskotiel finner för sin del del i moiionen framlagda förslageti och för sig beaktansvärt." Tack för det! "Mot bakgrund bl. a. avtredje lagutskottets förenämnda, av godkända, uttalande anserutskottet emellertid det kunna förutsättas au frågan är uppmärksammad ochkommer atl tas upp till omprövning när tiden härför anses mogen. "har sagl all frågan bör tas upp, och dä är det väl somskall ta upp den? Först måste emellertid en motion väckas. Jag har velat skapaett incitament för att ta upp frågan. Jag förstår inle anledningenlill all moiionen inle har behandlats positivt. Frågan är fullt mogen förbehandling. Vidareanför utskotiei; "Utskottet har inte tillräckligt underlag för atl f n.anse sig kunna påyrka bifall till moiionen 1974:46." Jag frågar: Vilketunderiag saknas'' Faktum är ju atl frågan har behandlats tidigare. Det sades däatt när kom munreformen var genom förd och del liksom lugnat ner sig, skulleman kunna ta upp denna fråga på nytt. För kommunerna är detta säkert ettbetydligt mindre problem än när de ålades atl köra ut till vartenda torpställeför att hämta sopor. Det var myckel besväriigt. Trottoarrenhållningen är enganska enkel ordning, efiersom det finns så många maskiner. Staden måste ändåhälla rent på galorna. Detär inte lönt att ställa något yrkande, eftersom motionen är avstyrkt. Men jagvågar påstå att moiionen kommer tillbaka. Jag hoppas att jordbruksutskottetnästa år skall anse att det finns ell tillräckligt underlag för att fana besluti frågan. Den kommunala renhållningslagen, som trädde i kraft ,har på etl väsentligt sätt bidragit lill "ett renare samhälle",vilket väl alla i kammaren är beredda att instämma i. Vi har under de senasteåren börjat se verkningarna av lagen genom en minskning av nedskräpningen. Vikan väl med tillfredsställelse notera alt de privata skräphögarna i naturen,både i glesbygd och utmed våra vägar, har minskat, även om del finns mycketövrigt alt önska beträffande nedskräpningen i naturen. Kritikhar dock framförts när det gäller det kommunala renhållnings-monopolet.Kritiken har främst riktats mot den tillämpning av bestäm- melserna som skett i vissakommuner, framför allt vad avser glesbygdsområden. I del framlagdaändringsförslaget ges kommunen större möjligheter än att självoch tillsammans med den enskilde bestämma omfattningen avrenhällningsverksamheten i glesbygd. Kommunen fär härigenom vidsträcktamöjligheter atl arrangera sophämtningen på del ur kostnadssynpunkt lämpligastesättet. Kommunen skall således la hänsyn lill de skillnader som finns mellanglesbygd och täi-ortsbebyggelse, men detta skall ske på sådant sätt alt skäligamiljövårdskrav tillgodoses. Viktigt är också alt avfallshämtningen blir tillfredsställandeäven vid fritidsbebyggelse. Kommunenfår vidare enligt förslagel, 3 §, besluta att avfallshämtning frän två ellertre närbelägna fastigheter skall kunna ske från gemensamt sopställ, som ärplacerat på någon av de berörda fastigheterna. Detta kan vara till stor fördelför ensamstående och pensionärer med mindre avfallsmängder. Ur kostnadssynpunktkan det vara av stor betydelse för den gruppen av människor. Del är viktigt attden enskildes rätt och kommunens skyldighet i fråga om omhändertagande avavfall klart fastlagts i förslagel. Jaghyser stort förtroende för all kommunerna skall uppfylla sin del av ansvaretoch också på etl smidigt sätt tillämpa de nya bestämmelserna. Jag hälsar medtillfredsställelse departementschefens förslag lill Lag om ändring i kommunalarenhällningslagen (1970:892). HerrHenmark har själv kommenterat vad utskottet sagl om hans motion nr 46, och jagbehöver därför inle ytterligare gå in på utskottels påpekande därvidlag. Jag vill därmed yrka bifall lill jordbruksutskottets hemställan ibetänkandet nr 50. Överläggningen var härmedslutad. Utskottets hemställan bifölls. §9 Vissa utgifter inom industridepartementets verksamhetsområde Föredrogs näringsulskonets betänkande nr 56 ianledning av proposilionen 1974:170 angående utgifter på lilläggsstat I tillrikssiaten för /75 i vad avser industridepartementetsverksamhetsområde jämte motioner. Kammarenbiföll vad utskotiet i dessa punkter hemställt. Statlig säkerhet förSvensk kärnbränsleförsörjning AB Maj:t hade i propositionen 1974:170 bilaga11 under punkten 7 (s. 80-85) föreslagit att bemyndiga fullmäktige iriksgäldskontoret att ställa säkerhet med högst . för ;s åtaganden i samband