prot · FX09127 · 1974-12-31 00:00:00 — En sådan moderatpalestinsk politiker lycks vara , en av dem som krävt en PLO-siaisom språngbräda för den slutgiltiga lösningen av den israeliska frågan, mannensom t. ex. organiserade massakrerna i Maalol och i Bd Shean. Enannan "moderat" ledare sägs vara själ v, alFalah-chefen med ett klart ansvar för bl. Svarta septembers uppbyggnad ochler-roraktioner. har , 1974, lalal om "segerns generalion,genera- lionen som kommer all nåhavet---- ", alltså besegra . sade PLO:s ordförande atl"denna framryckning kommer all sluta försl i , när vi skall grundavår demokraiiska palestinska stal". fick vi vela av attden slalen skulle sträcka sig "över hela territoriet ". Detblir "inget erkännande av eller någon uppgörelse med den israeliskafienden". 1sill lal i generalförsamling gjorde än en gångklart, atl någon judisk nation kunde han inte godta. Det borde i slällel bli ensekulariserad stat där kristna, judar och muselmaner levde tillsammans. Dettaär propagandaversionen av att måste försvinna och bliarabiskt. sammanfattar i Arafals tal påföljande sätt: "i FN erbjöd inte ett gevär eller enolivkvisi - han erbjöd ett gevär eller en knölpåk. erbjöd inteförhandlingar om säkerhet. Han erbjöd ett val mellan krig ochkapitualtion." Skalldet bli fred i måste den typen av exlremism pä alla sällmolarbelas. Jag lackar slalsminislern för svaret , trols atl han intebesvarade de konkreia frågor som fiera av oss har ställt. Men del är bra allhan klart säger ul del självklara all "har rätt lill oavhängighetoch säkerhei". Den formuleringen kunde visserligen vara ännu mer besiämd -har ju samma räll all leva och all försvara sig som alla andra nalioneroch medlemmar av FN. Det är också bra atl slalsminislern lalar om "tvåfolk" i och säger alt "en lösning synes förutsätta ettterritorium där självbestämmanderätten kan utövas för palestinierna". Jaginstämmer vidare i meningarna om att resolution 242 "ger garantiatl existera inom säkra och erkända gränser". Däremolfinner jag det helt ohållbart att påstå att "PLO framstår i dagens läge som den mestauktoritativa talesmannen för paleslinaaraberna". Om det vet viingenting, eftersom palestinierna själva inte tillfrågats. PLO har inte valtsav palestinierna i eller av palestinierna i eller avpalestinierna i de ockuperade områdena eller av palestinierna i någol annalarabland. PLO är en samling grupper med försvinnande som mål ochterrorismen som medel. Det är trist alt statsministern sprider illusioner omden rörelsen när han t. ex. säger all del finns "uttalanden från PLO somantyder en vilja alt nå en uppgörelse pä fredlig grund". Några uttalandensom medger den judiska staten en räll atl finnas kvar finns på intet säll frånPLO som organisation; atl måste försvinna har man däremol förklarat viden rad tillfällen. "Iviktiga delar" har PLO:s program en annan syn än , sägerstatsministern. Det är en diskret omskrivning av det tragiska faktum all PLO:sprogram kräver inte bara all besegras genom krig och terror utan ocksåatl majoriteten av judar försvinner från . Ändåär dagens svar bättre än de uttalanden som främsi slalsminislern lidigarestrött omkring sig. I de kommunikéer som utfärdat gemensamtmed tre arabstater - , och - talar man varje gångom "del palestinska folkets legitima rättigheter". Del är en formelsom för arabstaterna - inte minst och - belyder alt Israelmåste försvinna; menar något hell annal. Men de båda regeringarnaanvänder samma ord och gör gemensamt uttalande i saken, vilket är ettavancerat diplomatiskt falskspel. Värreär dock all statsministern och utrikesministern ingen enda gång sett lill allkommunikéerna också rymmer en mening om israelernas legitima nationellarättigheter. Det skulle säkert varken premiärminister eller presidentBoumedienne har gäll med på. Men då bör naturligtvis den svenskestatsministern själv i kommunikén markera all han och anser atl Israelsrätt atl existera är en förutsättning för en fredlig lösning. sådanttillägg för egen del borde