prot · FX0968 · 1974-12-31 00:00:00 — Delägarsparande m. m. § 1 Delägarsparande m.m. Föredrogs näringsutskottetsbetänkande nr 25 i anledning av motioner om delägarsparande m.m. I detta betänkande behandlades motionerna 1974:550 av herrar () och () varihemställts att hos Kungl. Maj:t skulle anhålla om utredningbeträffande ett system för lönsparande i företagen som grundade sig på köp avkonvertibla obligationer i enlighet med vad som anförts i motionen, 1974:868 av m.fl. (m) vari hemställts attriksdagen hos Kungl. Maj;t begärde utredning och förslag om ett system fördelägarsparande i enlighet med vad som anförts i motionen, 1974:1495 av m.fl. (fp) vari hemställts attriksdagen hos Kungl. Maj.t begärde att en parlamentarisk utredning medrepresentation från arbetsmarknadens parter tillsattes för att utarbeta ettförslag om lagstadgad rätt för löntagarna till andel i företagenskapitalbildning samt 1974:1502 av herrar () och () varihemställts att hos Kungl. Maj:t begärde en parlamentarisk utredningmed representanter för arbetsmarknadens parter och erforderlig ekonomiskexpertis med uppdrag att utreda problem förenliga med en lagstiftning om delsfördelning av förmögenhetstillväxten inom näringslivet mellan arbetstagare ochkapitalägare i enlighet med i motionen anförda tankegångar, dels ett genomskattelättnader eller annan premiering åt såväl arbetstagare som företagstimulerat aktiesparande. Utskottet hemställde att skulle avslå a) motionen1974:550, b) motionen1974:868, c) motionen1974:1495, d) motionen 1974:1502. 1. av herrar Regnéll (m), i Glömminge (c),(). Hovhammar (m) och i (c) samt () som ansett att utskottet bort hemställa, att i anledning av motionerna 1974:550,1974:868, 1974:1495 och 1974:1502 hos Kungl. Maj:t skulle anhålla om utredningrörande löntagarsparande i företagen i enlighet med vad reservanterna anfört, 2. av () som ansettatt utskottet bort hemstäUa, 7 protokoll 1974. Delägarsparande m. m att med bifall tUl motionerna 1974:1495 och1974:1502 samt i anledning av motionerna 1974:550 och 1974:868 hos Kungl. Maj:tskulle anhålla om utredning angående lagstadgad rätt för löntagarna till andeli företagens kapitalbildning i enlighet med vad reservanten anfört. Så sent som i förra veckanfördes här i kammaren en engagerad debatt på det principiella planet om detämne, förmögenhetsspridningen i vårt samhäUe, som behandlas i näringsutskottetsbetänkande nr 25. Det var från som hadeutmanat finansministem tUl interpellationsdebatt. Matchen gick i inte mindre änsex ronder - sammanlagt tolv anföranden, i protokollet redovisas över 16trycksidor När man på nytt följer matchen i den ultrarapidversion somläsning ger möjUghet tiU, så kan man konstatera att kombattanterna var och enpå sitt håU skickligt formulerade de skilda ideologiska och principieUavärderingar som de står för När nu två så auktoritativa och formuleringsskickligapersoner alldeles gett bakgrunden tiU att - som avvisarespektive som understryka kravet på att främja enutveckling i riktning mot ett spritt personligt ägande - ja, då kan jag för ge mig direkt in på skiUnaderna mellan näringsutskottets majoritet,bestående av socialdemokraterna och i , och åsikterna ireservationen 1. En sådangranskning visar följande. De socialistiska medlemmarna av utskottet medger "atti motionerna finns tankegångar och uppslag som kan vara värda beaktande".När man läst detta, frågar man sig onekligen: När det nu förts frambeaktansvärda uppslag i ett ämne som alla betraktar som synnerligen viktigt,varför vägrar man då att i form av en utredning pröva de uppslagen? Jo, sägermajoriteten, det är arbetsmarknadens parter som "om de finner deterforderligt" skaU ta initiativ till statliga åtgärder på lönsparandetsområde. Den principen - att lagstiftarna skall avhålla sig frånlagstiftning som påverkar avtalsområdet - har då sannerligen regeringspartiet gått emot i många sammanhang. Inom oppositionen har vi ofta haft anledning kritisera regeringspartiets benägenhet att ta tiU lagstiftning där