prot · FX09138 · 1974-12-31 00:00:00 — §1 Justerades protokollet för . §2 Om särskild medelsanvisning till delegationen för jämställdhet mellan mänoch kvinnor Fru statsrådet erhöll ordet för attbesvara () i kammarens protokoll för intagnafråga, nr 371, till herr utrikesministern, och anförde: har frågat utrikesministern om han vill medverka till attett särskilt anslag ställs till förfogande för delegationen för jämställdhetmellan män och kvinnor för fullgörande av erforderlig verksamhet under detinternationella kvinnoåret. Frågan har överlämnats till mig för besvarande. Jagvill först upprepa vad jag tidigare framfört i denna kammare att tyngdpunkten iförberedelserna och aktiviteterna inför det internationella kvinnoåret vilar påenskilda organisationer och institutioner. Den uppgift som regeringen lagt pådelegationen för jämställdhet mellan män och kvinnor är att stimulera och tatill vara initiativ från dessa för att ytterligare fördjupa kunskaperna ochopinionen i jämställdhetsfrågorna. Kostnadernaför jämställdhetsdelegationen och dess verksamhet betalas överjustitiedepartementets kommittéanslag. I propositionen 170 angående utgifter påtilläggsstat 1 till riksstaten för /75 har regeringen föreslagitriksdagen att - utöver i riksstaten anslaget belopp - anvisa ytterligare 4miljoner kronor till delta anslag. Av detta belopp har avsattsför vissa forsknings- och informationsprojekt. Jämställdhetsdelegationen harmöjlighet att bestrida kostnader för sin verksamhet i samband med detinternationella kvinnoåret urdessa medel. Måndagen den 9 december1974 Omsärskild medelsanvisning till delegationen för Jämställdhet mellan män ochkvinnor FruFREDGARDH (c): Jag ber först att få tacka statsrådet för svaret på min enklafråga. Den har föranletts av att inga medel mig veterligen ställdes tilljämlikhetsdelegationens förfogande i samband med utnämningen - om jagfår använda det uttrycket - och inte heller . Det är ändå under detta årsom förberedelserna för kvinnoåret skall ske. Utan pengar kommer man ingenvart. Nu.säger statsrådet att "tyngdpunkten i förberedelserna ochaktiviteterna inför det internationella kvinnoåret vilar på enskilda organisationeroch institutioner". Jag har en annorlunda uppfattning än statsrådetSigurdsen på den punkten. Jag tycker att man inte bara skall Nr 138 lita till vad organisationerna - och då kan man förutsätta framförallt Måndaaen den kvinnoorganisationerna- gör själva. Del förefaller mig att vara ett billigt '''"' '" lättvindigt sätt från statens sida all komma ifrån denna Om särskild Jämställdhetär ju inte heller en isolerad kvinnofråga, utan det är en medelsanvisning till hela samhällets angelägenhet. Det bör alltså ligga i samhällets intressedelegationen för att medverka på både internationellt och nationelltplan. Jämställdhet mellan Jag har noterat med viss tillfredsställelse attSverige har ställt 2,2 milmän och kvinnor joner kronor till förfogandeför FN att användas i samband med det internationella kvinnoåret. Det är pengarsom man tar från anslag för särskilda utvecklingsaktiviteter som sedannågra år ställer till FN:s förfogande. Detta anslag uppgår till 4,5miljoner kronor. Detta är bra, för att inte säga föredömligt, inte minst medtanke på den njugghet när det gäller kvinnoåret som flera andra länder tyvärrhar visat. Menjag kommer tillbaka till att vi behöver markera det internationella kvinnoåretinte bara internationellt och i utvecklingsländerna utan också här hemma.Intresset är inte så stort på sina håll. Man hade väntat ett bättre intresse.Man kan t. ex. fråga: Vad kommer att göra i sammanhanget? Ochhur tänker jämställdhetsdelegationen forbereda deltagande i deninternationella konferensen i under kvinnoåret? Jagnoterar också med tillfredsställelse de medel som har ställts till förfogandeför /75, men jag skulle gärna vilja fråga statsrådet: detmöjligt att få närmare preciserat hur stor andel av dessa medel somdelegationen kan räkna med? Jag tycker att det är riktigt att tyngdpunkten ligger hos deorganisationer - inte bara kvinnoorganisationerna, utan de fackligaorganisationer, politiska organisationer och andra - som över huvud taget harpå sitt program att arbeta för jämställdhet mellan män och kvinnor. Det är enmycket stor aktivitet på det området i vårt land, oavsett om FN har proklameratinternationellt kvinnoår. Jaghar i mitt svar nämnt att en del av pengarna går till den rapport om svenskakvinnors levnadsvillkor som socialforskningsinstitutet gör. Det skall ocksågöras en familjesociologisk utvärdering av försöksverksamheten med kvinnor is. k. traditionellt manliga jobb i . Vivet att det kommer en utställning till stånd, där arbetet har bekostats avdelegationen, att vara människa. Enfolder med anledning av det internationella kvinnoåret kommer också attframställas av delegationen. Det material som framkommer av delegationensarbete kommer att stiillas till organisationernas förfogande i deras arbeteför jämställdhet. Förberedelsernainför deltagandet i konferensen i görs av dele gationen, och det har knutits en grupp experter till den. 6 tillhör ju själv den stora delegationen och haralltså möjlighet att där diskutera uppläggningen avSveriges deltagande inför konferensen i . FruFREDGARDH (c): Det som säger låter gott och väl. Men det allra mesta ärredan känt. Det hon sade är ingenting nytt, och det är inte heller något direktsvar på min fråga hur stor del av anslaget som delegationen direkt kan räknamed. FruSigurdsen säger att det finns ett stort positivt intresse och att vi i Sverigelänge har arbetat för jämställdhet. Det är alldeles riktigt, men så mycketstörre anledning då för staten att verkligen stödja dessa strävanden! Närdet sedan gäller möjligheterna för oss i den stora delegationen att påverkaarbetet fick vi som gick ett strålande exempel just på hur obefintligadessa möjligheter är. Då presenterades på en presskonferens det nya projektsom går ut på fier filekor i teknisk utbildning, men det projektet har det överhuvud taget aldrig talats om i den stora delegationen. Ang.vissa följder av de nya ersättningsreglerna inom sjukförsäkringen Överläggningenvar härmed slutad. § 3 Ang. vissa följder av de nya ersättningsreglerna inomsjukförsäkringen Herr socialministern erhöll ordet för attbesvara '(fp) framställda interpellation, nr 164,och anförde: har ställt vissa frågor till mig beträffande de nyaersättningsreglerna inom sjukförsäkringen för läkarvård hos privatpraktiserandeläkare. Denya reglerna innebär att patienten vid varje besök får betala en enhetligpatientavgift - hos fiertalet läkare - och att läkaren får ut restenav arvodet enligt en bindande taxa direkt från försäkringskassa. När riksdageni våras beslutade om reformen förutsattes en allmän anslutning av deprivatpraktiserande läkarna till det nya systemet. Denna förutsättning byggdepå att utfäst sig att verka för en allmän anslutning avläkarna. Anslutningsreglernainnebär att läkaren skall anmäla sig till i det område därhan är verksam. Uppgifter som jag har inhämtat från tyderpå att i stort sett alla egentliga privatpraktiker redan har anmält sinanslutning till försäkringen. Enav de frågor som ställts till mig i interpellationen gäller anslutningen tillförsäkringen av offentligt anställda läkare med privatpraktik vid sidan avtjänsten. beslut om anslutningsreglerna för dessa läkare innebär attde på högst kan vara med i försäkringen omderas arbetsgivare har avböjt ett erbjudande om mot- Ang.vissa följder av de nya ersättningsreglerna inom sjukförsäkringen svarande läkarinsats påsärskild arbetstid hos den de är anställda av. Under denna övergångsperiodgäller ett årligt anmälningsförfarande. Redan nu är det klart att en del avdessa läkare har förklarat sig beredda att göra hela sin sjukvårdsinsats hossjukvårdshuvudmannen. För en del andra är det vidare redan klart att de kommeratt bli anslutna till försäkringen. Anslutningsförfarandet pågår fortfarande iförsäkringskassorna. Ettviktigt inslag i reformbeslutet var att en särskild läkarvårdsdelegationinrättades i med företrädare för bl. a. sjukvårdshuvudmännenoch läkarna. Den har särskilt i uppdrag att noga följa utvecklingen av de härberörda anslutningsfrågorna inte minst i inledningsskedet. I delegationen harman möjlighet att överväga de åtgärder som kan behövas om utvecklingen skullebli en annan än den avsedda. Iinterpellationen ställs också en fråga till mig om jag är beredd att medverkatill en höjning av ersättningsbeloppet till privatpraktiserande läkare förpreventivmedelsrådgivning. 