ha krävt vid de här tillfällena, eftersomkärnfrågan ju är om skall finnas eller ej. Om , ochAlgeriet då vägrat gå med på elt sådani tillägg borde över huvud tagel ingetgemensamt uttalande ha gjorts om konfiiklen i . När Sverigeinte begärt ett sådani tillägg och inte offentligt gjort den preciseringen i t.ex. bankellatet i , har man gång på gäng missal möjligheler att införarabstaterna slå fast en avgörande förutsättning för en fredlig lösning. Statsministernhar enligl svensk press - i det här fallet - efter ett par minuterssamtal med fåll "intrycket alt han () inte ville vidta någraexirema ålgärder". Del aren förbluffande vänlighet mot PLO-ledaren. Allockså ledare för militanta arabslaler och terrorgrupper inför västeriändskastatsmän uppträder försiktigt och ibland med fred pä läpparna, det vet vi alla.Del är ett vanligt trick all tala om fred medan man planerar för krig. OmArafat, vars politik går ut på att krossa militärt, uttalar någradiplomatiska fraser till den svenske statsministern är del inte särskillintressant. Ang.läget i , m. m. Ang.läget i , m. m. sådant är förvånande. -Dagen efler del här samtalet begärde i FN att skall försvinna,och ännu kom nästa PLO-raid mot en israelisk stad. NärSverige - i motsats till t. ex. och de fiesta - röstar förall PLO skall uppträda i blir också del en uppmuntrantill extremisterna. Vi önskar fred i men stimulerar sedan enorganisation som oavbrutet förklarar att konfiiklen bara kan lösas genom krig. Vihar sett hur detta stärkta stöd för PLO från en rad länder,däribland , har bidragit till att dramatiskt öka spänningen i MellerstaÖstern. Det är ingen tillfättighet atl krigsrisken på blir akut efterArafals FN-tal. Det är ingen tillfällighet atl nu i praktiken kommer attförhindras alt delta i myckel av arbete: Arabstater och kommunistländertror ju nu att de kan rösta igenom nästan vilka beslut som helst iinternationella församlingar utan alt del leder till skarpa reaktioner fråndemokratierna. Det vi ser i FN och vissa FN-organ är något som nästan liknar eninternationell politisk pogrom mot . Helsen mot den judiska slalen är såvåldsam, kraven pä försvinnande sä öppna och stödet för helt ensidigaresolutioner nu sä stort atl alll della verkar som en direkl stimulans för dekrafter i arabväriden som önskar en ny militär konfrontation. Demokratiernasundfaltenhel och främsi väldiga miliiära upprustning ökar den risken. Delsenaste året har alltså trycket på den israeliska demokratin blivit allthårdare samlidigl som den arabiska oljan används för polilisk utpressning motfrämsi och . Uttalanden av vänskap till kan ju läll ledatill repressalier från oljeländerna - bäst därför all inte uttrycka vår vänskaptill . Så resonerar många ledande politiker i , och Israelsisolering ökar ytteriigare. Där oljan går in, där går moraten ul. Denpalestinska frågan är inte längre bara ell fiyklingprobtem, har statsministernsagt de senasle dagarna. Han lycks mena alt vi tidigare hela tidensett på palestiniernas krav som en fråga om flyk-linghjälp men alt insett att del inte förhåller sig sä. Detär i så fall en myckel sen insikt för regeringen. För att hindra mytbildning påden här punklen skall jag visa alt vi, som sedan 1960-laleis slut mestenergiskt kritiserat al , PLO och de militanta arabstaterna, hela lidensell palestiniernas problem i stor ulslräckning som en fråga om nationellidentitet. Jag citerar ur detutföriiga uttalande som landsmöie gjorde : "Ettförslag som förts fram i debatten är skapandet av en palestinsk nation ifrämsi (det ockuperade områdei väster om ) och ,kanske i federation eller annan nära samverkan med och/eller Jordanieneller direkt förenad med . Den arabisk-palestinska nationalkänsla,som pä senare är har vuxit sig allt starkare, kan på flera säll komma att göraen sådan lösning mer Den skulle ocksåskapa nya förutsättningar alt lösa de mänskligl upprörande flyktingproblemensom är en följd av krigen ." - Så långt folkpartietsuttalande . Tillsammansmed och skrev jag 1969 en