vi velat se fria överenskommelser Också i fråga om delägarsparandet håUer vi det gäller i varje fall för och - fast vid den uppfattningen. Reservationen 1 ger klart besked och man kan läsa där, att direktiven tiU utredningen skall "utformas så att de inte kan tas till intäkt för förslag och åtgärder som strider mot principen att det bör ankomma på arbetsmarknadsparterna själva att, i den utsträckning de kan önska, förhandla och träffa avtal om sådana former för sparande och delägarskap--- ". När finansministern i ett av sina inlägg taladeom begränsning av löntagarnas fria dispositioner genom "något slagspolitiskt beslut" och om "ett slags konfiskation av vad som i annatfall skulle bli löneutbetalningar" - ja, då tecknade han verkligen -medvetet eUer omedvetet - en vrångbildav vårt förslag. Det är ju vårt nuvarande system med höga Nr 68marginalskatter på lönema, beslutade av det makthavande poUtiska Xorsdaeen den partiet, som innebär "ett slags konfiskation" genompoUtiska beslut. De 25 anrU 1974 skatteförmånersom finns med i oppositionens modeU tiU delägarsparan- ----- de är dendirekta motsatsen tUl vad ville göra gällande; de garsparan eförhindrar konfiskation av arbetsersättnuig för dem som frivilligt önskar '"' " vara med i systemet. När utskottets socialister säger sig agera efterprincipen "ingen lagstiftning i arbetsmarknadsfrågor", så motiverarde detta genom att hänvisa tiU att arbetsmarknadens parter skuUe ha ställt sigawisande till utredningskraven i motionerna. Detta är inte riktigt. Det är interiktigt ens när påståendet framförs med förbehållet "tycks", vUketsker i majoritetens skrivning. Man skall ha läst remissvaren slarvigt för attkunna tycka att de generellt är avstyrkande. I polemik mot , somockså sökt skydd bakom löntagarorganisationerna, framhöU det blivit en intressant omsvängning i löntagarorganisationernasinställning. referat av remissvaren visar att herrBurenstam hade alldeles rätt. TCO säger sig "på nuvarande stadium inte vara berettatt binda sig för någon av ett stort antal tänkbara lösningar". Lägg,ärade kammarkolleger, märke till attributet "tänkbara". Lägg ocksåmärke tUl tidsadverbialet "på nuvarande stadium". Sädanaformuleringar passar vi ju även i detta hus in i texten, när vi inte villstänga dörren för en utveckling som är på gång. använder formuleringen att man inte har något atterinra mot en kartläggande utredning under medverkan av den egnaorganisationen. Nå, LO då? I remissvaret därifrån heter det att någonskatteförändring för att gynna ett vinstandelssystem varken är aktueU ellerönskvärd. "Skatteförändring" ja, rakare hade det varit att säga:"ingen skattesänkning". Om en sådan inställning sade i debatten med finansministern: "Man tror tydUgen inte på att denenskilde fackföreningsmedlemmen skuUe kunna förvalta sitt eget pund. Jag tyckerdet är konstigt." Månntro inte också en hel del LO-medlem-mar uppleverförvaltarmentaliteten från poUtiskt håll som konstig? För att summera. Den socialistiska majoriteten inäringsutskottet har fel, när den tycker att löntagarorganisationerna generelltawisat motionernas önskemål om en utredning. Negativismen har uttalats av LO.Det är riktigt. Men mot LO står, som jag har visat, både TCO och , vUkabåda håller dörren öppen. I fråga om organisationernas remissvar befinner vioss alltså i en ny situation, betydligt mer uppmuntrande än förr Ny är också situationen därigenom att , folkpartietoch tack vare höstens valutslag har sådanrepresentation i att de har chansen att få ett positivt beslut om detönskemål som de enigt fört fram . Om partierna hållersamman, kan vi tysta finansministerns litet ringaktande formulering att detaldrig givits några möjligheter att praktisera, som han sade, "de häridéerna". Att tekniken i utskotten är en annan än i kammaren gör att 99 Delägarsparande m. m. oppositionensföreträdare i utskottet återfinns under två oUka reservationer. Den ena ärundertecknad av centem och moderatema och den andra av . Procedurenhär i kammaren blir väl