prot · FX09122 · 1974-12-31 00:00:00 — Jag har inte ställt min fråga lokalbelonal ulan i största allmänhet.Men jag är givelvis beredd all exemplifiera aviserade sla-tionsnedläggningartillika med indragningar av biljettförsäljning och mol-lagning eller ullämningav gods osv. Del gäller bl. a. stationerna , och iÄlvsborgs län. betraktar jag inte som en rationalisering pä rimligservicenivå. Del är en utomordentlig försämring av servicen. Slalsrådel svarade inte riktigt på min fråga om deluttalande som han gjorde alltjämt gäller. Det gjordes isamband med den påbörjade, regionala trafikplaneringen. Vid del tillfället vardel oro ute i bygderna. Då lugnade slalsrådel självfallet människorna när hansade att del inte kommer alt ske några större inskränkningar när del gällerjärnvägslinjerna. Men jag betraktar även indragningar av stationer som enmycket slor försämring av trafikförsörjningen. Hen i (c): Det är riktigt som statsrådet säger all kommunerna genom en skrivelsefrån SJ fåll tillfälle att yttra sig över de inskränkningar del kan bli frågaom. SJ åberopar som skäl för nedläggning av eller inskränkning i trafiken delminskade resandeunderlaget och de minskade godsmängderna. Vi skall då hålla iminnet alt del från exempelvis går två tåg i vardera riktningen, dvs. Bara ell av dessa låg går i vardera riktningenunder kontorslid, och det försvårar för passagerarna all lösa biljetter, såvidade inte gör del långt i förväg. till ärstationen slängd. Då kan man inte köpa biljetter vid stationen, ulan det fårgöras på tåget eller . skall man komma ihåg närman lar del av siffrorna för biljettförsäljningen. Viskall också ha frakltaxorna i minnet. Om jag skickar gods från Flobytill kostar det , men skickar jag samma godsmängd frånFalköping, som ligger längre bort, kostar del . Jagtjänar alltså på alt frakta godset en längre sträcka. Det äralltså högre godslaxor på de mindre stationerna, och del Ang.restiden för pendelresenärer i Storslockholmsom -rådet måste man också ta ibeaktande när man lar del av de statistiska uppgifterna om godsmängd mm. Överläggningenvar härmed sluiad. §18 Ang. restiden för pendelresenärer i Herr kommunikationsministern erhöll ordetför att besvara () i kammarens protokoll för den 5 novemberiniagna fråga, nr 320, och anförde: har frågat mig om jag anser det moliveral all restidenför pendelresenärer mellan ytterkommuner och förkortasoch i så fall om exempelvis SL:s 50-kort kan länkas bli gällande även för resormed SJ:s direktlåg på sträckorna , ochKungsängen-Stockholm. Stockholmsläns landsting är huvudman för den kollekliva lokaltrafiken inomStorslockholmsregionen. Del ankommer således på lands-linget alt bedöma behovetav och svara för eventuella slandardförbäli-rande åtgärder inom denna trafik. 1den män del anses angelägel all restiderna för vissa pendeltågsresenärerförkortas genom utnyttjande av SJ:s ordinarie låg, ankommer del sålunda pålandstinget all pröva frågan och i förekommande fall uppta överläggningar medSJ om förutsättningarna för ett sådani arrangemang. Hen (): Jag lackar statsrådet för svarel. Bakgrunden lill all jag ställdefrågan är den oro som bl. a. vi som är kommunall aktiva i kommunkänner. kommun med tätorterna , och har eltutsatt läge i ytterkant. Kommunens krafter måste, somsocialdemokraterna i en motion i fullmäktige framhållit, koncentreras på attsöka lösningar på de två problem som överskuggar andra, nämligendels del ökande antalet lediga lägenheter, dels det otillfredsställande långatidsavståndet mellan bostadsområden och arbelsplatsomräden, såväl inom somutom kommunen. Attdöma av en enkät, som riktats till personer som fiyllat ut frånkommunen, söker sig många lill bostadsområden närmare centralaarbetsområden. En betydande del av kommunens förvärvsarbetande är hänvisadtill arbete i citykärnan för överskådlig lid framåt. SJ:sordinarie låg mellan och är 15-20 och planerasbli fler. Tågen gör uppehåll i och går därefter direkt lill Stockholm.