prot · FX0986 · 1974-12-31 00:00:00 — Som ytterligare stöd för detta påstående vill jagframhålla två lagstiftningsprodukter från detta år, alltså 1974, som innehållerjuridiskt komplicerade frågor inom väsentliga områden av samhällslivet och somtrots detta inte remitterats tUl lagrådet för yttrande. Jag syftar dels påabortlagen, som kommer på bord , dels på propositionen1974:77 angående rättegången i arbetstvister, som kommer upp i kammaren tillhösten. För att ge litet kött på benen skall jag specificera vad det är jagmenar skulle ha föranlett en lagrådsgranskning. De juridiska frågor som lagrådet enligt min mening bordeha tagit upp tUl granskning i abortlagen är bl.,a. frågan omsjukvårdspersonalens juridiska skyldigheter, när ett bam/visar sig varavid liv efter aborten och frågan om arvsrättsliga synpunkter på den situationenatt ett bam/efter abort lever en viss . När det gällerrättegången i arbetstvister borde frågan om vilket material som arbetsdomstolenskall lägga till grund för dom ha föranlett lagrådsremiss. Eftersom jag ärprocessualist i det civila, har jag reagerat starkt mot att man har föreslagiten ordning med ett betydligt vidare material som grund för dom vid arbetsdomstolenän vi har enligt nu gällande regler för allmänna domstolar. Dessa två lagförslag förslaget om abortlag och förslagetom rättegång i arbetstvister - vUl alltså regeringen att skall taStäUning till utan den ledning som ett yttrande av lagrådet kunnat ge.Exemplen ger anledning att fundera över vilka principer regeringen egentligenföljer dä den beslutar om lagrådsremiss. Sedan är det en annan sak. Det finns ett ordinarie lagråd.Från april 1968 till oktober 1969 arbetade dessutom två extra lagråd, andra ochtredje lagrådet. Därefter, alltså , t. o. m. 1973 varförordnat endast ett extra lagråd, som gick under benämningen andra lagrådet. Ihöstas gav regeringen inte något nytt förordnande till ledamöterna i andralagrådet, vilka faktiskt var utsedda av högsta domstolen och regeringsrätten.Då förordnandet uteblev fick dessa ledamöter återgå till tjänstgöringen irespektive domstolar. Man kan ställa frågan om indragningen av andra lagrådet ärtänkt att vara tillfällig eller avsedd att vara permanent. Det bör ju inte varaså att regeringen genom indragningen av andra lagrådet konstruerat ett skäl fören viss policy. Det bör inte vara så att regeringen hänvisar tiU arbetsbelastning på det enda kvarstående lagrådet och låter detta motiveraen restriktiv praxis vid beslut om remisser. Det finns all anledning att slåvakt om lagrådets verksamhet. Det är viktigt att redan nu peka på att det finnstendenser hos regeringen till en stark nedskärning av lagrådets granskning medty åtföljande kvalitetsförsämring av lagstiftningen. Den diskussion som förebådats tiU hösten med anledning avde moderata motionema om en vidgning av granskningsområdet för lagrådet hälsarjag därför med tillfredsställelse och hoppas kunna återkomma i denna. Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. HerrJOHANSSON i (s); Som redan nämnts kommer dessa frågor att bliföremål för diskussion med anledning av de två motioner som fraJacobsson nämnde. Därför skall jag inte gå in i sakfrågan . När dennadiskussion skall föras tror jag emellertid att det är önskvärt att vi utgårifrån den ordning som kommer att gälla från den . Enligt den nya regeringsformens 8 kap. 18 § skall för attavge yttrande tiU regeringen över lagförslag finnas ett lagråd vari ingårdomare i högsta domstolen och regeringsrätten. Sedan kommer det intressanta:även riksdagsutskott får inhämta yttrande från lagrådet enligt vad som närmareangives i riksdagsordningen. Det är onödigt att erinra mina lagkunnigameddebattörer om de regler som finns i riksdagsordningen. När en tredjedel avutskotts ledamöter begär att sådant yttrande skall inhämtas, skall det finnassärskUda skäl för avslag. Låt mig få tillägga att det finns uppenbara svårigheteratt göra upp tabeller över de lagstiftningsärenden som ligger utanför det gamlalagstiftningsområdet och som på grund av ärendenas komplicerade natur skullekunna föras till lagrådet för yttrande. Ett sådant urval blir lätt subjektivt.Det är möjligt att någon annan än skulle ha pekat på andra lagarän de två som hon tog fram. När det gäller kvalitetsförsämringen, som det ofta talasom i detta sammanhang, vill jag framhålla att det har skett en förstärkning avden juridiska sakkunskapen både inom departementen och i . Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. rn. HerrFISKESJÖ (c); Jag delar naturligtvis utskottsordförandensuppfattning att vi får tillfälle att mera ingående diskutera denna fråga tillhösten när de nämnda motionerna kommer upp. Utskottets ordförande erinrade om bestämmelserna i den nyagrundlagen, som bl. a. gör det möjligt för ett utskott att remittera ettlagförslag "i efterhand" tUl lagrådet. Jag tycker att det ärvärdefullt att den möjligheten har öppnats, men det hindrar inte att det nogändå är bäst om lagrådets yttrande föreligger redan när propositionen framläggsi , detta dels därför att det kan bli besvärligt för utskottet atthinna med sina arbetsuppgifter om lagrådsremisserna tar , dels medtanke på att det enligt de nya bestämmelserna ändå ytterst är majoriteten iutskottet som bestämmer huruvida lagrådet skall höras eller ej. har delvis föregripit mig i sinreplik, men jag vill ytterligare framhålla att det är väsentligt vid vilkettidpunkt ett lagförslag remitteras. Om remissen kommer från regeringen,genomförs lagrådsbehandlingen på en tidig punkt i lagstiftningsarbetet. Om mandäremot skall vänta så länge med remissen att proposition först hunnitframläggas och ärendet sedan hänskjutits till utskottsbehandling, skerlagrådsgranskningen vid en betydligt senare tidpunkt än normalt. Det är vidare alldeles uppenbart, och det framhölls ocksåklart av , att 10 § andra stycket i den riksdagsordning som kommeratt träda i kraft är en kautschukparagraf. Även om en mmoritet har möjlighetatt påfordra lagrådsgranskning, kan majoriteten vägra en sådan under åberopandeav att härmed skulle vara förenat ett dröjsmål i ärendets behandling som skulleleda till avsevärt men. I detta sammanhang vill jag återigen erinra om den nyasituation som föreligger i och med att endast ett lagråd är i funktion. I dennasituation är det fara för att en utskottsmajoritet skall finnaarbetsbelastningen pä detta enda lagråd vara så stor att en remiss frånutskottet skuUe medföra ett dröjsmål med ärendets behandling. Enligt min meningkan alltså en remiss från utskottet inte på något sätt ersätta en remiss frånregeringen. i (s); Det blir ju rikatillfällen för oss att diskutera detta både i utskottet och i kammaren tillhösten. Då får vi också möjligheter att samtala med varandra om det problem somuppstår, om man skulle ha en obligatorisk lagrådsgranskning, nämligen på vilkaområden en sådan skulle genomföras. För såvitt jag fattat både rätt råder det enighet om att en lagrådsgranskning inte kangenomföras på hela lagstiftningsfältet. HerrFISKESJÖ (c): Jag vill bara helt kort erinra om att vi isamband med behandlingen av den nya grundlagen hade avgivit en reservation, därvi klart angav att vissa mindre ingripande lagändringar kunde undantas från Likaså undantog vi av speciella skäl skatteförfattningar. i TroUhättan (s); Får jag då kort erinra om att det ju äroerhört svårt att skilja mellan vad som är mindre betydelsefulla och vad som ärmera betydelsefulla lagparagrafer. På den punkten lär det bli många tillfällentill sammandrabbningar mellan oss. Sedan alla under avsnittet Remisser tUl lagrådet anmäldatalare nu haft ordet övergår kammaren tiU att debattera skrivelsertiU Kungl. Maj;t. Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. skrivelser tiU Kungl. HerrJONNERGÅRD (c): Jag ämnar behandla frågan omlantbruksrepresentanterna. Under jordbrukshuvudtiteln 1973 redovisades att vihade lantbraks-representanter placerade i , och . Underårets jordbrukshuvudtitel meddelas att våra lantbruksrepresentanter nu ärplacerade i , , och . Den nya posten i ärhelt i överensstämmelse med fjolårets riksdagsbeslut. Men bakom indragningen iBonn och nybesättningen i fanns inget riksdagsbeslut. Utskottsmajoriteten säger i en lakonisk skrivning attgranskningen gett vid handen att beslut tiUbörligen beaktats. Fjolårets riksdag beslutade om förstärkning av vårutlandsrepresentation på jordbruksområdet med en representant som skulle följautvecklingen i . gavs förtur som placeringsort, och 250 000kronor anvisades för den nya befattningen. I denna del har regeringen alltsåsom jag sade följt beslut. Men fjolårets riksdag uttalade också attlantbruksbevakningen i alltjämt fyllde ett angeläget ändamål. Dennabefattning inskränkte regeringen till att gälla . I årredovisas den inte alls i jordbrukshuvudtiteln. uttalade liksom tidigareangelägenheten av att i ökad utsträckning följa den internationellautvecklingen på miljövårdens område. Det var ett önskemål för framtiden meninget riksdagsbeslut om någon ny befattning. I en reservation ijordbraksutskottets betänkande nämndes i förbigående att det kunde varalämpligt att placera en särskild representant i i anslutning tiU FN:s miljövårdssekretariat.Men denna fråga hade inte behandlats av jordbraksutskottet. Det fanns ingetförslag om det. Reservationen avslogs av . Sedan inrättade regeringenmiljövårdsrepresentationen i och finansierade den uppenbariigen i huvudsakmed vad som kunde sparas på inskränkningen i . 1 dessa delar är regeringensåtgärder alltså inte i överensstämmelse med vad riksdag beslutade ochuttalade. kan vi efteråt konstatera att från jordbraks- ochmiljösynpunkt har ingen större skada skett. Årets riksdag har för sedangodtagit de omdispositioner regeringen gjorde. I realiteten var dettariksdagsbeslut Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. skrivelser tiU Kungl. enhälligt.Miljövärdsrepresentationen i är naturligtvis angelägen, och deuppgifter som avsågs för bevakningen i kan skötas från BrysseL anser man. Men granskning bör ju vilket harunderstrukits tidigare i debatten från denna plats - inte vara politisk. Denbör gälla regeringens administrativa åtgärder. Och kvarstår attomdispositioner-na inte skett i konstitutionellt riktig ordning. Om nyabedömningsgrunder motiverade ändring av riksdagsbeslutet , skulleregeringen ha inhämtat medgivande innan omdispositionerna skedde. Jag vet inte vad utskottsmajoriteten avser med attregeringen tillböriigen beaktat riksdagsbeslutet. Det kan ju inte få innebära attregeringen inte skulle behöva följa beslut. Detta skulle stämmadåligt med de krav vi måste ställa på en regering i en parlamentariskdemokrati. I vår nya regeringsform fastslås t. ex. att statens medel inte fåranvändas på annat sätt än bestämt. Men också i den gamlaregeringsformen, som gäller fram , är det fastslaget att medelsom anvisat inte får användas annorlunda än vad som blivit faststäUt.Under aUa förhållanden är det sedan mycket länge konstitutionell praxis attriksdagen knyter villkor tiU sina anslagsbeslut och att dessa villkor skallbeaktas av regeringen. Jordbruks- och miljöpolitiskt har regeringen alltså fåttsyndernas föriåtelse genom det beslut som årets riksdag fattat. Det somregeringen gjorde i strid mot det tidigare riksdagsbeslutet ledde alltså intetill någon olycka. Men från de granskningsuppgifter som konstitutionsutskottethar kvarstår att omdispositionerna inte skett på konstitutionellt riktigt sätt.Reservationen M, som jag yrkat bifaU till, avser att ge detta tUlkänna. Herr andre vice talmannentillkännagav att anslag utfärdats om sammanträdets fortsättande . HerrBJÖRCK i (m): I propositionen 1973:41 föreslogs också inrättandet av ensärskild fond, statens utvecklingsfond. Den skulle stödja riskbetonadeinvesteringar inom industrin för utveckling av nya produkter, processer och system.I vad gällde utvecklingsfondens administrativa anknytning diskuteradepropositionen olika alternativ, t. ex. styrelsen för teknisk utveckling, STU,investeringsbank och industriverket. Man fastnade för att föreslå