att de båda reservationerna i en första omgång stäUsmot varandra. Om reservationen 1 vinner och i andra hand röstar förden, så har vi, som jag sade, en chans att äntligen få igenom ett förslagom spridning av ägandet, ett förslag som och varitbland de främsta att i svensk poUtik både tala och verka för I korridorerna har här gått ett rykte viskningsvägen att man på folkpartihåll inte skuUe vara beredd att stödja demotioner som ger uttryck för det gamla folkpartikravet och av vUka en har somförsta namn ledare. tycks personUgen inte vara här . Något besked har inte stått att få. Att åsikterna som förts fram i reservationen 1 är helt identiskamed dem som enigt har hävdats från , center och moderater under desenaste åren framgår klart när man läser att "en ökad tillgång tUlriskvUligt kapital i företagen bör ha en stimulerande effekt på investeringarnaoch sålunda på kunna stärka företagens förmåga att fortleva ochexpandera, till nytta inte minst för de anställda" eller att"åtgärder som kan leda tUl ökad intressegemenskap och minskademotsättningar mellan företagens ägare och deras anstäUda förtjänar stöd och stimulansfrån samhällets sida". Nog är väl detta - och jag vänder mig på nytt tiUfolkpartiet - just de synpunkter som man från ert håll med kraft ochskicklighet tidigare hävdat? Jag ber att få yrka bifaU tiU reservationen1, som innebär hemställan om bifall tiU utrednmgskravet i motionerna av herrarSjönell och , av m. fl., av herrar och av m. fl. 1 detta anförande instämde herrar Schött (m) ochWachtmeister i (m). Låt mig först undanröja de eventuellamissförstånd med avseende på lagstiftningsaspekten som kan tänkas uppkomma medanledning av folkpartimotionerna 1495 och 1502 och den därav föranleddareservationen 2. Motionerna syftar tUl en utredning om möjligheterna attåstadkomma en jämnare förmögenhetsfördelning och ett ökat löntagarinflytandeöver företagen, innebärande förhoppningsvis även ett ökat allmänt sparande ochdärigenom också en minskad inflationspress samt därutöver ökad tillgång påriskvilligt kapital för företagen. Utifrån denna breda målsättning är vårtutredningskrav inriktat på en ramlagstiftning som, ytterst vUande på resultatetav en parlamentarisk utredning med representation från arbetsmarknadens parter,ger löntagarna en rätt att om de så önskar jagupprepar: om de sä önskar på visst i lagstiftningen angivet sätt få del iföretagens kapitalbildning och vinster Som vi framhålUt i partimotionen 1495 skaU löntagarna urarbets-demokratisk synpunkt ha medbestämmanderätt på aUa nivåer i arbetslivet,i sin egenskap av anställda. Medbestämmanderätten skaU således inte varaberoende av löntagarnas eventuella kapitaltUlgångar Denna princip bör omfattahela arbetslivet och inte bara företagen. Den bör gälla aUa nivåer inom såvälföretag som förvaltning - i det senare fallet med de begränsningar som ärnödvändiga för att säkerstäUa de politiskt valda instansernas övergripande styrningoch planering. Frågor om arbetslivets viUkor i vidaste mening skall självfaUet det vill vi kraftigt understryka handläggas gemensamt av löntagar- ocharbetsgivarparterna. En utveckUng i riktning mot det vinstandelssystem som viaktualiserat kan säkerUgen i betydande omfattning uppnås genom avtal, men deträcker enligt vårt förmenande inte. Systemet måste ha ett stöd i lagstiftning.En annan sak är det sätt och den takt med vilken man utnyttjar lagstiftningensmöjligheter, och där är självfallet i den meningen löntagarsidan obetaget attstegvis förverkliga helt eller delvis sanktionerat eUer sanktioneradevinstandelssystem. Det skall också vara möjligt att genom avtalarbetsmarknadens parter emellan gå utöver de i lag angivna rättigheterna. Utan omsvep skall det medges, herr talman, att frågan omdelägarsparande och löntagarnas andel i företagens kapitaltUlväxt är ettkomplicerat spörsmål: såväl tekniskt, juridiskt som organisatoriskt ochpraktiskt och med tanke på de konsekvenser systemet kan ha. En utredning haratt svara på en rad intressanta frågor, som