prot · FX0944 · 1974-12-31 00:00:00 — Ja,den socialdemokratiska partikongressen behandlade dessa motioner och fattadebeslut om dem, och det är beslut som jag finner väldigt betydelsefulla. De gickemellertid inte i den riktning som här försöker få det till. Jag vill helt kort säga att jag tycker att det skulle varaväldigt tokigt att just nu gå in för ett förstatligande av alla affärsbankerna det skulle bara leda till att man gav den privata industrin en enorm mängdkapital att investera ])å helt annat håll. Särskilt tokigt vore detta i dagens läge när vi startar statlig bank genom att slå Uiop och postbanken till denstörsta affärsbanken, som kommer under samhällets insyn. Vi har , vihar bankinspektionen, vi har offentliga styrelseledamöter och allt detta. Viföljer alltså frågan. Sparbanker och jordbrukskassor har också fått helt andramöjligheter att delta i det ekonomiska livet . Mot dennabakgrund anser jag att det inte finns anledning att offra fler ord på den harfrågan. Jag kan hålla med om att det gäller att följa affärsbankernas görandenoch tåtanden, men i övrigt bör vi inte vidta någon åtgärd just . Dessutom kandet påpekas att den kreditpolitik som bedrivs och det sparande som sker,vilket i allt större utsträckning förs över i det allmännas händer, intemotiverar .sådana här åtgärder . Reservationen 2 gäller samgåendet mellanpostbanken och kreditbank. Det beslutet fattades så sent som inovember månad 1973, och det finns väl ingen större anledning att upprepa deargument som majoritet då anförde för att vidta den här anordningen.Herr Regnéll upprepade de tre typer av argument som framfördes frånoppositionshåll ; Det skulle bli ont om riskvilligt långsiktigtkapital - alltså långfristiga krediter - det skulle bli en väldig maktkoncentrationoch det skulle bli väldigt besvärligt för postverket att klara sin service. Jagtror fortfarande att har fel på alla punkterna. Ingenting av dettakommer att hända. Men jag föredrar att icke upprepa argumenten. Det finns ingenanledning ens praktiskt att göra det här, och dessutom tycker jag det skullevara ganska menligt för anseende att besluta en sak ochriva upp beslutet . Att hålla pä så tior jag inte vore lyckat. HerrRegnéll inser nog också innerst inne att det är ett slag i luften att försökariva upp beslutet . Reservationen3 gäller skyldigheten för myndigheter att i vissa fall Det finns en gammal bestämmelse om att statligamyndigheter o. d. skall utnyttja , postgirorörelsen eller Sverigeskreditbank, och den bestämmelsen tycker vi är ganska vettig. Det har varit sårätt . säger att vi mycket storsvenskt åberopar attdetta har så varit av hävd. Nej, men det står i motionen att denna bestämmelsekom tiU i samband med att kreditbank inrättades och att den torde hainförts för att stödja . Detta är inte sant. Bestämmelsen om attjust skulle användas tillkom i samband med att banken inrättades.Tidigare kan den ju inte ha funnits. Men en liknande bestämmelse fanns redan1895 - om vi nu skall gå till historien - och då var det det gällde.På 1920-talet tillkom sedan postgirorörelsen, och då bestämdes det attriksbanken och postgirorörelsen skulle ha dessa pengar. Är 1951 slutligentUlkom bestämmelsen att också , som då hade inrättats, skulle varamed. Jag kan inte förstå SkUlnaden mellan detta tillvägagångssätt och det somtillämpas i det privata näringslivet. har ju en del med banker attgöra, och det har jag också som extraknäck. Vi vet därför båda att en koncern,som inom sig har både industrier och banker, i all möjlig utsträckningutnyttjar den egna banken. Jag vill i detta sammanhang också fråga iGlömminge hur det är med jordbrukarnas transaktioner vid skogsförsäljning ochliknande affärer. Går inte också jordbrukarna i allt väsentligt till jordbruketsbanker? Jag har aldrig haft en tanke på att angripa det; jag anser det varaganska naturiigt. Varför skall det då stiftas en särlag när det gäller statensaffärer och statens banker? Det har jag väldigt svårt att förstå. Herrarna talar så ofta om att vi skall ha konkurrens pålika villkor, men det skall tydligen inte gälla statliga företag ochinstitutioner. De skall behandlas på ett särskilt sätt. Sådant tal tycker jagvi kan låta bli att föra den här gången och i stället försöka vara litet konsekventa.