prot · FX0993 · 1974-12-31 00:00:00 — Ingen som tillhörriksdagen gjorde det 1938, och ingen av oss kan aUtså kärma sig ansvarig fördet som hitinrills skett. Sanningen är den att regeringen kompletterat lagförslagetframför allt genom att lägga stor vikt vid en utbyggnad av åtgärderna påpreventivmedelsområdet. Lyckas vi med den uppgiften och får en ökad rådgivningsverksamhettill stånd, är jag övertygad om att det kommer att medverka till en minskningav antalet aborter. Alla förnuftiga människor anser väl att abort är attbetrakta som en nödfallsåtgärd. Ingen ansvarig vUl uppmuntra en utveckhng sominnebär att aborterna kommer att betraktas som preventivmedel. Såsom många redan framhåUit i debatten gäller det nu i stortsett att i lag fastställa vad som redan är praxis. Flera talare har anmärkt påatt man med lagens hjälp inte kan förbjuda abort. Jag tror att det förhållersig på det sättet. Som jag sade tidigare finns det mycket som inte är förbjudetmen som man fördenskuU inte tvingas göra. I många länder har man stränga straff av oUka slag föraborter. Vad händer då? Jo, då utförs aborter illegalt och i smyg. Mångamänniskor kan undandra sig lagens arm genom att resa till länder där det råderstörre frihet på detta område. Det finns också människor som har goda kontaktermed läkare och annan sjukvårdspersonal som kan hjälpa dem i en brydsamsituation. En annan sak som gått genom denna debatt är kvinnansstäUning. Det sägs att man genom denna lagstiftning lägger en alltför storbörda på kvmnan. Andra menar att hon borde få rådgöra med den blivandebarnafadern. Jag är övertygad om att så kommer att bli fallet även utan att detblir en lagstiftning härom. I aUa hem där det råder harmoni är jag övertygad omatt makarna kommer att diskutera en sådan här situation. Detsamma gällersäkerligen - om kvinnan inte är gift den tiUtänkta livskamraten. Att kvinnanskulle söka abort utan mannens kännedom, förutsätter att hon går bakom mannensrygg. Det har också sagts att kvinnan skulle utsättas förpåtryckning från mannens eller anförvanters sida och att hon då inte skulle hanågot eget fritt val. Med tanke på vad en abort innebär tror jag inte att någonkvinna kan gå till en läkare för att få abort och spela så falskt att hon sägertill läkaren att hon vill ha abort, medan hon innerst inne inte viU ha det. Varför medger då samhället abort? Kvinnan kan många gångerbefinna sig i en sådan situation att en graviditet kommer olämpligt. Hon ärinte inställd på att föda. Kanske barnets fader har övergivit henne. Hon kanvara ute på arbetsmarknaden eller stå inför en examen. Det kan vara fråga om enbefordran. Hon kanske söker en ny anställning. Hon anser att ett oväntat barn iden rådande situationen kommer att medföra ett väsentligt avbräck i mångaavseenden. Det kan vara tvister och konflikter i hemmet, som gör att kvinnankänner sig övergiven och osäker om framtiden. Förslag till abortlag, m. m. Nr 93 Ytterligare barn kanske skulle göradet ännu ohållbarare för henne. Onsdaeen den " hennes ålder kan ha betydelse. Hon kanske är ung och bedriver 29 j_;1974 studier. Hon kanske är äldre, så att hon utsätts för press från ------------------- omgivningen.Hon måste ta hänsyn till tidigare födda barn osv. torslagtitt aoort- finnas ekonomiska och sociala problem, som vi möter i lag, m. m. samhället. Det kan vara fråga omsjukdomar och handikapp av ohka slag ellerrädsla för att barnet skall ärva lyten och sjukdomar som finns i släkten. Mångamödrar anser med rätta att de skall få föda barnet på ett sådant sätt att dekan ta bästa möjUga omvårdnad om det. Jag tror att huvudparten av allaföräldrar planerar sin framtid när det gäller dessa problem. Av befolkningsstatistiken kan vi fastslå attfamiljeplaneringen i vårt land är starkt utbredd. I Statistisk årsbok för 1971läser jag att det då fanns inte mindre än 924 000 gifta kvinnor i åldern runt tal 400 000 ogifta eller frånskilda kvmnor i samma åldersgrupp.Begagnade man inte här i landet en medveten födelsekontroll, skulle det födasmeUan 400 000 och 500 000 barn . 