prot · FX0957 · 1974-12-31 00:00:00 — invände mot det avslutande resonemanget imitt förra inlägg, där jag sade att det skuUe vara fel att locka fler människortUl jordbruket än som kan fä sin försörining där. Jag vet inte om jag skallfatta så, att det är rätt att vi lockar fler människor tUljordbruket än som kan få sin försörjning där. Jag föreställer mig att de som äranställda i jordbruket och de som driver verksamhet där inte kan dela herrKrönmarks mening på den punkten. Jag får väl fatta så att han menar attproblemet skulle vara att i stället rekrytera ungdom till jordbruket. Jagsyftar på vad kanske i någon mån antydde, nämligen att vi i denlitet mera vårdslösa debatten ofta får en diskussion som uppmuntrar människorsom varken har fömtsättningar för att ge sig på den här typen av näring ellerhar begrepp om vad det krävs av en jordbrukare . Jag skaU gärna understryka behovet och angelägenheten avatt vi verkligen stöder och hjälper den ungdom som allvarligt vill ägna sig åtjordbruk, när det gäUer både utbUdningsmöjlighetema och möjligheterna attförvärva mark. Just den frågan har jag ägnat betydande intresse, och jag kommeratt göra det i fortsättningen med hänsyn tagen tUl vad vi har upplevt i vissaområden, nämligen risken för att det bedrivs en sådan spekulation medjordbruksmarken att det är omöjligt för en ung människa att över huvud tagetförvärva jordbruksmark där man på ett ekonomiskt riktigt sätt kan bedrivajordbmk. Jag hoppas att jag i Om bevarande av bärkraftiga jordbruk Om bevarande av bärkraftiga fordbruk fortsättningenskaU få ett mera bestämt stöd från jordbmkets egna företrädare när det gälleratt motverka risken för att den mark som även bör få varajordbruksmark blir föremål för spekulation. skall diskuteraproduktionsmålsättningen i förhåUande tUl aUa de faktorer som jag nämnde imitt inledningsanförande. Min mening är att vi skaU försöka upprätthålla ettjordbruk som vi behöver med hänsyn tUl dessa olika faktorer och att vi ocksåskaU skapa förutsättningar för att de människor som ägnar sig åtjordbruksdriften får del av den allmänna ökning av levnadsstandarden som vihoppas på och räknar med i vårt land. () kort genmäle: verksamhet består ju av enyttre och en inre rationalisering. Vad den yttre rationaUseringen beträffar vetjag att storleksrationaliseringen drivs i alla län genom lantbruksnämnden. Jagtar, herr jordbruksminister, inte tUlbaka något när jag säger att man driverdenna ensidiga storleksrationalisering och slår samman gårdar. Jag har redansagt och säger en gång tUl att jag inom flera län har upplevt att gårdar , bärkraftiga lantbmk, kommit att inköpas och användas somkomplettering. Det är mot sådant jag vänder mig. Beträffande markspekulationen och priset påjordbruksfastigheter sade jordbmksministem nu senast att han hoppades attpriserna skulle bli sådana att jordbrukarna skaU kunna existera och förräntasina jordbruk. Därom är jag helt överens med jordbruksministern där har han mittfulla stöd. HerrLARSSON i (c) kort genmäle: Det finns anledning att med mycket stortUlfredsställelse notera en lång rad av de principiella förklaringar ochförsäkringar som jordbruksministern lämnade här beträffande sin syn på denframtida jordbrukspolitiska inriktningen. Det vore väl felaktigt att medutgångspunkt i dessa uttalanden försöka misstänkliggöra jordbmksmmisterns godavilja. Tvärtom vill jag tolka uttalandena i andra riktningen jag hoppasverkligen att jordbruksministern menade allt vad han sade och helst litet tUl. Det ärbara på ett par punkter jag vUl göra bemötanden. När det redovisas att lantbruksnämndernas verksamhetendast tUl en tredjedel avser storleksrationalisering vi kan uttrycka det såför enkelhetens skuU - är det riktigt iakttaget, men det kanske ändå inte geren exakt bUd av vad som kan ske där bakom. Det kan nämligen i många fallförhälla sig på det sättet att familjejordbrukare ansöker om förvärvstUlståndoch statlig kreditgaranti för en fastighet som av nämnden inte anses varabärkraftig, och då bevUjas ingen