bok som kom ut i börianav 1970; den heler "Del halade ". Jag säger där:"Palestiniernas krav pä en egen stat förs fram med mycket siörre skärpa änlidigare, och deras ställning i har påtagligt stärkts. Och därförbygger en del intressanta spekulationer om fred just på tanken omännu en arabisk nation vid gräns." I polemik mol visarjag all en äldre israelisk generation ibland har lika lätt att bortse frånpalestinska nationella ambitioner som sionislernas kritiker hadeall nedvärdera den judiska nationalkänslan. "Palestiniernas hal dämpaskanske inte förrän de har en nation - och opinionen i andra kan interadikalt ändras förrän nätt något slag av samförstånd med palestinierna." Detfinns en mängd liknande citat som visar att vi som i oavbrutetkritiserat PLO också varit de som oavbrutet talat för en palestinsk stal, ellerdel av en stat, bredvid och i fred med . Vi har inte sett denpalestinska frågan främst som ett flyktingproblem, även om regeringen längegjort det. När därför statsministern nu för fram den tanken som vore den enupptäckt, är det en något yrvaken debut i en deball som andra fört . Menvad vi dessulom ständigt slagit fast är jusl att en sådan palestinsk nation,eller del av nation, måste ligga vid sidan av och i fred med . Denskall inte ligga på ruinerna av eller bli en militärbas riktad molIsrael. Därför är del för mig lika naturiigl all plädera för en palestinsknation som alt motverka PLO och dess målsättning. De som önskar en palestinskstal / stället for omöjliggör tanken på en palestinsk stat. De som nuvill ha en palestinsk stat på som språngbräda för kampen mot Israelgör det svårt eller omöjligt med en palestinsk stal pä . Återigen ärdet palestinska extremisier som saboterar palestiniernas framtid och intressen. a. arabstaterna lär man , om jag är rätt informerad, ha lagt fram ettförslag till resolution i FN, som inte nämner och som inte slår faslIsraels räll all existera inom säkra och erkända gränser. Jag hoppas atlSverige vid omröstningen kommer all rösla nej till varje resoluiionsulkasl sominte klart betonar rätt all leva. Jag vill ställa den frågan tillslalsminislern: Delar regeringen min uppfallning all bör rösta nej -inte avstå - lill varje resolulion som underlåler atl slå fast rätt allexistera? Dethar inte skell någon förändring av hållning lill , sägerslalsminislern när han är tillfrågad. Visst har del del. Jämför t. ex.statsminister intensiva ord för milt under sexdagarskriget1967 med sialsminisler Palmes loiala lyslnad under de dagar av ok-loberkrigel1973 när var hoiai lill sin exislens. Jämför de mängder av uttalanden avbeundran för , som gjordes innan Ang.läget i , m. m. Ang.läget i , m. m. blev partiordförande, medde gemensamma kommunikéer med arabslaler där inte elt ord finns om Israel.Jämför den härda kritik som regeringen tidigare riktade mot de arabpolilikersom vägrade erkänna rätt alt leva med det slöd till PLO i FN somSverige nu gett dessa extremisier. Statsministernkanske menar att han personligen inte ändrat mening om under de häråren. Däremot har han i så fall helt ändrat tonfall och tyngdpunkt iförkunnelsen. Atl intrycket av agerande är just att han gradvisavlägsnat sig från tidigare värderingar är uppenbart. För en ledande politikermåste det vara viktigt hur hans uppträdande uppfattas på olika håll i väriden. SlalsrådelOlof höll ett lal pä självsländighetsdag . Lät osslyssna på elt avsnitt ur det: "Förslefter 2 förskingring och grym förföljelse fick ni judar tillbaka ertland är 1948, och det har hell förändrat er ställning i väriden. Ni har återblivit en nation, ett folk som andra folk, och ni har fått en lillfiyklsorlundan förföljelse och förtryck. Därför var tillkomsten av staten en avde största händelserna i del judiska folkets historia, och denna tilldragelseär viktig också för mänsklighetens utveckling över huvud laget. Därför har viandra anledning all vara med och fira tillblivelse. Ni har förverkligatden dröm, som många generationer av judar har drömt, ni har blivit