prot · FX0965 · 1974-12-31 00:00:00 — Kan man sedan också -via det intemationeUa skuldsystemetfå en så fördelaktig situation, att genom räntor och amorteringar istor skala redan betalar in tiU banken det som de sedan får lov att lånatiUbaka så att de så att säga redan från början har betalat sina egna lån -måste det ju bU en nästan äimu fördelaktigare affär sägs och det gäller även i stort bl.a. skola satsa på s. k. infrastrukturinvesteringar, för IDA:s del inte minstnär det gäller jordbruket. Om nu banken bygger motorvägar i somförbinder delstaternas huvudstäder med den amerikanska gränsen det är ju ettav de projekt som har godkänts för vem bygger man då för i förstahand? Det är uppenbart för var och en att man knappast bygger för detnedtryckta och utarmade mexikanska folket. Och när lånar ut pengar tiUutvidgad odUng av bomull eUer andra exportgrödor eUer till hamnar för attskeppa ut varorna det är en mycket vanUg projektform då lånar man uppenbartut, som sade , för att underlätta utvinningen i deimperiaUstiska nationernas intresse och för att göra det möjligt för deekonomiskt beroende länderna att fortsätta att betala på sina intemationeUaskulder. Världsbanksgruppens motto är: Finansiärer i aUa länder, förena er! gav ett lån tiU ett stort hoteUbygge iNepal. Detta lyxbygge försvarades av en ledamot här i kammaren, som sade attdet var just så här bistånd skuUe bedrivas och att det skapade arbete åtnepaleserna. Arbete till förmån för vem? Mer och mer har, som vi vet,visats att turismen inte är tiU fördel ekonomiskt sett för de fattiga länderna.Den är snarare ett nytt sätt att begagna sig av dem. De tvingas tUlinvesteringar som samhällsekonomiskt inte betalar sig och som socialt settinnebär en grov felprioritering. Ändå kunde en framstående socialdemokratiskriksdagsledamot i fjorårets debatt öppet påstå, att det är bra att nepalesemaskall sysselsättas med att blanda drinkar och borsta skor åt förmögnavästerlänningar Jag har hört mycket i kammaren men aldrig en såreaktionär social fUosofi, predikad tiU IDA:s försvar av en ledamot från detsocialdemokratiska partiet. Den tredje frågan gäller vOken poUtik och banken för.Vem får lån? VUka poUtiska syften styr långivrungen? kommunisterna har i tidigare debatterhävdat att reaktionära och folkfientUga regimer medvetet gynnas, och gång pågång har utskottet måst erkänna att den kritiken är berättigad i sak. Sanningenär att , Uksom banken och IntemationeUa valutafonden, är ett redskap medvilket USA-imperialismen som ju dominerar röstlängden i banken tillsammans medsina alUanspartner - bedriver sin utrikespolitik. fick inget stöd frånVärldsbanksgruppen. Man hade då i det landet en borgerlig nationaUst sompresident, . Dehärskande i hatade honom för att han vUle minska ekonomiskaberoende av . Den amerikanska underrättelsetjänsten hjälpte en gruppfascistiska officerare att störta den lagUga regeringen. Den fascistiska juntani BrasiUen betraktas som en av de råaste militärdiktaturerna i världen.Den brasilianska regeringen har aktivt deltagit i den internationellakrigföringen mot folkfrontsregimen i ChUe. BrasUien har efter diktaturensupprättande bUvit en av största kunder. Jag vill ställa en fråga tiU socialdemokraterna ikammaren. Ni har i skilda sammanhang sagt er sympatisera med Allenderegimen.Tycker ni då att det är riktigt att taxera ut pengar av svenska löntagare föratt ge ut som stöd åt en bankgrupp, som i sin tur stöder dem som varit SalvadorAllendes dödsfiender? förekom inget stöd frånIDA. är ju ett s. k. extremt fattigt land, som kommer i fråga förstöd från . Efter en USA-inspirerad fascistisk miUtärkupp, som följdes avotroliga massmord på sympatisörer tiU de kommunistiska och nationalistiskapartierna, blev en av IDA:s ledande kunder. har enfast andel av ID A:s stöd. För varje summa som denna riksdagbevUjar i stöd tUl går alltså en fastlagd andel tUl mUitärdiktaturen iIndonesien. Detta begär man att svenska löntagare skall betala för Detta begärman att vi skaU rösta för här i