kreditgaranti, utan köpet går tUl någon somkan undvara kreditgarantin. Därme'd belastas lantbruksnämndens statistik inteav någon kreditgaranti i sådana fall. Jag menar att det är en riktig redovisning, men bakom dentredjedel man talar om kan ändå ligga ett händelseförlopp som går i en förjordbrukets målsättning felaktig riktning. Det är tyvärr så att vi har en någotojämn tUlämpning i lantbmksnämndema. Men jag viU avrunda den debatten med attsäga, att det finns verkligen all anledning att nu ha förväntningar på denöversyn som statsrådet ställt sig bakom och sagt skaU vara fömtsättningslös ochallsidig. På en annan punkt en kort kommentar det gällerresonemanget om spekulation, där statsrådet hoppas få bättre stöd för sinuppfattning att spekulation skall förhindras. Det är inte svårt att lova stödpå den punkten; och jag skuUe hellre vilja uttrycka saken så, att det då finnsall anledning att förvänta gott stöd från regeringen när vi snart tar itu medatt behandla alla de motioner som kräver en översyn även av jordförvärvslagstiftningen. () kort genmäle: Herr jordbmksministem gjorde en preciseringdär han tUl en början vUle göra gäUande att jag sagt att man skulle kunna lockaflera människor till jordbmket och att de skuUe kunna försörja sig. Jag vetinte om jag uttryckte mig otydligt jag får kontroUera det i protokollet menkontentan av mitt anförande var att man hyser alldeles överdrivna farhågor.Därför var det av intresse att jordbruksministern så att säga gjorde en halvreträtt och hänvisade tUl "den vårdslösa debatten". gjorde justatsrådet sitt inlägg från talarstol, och man tog för givet att handå menade den debatt som förs här i kammaren, men statsrådet hänvisar alltsåtUl en debatt som ägt rum utanför det här huset. Och vi vet att det finns, jagskall inte säga en vulgärdebatt det vore kanske ett olämpligt uttryck menen jordromantik som för vissa människor kan bli av ganska förödande natur. Idet fallet har vi precis samma uppfattning. Sedan kan även jag ge min anslutning tUl att man bör vidtaåtgärder för att hindra spekulation i jordbruksfastigheter. Men först ochfrämst måste -vi då klargöra vad som är spekulation. När det gäller osundspekulation är som sagt även jag beredd att sätta mig ner och fömtsättningslöstpröva möjligheterna att komma tUl rätta med den, och jag tror att det går medolika metoder. Jag har den principieUa uppfattningen att den svenska jordenskaU i mesta möjliga mån ägas av sina brukare. Men när det gäller att se tUl att unga människor kanskaffa sig egendomar är det inte bara detta med spekulation som är problemet.Även jordbrukets kapitalfrågor kommer nämligen in i bUden, och jag tycker i detta sammanhang kan notera det beslut som vi tidigare fattat, atthänvisa även kapitalfrågorna tUl den sittande jordbruksutredningen. Det trorjag är ett minst lika angeläget problem som spekulationsproblemet. För att sedan anknyta tUl inledningen i min replik vUl jagslutligen säga att herr statsrådet väl inte bör vara så nervös för attjordbruksnäringen drar tUl sig rätt många människor. Regeringen tUlsatte juför sedan sysselsättningsutredningen, och i det perspektivet tyckerjag att också statsrådet kan vara lycklig om vi får några tusenmänniskor ytterligare anställda i jordbruksnäringen. Det tror jag att aUaskulle tjäna på. Om bevarande av bärkraftiga jordbruk 11 protokoll 1974. HerrLEUCHOVIUS (m): Jag hade tänkt att något beröra punkten 2 iutskottets betänkande, alltså frågan om våra lantbmksrepresentanter och deolika turer som företagits i den frågan av både regeringen och utskottsmajoriteten,men vid denna sena timme skall jag avstå från att göra det och nöja mig med attinstämma i de synpunkter som tidigare framförts av och herrEnlund. 