1971 föddes reellt 114 484 barn.Aborternas antal uppgick detta år till 19 250. Alla de som ropar på att propositionen 70 skallavslås bör betänka att man därmed inte löser några problem. Då bevaras det somredan är en reaUtet. Man förmenar alltid kvinnan hennes plats i samhäUet.Enligt mångas mening skall hon väl "stå vid spisen och föda barn".Det är inte så i dagens och morgondagens samhälle. Kvinnorna behövs påarbetsmarknaden överallt i vårt samhälle. Då måste hon kunna inrätta sitt Uv såatt hon kan fylla även funktionen såsom samhällsmedlem, en sak som vi män ocksåanser att hon skall göra. Framför allt de samhällsbevarande krafterna såg förr nedpå kvinnan i grossess. Jag har här en avhandling som visar hur det var i gångnatider. Kyrkan förklarade kvinnan för oren efter grossessen. Hon måste kyrktasför att ånyo bli accepterad. De ogifta mödrarna har under många årtionden faktisktvarit fågelfria i detta land. Kyrkan ställde sig inte på deras sida utan deblev stämplade såsom horor och mycket annat. De föredrog att födasina barn i lönndom på orter, där man annonserade: Obemärkt flicka erhållerplats. De anställdes ofta utan lön och utan reglerade arbetsförhållanden. Defick även lämna ifrån sig sina barn och inte ens se dem under resten av Uvet. har vi fått en öppnare syn på kvinna'n och den roll honspelar, framför allt när det gäller släktets fortbestånd. Många kanske tyckeratt det är bekvämare att hålla sig till ord om skapelseberättelsen ochanse och hela kvinnosläktet såsom roten tiU allt ont här på jorden. De viUframstäUa kvinnan i gemen som en fresterska, och de påstår att mannen inteostraffat fick smaka på frukten från kunskapens träd. Trots risken att bli kallad för reaktionär ochinhuman yrkar jag på samtliga punkter i betänkandet bifall rillsocialutskottets hemställan. HerrNILSSON i Agnas (m) kort genmäle: talade om att jag predikade. Ja,han har också gjort vissa bibelutläggningar här, även om jag inte skulle hautlagt de bibelställena på samma sätt. Han sade att också jag räknar med aborti vissa situationer. Det finns nödtillfällen när det gäller att välja meUanmoderns Uv och barnets, och då har jag funnit det riktigt att modems liv gårföre. Det är en oerhört svår situation. Det är en kolossal förändring som kommer till uttryck ilagförslaget. På s. 17 i betänkandet talas om att abort inte skall tillåtas, omfara för livet föreligger. Förut var det precis tvärtom: om fara för livetföreligger, skaU man inte vägra abort! Det är ett väldigt avstånd mellan de tvåståndpunkterna. När det gäUer den trettonåriga fUckan har i att hon inte är mogen att bli mor. Men om hon inte är mogen till det,varför skall hon då ha sexuellt umgänge? Ja, det kan ju vara olyckliga ochsvåra förhållanden, det är sant, men har vi gjort någonting för att ge fhckanden rätta upplysningen och det rätta stödet? Det är detta jag kräver. Lagen iSverige säger, vad jag vet, att det är otukt att ha sexueUt umgänge med enflicka som är . Om lagen har ändrats, så får någon rätta mig, menåtminstone stod det så i svensk lag. Hur är det då möjUgtatt detta aldrig beivras? Och att föräldrarna inte fick veta någonting tyckerjag är verkUgt upprörande. De hade kanske kunnat hjälpa flickan att ta hand ombarnet. Och om de hade haft samma uppfattning som hon, så hade det kunnat bliharmoni i hemmet. Vi skaU väl inte ta upp någon värnpUktsdebatt, men vi harju stött värnpUkten på ett bibelord också: Överheten bär icke svärdet förgäves.Vi har ansett att en stat skall få ha ett försvar. talade vidare om att bli kyrktagen. Det varinte någonting förnedrande, sett ur kyrkans synpunkt. Modern hade kanske underlång tid varit förhindrad att komma tUl kyrkan, och när hon togs upp i kyrkanpå nytt, så var det väl en gudstjänst och en uppbygglig ceremoni som åsyftades,inte att stämpla henne såsom oren i den negativa bemärkelse som ordet. Jag har också forskat i gamla domböcker och vetatt har rätt i att det i vissa fall inte har varit