aUtmer tränger sig på och som vienligt mitt förmenande inte kan underlåta att nu ta itu med. I vår partimotionhar nämnts några av dessa frågor, bl. a. föUande: Vilken omfattning skaU systemetha? Skall alla löntagare inkluderas, skall möjligen arbetstagare i vidastemening, t. ex. hemarbetande, tas med i systemet? Hur skall systemet utformas såatt även vinstavsättningens storlek kan bli föremål för förhandlingar mellanarbetsmarknadens parter? VUka effekter kan systemet få på den totalaförmögenhetsspridningen, för dynamiken i samhäUsekonomin, för lönebildningen?Hur blir det med storleken och innehållet med avseende på kontantlöneuttagenoch de sociala förmånerna? Vilka effekter kan systemet få förinflationsutveck-Ungen? TUl dessa och flera andra liknande frågor av övergripandenatur kommer en rad praktiska frågor med principiell innebörd. Hur skaU manordna systemet skattetekniskt? Hur organiserar och administrerar manvinstavsättningarna? Skall det ske centralt eller regionalt? Om det kan tänkasske i t. ex. regionala fonder, skall dessa dä vara fristående eller skall deläggas i anslutning till vederbörande företag? Kan man tänka sig ett system medlöntagarsparande genom extra lönetUlägg? I vad mån skall i ett system medandelsbevis, som förespråkas, bevisen kunna överlåtas eller inlösas? Hur skalleventuella lönetillägg disponeras, och i vad mån skall man binda dem tillföretagen? Skall med andra ord pengarna få stå kvar och verka i företagen ochdärmed också öka det Delägarsparande m. m. den 25 aprU 1974 Delägarsparande m. m. Vissa enskUda företag såväl i vårt land som i mångaeuropeiska länder och tiUämpar i viss utsträckning någon form avandelssystem, t. ex. i den formen att löntagarna får viss andel avföretagsvinsten genom nyemitterade aktier. Det är ett system som jagpersonligen känner starkt för, men i vår partimotion har vi inte velat bindaoss vid något särskilt system utan i stäUet angett oUka principlösningar. Sammanfattningsvis, herr talman, bör den begärdautredningen redovisa alternativa lösningar ägnade att åstadkomma ellermedverka till en jämnare förmögenhetsspridning, en förskjutning av denekonomiska makten från traditionella ägarintressen, ett motverkande av statligoch enskUd maktkoncentration i det ekonomiska livet, bidra tiU ökad tillgång påriskvUligt kapital för företagen, ett allmänt ökat sparande och därmed också enminskad inflationspress. Med dessa ord, herr talman, ber jag att få yrka bifall tiUreservationen 2. I detta anförande instämde herrar i ,Hylländer och i (samtliga fp). HerrBENGTSSON i (s): De fyra motioner som behandlas inäringsutskottets betänkande nr 25 är sådana som kammarens ledamöter stiftatbekantskap med vid tidigare tillfällen. I den mån det finns avvikelser fråntidigare motioner är dessa ganska begränsade. Motionerna som följs upp i två till betänkandet avgivnareservationer tar, som vi hört av herrar RegnéU och , upp frågan om ettökat sparande i företagen från de anställdas sida i syfte att förbättraföretagens möjligheter att erhålla erforderligt riskviUigt kapital. Samtidigtsäger man i ett par av motionerna att syftet är fördelningspolitiskt och betraktar det som önskvärt att ägandet decentraliseras och förmögenhetsfördelningenblir jämnare. Ja, detta uttalande är sådant att jag starkt sympatiserar med detoch jag skall strax närmare kommentera detsamma. Det föreslås också, som vi hört, utredning om ettdelägarsparande grundat på konvertibla obligationer och stimulerat genom attvissa skatteförmåner skulle ges. För att uppbyggnaden skulle gå snabbt skulleallmänna pensionsfonden få vara med och ge lån. Motionerna har, som vi också har hört, varit remitteradetill de tre stora löntagarorganisationerna LO, TCO och samt tiU och . Men jag måste säga herrRegnéU, att jag inte om jag lägger aldrig så mycket välvilja i min tolkningav remissvaren - kan läsa ut de positiva omdömen som gjorde. LOsäger ju klart att man, Uksom , motsätter sig de propåer somframförs. Också TCO är negativ i sin allmänna