1 stället skall jag kommentera en enda punkt i förevarandebetänkande, nämligen punkten 14 och reservationen 3. Under den punktenbehandlas beredskapsåtgärder för jordbrukets blockorganisation. Jag har i mitt arbete haft tUl uppgift attverka som överblockledare inom mitt område och aUtså fått tUlfälle attorganisera ett sådant arbetsblock samt hjälpa många tUl militärtiänstgöringinkaUade lantbrukare med uppskovsärenden. främsta uppgift äratt i ett krisläge verka för att tillgängliga produktionsmedel inomjordbmksnäringen fördelas och utnyttjas på sådant sätt att bästa möjligaproduktionsresultat uppnås. Maj:ts beslut av komnya bestämmelser att gäUa, som de gamla upphörde. Tidpunkten förikraftträdandet var . Men trots att det nu har gått nästan tvåår sedan dessa bestämmelser trädde i kraft har den nya organisationen ännu intebörjat fungera. Visserligen har man nu sent omsider utsett en del avfunktionärerna, men det finns fortfarande inga blockledare. Och skaU det varanågon mening med denna verksamhet är det ju nödvändigt att den kommer i gång. är i första hand en beredskapsåtgärd ihändelse av avspärrning. Men om den vid ett sådant tUlfälle skall fungera rättså måste den övas under fredstid. Funktionärerna måste finnas på plats och ävenha en viss utbUdning för sitt arbete. Vidare är det meningen att blockorganisationen skaU ha vissa uppgifter i fredstid. Organisationen skaU bl. a.handlägga den s. k. uppskovshanteringen för jordbrukare, och vidare skaUfunktionärerna vara inkallade jordbrukare behjälpliga med anståndsansökningaroch tjänstledighetsansökningar när sådana är behövliga. Vi vet alla att vårt jordbruk i stor utsträckning bestårav enmansjordbrukare, som framför aUt och vår knappast kan varaborta från sitt jordbruk. Vidare vet vi att vårt rationellt drivna jordbruk ärmycket tekniskt och att det under en relativt kort repetitionstjänstgöring ärmycket svårt att få tag i kompetenta ersättare under brukarens frånvaro. Viväntar fortfarande på ett fungerande avbytarsystem. När vi har fått det kanskevi kan lösa en del av dessa problem. För min del anser jag det framgår ocksåav motionen 1471, där jag står som första namn att det finns mycket starkaskäl för att jordbrukets blockorganisation skyndsamt måste planläggas ochorganisatoriskt bringas att fungera. Då är det också nödvändigt att det avstatens jordbruksnämnd begärda anslaget på verkligen utgår. Detinnebär en uppräkning i förhåUande till förslaget i propositionen med 130 000kronor; med det beloppet har departementschefen aUtså prutat det begärdaanslaget. Jag ber med detta att få yrka bifall tUl reservationen 3. HerrISRAELSSON (vpk): Jag vill i detta anförande i huvudsak beröradet i statsverkspropositionen yrkade anslaget tUl mUjövårdande åtgärder inomindustrin, vUket och detta tUlstyrks nu av utskottet föreslås uppgå tUl 50mUjoner kronor. I vad först gäller behovet av mUjövårdande åtgärder inomindustrin kan jag personligen intyga att det finns ett sådant behov. Jag harunder arbetat och arbetar fortfarande under sommamppehåUen inom kemiskindustri, där arbetsmUjöförhåUandena ofta är mycket besvärliga. Jag vet medandra ord vad jag talar om när jag tar upp dessa mUjöfrågor. är väl alla partier överens om att det måste taskrafttag för att skapa en acceptabel arbetsmUjö inom industrin och attutsläppen tUl den yttre mUjön måste bli så små som möjligt. Men då -vi kommerin på frågan, vUka som skall stå för de ofta mycket dryga kostnadema förmUjövårdsåtgärdema, går meningarna isär. Regeringens principieUa instäUning har varit och är, attde industrier, vUkas anläggningar tUlkommit efter det att de nuvarandemUjökraven trätt i kraft, själva skaU stå för mUjökostnaderna; dessa skaUinkalkyleras då investeringarna planeras. Däremot har regeringen ansett ochanser tydligen fortfarande att de industrier, vUkas anläggningar fanns innannuvarande bestämmelser trädde i kraft, skall ha bidrag av statsmedel förgenomförande av mUjövårdande åtgärder. På denna punkt har kommunisterna anmältawikande mening. Vi har hävdat att de industrier, där det behöver vidtasmUjövårdande åtgärder i äldre arUäggningar, i allmänhet bör ha råd att självastå för de kostnader dessa åtgärder förorsakar. Det rör sig ofta om företag somunder gjort mycket goda vinster och som därför haft en hög grad avsjälvfinansiering. Med