idealaförhållanden då det gäUer kyrkans syn på ensamma mödrar. Jag medger det, men viskall också komma ihåg att förhållandena var helt annorlunda . De allraflesta kvinnor hade trots allt en helt annan trygghet, om de väntade ett barnän de har . Förslag till abortlag, m. m. HerrDAHLBERG (s) kort genmäle: Vi kan väl inte här döma i det enskildafallet. Det ges ju sexualundervisning i skolan, och även föräldrarna har ettansvar i det stycket. Det är naturligtvis att beklaga att en trettonårig flickablir gravid, och det gäller ju att välja vad som för henne och även för detväntade barnet kan anses vara det rätta, och det är svåra avvägningaratt göra. Vad beträffar kyrkans syn på kvinnorna bör framhållas attden har växlat genorh tiderna. i Agnas har i sin motion omnämnt Förslag till abortlag, m. m. vid synoden i fastställdekyrkofäderna att fosterfördrivning skulle bestraffas som mord, och påven stadfäste samma straffsyn . Enligt denna rätt drog man en gräns mellanden tid då fostret saknade själ och när det hade blivit besjälat. Man räknade40 dagar för pojkfoster och för flickor. Fosterfördrivning betraktadessom mord när dessa tidsgränser överskreds. Även där medgav man alltså attfostren inte kunde räknas som självständiga människor från självabefruktningsögonbhcket. Det visar alltså att man inte ens i kyrkliga kretsarhar kunnat säga att redan det ögonblick ägget blir befruktat skuUe räknas somfödelseögonblicket. Det har inte heller räknats så inom kyrkan, iitan manräknar barnets ålder från födelsen och mte från det ögonblick ägget befruktats. i Agnas (m) kort genmäle: Det är kanske meningslöst med en sådan härdetaljdiskussion, men ingenstans har kvinnans höghet och storhet hävdats som iBibeln. Det har jag också skrivit i min motion. Då det gäller den kanoniska rätten syftar jag inte påsena, katolska synoder, t. ex. efter reformationstiden, utan jag går tillbakaända till de första kyrkomötenas beslut som hårt och strängt höU sig tillBibeln om barnets rätt att leva. Jag har inte läst den kanoniska rättens allavolymer, och det har kanske inte heller, fastän han citerade här. När det sedan gäller att räkna åldern från födelsen vUljag hänvisa till en artikel av professor i tidningen , där hantvärtom påvisar att man ofta har räknat människans ålder frånkonceptionsögon-bUcket, man har lagt tiU . Jag har själv i tidigadomböcker funnit att om en persons ålder angavs till så var det 64 årsedan han föddes. Det är undantag i , men enligt professor man på sina håU i än åldern från konceptionsögonblicket. () kort genmäle: Skulle man efterleva detta skulle det t. ex.innebära att ett på ungefär fem skulle betraktas som ettenskilt Uv och kunna jordfastas. Det har väl aldrig förekommit förrän barnetfått mer människoUknande former. I regel jord fästs inte annat än om detföds dött eller har kommit till liv. När det gäller sättet att räkna ålder bygger ju hela vårtideräkning på . Om man vore konsekvent inom kyrkan borde man välräkna från bebådelsedagen. Varför tar man inte som utgångspunktför tideräkningen utan ? Det har vi allmänt accepterat. Fru tredje vice talmannen anmäldeatt i Agnas anhållit att till protokollet få antecknat att haninte ägde rätt till ytterligare replik. Jag har i samband med detta ärende väckt enmotion om vidgad laglig rätt tiU sterilisering av män. Jag har gjort det därföratt jag anser att en liberalisering av abortlagstiftningen bör kompletteras meden ändring av steriUseringslagstiftningen. Den nuvarande lagstiftningen medger steriUsering av mänendast i absoluta undantagsfall. Det är således med nuvarande lagstiftningväsentUgt svårare att få tiUstånd till steriUsering av en man än att få tillståndtill abort eller till steriUsering av kvinna. Detta synes mig varainkonsekvent. Det är emellertid inte bara en fråga om att avskaffa enomotiverad skUlnad mellan män och kvinnor. Önskemålet motiveras av det faktumatt sterUisering av en man är ett vida mindre och mindre riskabelt ingrepp änSteriUsering av kvinna eller ett abortingrepp. Den