Även tågen frän går direkt till . SL-resenärer med 50-kori fårinte åka med dessa låg. Delhar länge framförts önskemål om att SL bör ordna direklförbin-delser mellan deyttre förorterna i och , i varie fall underrusningstid. Önskemålen har av olika skäl tills vidare inte kunnat beaktas.Därför förefaller en annan lösning värd att prövas, nämligen den i min frågaaktualiserade möjligheten att låta 50-korts-resenärerna åka med SJ:s direktlåg.Liknande möjligheter finns för övrigt pä sträckorna ochKungsängen-Stockholm. Restidsmässiglskulle kommun härigenom komma alt föras närmare arbetsområdena iStockholm. Samhällsekonomiskt och socialt skulle sådana direkiförbindelserinnebära betydande fördelar. Yiterkom-munerna behöver verkligen tidsmässigtkomma närmare och innerkommuner. Det är alltför ojämlikaförhållanden och förutsättningar . Frutalman, av svarel från kommunikationsminister drar jag den slutsatsenall statsrådet inte har något all erinra mot de bedömningar som socialdemokraterför närvarande gjort. Jag tackar alltså än en gång för svaret. Ang.planerad indragning av postkontor i Överläggningenvar härmed slutad. §19 Ang. planerad indragning av postkontor i Herr kommunikalionsminislern erhöll ordetför att besvara (vpk) i kammarens protokoll för den 6 novemberintagna fråga, nr 322, och anförde: har frågat mig, om jag är informerad om den starkaopinionsrörelsen för alt hindra indragning av postkontoret Alsirömergalan 36 iStockholm och den betydelse delta postkontor har för de mänga pensionärerna ochför bevarandet av en levande centrumbildning i denna stadsdel. skrivelse som inkom till den 24 september 1974har Västra gruppen av byalag informerat om angivna förhållanden samtframfört vissa önskemål och synpunkter angående postanslalien. Eftersom postverkets cenlralförvallning ännu inteprövat frågan om fiyttning av postanslalien, har skrivelsen överlämnats lillpostverket för handläggning. Hen (vpk): Jag är lacksam för beskedel alt frågan ännu inte är avgjord. Jag kanskebör tolka detta så att kommunikalionsminislern hjälper lill så all del blir ettpositivt beslut. Delhar varit oro en längre lid i de kvarter som berörs av den indragning, som mantrodde redan var beslutad, av postanslalien 49 på , byalag och många andra organisationer harverkat för all postkontoret skall få vara kvar. Avståndet mellan dennaposlanslalt och den nya som blir färdig Ang. planerad indragning av postkontor i och dit två andrafilialposlkonior också skall överföras är inte överväldigande. Men ell stortantal av dem som bor i kvarteren är pensionärer, därav många som har svårt altgä lill posten med del korta avstånd man nu har, och de kanske inte klarar altgå den längre vägen. Detviktigaste skälet all behålla 49 är kanske trots allt all dennafilialpostanslall är en omistlig del i en gammal levande centrumbildning i Stockholm.Vid de tre gator som där stöter samman finns elt antal affärer, som alla ärberoende av alt posten finns kvar. Där finns snabbköp, en tobaksaffär,en grönsakshandel, en färghandel och ett hembageri av den gamla fina sorlen somblivit alltmer sällsynt och dit man kan gå eller halv nio och fävarmt färskt bröd. Där finns vidare urmakare, damfrisering och tandläkare. Delfinns också någonling som håller pä att bli alltmera sällsynt, nämligen småindustrier och verkstäder omväxlande med bostadsbebyggelse. Dellaär ju en gammal del av , och mänga av de äldre som bor härhar levt här sedan ungdomen; en del är sannolikt födda här. Detta är alltså enstadsdel och en befolkning med traditioner, och för denna befolkning ärcentrumbildningen en plats med traditioner där de flesta känner varandra ochdär man träffas när man handlar och går lill poslen. Postenär A och O i denna stadsdel. Om posten dras in är det myckel troligt altaffärerna vid samma eller plats mister så stort kundunderlag all deockså försvinner. Jag lycker alt det är en viktig kulturell uppgift lika mycketsom en praktisk all bevara denna centrumbildning. Jag skall inte mycket föriänga den härdiskussionen. Jag är säker pä att har låtit sig informas väl ombakgrunden till alt postverket önskar flytta den här postlokalen. Del beror päden kvalitet postslalionen har och på all man vill anpassa lägel till ettpar andra postanstaller. Jag skall inte fördjupa mig i delta, eftersom ärendetännu inte är avgjort. Jag förutsätter att postverket liksom kommer attla hänsyn lill alla de problem som kan uppkomma vid en förändring i den postalaorganisationen. 