Åtminstone kunde herrarna försöka handla litet grand i stil med vad ni så oftatalar om. Sedan sade i Glömminge att dettatillvägagångssätt har kommit till för att stödja och att denbanken borde kunna klara sig utan det stödet. Det bör emellertid varasvårt förherr att plocka fram bevis för att detta är något särskilt stöd tillKreditbanken och att förfarandet ger väldiga inkomster. Det är inte så, utan istället är det en praktisk och vettig anordning att staten använder de bankeroch penninginrättningar som står staten närmast. Med det anförda yrkar jag bifall tillutskottets hemställan på samtliga punkter. Skyldigheten för myndigheter att i vissa faU anUta Sverigeskreditbank, m. m. HerrHAGBERG i Boriänge (vpk): förklarade att han inte vUledra upp någon längre debatt i denna fråga, och jag skall inte heller göra det.Men några påpekanden måste jag ändå göra. De motioner i detta ämne som väcktes till densocialdemokratiska partikongressen rörde frågan om ett förstatligande av de privata Skyldigheten för myndigheter att i vissa faU anlitaSveriges kreditbank, tn. affärsbankerna,men det har näringsutskottet inte alls varit med på. Den socialdemokratiskapartikongressen får ta vUket beslut som helst, men den opinion som finns ute ilandet - även inom det parti som tillhör - visar att det ärkrafter i rörelse som vill ha en ändring till stånd. Vidare underlät att nämna att det ärkapitalet som styr de flesta investeringar, och eftersom både ochjag kommer från ett skogslän har vi säkert båda erfarenheter av de krafter somstyr. Det är krafter som sitter även i affärsbankerna. Men de bankerna kan integenom kapilalbildning styra över det arbetande folket. Om vi skall få ökad maktåt arbetarna, så måste vi som ett första steg gå in för ett förstatligande. Ochdå är det inte fråga om någon socialisering, som i (Jlömmingeville göra gäUande. Vad vi här pläderar för är ett första steg i ettförstatligande. Naturligtvis vUl vi nå en socialisering, men denna åtgärd äringen socialisering. Det vUl vi med kraft säga ifrån. Men det är ett steg påvägen mot ökad arbetarmakt. Det kan vi slå fast. Det kanske mest anmärkningsvärda är emeUertid att i debanker det här gäller siUer det representanter för hela näringslivet. I densammanslagna SE-banken sitter människor som behärskar hela vårt svenskanäringsliv och det vill inte näringsutskottet göra något åt! De restriktionerman här hänvisar tUl kan inte begränsa det inflytandet. Därför går manegentligen på kapitulationslinjen och för fram den filosofin att det som är braför storfinansen måste vara bra för arbetarna. Men det vet arbetarna att detinte är. i Glömminge (c); framhöU om jag uppfattade honom rätt - att jag ville ha en särlag. Men har vi intejust en särlag, som kommer att gynna genom att de offentligamyndigheterna skall låta banken disponera sina pengar? Jag tyckte också att herrSvanberg sade att detta väl inte kunde gynna banken i så stor utsträckning. Menvi vet alla att bankerna är angelägna om att få inlåningspengar för att kunnaklara ansökningarna om krediter. Bankerna bevakar numera inlåningssidan myckethårt och är tvingade att göra det. Då tycker jag det vore mer rättvist att detallmännas medel kunde fördelas bättre för den långivning som sker inom oUkabanker. HerrSVANBERG (s): Bara några ord i korthet tUl iBoriänge beträffande hans intresse för vad den socialdemokratiskapartikongressen har sagt och vilka motioner som där väcktes. Jag tror att detär väldigt nyttigt för honom att fundera på detta. Vill han någonstans få redapå vad arbetarna i detta land tänker, kanske det är bättre att han vänder sigtill den socialdemokratiska partikongressen än till den egna där torde