kirurgiska sakkunskapenanser vidare, att man numera i flertalet fall efter ett steriUseringsingrepp påen man kan återställa hans fertilitet. Det finns aUtså anledning att se över lagstiftningen pådetta område mot bakgrund av att det måste ges ytterligare möjligheter ocksåför männen att ta sin del av ansvaret för icke önskvärda graviditeter. Det kanske genom ökade möjligheter till steriUsering av män. och även genom utökadpreventivmedelsrådgivning för män och ytterligare forskning rörandepreventivmedel för män. pekar nu på att det pågår en utredning somskall undersöka i vilken utsträckning ett steriUseringsingrepp kan göras enbartpå grundval av den enskUdes egen begäran. Det sägs att frågorna om möjlighetatt alternativt utföra steriUserande ingrepp på män samt om vidgad användningav steriUsering som metod för födelsekontroll bör behandlas med prioritet. Jag tycker att detta är utmärkt. Mot bakgrund av attutredningen har denna inriktning och att den skall avge sitt betänkande inom enmycket nära framtid har jag inte något yrkande . Skulle ett förslag om envidgad rätt tiU sterUisering, i första hand av män, inte framläggas finns detanledning att här i återkomma om förslag i den riktningen. Jag tolkardock utskottets skrivning så att utskottet ansluter sig till tanken att det kanvara av värde att öka möjligheterna att utnyttja steriliseringsalternativet. Låt mig sedan, fru talman, i dagens huvudfråga helt kortsäga att jag tror att en liberalisering av abortlagstiftningen kommer att bidratiU humanitärare förhållanden och till större självständighet för de kvinnorsom har det svårast socialt sett. Det är som jag uppfattar det ett rätt viktigtinslag i strävandena mot ett mänskligare samhälle. Jag tror därför också attdenna liberalisering av abortlagstiftningen har stöd i en humanistisk opinion ivårt land. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan. Förslag till abortlag, m. m. FrökenMATTSON (s): Alldeles i början av denna debatt, somtenderar att bU mycket lång, efterlyste en kompromissvilja. sade att den nya lagen måste utformas som en kompromiss, och jag troratt det kan vara av värde att här inför kammaren påtala att det nya lagförslagsom innan kväUen är till ända kommer att antas av är ett resultat aven kompromiss. Det är väl ingen som inte känner till att dep organisationjag representerar, , av alla politiskaorganisationer inom olika partier är den som mest har engagerat sig Förslag till abortlag, m. m. för att fåen lösning på abortfrågan. Vi har yttrat oss ofta kritiskt ibland - ochmycket bestämt då vi har sagt ifrån att vi måste ha en ny abortlagstiftning. 1likhet med en del talare i denna debatt har vi ansett att den nya lagen ärvälkommen men att den kunde ha kommit tidigare. Det är dock icke desto mindreett faktum att vi hade velat gå mycket längre än lagförslaget gör. I det remissvar som vi avlämnade i anslutning tillabortkommitténs betänkande tryckte vi naturligtvis framför allt mycket starktpå att det är kvinnan och kvinnan ensam som skall avgöra huruvida hon vUlfortsätta en graviditet eller inte, men vi tyckte också att man icke skullesätta några tidsgränser alls. Det var delvis en rent teknisk fråga. I och medatt aborterna helt avkriminaliseras är en tidsgräns inom abortlagens ram, eftervilken det skulle vara i princip förbjudet att abortera, en juridiskinkonsekvens. Vår uppfattning var också den att utvecklingen går mot allt flertidiga aborter och att det, som framhållit, är mycket svårt att haen strikt gränsdragning både vid tolv och vid aderton veckor. Men vi har ickemotionerat i den rUctningen i anslutning till lagförslaget, utan både jag ochalla de andra som representerar vårt förbund här i kammaren kommer med glädjeatt rösta för det. Jag vill också gärna säga eftersom de utskottsledamötersom har varit uppe i debatten inte har gjort det att utskottsbetänkandet ärett klokt, fint avvägt och mycket välskrivet dokument, som tolkar vad många avoss känner i den här frågan. Vårt förbund har