1 propositionen om de nya ersättningsreglerna förprivatpraktiker förutsattes att de privatpraktiserande läkare som har anslutitsig till försäkringssystemet medverkar i arbetet med denna rådgivning ifödelsekontrollerande syfte för samma ersättningsbelopp som gäller förlandstingen. När det gäller ersättningsbeloppet för privatpraktiker ingår dettai den nya läkarvårdstaxan som tills vidare gäller under första halvåret 1975.Under denna tid skall under medverkan av den nämnda läkarvårdsdelegationengöras en uppföljning av taxans utfall. Den i interpellationen berörda frågankommer därigenom under prövning i läkarvårdsdelegationen. HerrROMANUS (fp): Jag ber att få tacka socialministern för svaret på min interpellation.Alldeles särskilt vill jag tacka för att han har funnit det möjligt att svaratrots att den lämnades ovanligt sent. Anledningentill att jag fann det nödvändigt att ta upp dessa frågor till diskussion varatt de nya reglerna för ersättning till privatpraktiserande läkare träder ikrafi vid årsskifiet och alt det finns anledning att befara att de just på depunkter jag har tagit upp kommer att få verkningar som inte är önskvärda. Jagville därför höra om man inom överväger att göra någrasnabba ändringar för att undvika de hotande konsekvenserna. Jagvet att läkarvårdstaxan skall tas upp till prövning om . Men om manredan nu kan säga att något är orimligt, eller att vissa inte önskvärdaeffekter hotar att uppstå, föreställer jag mig att man kan ingripa omedelbartoch inte behöver vänta . Det tycks inte anse, och detbeklagar jag. Särskiltnär det gäller preventivmedelsrådgivningen är situationen oroande. Enprivatläkare kommer att få per besök för preventivmedelsrådgivning,inklusive t. ex. insättning av spiral. han förbjuden att tabetalt av patienten. Det är såvitt jag kan bedöma fullständigt klart att dennaersättning är otillräcklig. Enbart kostnaden för en spiral är närmare 30kronor, och enligt de uppgifter som jag har fått tar läkarna någonstansmellan 100 och per besök för undersökning och insättning av spiral. Dettainnebär svåra problem både för privatpraktiserande och för en organisation somt. ex. , som måste följa samma bestämmelser och som till skillnad från deoffentliga sjukvårdshuvudmännen inte kan kompensera sig genom skatteintäkter. Närabortlagen antogs var det ett allmänt uttalat önskemål att tillgångentill preventivmedelsrådgivning skulle ökas. Man skulle underlätta förmänniskor att få preventivmedel så att man inte behövde befara att abort skullekomma att fungera som preventivmedel. Jag vet att socialministern och jag ärense om denna målsättning. Därför är det förvånande att vi kommit i ensituation, där del finns risk för att man försvårar en stor del av dennarådgivningsverksamhet. Detär svårt alt säga exakt, men det har uppskattats att inemot hälften av de ca 300000 spiraler som är i bruk, har satts in av privatpraktiserande läkare.Även om man kan önska att de offentliga sjukvårdshuvudmännen skall kunnatillgodose behovet, är det inte realistiskt all tro det och säkert inteunder det närmaste året. Det finns alltså risk för en minskning. 