kammaren. Samma saker har skett gång på gång: I inga pengaråt en progressiv nationeU regering som Nkrumahs. Men efter mUitärkuppen stöd från . under demokratin ringa eller inget stöd. Men efteröverstarnas kupp stora lån från . Jag har här, herr talman, i denna pärm ett pressmeddelandefrån av . Det är med andra ord ett ganska färskt exempelpå fondens verksamhet. Ett lån har bevUjats för att, som det heter,privatägda gruvor skall byggas ut aUtså inte de av den tidigare nationeUaregeringen och folkrörelsen nationaliserade tenngruvorna. är BoUvias president general ,fascist och USA-vän. Han var bland de generaler som skickade upp kolonner avmiUtärbilar tiU de bolivianska gruvbyarna och ut på den boUvianska landsbygden.MUitären kom . De gick in i byarna och sköt urskiUningslöst. Män,kvinnor och barn i mängder dödades. General är beordraren av morden och massakrema iSiglo och Cochabamba. Men får massakremas beordrare pengar av för atti enlighet med sitt politiska program stödja de privata gruvintressena ilandet. Världsbankschefen, är säkert nöjd med sinkund. Och skall vid omröstnmgen vara med och betala. Men det svartaste bladet i Världsbanksgmppens historiahåUer först nu på att skrivas. Vi vet alla att Allenderegimen i under hela sin tidutsattes för ekonomisk utpressning från regering och finanskretsar i . Somett av sina vapen använder sig USA-imperiaUsmen av . Trots enjättelik och av tidigare regeringar ackumulerad skuldbörda, trots akutabetalningssvårigheter, trots obmten vilja hos regeringen att bekämpa den socialamisären i landet, ströp Världsbanksgruppen aU kreditgivning tiU ChUe. Och vivet att finansintressenas krigföring blev framgångsrik. har en regering som man här i kammaren och ävenfrån regeringshåll officieUt har fördömt. Det är en regering som är gynnsamtinställd tiU och som förtrycker det chUenska foUcet. Hurhandlar nu Världsbanksgruppen gentemot militärjuntan? Den 8 febmari kom ett pressmeddelande som också finns ipärmen och enligt vilket låter Chilejuntanutnyttja dragningsrätter på 79 mUjoner doUar . I pressmeddelandethänvisar fonden tUl juntans poUtiska program, tUl hur bra det är attpriskontroUema skaU släppas och att statsutgifterna för sociala ändamål skallskäras ner genom en, som det heter, "försiktig utgiftspolitik".Därför förtjänar juntan stöd från . Närdetta beslutfattades i fondens styrelse hördes ingen opposition från den svenske delegaten. kom ett nytt pressmeddelande, denna gångfrån . Banken har beslutat stödja ett projekt för studium ochuppläggning av ChUes framtida investeringspoUtik. Banken har skickat endelegation tiU för att studera landets ekonomiska politik. Genom banken och genom det intemationeUa valutasystemetskall man nu göra aUt för att stabilisera den chUenska juntan. Efter attenergiskt ha bekämpat folkfrontsregimen backar man nu upp demokratinsdödgrävare. Och regeringens talesmän i säger som dessahändelser kan inregistreras att bankens utlåningspoUtik bUr bättre och att vidärför måste stanna kvar där Det är första maj, arbetarklassensintemationeUa högtidsdag. Säkert kommer statsråden att tala om ChUe i sinaförstamaj-tal, säkert kommer folkfrontens att vara i hundratusentalssvenskars hjärtan . Jag vill vända mig tUl er socialdemokratiskaledamöter av kammaren och säga: Ni talar ofta om internationell solidaritet. Nihar ofta talat med sympati om den chUenska folkfrontens kamp. Ni har införförsta maj satt på era rockuppslag ett märke som skall demonstrera er sympatiför det chilenska folkets svåra situation. uppträder intemationeUa organ, vari är medlem,som stödjare av mUitäriuntan. Er regering begär att ni skall godkänna det. Påmärket ni bär visas territorium med röd färg, det skall symbolisera detchUenska folkets blod. De som pressar blodet ur det chilenska folket är nu vidmakten. Deras maktövertagande gladde Nixonadministrationen och likamycket som det gladde ITT och den internationella storfinansen. Därför vUl nuherr göra vad han kan för att bistå sina bundsförvanter. Ätt socialdemokratin