visat en stor otålighet i abortfrågan.Ja, vi har intensivt engagerat oss för den . På vårkongress 1924 kom den första motionen om en Uberalare abortlagstiftning. , , var vi den första organisation som uppvaktadedåvarande justitieministern och begärde en utredning. Vår organisationhar genom alla år ända fram till nu drivit den här fråganväldigt hårt, och det har vi gjort på grundval av en synpunkt som, tror jag,bara hitintills har fört fram i debatten, nämligen attabortlagstiftningen är en social klassfråga. I debatten har det ofta sagts att aborten i princip är frihär i landet, och det är riktigt om man ser på siffrorna. Det är väl ungefär 97procent av alla ansökningar som beviljas. Men de svagaste kan fortfarande integöra sin rätt gällande. Det beror inte bara på var man bor i landet, hur ensfall bedöms, det beror också på om man har förbindelser och om man känner tillde samhäUsvägar som finns, om man skall få ett tvåläkarintyg eller om man måstegå den andra långa vägen. Det kan ifrågasättas om. det inte är en hel delkvinnor som ännu inte har hittat de här vägarna. Utifrån de här synpunkterna hälsar vi den nya lagen medstor tillfredsställelse och när jag säger vi menar 'jag inte bara vårtverkställande utskott eller vår förbundsstyrelse. Vi representerar också enbred opinion, som kanske bör nämnas här; jag skall hålla mig till de allrasenaste åren. höll vi ett stort antal möten i abortfrågan, och närabortkommitténs betänkande kom inledde vi en mycket omfattande mötesverksamhetlandet runt. Vi skickade ut utredningens förslag och bad om synpunkter, och vårenkät besvarades av 400 klubbar; i många fall var det två eller flera klubbarsom gick ihop om svaret. efter hurmånga som entydigt hade givit sitt ja till tanken på en ny, modernareabortlagstiftning, fann vi att det var 24 000 kvinnor och även en hel del män.Framför allt var det markant hur många av fackföreningsrörelsens män som hadekommit till dessa möten, eftersom vår organisation var den enda inomarbetarrörelsen där man kunde diskutera de här frågorna. Vidare hade vi i våra klubbar tillsammans med ABFytterligare minst 200 möten där denna fråga togs upp, och också där blev svarethelt entydigt. Det finns en stor och bred opinion som hälsar denna nya lag medtiUfredsställelse. Vi anser den så väsentlig att vi helt kommer att stödja den,och vi kommer icke att helt och fullt driva de tankegångar som återfinns i vårtremissutlåtande. De kanske viktigaste fördelarna med förslaget är, som dethar betonats, att praxis fastställs kodifieras i lag - och attbegränsningarna när det gäller själva ansöknings- och bevUjandeförfärandet tasbort. Det är väsentligt att straffhotet mot kvinnan upphör, och det är ocksåväsentligt att möjligheterna för kvinnan att bestämma ändå sträcker sig framtill den adertonde veckan, även om det skall vara kuratorsamråd efter tolfteveckan. Vi tycker vidare att det är oerhört väsentligt att dennalag har kopplats ihop med, som socialministern så utföriigt har talat om här ikammaren och som även omvittnats av utskottets representanter, attpreventivmedlen blir billigare, i vissa fall kostnadsfria, och att dettillkommer en ökad och kostnadsfri rådgivning. Här vill jag i förbigående vända mig till , som i sitt anförande drog fram, som han menade, mycket negativaerfarenheter från de länder där man har liberaliserat abortlagsriftningen. Hansade att all erfarenhet pekar på att abortsiffrorna har ökat mycket markant. Det där stämmer nog inte riktigt. 