med upphandlingar inomkärnbränslecykeln. Statlig säkerhet för Svensk kärnbränsleförsörjning AB I detta sammanhang hade behandlats de i anledningav propositionen i denna det väckta motionerna 1974:1968 av m. fl. (c) varihemställts att i avvaktan på energipolitiska beslut våren1975 skulle avslå propositionen vad beträffade säkerhet med högst 800 milj.kr. för Svensk kärnbränsleförsörjning AB;s åtaganden i samband med upphandlingarinom kärnbränslecykeln saml 1974:1969 av m. fl. (vpk) varihemställts all ramen för säkerheter enligt förevarande punkt i propositionensattes till 337 milj. kr. altriksdagen med bifall till Kungl. Maj:ts förstag och avslag på motionerna1974:1968 och 1974:1969 bemyndigade fullmäktige i att ställasäkerhet med högst . för Svensk kärnbränsleförsörjning AB:såtaganden i samband med upphandlingar inom kärnbränslecykeln. 1. av herrar i Glömminge, iByske och samt (samtliga c) som ansett att utskotiet borthemställa, att med bifall till moiionen 1974:1968skulle avslå Kungl. Maj:ls förslag och moiionen 1974:1969 såvitt gälldesäkerhet utöver ett belopp av . för åtaganden av . 2.av i (vpk) som ansett att utskottet bort hemställa, attriksdagen i anledning av Kungl. Maj;is förslag och moiionen 1974:1969 samt medavslag pä motionen 1974:1968 bemyndigade fullmäktige i riksgäldskoniorei attställa säkerhet med högst . för Svenska kärnbränsleförsörjningAB;s åtaganden i samband med upphandlingar av kärnbränsle. Stadigsäkerhet för Svensk kärnbräns-leförsör/ning AB I lilläggsstat I, trettonde huvudtiteln, punkten F 7, behandlas denproposition som innehåller förslag om att höja det statliga garantiåtagandelför Svensk kärnbränsleförsörjning AB;s upphandlingar av anrikat kärnbränsle meden halv miljard, från 300 miljoner till . har i sinparlimotion 1968 kategoriskt vägrat godta denna höjning av de statligagarantierna. Därmed markerar vi att vi står kvar vid den ståndpunkt som viintog när denna fråga behandlades förra gängen. Del var ganska , näranog exakt . Dä gällde garantin . Huvudmotivetför atl vi säger delta kategoriska nej lill en höjning med ytterligare en halvmiljard av samhällets utfästelser beträffande upphandling av anrikat uran ärbara en logisk konsekvens och uppföljning av riksdagsbeslut att ingabeslut om ytleriigare utbyggnader av kärnkraften skulle fattas innan ell nyttoch allsidigt beslutsunderlag hade förelagts , ett underlag som gjordedet möjligt atl fatta ett slutgiltigt avgörande i frågan. Som alla vet har någotsådant nytt och allsidigt beslutsunderiag i denna fråga ännu inle presenteratsriksdagen. Del har inte förelegat anledning till det ännu, utan enligt utfästelserfrån regeringen kommer det alt föreläggas vårriksdagen. Då skall manslutgiltigt presentera det stora underiaget för ett övergripande energibeslutför sannolikt resten av detta århundrade. Låtoss emellertid se närmare pä de problem som ställs i propositionen och på vårtkategoriska nej till en höjning av utfästelserna. Om vi då går in i detaljeroch lämnar det principiella motivet - det var som sagt ett enkelt ochkonsekvent uppföljande av beslut - finner vi att en mer än100-procentig höjning av och samhällets åtaganden i dettautomordentligt känsliga sammanhang skulle innebära att riksdagenshandlingsfrihet beskärs väsentligt. Innebörden av beslut var ju attriksdagen skulle ha absolut handlingsfrihet. Etl beslut här skulle kunna fattashelt förutsättningslöst. Men det kan ju inte göra, om samhälletsengagemang i upphandlingen av anrikat uran höjs mer än 100-procentigt. Gårvi sedan vidare i texten finner vi att och presumtivavästeuropeiska anrikningsföretag numera kräver sädana betalningsvillkor för atlvilja garantera leveranser av anrikning alt vi tvingas lill att med utländskvaluta - jag vill understryka atl det den här gången är fråga omdollarvaluta-geossin på avtal om upphandling av anrikat uran gällande långt inpå . Och det var ju ändå inte meningen med beslut, när vihär i sade att handlingsfriheten skulle lämnas obeskuren lill dessatt det stora energibeslutei skulle fanas. Det beslutet skulle alltså varaförutsättningslöst, och handlingsfriheten måste då vara absolut. Självfallet innebärdetta att nästa år-eller när del nu bl ir- kan fatta beslut även omreducering av de tidigare besl utade elva reaktorerna, om handlingsfrihetenalltså skall vara 100-procenlig. Och någon sådan kan ju över huvud tagel intelänkas, om