1ett uttalande i sade en talesman för en stor del avprivatläkarvården att dessa läkare kommer att ta patienter för preventivrådgivningtrots alt det kommer att gå med förlust för läkarna. Det är visserligenglädjande, men jag kan inte känna mig lugnad av ett sådant tidningsutlalande,som ju inte på något sätt är bindande för utvecklingen. Enligt min uppfattningfinns det fortfarande risk för att särskilt den dyrare formen avpreventivrådgivning - alltså där det är fråga om en gynekologisk undersökningoch insättning av spiral eller någon liknande åtgärd - kommer att fördröjas ochatt väntetiderna blir betydande. Del är naturligtvis inte önskvärt över huvudtaget, särskilt inte när nu har antagit den nya abortlagen. Såvittjag förstår utgår man på läkarhåll från att en ändring kommer alt ske om etthalvår, men frågan är ändå: Varför skall vi behöva vänta på dennaändring? När alla ser att det är orimliga bestämmelser, varför kan man integöra en ändring redan nu? Det är svårt att förstå. Visserligen är det sant attriksdagen godkände principerna - och jag är säkert medskyldig till det- men jag tycker inte att man kan begära att riksdagsmännen - inte ensutskottsledamöter - skall hålla sig underrättade om priset på en kopparspiraleller om hur vissa undersökningar tar, utan där får vi lila påfackorganen. Såvitt jag förstår har i varje fall sedanapril vetat om att ersättningen är för låg. Vad är då orsaken till inte har gjort en ändring på den här punkten? Jag vill upprepa minfråga: Finns det inte någon möjlighet för so- Ang.vissa följder av de nya ersättningsreglerna inom sjukförsäkringen Ang. vissa följder av de nya ersättningsreglerna inomsjukförsäkringen cialministern att ingripaför att undanröja risken för en minskning av preventivrådgivningen? Minandra fråga gäller frilidspraktikerna. En sjukhusanställd läkare som villbedriva privatpraktik på sin fritid måste erbjuda sina tjänster tillhuvudmannen, och först om detta erbjudande avböjs får han ansluta sig till sjukförsäkringen.Fritidspraktiken omfattar ungefär 600 000 läkarbesök, och det är en väsentligvårdresurs - i synnerhet med tanke på väntetiderna inom vissa specialiteter.Såvitt man nu kan bedöma utvecklingen, är det en betydande risk för att denhär resursen delvis kommer alt bortfalla. ,En enkät som har gjort, och som jag har fått del av, och deanmälningar som sedan har kommit in, tyder på att ungefär 200 av de ca 800fritidspraktikerna har erbjudit landstingen sina tjänster. Tre fjärdedelar haralltså inte gjort det. För gäller att ungefäj" 40 av de 250fritidspraktikerna har anmält sina tjänster till , som haraccepterat. Risken är alltså att uppemot tre fjärdedelar av den härvårdresursen kommer att bortfalla . Eventuellt fortsätter någraläkare utan att vara anslutna till systemet, men i så fall blir det dyrt förpatienterna. Atten vårdresurs skulle bortfalla när vi har en sådan bristsituation inomsjukvärden är naturligtvis inte önskvärt. Lika klart är att det inte ärönskvärt att det bedrivs privatpraktik utanför sjukförsäkringssystemet. Detblir ju då en verksamhet som kommer att kosta ganska mycket för patienterna,och det är inte rättvist. Det är inte säkert att bara människor som har delgott ställt kommer alt utnyttja den här resursen. Del finns också mångamänniskor i små omständigheter som är villiga att satsa betydande summor på attfå en snabbare läkarvård av den läkare de är vana vid. Men det är naturligtvisinte önskvärt att de skall behöva betala denna högre kostnad. Detär också från allmän synpunkt värdefullt att ha en kontroll över vilkenomfattning fritidsprakliken har, inte minst från skattesynpunkt. Det är därförinte tillfredsställande om det skulle bli som del nu ser ut, mindre än en månadinnan det nya systemet skall träda i funktion. Jagvill understryka att jag inte har tagit upp den här frågan därför att detskulle vara särskilt synd om de fritidspraktiserande läkarna. Men del kan överhuvud taget aldrig vara till fördel för en sjukvårdsreform om den personal somär berörd blir negativt inställd till reformen genom att myndigheterna handlaropsykologiskt och helt bortser från personalens önskemål. Man har ibland fåttintrycket i samband med de senaste reformerna, att det närmast har varit meden viss förtjusning som invändningar från tandläkare och läkare har viftatsbon. Den inställningen delar jag inte, utan jag tycker det är värdefullt om depersonalgrupper, på vilkLis medverkan hela