fria, ochden känslan av sympati, som strömmar emot er frän så många häll, den har välatl göra med den välvilja, som man alllid känner för den lilla nationen, somvill hävda sin rätt alt själv forma sill öde." Detär stora och vackra ord. Det är svårt all länka sig dagens upprepadem. Ändå vore det av värde om ännu ville slå fast atlIsraels lillkomsl "är vikiig också för mänsklighetens utveckling överhuvud tagel". Del vore befriande all nu då slår inför så siarkafiender få höra någol om den "välvilja som man alltid känner för den lillanationen, som vill hävda sin rätt all själv forma sitt öde". Då, , lalade om "den känsla av sympati som slrömmaremot" ; känslor strömmade med den gången. har världenssympaiislröm delvis vänt, är mer isolerat och hotat än efler1948 - och också sympatier lycks ha svalnat. Annars är det ju såatl vänskap prövas i krislägen. behöver moraliskt och politiskt slödallra mesl nu när landet är sä utsatt. Delfinns 20 arabiska slaler; del finns en judisk stal. Arabländerna har 120miljoner invånare; har tre. från lill Indiskaoceanen rymmer , territorium är knappt enfemtedels proceni av den ytan. Mendenna lilla judiska stat är ett hot mol den väldiga arabväridens stolthet ochutveckling. Del får vi vela år i arabisk propaganda. Därför skallIsrael försvinna, enligl en rad uttalanden frän arabiska diktaturer ochpalestinska terrorgrupper. Men tanken atl , den kanske mest vitalademokralin i världen, skall gå under - den tanken är oui- All så inte skermåsle ett ansvar också för de länder som en gäng i Förenta nationernabeslöt atl en judisk stat skulle bildas i . Ocksådärför måste vi i fortsättningen stödja de krafter som verkar för fred iMellersta Östern och inte stimulera dem som önskar krig. Det är huvudfrågan i denhär debatten. HenSVENSSON i (s): Statsministern har i elt sammanhang svarat på sä mänga frågor alt jagför klarhetens skull känner ett behov av att här upprepa de besked han lämnatpå min begäran om en redovisning i av regeringens syn på rällalt leva med säkra gränser inom ramen för en rättmätig lösning avPaleslinaproblemet. I svaret sägs: Paleslinaproblemet kan inte få en lösning utan attbåde israelernas och paleslinaarabernas intressen tillgodoses. har rätt till oavhängighet och säkerhei, ochdess exislens är en av realiteterna i . Regeringen står fasl vid den garanti somsäkerhetsrådets resolution 242 ger alt existera inom säkra och erkändagränser. Slalsminislernsäger sig vara övertygad om att utan elt allmänt och öppet erkännande av dessaprinciper är en förhandlingslösning inte tänkbar. För dessa besked i slalsminislerns svar tackar jag hjärtligt, eftersomde tillgodoser det syfte som främsi dikterade min fråga, som ställdes den dagdå mötet mellan PLO-ledaren och statsminister på presidentBoumédiennes middag i var förslasidessiolT i svenska tidningar. Vadstatsministern här säger är nämligen en grundlig dementi av påståenden i svenskpress - och lydligen även här i kammaren - all regeringen och därmed svensksocialdemokrati vore i färd med all ompröva sin Mellersla Östern-politik iIsraelfientlig och arabvänlig riktning. Kursen ligger fast. Expressenhade över en hel sida rubriken: "en arabvän. Ilska iIsrael." En annan artikel i samma tidning hade som överskrift: "Stridhos sossarna om ." 1 den sloryn uppträder somsanningsvittne om stämningar inom den socialdemokratiska riksdagsgruppen. Mötetmed var enligt denna källa en följdriktig fortsättning pä regeringens,som del sades, nyorientering i Paleslinafrågan. Socialdemokratin,sades det, har genomgått en generationsväxling i synen på , ochPalme är den inom regeringen som är mest kritisk mol den traditionellaIsraelpolitiken. Palmes uppfattning stöds av den moderna generationensocialdemokrater. Denna syn på och Paleslinafrågan skulle göra TageErtander och den äldre generationens sossar "djupt upprörda", sägerJan till . skulle de yngre vara beredda atl la fighlen. SSUoch är pä samma linje. Allt enligt den aktive rapportörensfrån svenska Palesti- Ang.läget i , m. m. Ang.läget i , m. m. narörelsen försök lillpejling av socialdemokratisk opinion. Slalsminislerns svar liksomBroderskapsrörelsens uttalande, som här berörde, visar alt vadsom här redovisas är gallimatias. 