denna självfinansiering har företagen byggts utkapacitetsmässigt, och arbetsmiljön och effekterna på den yttre mUjön harkommit i andra hand. Vi anser inte att det finns anledning att använda statsmedelför genomförande av mUjövårdande åtgärder i sådana fall. Vi tycker att det kanräcka med att löntagarnas arbete givit storindustrin en betydande kvantitativtUlväxt utan insats av nytt kapital. Löntagarna skaU inte en gång tUl, viaskattsedeln, behöva ge gåvor tUl industrin. Denna vår håUning gäUer storindustrin. Vi är medvetna omatt småföretagare med ett fåtal anställda kan befinna sig i en sådan ekonomisksituation att man har svårigheter att klara de mUjövårdande åtgärder somerfordras. I sådana faU anser vi att statligt stöd skaU kunna utgå eftersärskUd behovsprövning. Vi yrkar därför i motionen 508 och i reservationen 13tUl det nu föreliggande betänkandet från jordbruksutskottet att en summa på 10mUjoner kronor skaU anvisas för detta ändamål. Ser man över vad anslagit under tidigarebudgetår tUl mUjövårdande åtgärder inom industrin finner man att det inte rörsig om småsummor. Räknar man in också de förhöjda bidragen har under budgetåren1969/70-1973/74 anvisats inte mindre än 720 mUjoner kronor. I statens naturvårdsverks skrivning tUl punkten H 12 i statsverks- propositionenförekommer ett avsnitt som är så anmärkningsvärt att jag måste citera det. Mansäger på s. 137 i andra stycket: "Inom vissa branscher har mUjövårds- och sysselsättningsintressenakommit i motsatsställning. Det gäller företrädesvis branscher där en omodernproduktionsteknik används och där lösningarna av mUjövårdsproblemen ställersig så dyra att en nedläggning är ett näraliggande alternativ. Kostnaderna församhäUet kan dock bli mycket större vid en nedläggning jämfört med statligabidrag tiU de mUjövårdsinvesteringar som krävs. MiUövårds-insatserna består idessa fall ofta i en omläggning och modernisering av processinriktningen ochapparaturen." Citatet syftar helt klart på processindustrier, somunderlåtit att förnya och modernisera sina anläggningar här i landet och somkanske i vissa faU har för avsikt att i stället investera det av lönearbetarnaformerade kapitalet i något annat land med lägre löner och mindre krav påarbets-och yttre mUjö. Det rör sig inte heller här om några verkligasmåföretag. Jag har svårt, herr talman, att tolka detta på annat sättän att större industriföretag övat utpressning på , ochtydligen också i viss mån lyckats nå resultat. Jag har mycket svårt att tro i längden kan komma tUl rätta med dessa förhåUanden genom att ge gåvor tUlindustrin. Jag menar att samhäUet måste kunna gå in och styra utvecklingen påett helt annat sätt än hittUls och utan gåvor tUl storkapitalet. Jag ber, herr talman, att med det anförda få yrka bifalltUl reservationen 13, som är fogad tUl jordbmksutskottets betänkande nrl. Fm (): I likhet med de närmast föregående åreninnehåller statsverkspropositionen förslag om ett anslag på 50 mUjonerkronor för bidrag tUl mUjövårdande åtgärder inom industrin. Det är nu inte baradessa 50 mUjoner kronor som går tUl sådana åtgärder, utan under de senaste årenhar också i andra sammanhang - nämligen i samband med sysselsättningsfrämjandeåtgärder ingått belopp som skulle täcka miljövårdande åtgärder. harsådana bidrag bevUjats med ca 470 mUjoner kronor. BUden av statens roll äralltså något annorlunda än de 50 mUjonerna kan antyda. ElUigt petita har man under enfemårsperiod lämnat bidrag till sammanlagt 522 företag och anläggningsvärdetför dessa arbeten - som skaU skapa en bättre mUjö kring våra industrier harvarit ca 913 mUjoner kronor. 