inställning, men säger ianslutning tUl motionen 1495 att man inte motsätter sig hemställan i dennamotion som aktualiserar löntagarnas rätt tUl andel i företagenskapitalbildning. Men observera att TCO meddelar att man inomorganisationen själv bedriver ett utredningsarbete kring de i motionen berördafrågorna. Förhållandet inom är detsamma. Vid sinsenaste Nr 68 kongress behandlade LO frågor och frågekomplex av den art somdet här jorsdaeen den gäller och därvid beslutades att ge landssekreteriateti uppdrag att utreda yc ji 1074 frågan ombranschfonder och annan fondbildning av vinster i företagen----------- samtlöntagarnas sparande för kapitalinsatser i företagen. redovisar också en negativ syn på motionsuppslagenoch ' '" hänvisar till vad man anförttidigare år i dessa frågor. Sedan skisserar man emeUertid upp ett eget förslagoch säger att om det görs en utredning på basis av den skissen ochorganisationen blir företrädd i utredningen, ja då skulle man kunna tänka sigatt vara med på saken - dock, tillägger man, under förutsättning att de av deanställda insatta pengarna undantogs från beskattning. är också den negativ tUl de flestaav motionsuppslagen. Propåerna om utredning rörande lagstadgad rätt förlöntagarna tiU andel, i företagens kapitalbUdning och rörande fördelningen avförmögenhetstUlväxten inom näringslivet mellan arbetstagare och kapitalägare,det är man direkt motståndare till, säger man. har inga erinringar mot en utredning föratt klarlägga förutsättningarna som man säger att genomföra motionsförslagen.Men man trycker på att det skaU ges stimulans i form av skattefavörer, annarstycks man inte vara övertygad om möjligheterna att åstadkomma någonting medmotionärernas förslag. Jag vill gärna framhålla att vissa tankegångar imotionerna är sådana som jag tidigare framhöll att jag har sympatier fördem. Det gäller exempelvis frågan om rätt för löntagarna tiU andel i företagenskapitaltillväxt. Frågan som sådan är emellertid inte okomplicerad. Och hur intressantden än ter sig, är den av sådan art att arbetsmarknadens parter själva bör fålösa den. Att man har intresse för frågan framgår också av vad jag harsagt. Såväl LO som TCO har egna utredningar som sysslar med dessa saker. Allt tal om ett sparande av de anställda i företagen gäUerytterst valet mellan kontant ersättning eller någon form av fondering av medelsom skulle ägas av de anställda men som inte fritt kunde disponeras. Detta ärnaturligtvis en förhandlingssak mellan parterna på arbetsmarknaden ochingenting som vi kan ta ställning tUl här i . Hur angeläget vi änanser det riskvilliga kapitalet i företagen vara, mäste vi göra klart för ossatt stora löntagargrupper fortfarande har så låga löner att det är heltorealistiskt att tänka sig en löneökning i annan form än som en kontantersättning. Från utskottsmajoritetens sida kan vi inte tänka oss etttvångssparande som detta löntagarsparande i realiteten skulle bli oavsettom man diskuterar ett förslag med konvertibla obligationer eller någon annankonstruktion. Den skattestimulans som man förordar har jag ingenting tUlövers för Det skulle komma att innebära att den som har den låga lönen troligenockså fick det lägre stimulansbeloppet medan den som har den högre lönen skuUefå ett större belopp. Andra system kan givetvis konstrueras men principieUt ärsystemet inte sympatiskt. Från utskottsmajoritetens sida hävdar vi bestämt att dessafrågor är av den arten att parterna på arbetsmarknaden själva bör få lösa dem. Det har '03 den 25 aprU 1974 Delägarsparande m m. man ocksågett uttryck för i remissvaren. Skulle man därvid komma fram tiU att man inågot avseende anser sig behöva statsmakternas medverkan för att få vissafrågor utredda, då kan vi vara övertygade om att framstäUningar härom kommerMen intill dess att så sker menar vi i utskottsmajoriteten att inteskaU ta initiativ tUl några utredningar på detta område. Med det anförda ber jag att få yrka bifaUtiU utskottets hemställan. () kort genmäle: i menade att maninte kunde