vi engagerar oss i upphandlingar ända in . Dettaär våra principiella invändningar. Även de angivna konkreta invändningarnamot uppläggningen av denna proposition är logiska. Men del finns ytterligare ensynpunkt i sammanhanget, som jag helt kort skall beröra. Vi kan väl vara ense om alt detta är en fråga som har engageratsvenska folket mera intensivt än någon annan fråga pä många decennier. Inte ensom vi går tillbaka till ATP-striden skulle vi kunna finna en fråga som lill denmilda grad har engagerat olika grupper i vårt samhälle. Man diskuterarenergifrågorna i utbildningssammanhang, i cirklar, pä arbetsplatser, iorganisationer, i politiska partier osv. Det är, kort sagl, en fråga som gåttfantastiskt djupt in hos det svenska folket. sådan viktig fråga tycker jag att det hade varit ett minimikrav pä varjeviljeyttring och varje agerande från regeringen, framför allt när del gällerkärnkraften som är den fråga som är mest tillspetsad och mest engagerar folket,atl man hade givit enkla, klara och entydiga besked lill allmänheten. Dennaborde ha fått vad man kan ha anledning att ställa krav på i en sådan här fråga,nämligen en lättbegriplig information. Tyvärr, fru lalman, nödgas jag och mångamed mig konstatera alt motsatsen har varit och är fallet. Jagvet inle hur många telefonsamtal och hur många brev jag har fått avintresserade medborgare som studerar och försöker sätta sig in i de konkretasammanhangen i kärnkrafisfrågorna. Dessa människor frågar; Vad i herrans namnhar det egentligen stått i propositionen frän och i den proposition vibehandlar ? Jag måste tillstå att jag har haft utomordentligt svårt attförsöka förklara det - om jag över huvud laget har lyckats göra det. Det är säpass luddigt -och jag kunde säga kryptiskt - skrivet att t, o. m. gamla tränadeutskottsveteraner har haft svårt att utläsa fakta och vad som varit meningen.Det har i varje fall varit med mycken stor möda som tränat utskoiisfolk harkunnat fatta vad som varit avsikten med propositionen. Att utgå ifrån att folkmed vantig genomsnittlig erfarenhet av att läsa innantill och att tydaofficiella texter skulle kunna få ens den blekaste aning om vad som avses ärorimligt. Människor har också klagat över delta. Jag tror att del hade varitangeläget alt på ett helt annat sätl förtydliga avsikterna och förslagen ochatt göra dem lättbegripliga, atl över huvud taget lämna information i en heltannan form än en tekniskt utomordentligt komplicerad och kryptisk proposition. Men,fru talman, jag vill inle med delta försöka göra gällande att vi som sitter somcenterpartiets representanter i näringsutskotiet har blivit missledda pä någotsätt av den luddiga eller kryptiska skrivningen. Vi har nog fattat vad detvarit frågan om. Vi tänker inte försöka göra gällande atl fjolårets beslut häri skulle ha missuppfattats av oss. Det innebar helt enkelt att manställde till förfogande som säkerhetsgarantier. Vi är ocksåfullt medvetna om att detta var avsett att räcka för de beslutade 11reaktorerna och eventuellt för ytterligare 3 stycken. Det fanns invändningarfrän en av våra kolleger, men det återkommer jag till. Statligsäkerhet för Svensk kärnbränsleförsörjning AB Statligsäkerhet för Svensk kärnbränsleförsörjning AB Mankan då fråga sig om majoriteten av centerledamöterna i närings-utskottet nuintar en ny hållning. Nej, vi var utomordentligt tveksamma.Tveksamheten tog sig bl. a. det konkreta uttrycket att en av kollegerna iutskottet, nämligen , kategoriskt motionerade emot de 300miljonerna den gången. Tveksamheten var alltså så pass stor alt en av ossliksom bröt sig ur centergruppen i närings-utskottel. Dagens förslag frånmajoriteten av centerledamöterna innebär alt vår tveksamhet har skärpts därhänalt vi helt enkelt yrkar avslag på ytterligare utvidgning avsäkerhetsgarantierna. Anledningentill detta är också enkel. Departemenischefen sade i sin proposition altde eventuella tre reaktorerna inle var särskilt mycket alt fasta avseende vid ide här sammanhangen. Det fanns nämligen ännu inte något utbyggnadsbeslut, sadedepartementschefen. Ja, det fanns inte ens ansökningar om tillstånd enligtatomlagen för dessa reaktorer. Vi hade då all anledning atl utgå från att dehär tre reaktorerna så att säga existerade uteslutande i teorin, framför alltdärför att inom en inte allför - nämligen -skulle fatta det definitiva beslutet om dem. En bekräftelse på alt