1 avvaktan på postverkets besked nöjer jag mig med della. Hen (vpk): Det är rikligt att lokalerna nu har kvalitelsbrisler, och det har varitsvårt alt bygga om detta postkontor om del skall ha samma belastning somhittills. Del nya postkontoret som ligger längre bort kommeratt ersätta ytterligare två gamla filialposlkonior. Efter vad jag har hörtkommer nedläggningen av dessa båda kontor alt ensamt medföra en slor belastningpå de lokaler som ställs i ordning. Därför skulle det vara lämpligt attbygga om och bevara det här kontoret pä Alsirömergalan med exempelvis fyraluckor i stället för de sex som finns. Då tror jag alt det blir utrymme förden modernisering som är nödvändig. Man kanulan olägenhet fiylla över en del av kontorskorrespondensen lill det nyapostkontoret men behålla det mesta av del övriga. Detfinns all anledning att här ta hänsyn lill den - jag skulle tro-hundraprocentiga opinion som finns i denna stadsdel för att bevara del härpostkontoret. Detta är inte bara en praktisk fråga, ulan det är också som jagnyss sagt en kulturell fråga all bevara ell levande centrum som annarsobönhörligt kommer att försvinna helt - del är jag ganska övertygad om. Ang.förekomsten av svenskt bidrag till utländska befrielserörelsers militäraverksamhet Överläggningenvar härmed sluiad. § 20 Ang. förekomsten av svenskt bidrag till utländskabefrielserörelsers militära verksamhet erhöll ordel för allbesvara i Agnas (m) i kammarens protokoll för den 29 oktoberiniagna fråga, nr 299, till herr utrikesministern, och anförde: i Agnas har frågat utrikesministern om han vill förkammaren verifiera UD:s uppgift i broschyren Bistånd - hjälp till självhjälpall "inte lämnar några bidrag till befrielserörelsernas miliiäraverksamhet". Del ankommer på mig alt besvara frågan. Jagkan bekräfta rikligheten i den information som lämnas i den av broschyren. Riktlinjerna för svenskt bistånd till befrielserörelsernafastställs av , och informeras fortlöpande om verksamheten.Biståndet har huvudsakligen bestått av utrustning för sjukvård och utbildningoch andra varor för civil verksamhet. Kontantbidrag har i vissa fall lämnatstill såväl institutioner som skolor. En mindre del av biståndet har lämnats sombidrag till transportkostnaderna för varorna. Frågor rörande bistånd till afrikanskabefrielserörelser behandlas av den s. k. flyklingberedningen som fållparlamentariskl inslag. SIDA som svarar för upphandling av varorna och desvenska ambassader som är i beröring med befrielserörelserna har god möjligheiall hålla sig un-derrältade om de svenska resursernas användning. Hen i Agnas (m): Tack för svarel, . Jag slällde inte frågan till biståndsministernför all antyda felaktiga uppgifter i en broschyr från SIDA, som enligt beskedpå sista sidan är sakligt framställd av UD:s U-avdelning, Mittintresse är alt svensk u-hjälp skall växa och fylla ell behov i världen. Föralt kunna ge från statens kassor ål de behövande måste hela svenska folket ståbakom hjälpen. vet lika väl som jag, all intresset för vårtbiståndsarbete har svalnat ute bland människorna. Manställer mänga frågor: Kommer pengarna fram? Går inte en för stor del tilladministration? Ofta harjag hört: Varför skall vi betala vapen till upproriskamänniskor i andra länder? - människor som under gårdagen i FN kallades förmördariigor av från , om TT-referatel är riktigt. Del finnsytterligare variationer pä dessa frågor. Därförville jag all del skulle sägas offentligt i kammaren av det statsråd somytterst svarar för SIDA att dessa pengar går lill andra saker, och det kanalltså bekräftas. Själv anser jag det oerhört angeläget att ökar sittbistånd. Jag