poUtiskt begagnar sig av den folkligasympatin för , även om det ligger ett krasst tänkande bakom detta, måväl accepteras. Det hör till det poUtiska spelet. Man skaU inte begäraoegennytta hos ett parti, där den personUga positionen och karriären spelar såstor roU som i SAP. Men även i det kalla nyktra maktpoUtiska tänkandet bör detfinnas en viss principieU grundläggande anständighet. Det är icke förenligt med denna elementära anständighetatt med Chilemärket på rockuppslaget godkänna och applådera stöd och stabUise- ringsåtgärdertiU förmån för demokratins dödgrävare och det chilenska folkets dödsfiender.Med den stmktur som IDA:s och utlåning har måste det under allaomständigheter ur demokratins synpunkt vara bättre att vi i stället för attbetala in pengar, som tiU dels kommer att gå tiU den indonesiskamilitärdiktaturen, tUl dels tUl general i eUer generalStroessner i , tar undan dessa pengar från reaktionärerna, från dessa förkastligaändamål, från de folkfientliga regimerna och koncentrerar dem påbefrielserörelser och regimer med en äkta demokratisk, nationell och progressivkaraktär Jag tycker att det är rätt enkelt att det bör vara sä, ochdet motiverar vårt ställningstagande. () kort genmäle: Jag skall inte upprepa aUt vad jag sagt imitt förra anförande om att det finns skäl och berättigade skäl för en kritikav utlåningsverksamhet. Men i skjuter mycketöver målet - så mycket t. o. m. att man får en fuUständigt verkUghetsfrämmandebild av bankens och fondens arbete. Jag undrar om någonsin ställt sig fråganvarför trots allt detta inte vUl att banken och fonden skall upphöramed sin verksamhet. Har aldrig ställt sig den frågan? Det kundeju vara lämpUgt, eftersom kommunisterna ändå motionerat om detta. I själva verket är bankens och fondens viUkor mycketförmånliga. Redan bankens villkor är så förmånUga att många inte kan finnabättre finansieringskälla. Det är en ränta, herr talman, som understiger dengängse upplåningsräntan. Den sista siffra som jag har i huvudet är 7 1/4 procentpå banklån, och det är mjuka viUkor i övrigt också. I synnerhet gäller dettaemeUertid . Där uttas en administrationsavgift som jag tror är 3/,och lånen utställs på 50 år Det är kanske beklagligt att några av dessa lån går tUluppbyggande av turisthotell. Jag är inte alls säker på att det är den rättaanvändningen. Men jag viU bara sluta med att säga att bör ocksåse efter hur bankens och särskilt fondens utlåning fördelar sig på oUka geografiskaområden. Då skall han t. ex. finna att av SIDA:s medel har gåtttill . Vi har andra mottagarstater än de av , som i första rummet gynnas av den här låneverksamheten. För gärna en lugn och sansad diskussion utifrån ettsakligt material och som jag sade finns det ett sakUgt underlag för kritik -men dessa våldsamma överdrifter gagnar ingen. Minst av allt gagnar deu-ländernas egna intressen. Men det tycks inte bekymra vpk ett dugg, Ukalitet som . i (vpk) kort genmäle: Jag trodde att jag för hadeförklarat detta med den sjuke som behöver opium för sina akuta smärtor, men detär tydligt att den typen av liknelser inte går hem hos . Eller ocksålyssnade helt enkelt inte på vad jag sade. den 24 aprU 1974 Jag har ställt många frågor i det här sammanhanget, herrLange. a. har jag ställt mig frågan varför i ett InternationeUtsammanhang krävde en reducering av kanaUseringen av medel till ,just av den anledningen att man ansåg att det fanns bättre vägar att gå. Det ärinte så att det råder någon enighet bland i den här frågan. Jag kanmycket väl förstå att t. ex. president i , som har en fransk arméi landet, tycker som och . Det är inte så märkvärdigt. nog också varför han gör det. Men det blir allt vanligare att de mersjälvständiga bland kritiserar och . Inte minst harChUes folkfrontsregering mycket skarpt kritiserat banken. Sedan vUl jag fråga , eftersom han har lagt sigi debatten: Vore det inte bättre att koncentrera den svenska hjälpinsatsen tillbefrielserörelser och till demokratiskt progressiva regimer än att ge hjälpentiU ett