inteså många av dem finnas. Jag har inte sagt att detta är en kapitulation införstorfinansen. Jag har bara sagt a-tt vi här följer riktlinjer som vi har följtväldigt . Vi observerar vad som händer. HerrHagberg kan studera vad som sades vid den socialdemokratiska partikongressen.Det har säkerligen även på kommunisternas partikongress väckts motioner, sominte inneburit det som majoriteten sedan har fattat beslut om. Nog om detta.Fortsätt att intressera er för våra partikongresser. Där får ni kanske veta vadmajoriteten av de svenska arbetarna tänker. i Glömminge påstår att jag har sagt att hanvUl ha en särlag när det gäller . Är det inte det vi har ? Jo, om man håUer sig tUl lagstiftningen i och för sig. Men påvUket annat sätt skall staten reglera sina affärer? nämnde inteett ord om den kutym som finns i det privata näringslivet, nämUgen att depengar som har att göra med vissa industrier hamnar i vissa banker, som harförbindelser med dessa industrier, och att storbrukarnas pengar väsentligenhamnar i jordbrukskassor eUer i jordbrukets bank. Jag har inte angripit dettasåsom något orimligt. Men vUl ha en bestämmelse som säger attstatens pengar inte skall utnyttja statens banker. Jag kan inte förstå logikeni att man inte skuUe kunna ha samma kutym över hela fältet. Jag trorfortfarande att inte tjänar några enorma summor på detta, men detär en praktisk ordning även för kunden-staten. Skyldigheten för myndigheter att i vissa fall anlitaSveriges kreditbank, m. m. HerrHAGBERG i (vpk) kort genmäle: Jag intresserar mig för de motioner som komfram på den socialdemokratiska partikongressen 1972. Jag refererade till attmånga tunga organisationer har skrivit under motioner om ett förstatligande avde privata affärsbankerna. rekommenderade mig att fortsätta attintressera mig för och ta ytterligare del av vad som sägs vid desocialdemokratiska partikongresserna, och det kan jag väl göra. Men de som motionerade måste ha blivit väldigt ledsna,eftersom de inte vann något gehör. Och den rekommendation som haråt mig faUer på att inte heUer jag skulle vinna något gehör, om jag väcktemotioner till den socialdemokratiska partikongressen. Det viktiga är väl frågar sig om inte majoriteten av de svenska arbetarna vUl förstatliga deprivata affärsbankerna. borde arbeta för att den åsikten kommertUl uttryck även här i . Jag vill säga några ord om den tredje reservationen. En aspekt, som inte har berörts i debatten hittUls, är attdet kan vara ganska skönt för statliga chefstjänstemän att slippa välja bankför statens pengar. Låt oss säga att en chefstjänsteman som har vUlalån i enviss bank, särskilt då på en mindre ort, ställs inför valet av bank för statensmedel och då väljer just den bank, där han själv har sina lån. Då kan lätt denmisstanken uppstå att han gör detta av speciella skäl. Det är väldigt tillfredsställandeför en statstjänsteman att den misstanken inte kan uppkomma. Därför är detganska klokt att det finns en bestämmelse som gör att aU misstanke om mannamånär utesluten. Den aspekten har inte kommit fram i debatten här, menjag tycker att den har ett visst värde. 9 protokoll 1974. Skyldigheten för myndigheter att i vissa faU anlitaSveriges kreditbank, m m. Eftersom jag av omständigheterna har kommitatt syssla med den nya , känner jag mig föranlåten att gå in idebatten Och kanske g.öra ett par tillrättalägganden. Först vill jag säga med anledning av till den socialdemokratiska partikongressen att det är alldelesriktigt att det kom motioner om banksociaUsering, flera motioner för övrigt,till kongressen - det skall vi vara helt klara över. Men vi bör också tala omför , om nu den här frågan skall redovisas för , attpartikongressen beslöt avslå dessa motioner. 