stöder personligen missionens arbete och jag vill gärna vara medom att vi passerar enprocentsnivän dä det gäller statens bistånd. Men inteheller jag vill vara med och betala vapen i något som helsl fall och därförmåste man nästan fråga, trots alt del avgivna svaret är så lugnande, omman verkligen kan lila på all UD har rätt och att ingen köper vapen och kulorför del vi ger. Världenskalaslrofområden är sä många och nöden så skriande all del finns människor somställer frågan om det inte vore bäst och säkrast att stryka biståndet tillbefrielserörelserna. Jag har skaffat SlDA:s pe-litaframställning för nästabudgetär och där finns det inlressanla siffror. Befrielserörelserna ochflyktingar skall enligt förslaget fä av totalt . Det är en ganska stor summa om man jämför med , somi är har fått anvisade och enligt förslaget skulle få 100miljoner kronor. Det är en summa som räknat per invånare i betyderen krona . Jag tycker att proportionerna inte är riktiga, men del är intevår sak all ta upp den frågan . Jagville bara lacka för svaret och jag hoppas verkligen all del flnns möjligheterall se lill all pengarna används lill de ändamål som anges i svaret. Överläggningenvar härmed slutad. erhöll ordet för au besvara ) den 16oktober framställda inierpellalion, nr 117, och anförde: ställt följande frågor till mig delshur jag bedömer möjligheterna att inom FN nå framgång i strävanden att fä lillsländ de nödvändiga och av FN:s extra generalförsamling angivnainsatserna lill stöd för de hårdast drabbade och vad hargjort för all genom konkreta utfästelser och på annat sätt bidra lill en sådanframgång, delslill vilka ändamål regeringen avser att anslå de ca 500 miljoner kronorytterligare utöver redan anslagna medel som är en konsekvens av vårriksdagensbeslut beträffande enprocenlsmålet, dels om regeringen avseratt möjliggöra att en större del av årets svenska spannmålsöverskott kananvändas för katastrofbistånd och internationell beredskapslagring. fattade tvä viktiga beslut om hjälp lill de u-ländersom drabbats hårdast av den ekonomiska krisen. För all tillgodose dessa ländersomedelbara importbehov beslöts om en s. k.kalastrofaklion. Bidrag till denna kan lämnas antingen i form av direkt stödtill de drabbade länderna eller genom bidrag lill de multilateralaorganisationerna, bl. a. lill elt för ändamålet inrättat FN-konto.Generalförsamlingen fattade också elt principbeslut om att upprätta en särskildfond för bistånd lill de drabbade på , dvs. 1fråga om kalastrofaktionen har vissa framsteg nätts. Totalt har industriländeroch oljeexporterande lämnat utfästelser om bidrag pä totalt2,. Härav avser ca inbetalningarna lillFN-konlot. De oljeexporterande länderna svarar för drygt två miljarder, dvs.mer än tre fiärdedelar av gjorda utfästelser. Av industriländerna hart. ex. ännu inte lämnat något bidrag. Sverigevar det första land som lämnade ell positivt svar på FN:s generalsekreteraresvädjanden om bidrag lill aktionen. har bidragit med över 160miljoner kronor. Härav har lämnats lill det multilateralakontot. Detprincipbeslut som - i huvudsak på iranskt och algeriskt initiativ - fattades ommer långsiktiga insatser har hela liden förutsatt elt brett stöd från flertaleti-länder. Under sommarens ECOSOC-möle liksom vid höstens generalförsamlingmeddelade jag all den är beredd lämna ett bidrag till fondennär en samlande lösning nätts inom FN. var ell av de få länder somaktivt arbetade för alt nå en lösning. Dessutom har de få industriländer somaktivt stött förslaget antingen, som , förutsatt en samlande lösningeller, som , mer uttryckligt förutsatt stöd från de stora i-länderna. Vidden senaste debatten inom FN om den särskilda fonden - den ägde rum för drygten månad sedan i - klargjorde flertalet större västliga i-länder attde inte tänkte lämna bidrag. Det förefaller därför osäkert om en dylik fond kommerlill stånd, i varje fall inom angiven tid och i den form den förutsattes avFN:s extra generalförsamling. 