ur de tillfrågade organisationernas remissvar läsa ut någon positivinstäUning tUl motionsförslagen. Jag tiUämpade faktiskt inte metoden att jagsökte läsa ut någonting utan jag tUlämpade metoden att läsa upp, och i och medatt jag gjorde det tycker jag det blev fuUständigt klart att av de tUlfrågadelöntagarorganisationerna är en negativ, nämligen LO, medan de båda andraställer sig positiva tiU tanken på en utredning. Jag sade för min del ingenting omarbetsgivarorganisationerna tog upp ett resonemang också omdem. Om man räknar in de båda tiUfrågade arbetsgivarorganisationerna får maninte längre ställningen en negativ och två positiva utan man får stäUningen ennegativ fortfarande LO och fyra positiva. Detta, , är inte heller något som jag läserut, utan jag skall läsa upp det från s. 6 i utskottets betänkande, underskrivetockså av . Det står överst pä sidan: SAF "ställer sig därförpositiv tUl att formerna för särskilt stöd för sparpremiering utreds".Längre ner på samma sida refererar utskottet vad harsagt. Det heter bl. a.: "tillstyrker att en utredningtillsätts med uppgift att klarlägga förutsättningarna för genomförandet av deförslag som framställs i motionerna." nämner som ettmotargument mot att tUlsätta en utredning att liknande utredningar pågår inomTCO ocU LO. Men att man med egen kraft söker tränga in i dessa frågor och harfunnit det värt att satsa personella resurser och ta på sig kostnader för dettaär väl ett besked om att man är intresserad av dem. Att vi frånsamhällets sida skuUe samla upp detta intresse och låta det resultera i engemensam utredning kan väl inte vara något fel. HerrBENGTSSON i (s) kort genmäle: Också jag kan citera Utet grand av det somremissinstanserna har sagt och dessa uttalanden ger mig en helt annanuppfattning. LO:s inställning sammanfattas exempelvis på s. 4 iutskottsbetänkandet på följande sätt: "Förslagen gäller för arbetstagarnasdel ett val mellan kontant ersättning eller på något sätt fonderade medel somskulle ägas av de anställda men inte fritt kunna disponeras. Detta är ennaturlig fråga för förhandlingar mellan arbetsmarknadsparterna, i vilkenstatsmakterna knappast har skäl att ta ställning genom en utredning eller påannat sätt. Inte heller är en skatteförändring för att gynna vinstandelssystemaktueU eller önskvärd." I detta uttalande läser jag ut ett otvetydigt nejtill de Låt mig också citera ur referatet på samma sida ibetänkandet av vad säger. Det heter där: "Även erinrar omtidigare remissyttranden, där organisationen avstyrkt motioner om utredning påområdet bl. a. med hänvisning till att de modeller för företagssparande ochdelägarskap i företag för anställda som skisserats skviUe innebära en form avtvångssparande." Det är som jag tycker klart negativa besked. 5framhålls vidare: "TCO avstyrker motionen 1974:1502 ochmotionerna 1974:550 och 1974:868 med hänvisning tUl att dessa har andrautgångspunkter och drar delvis andra slutsatser än de av TCOeftersträvade." Längre ned framhålls att initiativ - om sådant skall tas idetta sammanhang enligt TCO:s uppfattning bör komma från löntagarorganisationernasjälva. säger ett klart nej:"SAF understryker att ett sparande bundet till det företag där denanställde arbetar skuUe missgynna anställda i mindre lönsamma företag och verkahämmande för en från samhällsekonomisk synpunkt gynnsam fördelning avkapitalet." Jag kan inte utläsa något annat av dessa remissvar änklart negativa besked, och därför tycker jag att vi i utskottsmajoriteten harkommit fram tUl en korrekt slutsats. Vi menar att detta är en fråga där löntagarorganisationernafår vända sig tiU oss om de vUl ha hjälp - men jag tror att'de klarar uppgiftensjälva. Delägarsparande tn m. () kort genmäle: Jag skuUe inte ha återkommit till detta, omdet inte hade varit så att vi på vårt håU tUlmäter åsikterna hos arbetsmarknadsparternaden allra största betydelse. i slår in öppna dörrar Redan imitt första anförande underströk jag att LO är negativ, och jag sade det pånytt i mitt andra anförande.