1 två av reservationema just på denna punkt föreslås detökade bidrag och vidgade riktlinjer för stödet tUl industriellamiljövårdsåtgärder. Det gäller reservationen 11 av utskottets centerpartisteroch en folkpartist som önskar att statliga bidrag skall utgå tUl kommunalaavfallsanläggningar. De beklagar att något sådant stöd inte kanlämnas. Departementschefen har däremot i årets statsverksproposition anslutitsig tUl tanken på intensifierade insatser för avfallsbehandling inom industrin.Just industriavfaUet är ju det mest svårbemästrade avfallet, och det är denallra värsta nöt att knäcka för kommunerna. Utskottet är mera tveksamt tUltanken att utvidga stödet tUl att också gälla avfallsanläggningar i Det är frågor som behandlas av utredningen rörande kostnaderna inommUjövärdspolitiken, och det finns också inom departementet tUlsatt en speciellarbetsgmpp som undersöker de praktiska formerna för denna avfaUshantering.Därför finns det enligt utskottets uppfattning inte skäl att bifaUa de motionerfrån och representanter som äskar bidrag medytterligare 5 mUjoner respektive 10 mUjoner kronor tUl dessa ändamål. I reservationen 12 önskar utskottets moderater ett bidragtUl transportkostnadema för omhändertagande av hushåUsavfall för senareåtervinning. När antog renhållningslagen gav mankommunerna rätt att uttaga avgifter för att finansiera omhändertagande avavfaU. Ansträngningarna för återvinning är av stor betydelse för kommunernasavgiftspolitik, men även har möjlighet att stimulera tUl ökadåtervinning av avfall, och så har också skett på något håU. Även beträffande denna reservation gäller samma sak, attutredningen om mUjövårdens kostnader har hand om den övergripande översynen,och gruppen för avfallsbehandling har hand om de mera praktiska åtgärdernasutformning. Statligt stöd tUl avfallsbehandling inom industrin har under detförsta året bevUjats i tolv ärenden, som företrädesvis gällt det kemiska, tungaavfallet. Kostnaden har uppgått tUl 78 mUjoner kronor. Denna del av stödet tUlavfaUsbehandling har aUtså redan börjat, och jag tror att det på lång siktkommer att få betydelse även för kommunerna. En mycket omfattande bidragsgivning tUl landets kommunerskulle få för dagen icke överskådliga konsekvenser för statens ekonomi, och attföreslå just detta utan utredning rimmar Ula med det tal om återhållsamhet medstatens utgifter som flera borgerliga partier brukar bekänna sig tUl, oftastutanför . har vid denna punkt skrivit en reservation ordagrant lik förra årets vpk-reservation i samma ärende där han pläderar fören sänkning av bidraget tUl industrins mUjöåtgärder med , såatt endast 10 mUjoner kronor skulle utbetalas, och då endast tiU småföretag.Också har här berört frågan. TUl vad anfördeskuUe jag viUa säga att behovet av miljövårdsåtgärder ju ändå varierar oerhörtmellan olika branscher det är ett tyngre tryck på vissa branscher, bl. a.skogsindustri och viss tung metallindustri, som ju ofta utgöres av störreföretag. Därför är det kanske naturligt att det ofta blir de större företagensom erhåUer bidrag. När det gäUer att skUja mellan nya industrier och tidigareetablerade industrier, som redan var i gång 1969, får man konstatera, att denya industriema trots aUt har möjlighet att bygga in dessa kostnader viduppbyggnaden av anläggningarna. De äldre industrierna måste däremot ofta görastörre omändringar för att kunna tillgodose de mUjövårdskrav som samhälletställer. är det väl också på det sättet att de äldre industriemaså småningom kommer att bygga i fatt sig och anpassa sin verksamhet tUl demUjövårdskrav som uppställs. I vad gäUer luftföroreningar tror jag att detförekommer betydligt färre sådana föroreningar än för bara sedan; jaghar på min hemort sett mycket fina praktiska exempel på hur långt man kan kommamed relativt enkla metoder för att skapa bättre förhållanden när det gäUer attminska luftföroreningarna. För att begränsa kväUens debatt skall jag inte gå närmarein på denna reservation. Jag hänvisar bara till den motivering som utskottetstalesman anförde . Trots allt finns det ett tak för de bidrag perföretag som staten kan lämna. Statens bidrag tUl de branscher som har mångastora företag skogsindustrin samt järn- och stålverksindustrin har inteutgjort mer än två femtedelar av investeringsbeloppet genomsnittligt. Därförtycker jag att man kan avvisa den motivering som anför ireservationen 13. Med stöd av vad jag här har anfört yrkar