1detta läge måste man, som jag tidigare framhållit inför FN:s generalförsamlingsekonomiska utskott, överväga andra metoder all bistå de som drabbatsav den ekonomiska krisen. Genom multilaterala bidrag kan vi utnyttja en redanutbyggd biständsadministralion. Flera av de länder som drabbats hårt tillhörkretsen av svenska programländer. 1 dessa fall kan vi alltså nå det angivnasyftet genom en utbyggnad av det bilaterala samarbetet. Idet beslut om bidrag lill den särskilda fonden som fattades förutsatteriksdagen att regeringen skulle återkomma när en samlande lösning uppnåtts. Avvad jag sagt framgår att denna samlande lösning tyvärr ännu inteföreligger. 4 protokoll 1974. Vadgäller det svenska spannmålsöverskottet har regeringen ökat del finansiellautrymmet för SIDA:s upphandling av vete för katastrofinsatser från ca 38miljoner kronor /74 till della är. Anslagenför bidrag i form av svenska livsmedel till multilaterala program förlivsmedelsbistånd har också ökat kraftigt, frän budgetåret1973/74 till ca innevarande budgetår. Därtill kommer attfiera programländer, bl. a. , utnyttjat bislåndsmedel inom ramen fördet reguljära biståndssamarbetet för livsmedelsimport. Slutligen vill jagpåminna om vad jag meddelade med anledning av enklafrågor från i och fröken , nämligen att diskussionerom eventuella svenska veteleveranser pågår med bl. a. och Bangladesh.Dessa diskussioner kan leda till ytteriigare utnyttjande av det svenska spannmålsöverskottetför bislåndsändamål. Våramöjligheter att lämna bistånd bör emellertid inte knytas lill utvecklingeninom en enskild sektor av vår ekonomi. En god skörd i stärker vårekonomi och därmed våra möjligheter att bistå . Utvecklingen inomenskilda sektorer är emellertid inte avgörande. Det viktiga är utvecklingen förhela vår ekonomi och den ekonomiska politik som förs. Det måste vara ensjälvklar strävan att den ekonomiska politiken inriktas på att skapa utrymmeför biståndet även i tider då vi har problem hemma. Det är denna politik somgör att - till skillnad från nästan alla andra i-länder - kommer attuppnå FN:s 0,7-procentsmål . Världen upplever mänga kriser just , politiska och ekonomiska. Deninternationella inflationen hotar att komma alltför nära 1930-talets nivå.Oljekrisen har betytt påfrestningar pä många industriländers handelsbalans medallmänekonomiska svårigheter och ibland också djupgående regeringskriser somföljd. Delär den ena krisbilden. I den andra finns fatligvärldens länder, ,, Sri Länka, en hel rad afrikanska stater i kanten av , des. Tillsammans bildar dessa länder vad som inödhjälpsdebatlens fackterminologi brukar kallas världens hungerbälte. Industriländeroch har olika förutsättningar i del mesta. De drabbas också på heltolika sätt av de kriser de nu genomgår. Industriländernas ekonomiskasvårigheter betyder alt medborgarna där får finna sig i dyrare importvaror,statliga besparingsprogram, kreditsvårigheter och måhända skattehöjningar. Detblir svårare alt leva, men ingen behöver svälta. Ihungerbältets länder drabbar de höjda importpriserna på olja och på varor somkostar mycket olja all tillverka - handelsgödseln är det viktigaste exemplet -förnödenheter som man måste ha för att kunna ge människorna mat för dagen.Resultatet känner vi. Hungerdöden skördartiotusentals offer - varie dag. gäll lill ända har kanske tiomiljoner människor dött av svält. Sverigefinns inte med i någon av dessa krisbilder. Oljeprishöjningarna kostar ossvisseriigen älta miljarder extra . Men i gengäld tar vi bra betalt för våraexportvaror. Även under det internationella har vi råd att kostapä oss ganska stora och ganska dyra reformer. Allahar det inte bra i värt land heller, men som nation tillhör vi de rikaste blandde rika. Delhär skall vi naturiigtvis, fru lalman, vara lacksamma för, men haklart för oss att det ger oss elt särskilt ansvar inte minst i denextraordinära situation som världen befinner sig i just . Men lever viverkligen upp till det ansvaret? Har del inte i stället blivit så att vi i vårombonade tillvaro börjat få del svårt alt i verklig mening sälta oss in i