1Broderskapsrörelsens uttalande sägs all vi anser alt PLO kan betraktas somtalesmän för palestinierna utanför del egentliga liksom atl PLO måsleacceptera som suverän stat, vars inre angelägenheter måsle få bestämmasav dess medborgare själva. Jagvill hävda: Mellersla Östern-politiken ligger fast från - ÖstenUndén till - - , och politiken är intekonjunkturbetingad av oljans flöde. Kontinuiteten i regeringens strävandenrepresenteras i slället av viljan atl verka för förhandlingar och försoningmellan de stridande parterna. Delär emellerlid inte första gängen regeringens inställning lill rätt allleva inom säkra och erkända gränser förvanskas. Det skedde också i samband medKrister tal inför FN . När utrikesministern dementeradedelta uttalande hade jag anledning atl här i kammaren erinra om de starka bandsom knyter samman israelisk och svensk arbetarrörelse. Jag vill gärna medanledning av del ovederhäftiga talet om socialdemokratins nyorientering iMellersla Östern-frågan upprepa vad jag dä sade: "Vi är mänga inomarbetarrörelsen som utan sådana hämningar" - som en regeringsledamot måstevisa - "är beredda att låta känsla och engagemang komma lill uttryck isamband med den här konflikten. Siarka band har knutits mellan den svenskaarbetarrörelsens olika grenar - partiorganisationer, fackföreningsrörelse,kooperation - och motsvarande folkrörelser i . aren demokrati,med vilken vi känner slor frändskap, inte därför att vi flnner all alla debeslut som kommer fram i en demokratisk process i är klanderfria ochperfekta, höjda över all kritik, men vi känner denna frändskap med Israeldärför atl där värdas, som hos oss, de demokraiiska fri- och rällighderna inkluderanderespekten för minoriteter." Jaghar som publicist framhållit och vill gärna upprepa del här i kammaren, altdel vore en outhärdlig förlust - del gällde 1967 och del gäller 1973 och 1974 -för demokrati, humanitet och människovärde om skulle tillåtas gå under. Solidaritetmed innebär inte en okritisk hållning lill politik. Mittstarkaste intryck från en resa lill landet var all där förekommer enlivlig deball, inte minsl uppmuntrad av den nya generationens ledare inomsocialdemokratin, den nye premiärministern . Jag vel all regeringen ochsocialdemokratin här i har goda förbindelser med , men dåstatsministern i svaret lalar om behovet av alt lyssna till inblandade partervill jag ändock fråga om några konlakler pä regeringsnivå under senare lidtagits med och/eller om ett sammanträffande mellan de svenska ochisraeliska regeringscheferna är föreslående. Jagdelar statsministerns uppfattning i svaret om vad som kan anses vara enrättmätig lösning av Paleslinaproblemet, men jag vill kanske starkare framhålla denstarka oro måste känna efter del arabiska loppmötet i ochPLO-ledaren tal i Förenta naiionerna. Statsministern lalade om behovetav dialog och samförsländslösningar. Men innebär inte den senaste scenväxlingeni Mellersta Östern-krisen efler del lovande förhandlingsskedd all siktet blivitalltmer inställt på konfrontation i stället för samarbele? Delarabiska toppmötet i beslöt all lill de tre s. k. konfron-lationsstalerna- , och - samt PLO bevilja stora anslag för vapenköp,som kommer all betalas av de oljerika länderna. går tillEgypten och och till . PLO flck - mer än de flesta befrielserörelser fått pä . Medande oljerika länderna sålunda ger lillkon-fronlationsländerna för vapenköp betalar de - intemiljarder - för finansiering av verksamheien vid de palestinska flyktinglägren.Man kan heller inte bortse från atl de arabiska oljeprodu-cenlerna, som TheEconomisl skriver i sill senaste nummer, är på det klara med atl de harkraftfulla instrument för att genomdriva vad de önskar belräffande genomatl de har makt all flytta oljepengar från ett land till ett annat. Idella