1 stället nöjde sig kongressen medbeskedet om att man skulle försöka att få att godkänna ett förslag ombUdandet av , alltså ett samgående mellan och postbanken.Och det är det som har skett. Emellertid är det i Glömminge förstaanförande som jag har fäst mig vid. sade ungefär så här: Detkommer att bh svårigheter för att klara olika affärer. Förmodligenfår ta hand om de enklare affärerna och SE-banken sköta de merkomplicerade ärendena. Ja, det är ett sätt att framställa saken som tyder påatt har ytterst liten vetskap om hur det egentligen går till ibankaffärer. Tvärtom är alla banker även jordbrukskassorna väldigtintresserade av att klara stora affärer, om de har resurser till det. Så jagkan försäkra att den utveckling som förutspådde inte kommer attbli verklighet. En annan sak som berörde varinlåningskapitalet. Postbanken går samman med , och den nyaPK-banken skall då ta hand om personkontona, medan postgirorörelsen skall liggakvar i postverket. Men postgirorörelsen skall placera sitt kapital, som växerfram undan för undan, i den nya , och det är detta som som felaktigt och orättvist. Jag vUl säga tiU att om han tror attPK-banken får ta hand om detta postgirokapital utan motprestation, då är hanånyo inne på fel stråt. Det bör inte vara någon hemlighet vare sig för herrBörjesson eller någon annan att den postgirorörelse som bedrivs här i landetär föga lönsam. Och det blir den nya banken som får klara den beträffandepersonkontona. Ännu är det inte klart hur det skall ske. Förhandlingar pågår,men någon uppgörelse har ännu inte träffats. Jag hoppas att en uppgörelse skallvara klar före ; det är helt enkelt nödvändigt att så är fallet. Man har här talat om SE-banken. Enligt den proposition somriksdagen godkände föregående år skall inte bara SE-banken utanalla andra affärsbanker om de själva så önskar kunna ta upp förhandUngar medpostverket om att där få samma tjänster utförda Som skall få enligtpropositionen. Naturligtvis skall dessa affärsbanker då också som motprestationbetala för de tjänster de får utförda, liksom skall betala för detjänster den får utförda. Jag känner inte till att det har upptagits någrasådana förhandlingar ännu, och det kan vara förklarligt; Affärsbankerna väntarmåhända pä att en uppgörelse skall träffas med innan de visar om deär intresserade eller inte. I den reservation som betecknas med nr 3 talar man om denfavör som nuvarande har haft i förhåUande till statliga verk. Menman skall inte tro att den nuvarande bestämmelsen gör att de statliga verkenhar alla sina affärer i den statliga affärsbanken - nej då. Ännu mindre låterde statliga bolagen alla sina affärer gå igenom den statliga affärsbanken.Flera av våra statliga bolag inom industrin har sina affärer ganska spridda ide olika affärsbankerna, mestadels i de större affärsbankerna provinsbankernakommer inte med i den här bUden annat än i begränsad utsträckning. - Jag harvelat säga detta därför att jag tror att det kan vara nödvändigt att rätta tUlresonemanget litet. Beträffande postgirot sade jag att det inte är någonsärskilt lönsam rörelse. Jag vill tillägga att detta bl. a. beror på attaffärsbankerna byggt upp en egen girorörelse, som kallas bankgiro och som i dagär en betydande konkurrent till postgirorörelsen. I vUken utsträckning dettahar lett till att postgirots rörelse är mindre lönsam har jag inga uppgifterom. Men det påstås ibland att det är orsaken till att postgirorörelsen ärmindre lönsam. Jag skullepå samtliga punkter vilja yrka bifall tUl utskottets förslag. När man talar om den favör som av hävd haftskulle jag vilja säga att det inom de större affärsbankerna och speciellt inomSE-banken finns en lika klar tendens att lägga sina egna bankaffärer i deprivata affärsbankerna; man vänder sig där ytterst säUan tUl den statligaaffärsbanken. Ändå har rätt många företag öppnat affärer med den statligaaffärsbanken. De delar på sina bankaffärer. Inte minst under den allra senastetiden har det påvisats en mycket stark konkurrens mellan den statligaaffärsbanken och de privata affärsbankerna. Inte sällan går ett företag frånden ena eller andra privata affärsbanken till den stafliga -eller lämnar denstatliga affärsbanken och går över tUl de privata. Orsakerna