vårbedömning och vår tveksamhet var riklig är ju det förhällandet, atl lill dagsdato avtal bara har träffats om etl anrikninguppköp beträffande en av de trereaktorerna i fråga. Skälnr 2 lill alt vi trots vår tveksamhet ansåg oss kunna godta de 300 miljonerna för inköp av anrikat uran var att vi fick emfatiska uttalanden frånansvariga personer, framför allt frän , från centraladriftsledningen och från andra som var involverade i kärnkraftsuppbyggnaden ivårt land, alt del bara vore en tidsfråga innan säkerhetsproblemen ochavfallsproblemen över huvud tagel, som har bekymrat både oss och andra i landetså myckel, skulle vara lösta. Det var små problem , och de problemen höll påatt bli mindre, och de skulle inom en mycket kort lid vara helt lösta! Vihar blivit varse motsatsen, fru lalman! som har gått sedan desshar problemen växt. Man har kunnat konstatera atl avfallsproblematiken ärlängre bort från sin lösning än någonsin, atl säkerhetsbestämmelserna ännuinle uppfyller de fullständiga krav som måste ställas för att man skall kunnavara säker, att de kritiska synpunkter över huvud taget som man hade anledningall anlägga har förstärkts. Delhar också tillkommit en tredje omständighet, som definitivt har kommit vårtveksamhet att gå över i delta klara nej till ytterligare engagemang i dettasammanhang; När svenska folket så till den grad har engagerat sig i dessaenergifrågor, och särskilt i ställningstagandet lill frågan om kärnkraft ellericke kärnkraft, kan det starkt ifrågasättas, om så kort lid innan det"stora" beslutet fattas skall engagera samhället i sådana ekonomiskautfästelser av mycket viltskiftande slag, som uppgår till nära 1 miljardkronor och innan beslutet har fatlats - om det t. ex. inte kommer all fattasförrän av höstriksdagen nästa är - kanske stiger till del dubbla beloppet. Vadsom borde gälla i ett sådant sammanhang är helt enkelt att förhällersig helt neutral och sålunda håller samhället helt neutralt. och låterkärnbränslebolagel, i den mån det behöver garantier och borgen, söka sig dettapå den privata marknaden. har man tagit lån i In-vesleringsbanken, och delfinns också andra bankinslitul som man kan vända sig lill. Efiersom kärnkraftenenligt kärnkraftsvännerna är en utomordentligt förnämlig investering iframliden, både ekonomiskt, sä-kerhetsmässigt och på annal sätt, borde det intevara någon särskilt svår match atl fä erforderlig borgen hos något av vårastora kreditinstitut. Detfinns slutligen ytterligare en sak, fru lalman, som är litet märkvärdig idelta sammanhang och som del finns anledning alt helt kort beröra. Det harnämligen tillkommit etl nytt moment sedan vi fattade beslutet . Ett nyttbegrepp har kommit in i bilden. i har börjatanvända ett begrepp som heter uppsägningsavgifter, dvs. man kräver garantierför uppsägningsavgifter, alltså säkerheter för att dessa över huvud laget skallkunna gäldas. Detta är etl nytt moment, som är mycket intressant i det härsammanhanget och jag har länge funderat pä vad del egentligen innebär. Det gårinte alt utläsa någonting därom ur propositionerna - som vanligt är del kleninformation - fastän del uppenbariigen gäller en ytterst vital sak. Normalti affärslivet och i ekonomiska sammanhang brukar leverantörer och försäljareav industriprodukter eller av varor över huvud taget börja laborera meduppsägningsgaranlier och uppsägningsavgifier när man riskerar och befarar altden vara man säljer kan bli så rikligt förekommande på marknaden alt man fårsvårigheter alt avyttra den. Det gäller dä alt gardera sig mot uppsägningar såatl man inte plötsligt ställs inför mycket sämre omsättning och blir av medstora order. Jagskutte vilja fråga utskoitets ordförande om han vet vad dessa uppsägningsavgifterär för någonting. Är det så som det normalt brukar vara i ekonomin, nämligenatl man befarar att det skall bli för mycket av den produkt man säljer, dälycker jag inle alt det skulle vara särskilt nödvändigt alt så här "påstubben", andtrulei innan skall fatta avgörande beslut om någramånader teckna garantier på sådana här saker ända fram till 1990-talel. Dåborde det normalt sett komma att finnas mycket av sädana produkter lillförfogande, som man i sä fall skulle kunna försäkra sig om. Men delta är någontingsom inle framgår av vare sig proposilionen eller någonting annat som jaglyckats få tag i, och det är möjligt atl utskottets ordförande har bättreinformation.