organ, där vi vet att en bestämd proportion av hjälpen hamnar ihänderna på fascistgeneraler som eller hos den indonesiskamiUtäriuntan? VUket är bäst, att den indonesiska fascistjuntan får anslag avoss eUer att den inte får det och att anslag i stäUet går exempelvis tUlTanzania och eller tUl ? Sist och slutligen undrar jag och det är en fråga somjag också har ställt mig varför försöker framträda som enprogressiv försvarare av den chUenska folkfrontsregimen och ge sken av att varamera radikal än vpk, så att säga. Jag erinrar mig exempelvis andeli den beryktade Cabora Bassa-affären. Där såg sig i sin egenskap avhandelsminister inte på något sätt föranlåten att förhindra ett direkt svensktfinansiellt stöd åt den portugisiska kolonialismen. Det är väl möjUgt att denbedrövliga affär som han då gjorde sig skyldig till har något att skaffa medatt är före detta handelsminister () kort genmäle: Jag vUl bara säga tiU i Malmöatt det aldrig blev någon svensk Cabora Bassa-affär Det torde räcka somkommentar och som en illustration tUl de ovederhäftigheter som i kammaren svänger sig med. Låt mig emeUertid också erinra om, herr talman, att visjälva upprepade gånger har kritiserat låneverksamhet. Men ärdet bara osjälvständiga länder som är bankens låntagare och som har intresse avlåneverksamheten? är ett av IDA:s stora mottagarländer Betecknar herrSvensson som ett icke självständigt land? Men uppriktigt sagt, och därmed skaU jag sluta, vore jagmera intresserad av att få ett svar på den fråga som jag stäUde, nämligen omherr någonsin har försökt utröna varför i varje fall majoriteten avu-länder har ett så starkt intresse av bankens och fondens verksamhet? De ärockså kritiska i mera än ett hänseende, men de vUl inte följa kommunisternasförslag här i den svenska att avskaffa banken och fonden. Det tyckerjag är en tankeställare men är förmodligen oemottagUg förtankestäUare. HerrSVENSSON i (vpk) kort genmäle: Exemplet med var ett dåligt exempel det stämmer ju ändå bättre med det jag sade om den sjuke och hans behov avopium. är en av de ekonomiskt sjukaste nationer som finns, är i etttvångsläge och behöver opium, behöver omedelbar hjälp. befinner sig i entvångssituation och måste gripa tUl vad som finns även om det ger dåUg hjiUp,en hjälp som förtjänar att ersättas av ett helt annat system med en helt annanuppläggning. Men tycker jag att det vore att någon frånregeringen, exempelvis , svarade på dagens kämfråga. Det handlarhär om att välja meUan tvä altemativ. Antingen väljer man att ge det svenskabiståndet koncentrerat tiU nationella och sociala befrielserörelser och regimermed ett progressivt socialt program och en ärlig vilja att demokratisera ochbygga upp till folkmajoritetens fromma. Eller också väljer man att gå genomVärldsbanksgruppen och , och då får man räkna med att en bestämd proportionav hjälp kommer att hamna i fickorna på reaktionära och folkfientUga regimersom i sina länder bekämpar befrielserörelser VUket är bäst, vUket är fördelaktigast, vUket ärdemokratiskt rimligast att ge hela beloppet tiU befrielserörelser ochprogressiva länder eller att binda sig för en lösning som innebär att svenskaskattebetalare, svenska lönearbetare måste vara med och finansiera projekt igeneral och general anda? Vilken av dessa två vägar skall vigå? Skall vi stödja facistgeneralerna, eller skaU vi inte göra det? Var görpengarna mest nytta om de koncentreras till de progressiva regimerna ochbefrielserörelserna eller om man tappar av en bestämd proportion till dereaktionära regimerna? Det är vad frågan gäller . Det är huvudfrågan, ochden tycker jag att exempelvis fm kunde svara på under debatten. Herr andre vice talmannen tiUkännagav att anslag utfärdatsom sammanträdets fortsättande . HerrBJÖRCK i (m): De senaste årens u-landsdebatter har haft enviss tendens att upprepa sig. Så har exempelvis i MalmöhålUt sitt sedvanliga anförande, och det innehöll inte heUer såvitt jag kundeförstå i varje fall någonting nytt. Debatten har rört sig omenprocentsmålet, snedvridningen