tiU detta kan vara flera. Man blir exempelvismissnöjd med den bank där man är kund därför att man inte anser sig tiUräckligtväl behandlad, och då byter man bank. Det är någonting som förekommer ganskaofta och kanske kommer att öka i fortsättningen - vad vet jag om det . Jagville bara nämna att det förhåller sig pä det sättet. Jag yrkar bifall tUl utskottets hemställan. Skyldigheten för myndigheter att i vissa fall anUtaSveriges kreditbank, m. m. HerrBÖRJESSON i Glömminge (c); Den här frågan måste vara ganska betydelsefuUnär LO;s ärade lägger så stor tyngd i debatten som han gör. När jag talade om att riskerna för att postkontoren inteskulle kunna ta hand om de besvärliga bankärendena i början äv verksamhetenunderströk jag att man fick räkna med en viss ovana under denna första tid. När det gäller inlåningskapitalet anförde jag att detborde finnas möjligheter att placera de medel som de statliga myndigheterna haratt förvalta inom andra bankinstitutioner. Det är innebörden av det jag sade,och det kommer nog att framgå av protokollet. Jag skall sedan helt kort beröra inlägg.Utskottets ordförande sade att bestämmelsen i kungörelsen i fråga harkommit tiU för att stötta upp i starten, och enligt min mening har Skyldigheten för myndigheter att i vissa faU anlitaSveriges kredU-bank, m. m. bestämmelseninte införts för att frälsa några statstjänstemäns ömtåliga samveten. Vi fårräkna med att det som utskottets ordförande sålunda underströk är huvudorsakentill att kungörelsen har kommit till. Hert (); Jag måste be i Glömminge atthålla litet reda i tankebanorna. Det var han och motionären som påstod attbestämmelsen kommit till för att stödja . Jag sade att den intespeciellt kommit till för att ge en favör utan därför att man, närKreditbanken inrättades, gjorde det möjligt att flytta över medel även dit frånriksbanken. Det är det verkliga förhållandet. Påståendet att bestämmelsen kommit tUl för att stödjaKreditbanken måste aUtså och motionären stå för själva. Det kaninte jag göra eftersom det inte är fråga om något speciellt stöd i det härfallet. Överiäggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifaU tUl dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 1 av i , och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan iBorlänge begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vUl att kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandetnr 5 punkten 1 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 1 av i Vid omröstning genom uppresnmgförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr i begärde rösträkning verkstäUdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstrdng gav följande resultat; Propositioner gavs på bifall tUl dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 2 av herrar Regnéll och , ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr Regnéll begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition; Den som vUl att kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandetnr 5 punkten 2 röstar ja, den det ejvUl röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 2 av herrar Regnéll och Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då begärderösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gavföljande resultat; Propositioner gavs på bifaU tiU dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 3 av m. fl., och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan iGlömminge begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition; Den som vUl att kammaren bifaUer näringsutskottets hemställan i betänkandetnr 5 punkten 3 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifaUit reservationen nr 3 av m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades tvekan kunna råda angående resultatet, varför votering medomröstningsapparat verkställdes. Denna omröstning gav följande resultat: § 5 Föredrogs näringsutskottets betänkande nr 6 ianledning av propositionen 1974:1 i vad avser vissa anslag för budgetåret1974/75 inom verksamhetsområde jämte motioner. Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Med anledning av min motion nr 1513 harnäringsutskottet hemställt att ger Kungl. Maj:t tiU känna vadutskottet har anfört om den kommunala konsumentpolitiska verksamheten. Jag ärnaturligtvis glad över detta och skall inte utnyttja situationen till att håUanågot långt anförande; det föreligger ju samstämmighet om behovet och värdet avkommunal konsumentverksamhet. En synpunkt som är viktig i sammanhanget vUl jagemellertid gärna understryka. Vi har inrättat ett centralt konsumentverk, och vi harregionala hemkonsulenter. När vi får lokala konsumentorgan kan vi få eneffektiv konsumentpolitik, dvs. en decentraliserad konsumentpolitik där det ärkonsumenterna själva som genom sina behov och önskemål styr den centralaverksamheten och inte tvärtom. Så länge vi inte har de lokala organen somfångar upp konsumenternas verkliga behov blir inte den centrala verksamhetenhelt meningsfull. För att vi skall kunna få en effektiv konsumentpolitik, därkonsumenterna verkligen kommer tUl tals, är det nödvändigt attkonsumentinformationen fungerar på aUa dessa tre nivåer. Det är, som jag serdet, bara genom samspel mellan centrala, regionala och lokala organ som vi kanfå en god konsumentpolitik. Vi har alltså inte de förutsättningar som ärnödvändiga för att åstadkomma detta. Men bygger vi ut den kommunalaverksamheten får vi en god organisatorisk uppbyggnad, och då kan vi komma någonvart med konsumentpolitiken och ge konsumenterna, inte minst de ekonomisktsämst ställda, det stöd som de behöver och önskar. Detta är en uppfattning somockså har redovisat. Jag tycker att detta är så viktigt att jagvill ytterligare understryka det. Jag yrkar bifall till näringsutskottetshemställan i denna del. HerrBLOMKVIST (s): Utskottet har en positiv instäUning till demotioner som har väckts i detta ärende, även till den motion som harframfört. Jeg vill gärna citera några rader ur utskottsbetänkandet; "Skälsom talar för ett kommunalt engagemang i konsumentpolitiken är dels attkommunerna har större möjlighet att komma i kontakt med medborgarna än ettcentralt organ, dels att kommunerna redan nu har uppgifter som liggerkonsumentpolitiken nära. Utskottet anser det viktigt att de centrala ochregionala konsumentorganen på allt sätt stimulerar och stödjer insatser frånkommunernas sida på det konsumentpolitiska området. Urskottet föreslår attriksdagen i ett uttalande till Kungl. Maj:t ansluter sig till dennauppfattning." Låt mig, herr talman, ändå ge en personligrekommendation. har sagt att det är viktigt att vi får till stånden regional konsumentpolitisk verksamhet på grund av det intresse somkommunerna visat för dessa frågor. har det väckts en radmotioner i kommunerna jag tror att det är ett hundratal. I huvudsak har dessamotioner väckts av den fackliga rörelsens representanter i de olikakommunfuUmäktige. Jag vUl, , att vi tiUsammans ute i våra kommunerskall hjälpas åt att väcka intresse för de lokala konsumentpolitiska frågorna.På det sättet kan vi på bästa sätt följa upp det uttalande som utskottet härgjort. Jag har avgivit ett särskilt yttrande tilldetta betänkande. Jag anser Iftsom utskottet att det bör ankomma på regeringenatt avgöra den organisatoriska lösningen av nämnd- och rådgivningsförfarandet iförsäkringsfrågor. Jag har dock i mitt särskilda yttrande understrukit viktenav att en avdelning för försäkringsfrågor inrättas vid allmänna reklamationsnämnden.Jag anser att det finns starka skäl som talar för ett sådant beslut. I likhetmed gruppen inom utredningen anser jag att det ur allmänhetens synpunkt är attföredra om tvister rörande försäkringar kan lösas genom hänvändelse tiU sammainstans som behandlar motsvarande frågor när det gäUer andra branscher och att särbehandlingen av Det är således min förhoppning att regeringen kommer att stödjagruppens förslag och uppdra åt att svara fördenna betydelsefuUa verksamhet.