allade problem som människorna utanför vår skyddade oas utsätts för? Inteså att vi saknar förmåga att tala, både om värt eget och om andra gynnadenationers ansvar. Inte så att vi saknar meningar om hur allting skall lösas.Som moralisk stormakt hävdar vi oss ganska väl. Menhur lever vi i vår praktiska politik upp lill all retorik i konferenstalen? Visatsar nästan mest per person i bistånd. Nästa är kommer vi enligt vad fruSigurdsen just har sagt all uppnå FN:s 0,7-procenlsmål. Del är bra. Vihar en positiv inställning till de folk som ännu inte fått sin politiskasjälvständighet. Vi stöder befrielserörelser politiskt och med pengar. Det ärockså bra, även om denna verksamhet de sista av kanske tagit sig endel betänkliga uttryck. Alladessa insatser är resultatet av en långsiktig planering av vårt bistånd frånde första stapplande stegen till de två miljarder som anslås över biståndsbudgeten och av en medveten och i de flesta fallpositivt inriktad aktivering av svensk neutralitetspolitik. som har sagts från svensk sida vid FN:s extra generalförsamling ,vid befolkningskonferensen i och vid livsmedelskonferenseni och i mänga andra sammanhang har varit löften om insatser utöver redangjorda utfästelser. I varie fall har del uppfattals så, och jag antar alt detockså varit meningen all det skulle uppfattas på det sättet. Frågan är då: Vad har delblivit av de löftena? 160miljoner som svar pä FN:s generalsekreterares vädjan om bidrag lillvärldsorganisationens kalastrofoperationer, framgår det av statsrådets svar . Det är bra. Mendet betyder faktiskt inte att det svenska folkhushållet behövt punga ut med enenda krona utöver vad vi redan satt in i våra långsiktiga program. De 160miljoner kronorna, som säkert gör nytta, är ändå bara en omdisponering av redanbeviljade medel. Antaatt vi får den här frågan från någon, hemma eller ute: Hur myckel pengar harSverige varit villigt alt sälla in extra med anledning av att världen nuupplever den värsta hungerkatastrofen i historien? Dä måste värt svar, om detskall vara uppriktigt, bli: Tills vidare ingenting alls. Det är mol den härbakgrunden som dagens debatt skall föras. Ivåras skrev finansminislern i sin kompletleringsproposition alt han visserligeninte kunde förorda de höjningar av ordinarie biståndsanslag som hade behövtsför att enprocenlsmålet skulle uppnås , och del var mer änbeklagligt. Menhan sade också att han skulle komma tillbaka lill med förslag lillanslag och finansieringssätt, om arbetet i FN med alt sätta upp en särskildfond för de av oljekrisen speciellt hårt drabbade ledde tillresultat. Delviktigaste med det löftet, som också senare anslöt sig till, varnaturligtvis inte i och för sig anknytningen till en särskild FN-fond. Detvikliga var alt vi sade alt är berett att underdet här året göra en insats utöver den framlagda budgeten för alt bistå desvältdrabbade människorna i faltigvärlden. Ochdet är om det löftet som jag nu har frågat biståndsministern. Vad blir del avdet löftet? Vad kommer alt göra? Detsvar jag har fått är ganska nedslående: Del blir tydligen ingenting alls.Ursäkten är alt arbetet på den särskilda FN-fonden går trögt. Delär ingen bra ursäkt, . ansvar för människor som dör avsvält får inte slå och falla med något speciellt FN-arran-gemang. Jag beklagaratt diskussionerna om den särskilda fonden i FN kört fast. Jag tycker ändå intealt vi skall ge upp hoppet. Jaglycker därför fortfarande att bör precisera sill löfte i pengar. Delkan möjligen locka andra länder alt göra detsamma och öka möjligheterna tillalt fonden kommer lill stånd, med eller utan de stora ländernas medverkan. Fördröjningenkan motivera all del utlovade bidraget blir mindre än vad vi talade om ,all det som återstår upp lill enprocentsnivän - som vi var överens om att nä -satsas pä andra FN-program. De pengar som ullovals lill FN:s merkortsiktiga kalastrofoperation kommer, som sade, nästanuteslutande frän oljeländerna. Här finns del alltså utrymme för större svenskabidrag. Vikan också göra bilaterala insatser.