läge är det ett styrkebälte för svensk demokrati atl regeringen iFörenta nationerna efter hörande av utrikesnämnden ulan omskrivningar getttill känna sitt absoluta stöd åt rätt att existera bakom trygga gränsersamtidigt som som inslag i en konsekvent, realistisk MellerstaÖstern-politik klarare markerat palestiniernas rätt till politisk identitet ochsjälvbestämmanderätt inom egel territorium. Föratl ge uttryck för en vikiig socialdemokratisk opinion vill jag avslutningsviscitera tidningen i . Det är "självklart, att palestiniernas -och arabstaternas - rimliga rätlvisekrav måste tillgodoses", skriverArbetel men tillägger: "En palestinsk stal ja, men inte i Slällel förIsrael. Den lösningen kan i praktiken aldrig bli annat än folkmord. OmArafat möts av en front av nationer, som uttalar sig efter ungefär sådanalinjer, bör han också drivas lill insikt om, all han bara har en väg alt gå omhan inte vill föriora alll, och det är kompromissens och förhandlingarnas väg. Samlidiglborde - även om förbittringen är begriplig - undvika hatiska utfall molArafat och PLO. Del är sannolikt, atl han har kommit in pä den diplomatiskascenen för atl stanna och det innebär, atl måste räkna med altmöta honom vid förhandlingsbordet. Vaddet nu framför allt handlar om är att påverka i sådan riktning, atl hanblir en acceptabel förhandlingspartner. En man som vill ulpläna sin motståndareär inte det. Hansframträdande inför FN var ett stycke dramatisk enmanstealer och applåderadesdärefter. är det FN-medlemmarnas sak atl göra klart för honom atl praktiskapolitiska resultat bäst uppnäs genom mält- Ang.läget i , m. m. Ang.läget i , m. m. fullhel ochkompromisser." Jagtycker alt regeringen både genom talet i FN och genom statsministernsinterpellationssvar till oss i svenska , som har känt oro, väl svaratmol delta önskemål genom all beskriva uppgiften för vara "attbidra lill atl få parterna all inse alt en lösning fordrar kompromissvilja ochatt en första förutsättning ändå är alt man lalar med varandra och börjar endialog". Än en gäng tack försvarel. Hen WUKMAN (m): Situationen i är djupl allvariig. Vi måsle alla strävaefter alt på bäsla sätt söka bidra lill en fredlig lösning - och inte bara enkortsiktig fred utan en fred på läng sikt, som gör att människorna i områdeikan börja planera , kan känna trygghet, vågar tro . Jag vel,herr statsminister, att den styrs av sådana önskemål. Jagtror alt statsministern och regeringen här, liksom i andra konflikter, försökeråsladkomma fredliga lösningar. Men jag vill påstå all den -liksom många andra regeringar i västvärlden - har agerat päelt säll som direkt kan försvåra fredliga lösningar. Detär, herr talman, svårt all i en deball av della slag inte upprepa vad andra harsagt. Jag skall ändå försöka alt så långt det går begränsa mig. Avtradition har vi i värt land stött exislens. Vi har - oavsett parlifärg- beundrat del israeliska folkets kamp för alt bygga upp sitt land. Vi harbeundrat israelernas effekiiviiel och beslutsamhet - både när det gälll altgöra sociala och ekonomiska framsteg och när det gällt att försvara sig frånangrepp utifrån. Vi har också beundrat livskraften i demokratin , därvill jag anknyta till föregående talare. är för övrigt en av de fådemokratierna i hela della område, elt område som i övrigt domineras avfeodalherrar och totalitära vänsterregimer. Vi har dock inte beundrat Israelför alll vad man gjort. Det har funnits anledning kritisera attityder hosIsraels regering inte minst . Men det är naturiigl mellanvänner. Delhar rätt enighet mellan de demokraiiska partierna om della vakt-slående kringstaten . Jag bortser här från vpk:s olika ställningstaganden. Jagförutsätter att det fortfarande råder enighet om vaktslåendei kring . Jagnoterar med tillfredsställelse de klara uttalanden om della som finns istatsministerns anförande. Men om vi alltså stöder i tanken i dennakammare är del inte lika säkert alt vi med våra ålgärder pä det poliliskaområdei och planet också stöder i handling.