jag avslag påreservationerna 11, 12, 13 och 14 och bifaU tUl utskottets hemstäUan underpunkten 49. Först några ord i anledning av jordbmksministemsinlägg. Jordbmksministem gjorde en snabbskiss över förhållandenainom jordbmket. Jag vUl då säga att jordbruksbeslut var ett olyckligtbeslut både för jordbruket och för samhället. Jordbrukspolitiken har gåttsnett, och det gäller speciellt rationaliseringspolitiken och jordförvärvslagen.Den har också lett tUl att många åkrar har vuxit igen. Det är bara attkonstatera det förhåUandet. I denna sena timme skaU jag emeUertid inte gå närmare inpå detta och inte heller skall jag håUa någon domedagspredikan. Jag vill ändåkonstatera vad också jordbruksministern var inne på, nämligen att en hel delsedan dess har rättats tUl, och det finner jag vara positivt. Atmosfären harförbättrats, men ännu återstår mycket att göra. Jag hoppas att förbättringarnaskaU fortsätta. Speciellt hoppas jag på den omprövning avrationaliseringspolitiken som kan föranledas av de motioner som förra veckanlämnades över tUl jordbruksutredning. När jordbmksministem kom in på frågan om huruvida det kanbli för många människor i jordbmket vUl jag konstatera att vi för närvarandehar en mycket stark snedvridning i fråga om åldersfördelningen inom jordbruket.Många av innehavarna av jordbruk är med andra ord äldre människor Mennaturligtvis kan det bli en förändring om vi får en mycket stor arbetslöshet idetta land. SkuUe det i så faU komma många människor tUl jordbruket gör de ivarie faU god nytta där för landet, folket och världen i dess helhet. Man kandå producera mera. Det är helt klart - och det är väl det somjordbruksministern avser - att det är bra att få balans på alla sätt, men jagtror inte vi behöver frukta för en inflation i jordbrukare. Än krävs detoändligt många förbättringar för jordbruket och dess utövare, om deras standardskaU bli densamma som andras. Jag vUl i alla faU tolka jordbruksministerns ord så atthan är positiv tUl de motioner som vi har väckt. Det viktigaste är dock hur viutformar jordbrukspolitiken . Om jag har fattat jordbruksministernrätt var han alltså positiv tUl motionerna, och då tror jag att vi gemensamtskaU kunna lösa problemen på ett för alla parter och för landet riktigt sätt. Jag återkommer tUl de specieUa frågor sombehandlas i jordbmksutskottets betänkande nr 1 och börjar då med punkten 29. 1höstas behandlade vi propositionen 178 angående veterinärväsendet.Veterinärservicen är oändligt viktig och frågan diskuterades mycket i höstas.Den nedskärning av antalet veterinärer som föreslogs i propositionen varmycket hotande. Efter långa diskussioner kom vi fram till en kompromiss som gavytterligare 15 förfogandetjänster och dessutom möjlighet att hålla en deltjänster besatta ända upp tiU Detta medförde att de svåraste problemenkunde lösas. Men trots denna kompromiss är det svårt att få denna verksamhetatt fungera riktigt bra. Eftersom jordbruksministern är närvarande i kammarenvill jag gärna säga att denna fråga måste följas upp den är oändligt viktigför hela det svenska jordbruket. Veterinärservicen får inte bU för dålig, utanvi måste se till att indragningarna inte bUr fler än att erforderlig serice kanupprätthållas. Under denna punkt behandlas tre motioner, nr 320 av herrGustafsson i m. fl., nr 530 av herrar i och iGävle samt nr 804 av i m. fl. I dessa motioner yrkas attresekostnadsersättning inte skall behöva betalas för längre reseavstånd än tvåoch en halv mU enkel resa. Enligt gällande bestämmelser skaU resekostnadsersättningbetalas för fem mU. räknade med att avstånden iallmänhet inte skulle överstiga 40 å , men på gmnd av den utglesning av veterinärerna som blivit föUden av veterinärväsendereformen får man på mångahåll längre resor. Det blir på det sättet dyrare för djurägarna. Den djurägare som har en tUl statliginkomstskatt taxerad inkomst som understiger och inte har påförtsförmögenhetsskatt kan få statsbidrag tUl bestridande av den del avresekostnader och veterinärarvode som överstiger .