dessa reformers genomförande hiinger,blir positiva och med glädje arbetar i systemet. Jaghar alltså inte tagit upp frågan därför att jag speciellt ömmar för defritidspraktiserande läkarna. De har goda förtjänster redan i sitt hel- tidsarbete inom denoffentliga sjukvården. Menjag kan förstå om en del fritidspraktiserande läkare säger all de inte villarbeta mer än vanlig heltidstjänstgöring på sjukhus. Däremot kan en sådanläkare lycka alt det är fördelaktigt med en fritidspraktik som innebär attvederbörande kan gå hem, äta middag efter sin arbetsdag på sjukhuset och sedanta några timmars praktik i närheten av sin bostad med patienter från det egnabostadsområdet. Jag kan förstå den inställningen. Läkare bör också, precis somandra människor, när de har fullgjort sill heltidsarbete, ha rätt att vänta sigen viss hänsyn till sina egna personliga förhållanden. Menjag tänker alltså inte i första hand på läkarna ulan på de patienter som kanskeunder har gått till en fritidspraktiserande läkare och finner allde måste byta läkare, därför att den tidigare läkaren har upphört med sinpraktik, eller därför att han tar för hög taxa i förhållande till andravårdresurser. Den vårdkontinuitet, vars värde vi så ofta talar om, kommer attbrytas på grund av denna utveckling. Jagvill då fråga socialministern: att det är bättre om dessaläkare nöjer sig med sin heltidstjänstgöring och varken har någon praktik ellererbjuder sina tjänster till sjukvårdshuvudmännen, vilket man naturligtvis intekan tvinga dem alt göra? Är socialministern tillfredsställd med en utvecklingdär det ser ut som om ungefär tre Ijärdedelar av de 600 000läkarbesök jag talat om kan täckas på detta sätt, utan måste tillgodosesinom den offentliga sjukvården, som redan är myckel hårt ansträngd? Ang. vissa följder av de nya ersättningsreglerna inomsjukförsäkringen gjorde i sitt inlägg en kommentar: att den här frågan varopsykologiskt handlagd. Därvidlag vill jag bara säga till att detär som har fattal sitt beslut. Jag tar självfallet mitt ansvar, ochjag förutsätter att , som var med om beslutet, också tar sittansvar. Fårjag, herr talman, sedan säga ett par ord om de två frågor som ihuvudsak tog upp. har efter en enkät bland sina medlemmar räknat med att ca 600offentligt anställda läkare har en sådan verksamhet som privatpraktiker vidsidan av tjänsten att de i och för sig uppfyller försäkringens villkor föranslutning. Av dessa har enligt uppgift från ca200 erbjudit sig att arbeta åt sjukvårdshuvudmannen på särskild arbetstid. 1hälften av dessa fall har landstingen ansett sig ha möjlighet att redan under1975 inordna läkarens tidigare privata verksamhet i den offentliga sjukvården.De övriga har i första hand möjlighet att ansluta sig tillförsäkringen. Närreformen beslutades förutsattes au huvuddelen av de s. k. fritidspraktikernaskulle erbjuda sin läkarinsats åt huvudmannen. Efiersom anslutningsförfarandetfortfarande pågår är del ännu för tidigt att dra slutsatserom huruvida några avdessa läkare kommer att ställa sig utanför Ang.vissa följder av de nya ersättningsreglerna inom sjukförsäkringen Jagvill i anslutning härtill understryka att anordningen med anslutningen tillförsäkringen av s. k. fritidspraktiker har formen av en övergångsregel omhögst och att, enligl vad som anförts i propositionen, en slutligreglering av denna fråga därefter skall ske. Arbetsinsatsenhos de återstående omkring 400 läkarna med frilidspraktik kanberäknas motsvara 40 å 50 heltidsarbetande läkare. Man kan jämföra denna sifframed att bruttotillskottet av nya läkare beräknas till 1 000 . Jagnämner detta för att ändå ge frågan dess rätta proportioner. Detär emellertid - jag vill gärna understryka det - likväl viktigt att kunna tatill vara den läkarvårdsinsats det här är fråga om. Som framgick av mitt svarhar läkarvårdsdelegationen i uppdrag alt särskilt uppmärksamma anslutningen avde offentligt anställda läkare som bedriver privatpraktik vid sidan avtjänsten. Anmälningsförfarandet vid de allmänna försäkringskassorna är, som jagnyss påpekade, ännu inte avslutat. Denandra frågan som log upp gällde preventivmedelsrådgivningen. Fårjag där säga följande: Privatpraktikernasersättning för preveniivmedelsrådgivning är densamma som landstingen får försin rådgivning. Beloppet har räknats fram efter överläggningar medsjukvårdshuvudmännen i samband med utarbetandet av propositionen om en nyabortlagstiftning. Jagvill också erinra om all ersättningsbeloppet gäller all preveniivmedelsrådgivning,oberoende av tidsåtgång och av om preventivmedel lämnats ut vid besöket. 