enanknytning till industriverket. majoritet förordade en anknytning avfonden till industriverket. En reservation tiU utskottets betänkande förordadeen anknytning till styrelsen för teknisk utveckling, STU, och bifölldenna reservation. Avsikten med reservationen var att fonden genom en näraanknytning till styrelsen för teknisk utveckling skulle dra nytta av denerfarenhet som fanns där. Maj;t beslutade emellertid i sin instraktion förfonden bara att STU skulle svara för medelsförvaltning åtfonden. Riksdagsbeslutet, som alltså fattades mot de socialdemokratiskariksdags- ledamöternasröster, måste tolkas som en betydligt vidare anknytning av utvecklingsfondentill STU. Den centrala uppgiften för STU är nämligen projektadministration, ochdet är någonting betydligt vidare än personaladministration. Man kan såledesknappast säga att andan i riksdagsbeslutet har uppfyllts. Redan på ett tidigt stadium, herr talman, riktades det kritikmot den instraktion som regeringen utfärdade för styrelsen för tekniskutveckling. I en hörnartikel i riktade fil. drHalvard i kritik mot att riksdagsbeslutet inte hade uppfyUts.Han kallade sin artikel för "Förbigången riksdag". Det ärnaturligtvis möjligt och så synes även ha skett - att denna artikel och dendebatt som därefter ägde ram kring regeringens instruktion för STU har lett tiUen något bättre tingens ordning, så att anknytningen till STU har blivitfastare och mera vidgad. Men det vi har att ta ställning till urkonstitutionell synpunkt vid vår granskning är naturligtvis de instraktionerm. m. som regeringen har utfärdat i ärendet, och att döma av dessa har alltsåicke andan i riksdagsbeslutet uppfyllts. Under den här punkten diskuterar vi ocksåriksdagens skrivelser i övrigt till Kungl. Maj;t. Där behandlas även den frågasom just har tagit upp, nämligen frågan om Sverigeslantbraksre-presentation i utlandet, och i det avseendet vill jag instämma ivad har sagt. Jag ber, herr talman, att få yrka bifall tiUreservationerna L och M, som är fogade till utskottets betänkande. i (s); Jag skall framföra några av de synpunkter somutskottsmajoriteten anlägger när det gäller reservationerna L och M. I reservationen L är de borgeriiga eniga om en skrivningsom innebär att man anser att de åtgärder som regeringen vidtagit med anledningav beslut om inrättande av en fond för stöd till industrielltutvecklingsarbete inte följer den viljeinriktning som hade vidfattandet av sitt beslut . i har ju talat förreservationen. I näringsutskottets betänkande 1973:54, där frågan ominrättande av en fond för stöd till industriellt utvecklingsarbete behandlades,var man överens om det värdefulla i att en statens utvecklingsfond inrättas medde i propositionen angivna uppgifterna. När de borgerliga reservanterna nuhävdar att viljeinriktning inte följts syftar man på attutvecklingsfonden administrativt skulle knytas till styrelsen för tekniskutveckling STU -, ett krav som framfördes i reservationen 9 tillnäringsutskottets betänkande 1973:54. Det var den reservationen som riksdagengodkände. beslut innebar att statens utvecklingsfond inrättades somen självständig myndighet med administrativ anknytning till STU - det var detsenare som skilde utskottsmajoritet och reservanter åt. Denna anknytning tillSTU skedde till följd av beslut. Speciella tjänster har ocksåinrättats för att sköta utvecklingsfondens administration. Efter vadjag kan förstå har fonden också på annat sätt samarbetat Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. skrivelser tiU Kungl. Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. skrivelser tiU Kungl. med STU.Detta bekräftades i den debatt som fördes om STU. Det sades attdet finns inga vattentäta skott mellan STU och utvecklingsfonden. Jag tyckeratt det av debatten klart framkom att samarbetet var bra de här organenemellan. Under debatten framkom även att STU sköter vissa projektbedömningaroch att folk från STU sitter med i fondens styrelse. Med beaktande av de här synpunkterna har jag mycket svårtatt förstå reservantemas inställning. Det måste strida mot deras eget vetandeatt hävda att samarbetet skulle vara av begränsat slag. Vad reservanternaförsöker hänga upp sin argumentering på är kungörelsen 1973:622 om statensutvecklingsfond samt kungörelsen 1973:623 om ändring i instruktionen 1968:404för styrelsen för teknisk utveckling. Dessa kungörelser är utfärdade ianledning av fattade beslut. I den ändrade instraktionen förSTU står det att STU skall planera och svara för medelsförvaltning ochpersonaladministration åt statens råd för vetenskaplig information ochdokumentation samt för personaladministration åt statens utvecklingsfond. Mot bakgiund av att inga vattentäta skott förekommer ochdå man samarbetar på ett bra sätt måste vad som skett innebära ett fullföljandeav den viljeinriktning som avsågs i riksdagsbeslutet. Därför yrkar jag bifalltill utskottets förslag i denna del, vilket innebär avslag på reservationen L. I reservationen M tas frågan om Sverigeslantbraksrepresentation i utlandet upp. har de senaste åreni sina betänkanden nr I behandlat frågan om lantbraksrepresentanter i utlandet. 1973 anslog pengar för en ny tjänst, ochutskottet uttalade då: "Utskottet viU dock i främsta rammet förorda attbefattningen placeras i ." följde också utskottets förslagi vad gäller anslagstilldelningen och höjde beloppet i förhållande till Kungl.Maj;ts förslag med . Men sade utskottet att"frågan om var ifrågavarande befattning tills vidare skall placeras börankomma på Kungl. Maj;t att närmare bedöma". Av detta måste väl framgå attdet är Kungl. Maj:t som avgör var dessa utlandsrepresentanter skall varaplacerade, och detta även enligt fattade beslut. uttalande att den svenskautlandsrepresentationen skulle förstärkas med en lantbraksrepresentant i Moskvahar också effektuerats av regeringen. Därutöver har Kungl. Maj:t enligt minuppfattning bedömt det vara angeläget med en effektiv bevakning av deinternationella miljöfrågorna - har också tidigare framhållitdet riktiga i att man bevakade de frågoma och då måste det vara naturligt placerar en lantbraksrepresentant i , där FN:s miljösekretariat ärplacerat. Det måste vara en uppföljning av uppfattning, eftersomjordbraksutskottet i sina betänkanden nr 1972 och 1973 har utgått från attKungl. Maj;t uppmärksammar det alltmer ökande intresset av att deninternationella utvecklingen på miljövårdens område noga följs. Vidare harjordbraksutskottet framhållit att behovet av att följa utvecklingen även i Asienoch i andra delar av världen blir aUtmer uttalat. Enligt min mening stårregeringens åtgärder därför i överensstämmelse med beslut. Jag anser också att indragningen av lantbraksrepresentanten vid ambassadeni är en fråga som har legat helt inom regeringens kompetensområde.Lantbraksrepresentationen vid ambassaden i upprätthålls för övrigt med enbefattningshavare , en sjättedels tjänst. Däratöver kantiUäggas att tillhör EG, och många av den gemensamma marknadenskontakter kan ske i . Detta har också tidigare varitinne på. Kanske man då rent av kan påstå att mycket av den handelspolitiskabevakningen har förskjutits från till . Med vad som hänt på detta område måste riksdagensintentioner vara uppfyUda. Konstitutionellt måste det väsentliga ändå vara attdet i en sådan här fråga ankommer på Kungl. Maj:t att bedöma var dessabefattningshavare skall vara placerade. Det har också jordbruksutskottet ,JoU 1974:1, för sin del givit uttryck för, och har godkänt det. Närherr säger att regeringen har nonchalerat eller retuscheratriksdagens beslut samt att regeringen inte har velat förverkliga riksdagensviljeinriktningar och inte handlat enligt andemening vill jagbestämt avvisa dessa påståenden. Det bör också framgå av vad jag sagt. I vad gäUer de två faU som har tagits upp ireservationerna L och M måste det klart framgå att regeringen har handlat ienlighet med av givna fullmakter och att av fattade besluti övrigt har förverkligats. har ju diskuterat ochfattat beslut om att godkänna regeringens handlande i