1 abortkommitténsbetänkande, bil. 11, finns en redogörelse från en studieresa tiU dels ,dels . Det framgår klart att erfarenheterna i var mycketgynnsamma, medan man i började diskutera vilkakompletteringar som måste göras. Att erfarenheterna i dessa två länder var såolika beror helt och håUet på att man i kompletterade det nyalagförslaget med en intensifierad rådgivningsverksamhet, som för delresulterade i att abortfrekvensen sjönk mycket väsentligt. Beträffande de andra öststater som ofta dras fram idebatten fick vi lära oss, vi som deltog i riksdagsmän ochforskare kurs kring abortfrågan, att misslyckandet har berott på att man ickehar kombinerat en ny lagstiftning med en intensifierad upplysningsverksamhet,riktad till män liksom självfallet också till kvinnor. Det är i storutsträckning därför som man har fått dåliga erfarenheter och i vissa fall t. o.m. har måst ändra lagstiftningen. Det är just en intensifierad upplysning som är såväsentlig och som vi från sida från denna talarstol, påkurser, konferenser och uppvaktningar har lagt mycket stor viktvid. Kuratorer i län har bl. a. påpekat för oss att en sådan upplysning,som når ut till alla kvinnor i fertil ålder, inte kommer att kosta mer än vadett års aborter kostar. Vi tycker alltså att detta är mycket väsentligt, ochnär vi 9 protokoll 1974. Förslag till abortlag, m. m. Förslag till abortlag, m. m. nu snartgår till votering anser vi att vi med det ansvar vi känner oss ha kommer attäven nu fullfölja våra traditioner. Mitt namn återfinns på motionen 1687, som väckts av fruStröm och några andra socialdemokrater. Vi har där talat om vår beredvUlighetatt av de medel som anslås till kvinno- och ungdomsorganisationer spridainformation på de vägar och med de metoder som är självklara för oss. Utskottethar väl inte helt velat gå in på den slutledning som vi gjort i motionen,nämUgen att vi måste garanteras mera medel i fortsättningen. Men vi är redantillsammans med SSU i fullt arbete med att utforma den informationskampanj somvåra båda förbund gemensamt skall genomföra. Jag vill betona att det blir Uka mycket fråga om enattitydkampanj som om en informationskampanj. Kunskapen finns på många håll,men det gäUer ibland också och kanske främst att förändra attityderna. Det finnsvissa målgrupper: bl. a. ungdomsgrupperna, invandrargrupperna. Både män ochkvinnor måste nås med information om vilka rent tekniska preventivmedel somfinns, men det gäller hka mycket information om den attityd som innebär att manvisar respekt för varandra och genom ökad ömsinthet och hänsyn ser rill att såfå aborter som möjligt behöver göras. () kort genmäle: Fröken sade att jag efterlyst enkompromisslösning, och det är riktigt. Men för att ingen skall sväva i tvivelsmålom vad jag därvid avsåg vUl jag ordagrant läsa upp det jag sade: "--------- dennya lagen måste utformas som en kompromiss men en kompromiss,där utgångspunkten måste vara att det är tre parter med i bilden: kvinnan,mannen och fostret - tre parter som alla har rätt till hänsyn. Dethänsynstagandet har inte gjorts i propositionens lagförslag. Inte bara fostret,utan även hänsynen till mannen, har i stort sett lämnats därhän." Föreliggande lagförslag kan därför, som vi ser det, inteläggas till grund för en ny lagstiftning. Den uppfattningen vidhåller jaggivetvis. Fröken () kort genmäle: Jag vill bara för påpeka attkompromissviljan finns även på vårt håll. Det är alltså olika synpunkter påhur en kompromiss skall utformas för att det skall bli en lycklig lösning somjag har presenterat. FruTROEDSSON (m) kort genmäle: Men ett lagförslag, där man helt och hålletbortser från hänsynen till fostret under dess 18 första veckor, har jag svårtatt se som en kompromiss. På förslag av fru tredje vicetalmannen beslöt kammaren uppskjuta den fortsatta överläggningen rörande dettabetänkande samt behand-Ungen av återstående ärenden på föredragningslistan tillkl. § 4Anmäldes och bordlades Nr 93 Nr 24 i anledning av i propositionen 1974:1 framlagtförslag till stat 29 mai 1974 för riksgäldsfonden för /75 --------------- Nr 25 i anledning av Kungl. Maj:ts i propositionen1974:100 gjorda framställning rörande de allmänna riktlinjerna för denekonomiska politiken jämte motioner Nr 26 i anledning av propositionen 1974:85 angåendeutgifter på tilläggsstat tUl riksstaten för /74 i vad avseravskrivning av nya kapitaUnvesteringar Nr 27 i anledning av propositionen 1974:85 angåendeutgifter på tilläggsstat tUl riksstaten för /74 i vad avseravskrivning av oreglerade kapitalmedelsförluster