i ländemrvalet, huruvida vårt bistånd verkligenger den önskade effekten osv. som denna debatt pågått har man undan för undankunnat märka en viss biståndströtthet hos människorna. Hur stark dennabi-ståndströtthet är, är svårt att säga. Det beror nog på hur man ställerfrågorna. Jag skaU ägna detta anförande åt några reflexioner kringföretagens möjligheter att bidraga tiU utveckUngsprocess. Debattenhärvidlag är ofta ensidig, milt sagt. Det finns vissa grupper som i allt privatföretagande ser något ont. För dem kan företagens insatser i u-ländernasutveckUngsarbete bara målas i mörkaste svart. den 24 apnl 1974 gmpperskall jag lämna därhän, även om de ofta gör sin stämma hörd i våra massmedia. Så finns det andra grupper, som visserligen inte a priorinedklassar företagens biståndsinsatser men som intar en mycket kritisk attityd.Denna grupp menar oftast att företagens biståndsinsatser endast kan bUmarginella, att nackdelarna överväger, även om man inte vill tala om en direktutsugning. Jag vågar påstå att okunnigheten hos många av dessadebattörer är betydande. Det är ett hårt omdöme, men jag gör det efter attunder ha följt den här frågan med specieUt intresse. Jag har ocksåpå platsen haft tUlfälle att studera inte minst svenska foretag i ,och . Det finns ingen anledning för mig att håUa någotförsvarstal för de internationellt inriktade företagen. Det torde de klara avsjälva. Min enda avsikt är att belysa några av de argument som virvlar runt ibiståndsdebatten. Ett av de vanligaste är talet om poUtisk intervention avi-länders företag i TiU leda har man hört exempletUnited Fruit 1954 komma upp i varenda debatt. När detta argumentbörjade bli sUtet kom då räddningen i form av ITT och händelserna i ChUe. Det skall inte ett ögonbUck förnekas att det harförekommit övertramp från t.ex. nordamerikanska företag. Det finns någraskräckexempel på hur företag absolut inte fär uppträda. Men jag hävdar för detförsta att dessa händelser är undantag från ett generellt mönster och för detandra att detta inte i någon större utsträckning berör svenska företag. Man kan nämligen inte dra slutsatser om svenska företagutifrån handlingssättet hos enstaka amerikanska företag. Vi går också mot enutveckling som innebär att direkt politisk, för att inte tala om militär,intervention blir svårare och svårare. Det finns tre huvudorsaker till detta: a) Massmedierna ibåde hemland och värdland är långt mer vaksamma än förut och har helt andraresurser till sitt förfogande när det gäller att avslöja handhngssätt som äroförenligt med vad vi brukar kalla gott uppträdande. b) Lagstiftningeni värdländerna är mer utvecklad liksom också i i-länderna - och skyddarnormalt mot otUlfredsstäUande exploatering av naturtillgångar med hjälp avutländskt kapital. c) hargenom deltagandet i de många intemationeUa organ som -vuxit upp sedan andravärldskrigets slut fått möjligheter att övervaka och att beivra övertramp, såatt sådana inte sker Det finns tusentals företag i världen som kanbetecknas som internationella. Om övertramp sker av något enstaka företag ärdetta inte något argument som kan användas mot samtliga företag av den härtypen. De flesta företag är i purt eget intresse utomordentligt noga medatt föUa just de regler som finns i det land där de investerar Att det iblandändå blir en hel del besvär och komplikationer bottnar mycket ofta i attlagarna är oklart formulerade och ger möjlighet tUl en godtycklig prövning. Mendärvidlag skall vi kanske inte slå oss aUtför mycket för bröstet. Med det s.k.Lidbomeriets inträde i svensk lagstift- ninghåller vi själva på att få samma typ av bristfällig lagstiftning som vissau-länder har. En intressant fråga är om företagen överför i-landsteknologitill i sådan utsträckning att det får skadUga konsekvenser.Företagen skuUe, menar man, använda sig av så pass kapitaUn-tensiva metoder atteffekten skulle bU färre sysselsättningstillfällen - i stället för nyaarbeten. Det har ofta diskuterats att man skuUe överföra begagnademaskiner från i-länderna tUl . 