dessa frågor. Det är dåsvårt för mig att förstå hur skall kunna fatta olika beslut under enoch samma session. Därför måste fuUföljandet av de under året tidigare fattaderiksdagsbesluten innebära godkännande av utskottets hemställan, vilket innebäravslag på reservationerna. Man kan uttrycka det så, som gjordetidigare, att regeringen har fått syndernas förlåtelse i och med att riksdagengodkänt jordbraksutskottets skrivning. Regeringen har på intet sätt, tyckerjag, gjort sig skyldig till några försyndelser och behöver således ingensyndernas förlåtelse. Här finns bara en väg att gå, och det är att avslåreservationerna. Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. skrivelser till Kungl Maj:t i (m) kort genmäle: Instruktionen för styrelsen för tekniskutveckling indikerar pä intet sätt att det skulle finnas ett sådant samarbetesom i nu talar om. Om ett tillfredsställande samarbetekommit till stånd är det bara att vara tacksam över, men vi har här att granskahur regeringen uppfyller de skrivelser som som en följd av sinabeslut tillställer den. I den instruktion som regeringen utfärdat den 5 juni1973 heter det endast att STU skaU: "svara för medelsförvaltning ochpersonaladministration åt statens råd för vetenskaplig forskning ochdokumentation samt för personaladministration åt statensutvecklingsfond." Detta kan man inte påstå uppfyller vad begärde isin skrivelse, nämligen en nära anknytning till STU, så att man skulle kunnatillgodogöra sig den projektadministration som STU sysslar med. Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. skrivelser tiU Kungl. HerrJONNERGÅRD (c) kort genmäle: Jag skaU, i , upprepa attregeringen jordbraks- och miljöpolitiskt har fått syndernas förlåtelse. Det ärsjälvklart - har bekräftat detta, och och jagvar ense om det i den voteringen. Men den konstitutionella sidan av saken är enhelt annan fråga. uppgift är att göra inte en politiskgranskning utan en konstitutionell granskning av regeringens administrativaåtgärder. Miljövårdsrepresentanten i är självfallet önskvärd det harjordbraksutskottet uttalat , och har alltså nubekräftat det. Men bakom inrättandet av miljövårdsrepresentationen i Nairobioch bakom inskränkningen av bevakningen i fanns inget riksdagsbeslut, ochdet är inte konstitutioneUt riktigt. behöver man inte se så förfärligtallvariigt på det, men det var inte en konstitutionellt riktig ordning. Om man, i , tycker att det inte är sånoga att regeringen följer anslagsbeslut, är det meningslöst att vihär i har ett omfattande utskottsarbete kring de många anslagspunktersom ingår i statsregleringen. Då vore det lika bra att gav regeringenett klumpanslag på - det vore enklare men, som jag ser det, intekonstitutionellt acceptabelt. Jag får intrycket att för närmast är en remissinstans för regeringen. Det tycker jag intestämmer så bra med vad som sägs i vår nya regeringsform, nämligen att riksdagenär folkets främsta företrädare. HerrKARLSSON i (s) kort genmäle; Jo, , regeringen skall följariksdagens beslut, och det har den gjort i det här fallet. Vad hargjort är att den givit regeringen fullmakt att inom vissa ramar verkställavissa av fattade beslut. I detta fall tycker jag att regeringen harhandlat i enlighet med de fullmakter den fått. Jag tror att det också finnsanledning att hänvisa tiU vad jordbruksutskottet skrivit 1974. Utskottet harför sin del inte funnit anledning till invändningar mot de omdispositionerKungl. Maj;t företagit i förevarande hänseende. "Det torde som förut framhållits få åvila Kungl.Maj;t att närmare pröva hur resurserna på hithörande område lämpligen bördisponeras och att i övrigt vidta de åtgärder som erfordras för attifrågavarande utlandsbevakning på bästa sätt skall svara mot föreliggandebehov." Detta har jordbraksutskottet skrivit 1974 i sin behandlingav anslagsbehoven för nästa budgetår. Låt mig sedan också säga några ord med anledning av vadherr i senast tog upp. I näringsutskottet betänkande nr 32 i århar dessa frågor behandlats. Utskottet har anfört;