1vissa fall kan därför ersättningen framstå som väl tilltagen, i andra sommindre förmånlig. Somjag framhöll i mitt svar skall taxans utfall följas upp och prövas i bl. Ersättningsbeloppets storlek när del gällerpreventivmedelsrådgivning får, liksom andra åtgärder enligt taxan, bero av vadman kommer fram till i dessa sammanhang. Från ansvarigt läkarhåll har uttalats alt de privatpraktiserandeläkarna kommer att lämna preventivmedelsrådgivning på sätt som förutsattes ipropositionen, och del har jag noterat med tillfredsställelse. Förhandläggningen av ersättningsfrågorna gäller av fastställda regler,och jag hoppas att vi, , är ense om att dessa regler också skallföljas i fortsättningen. När jag talade om bristen på psykologi i samband med reformer avsjukförsäkring och tandvårdsförsäkring tänkte jag inte på de åtgärder som jaghär har tagit upp. Jag bara refererade till de intryck som man ofla får när detgäller behandlingen av liknande frågor. Framför allt tänkte jag på den märkligaåtgärd - vi skall inte fördjupa oss i den nu - som vidtogs när man infördetotalstopp för de privatpraktiserande tandläkarnas möjligheter att ansluta sigtill det nya försäkringssystemet. Det innebar att vissa befintliga praktikermåste nedläggas. de åtgärder som vinu diskuterar har det inte varit såstort utrymme för vare sig god eller dålig psykologi ännu.Mitt tal om dålig psykologi var alltså mer en allmänrefiektion. Självfallet är jag beredd att ta mitt ansvar för de beslut som jag har varit med om att fatta här i . Men jag anser inte att det är riksdagsledamöternasom skall hålla reda på den verkliga kostnadsnivån för olika åtgärder inomsjukvården. Om det här i hade varit känt att skillnaden mellan den verkliga kostnaden ochersättningen är så stor när del gällerpreventivmedelsrådgivning, är jag övertygadatt socialministern redan då hade fått höraprotester. Det är väl inte obekant för socialministern att det hos så gott som alla som sysslar med denna verksamhetfinns en stor oro för hur det skall gå med prevenlivme-delsrådgivningen. Man har kanske blivit någotlugnad av de uttalanden som kom ,efter det att jag hade framställt mininterpellation, men det är säkert fortfarande många somundrar vad som kommer alt ske. Som socialministern nämnde är ersättningsbeloppet per besök grundat påett genomsnitt av all preventivmedelsrådgivning.Även om de offentliga sjukvårdshuvudmännenhar godkänt beloppet är det inte säkertatt man lyckas bedriva verksamheten till en genomsnittlig kostnad av 45 kronorper besök. Det är möjligt kan del, men inte säkert. Inom den privata sjukvårdentillämpar man inte i övrigt principen om genomsnittliga kostnader, utanman försöker se till att läkaren får ersättning för de åtgärder som vidtas. Risken inom preventivmedelsrådgivningen äratt de billigare åtgärderna kommer att utföras, dvs. desom ligger inom ramen för dessa , medan de åtgärder, för vilka den verkliga kostnaden är tre äfyra gånger så stor som vad läkarenfår i ersättning, inte kommer att vidtas i samma utsträckning. Man kan inte bortse från den risken. Efiersom delta är ett såangelägel område, särskilt efierbeslutet om abortlagen, borde man förebyggadetta i stället för att sägaalt vi skall vänta och se vilka skadeverkningar som kan uppstå. Jag förutsätter som sagt att socialministern inte är omedveten om den oro som finns bland dem somsysslar med preveniivmedelsrådgivning, både de som företräder och de som företräder den offentliga sjukvården.