1 i-länderna finns det gott omhögklassiga maskiner, som är begagnade men som inte är särskilt lönande attanvända här på grund av kostnaderna för den dyra arbetskraften. Sådana maskinerskulle, menar man, i stäUet kunna användas i . Problemet är bara det vet var och en som sysslat meddessa frågor att själva är mycket skeptiska tUl detta. De vill hanya moderna maskiner, ja, de vill mycket ofta satsa på vad man skulle kunnakalla statusprojekt. Det här har medfört att inte bara tar emothögkvalificerad teknologi utan också i många fall direkt ber om den. TiU bilden hör också att hyser stormisstänksamhet mot varandras industriella produkter Man köper ofta heUre frånVästeuropa eUer än från angränsande . Detta gäller även omprodukten i grannlandet är tillverkad av ett dotterbolag till ett västeuropeiskteller nordamerikanskt företag och produkten därigenom håller precis sammakvalitet som företagets produkter i övrigt! Inte minst svenska företag iLatinamerika har ofta kommit i kontakt med den här företeelsen. Detta låter ju dystert, och det är det faktiskt också. Detkommer att ta att få till stånd en förändring, och där måsteu-länderna själva hjälpa tUl. Man kan inte bara sätta sig ner och kritiseraföretagen för att det är som det är i . Företagen har i vissa fallmycket litet att säga till om, men det hindrar inte att de kan komma att blitiU betydande hjälp. För att såskaU ske krävs bl. a. följande: U-ländernamåste få en bättre samhäUsplanering med mera precist uppställda mål för sittnäringsliv. Sedan får de utländska investeringarna fogas in i dennaramplanering. Fördomarna motatt satsa på att köpa begagnad utrustning från i-länderna måste brytas.U-länderna måste satsa på att låta sådan utrustning komma till användning inomlokal småindustri och stödja företagsamhet av detta slag genom anskaffning avlämpliga maskiner från i-länderna. "Paketprojekt"måste skapas när en industriinvestering kommer till stånd. Härmed menar jag attde statliga biståndsorganen måste samarbeta med det investerande företagetredan på planeringsstadiet för att hjälpa tUl med skapandet av lämpliginfrastruktur och samordning med andra biståndsprojekt av typ yrkesutbUdning,vattenförsörining, skolbyggen etc. i det aktueUa området. a. dessa förutsättningar uppfyllda tror jag attdet finns goda möjligheter för att i ökad utsträckning tillgodogörasig de fördelar som utländska investeringar för med sig. Särskiltintressant är det att försöka satsa på småindustri och medel- den 24 aprU 1974 Här i har sådana industrier oftast utvecklats genom att dehaft funktioner som underleverantörer åt stora företag. Fördelen med detta harvarit en relativt säkrad avsättning , höjtkvalitetsmedvetande genom de preciserade krav som avnämaren uppställer ochtUlgång tUl de större företagens "know how" på vissa områden. spelar inte de inhemska små och medelstora företageni den roll såsom underleverantörer som de skuUe kunna göra. Detta ärinte svårt att förstå. Småföretagen hos oss har ofta startats av yrkeskunnigaarbetare, som har haft en egen idé och velat satsa på den. De har haftkunnandet men ofta saknat kapitalet. Genom särskilda åtgärder kan påsikt få fram en motsvarighet tUl våra svenska småföretag och underleverantörernär ett mera omfattande tekniskt kunnande börjar komma hos u-ländernasarbetare. Det kommer att ta sin tid, men det kan påskyndas. Det hela äremellertid inte så lätt som en del vUl göra gällande när de påstår att man skaUböqa försiktigt med att bara satsa på småföretag och sedan gå vidare mot störreenheter. Så enkelt fungerar det inte i verkligheten; det visar uite minst vårsvenska industriella utvecklingshistoria. , herr talman, är på gott och ont.Nackdelarna framkommer med all önskvärd tydlighet i den svenska debatten.Risken är att man inte ser skogen för alla träd. Någon egentlig ambition attväga för- och nackdelar mot varandra har åtminstone jag sällan funnit i svenskdebatt. De som angriper de intemationeUa företagen tycks hafattat ståndpunkt på förhand.