prot · FX0989 · 1974-12-31 00:00:00 — I flera kommuner är det på det sättet attfamiljeföretagen från sysselsättningssynpunkt är den viktigaste arbetsgivaren,och de här företagen är oftast väldigt starkt förankrade i bygden. De har ingentanke på att förlägga sin verksamhet tUl annan ort. Om företagaren får problemmed att betala förmögenhetsskatten, som erläggs för redan beskattade medel,eller vill överlåta företaget på sina söner eller döttrar och därmed drabbas avden höga arvs- och gåvoskatten, återstår bara att sälja företaget exempelvistill något investmentbolag eller till någon stor koncern. Den som tittar idagstidningarna på handelssidorna kan se att sådant sker. Jag tycker nog att i debatten framfördasynpunkter på att orsakerna till att många företag överlåts eller nedläggs intesäger hela sanningen. Investmentbolagen har ju av naturliga skäl inte sammabindning till kommunen med allt vad det kan innebära för företagens fortsattaverksamhet. Det tragiska i den här situationen är att familjeföretag överlåtstill investmentbolag trots att man ofta har kompetenta söner 7 protokoll 1974. Kapitalbeskattningen av familjeföretag, m. m. Kapitalbeskattningen av familjeföretag, m. m. ellerdöttrar som är villiga att ta över och fortsätta driften. Det finns självfalletundantag, men skulle folk pä nära håll kunna fortsätta driva ettföretag om skatterna var rimliga. Det var väl därför vi med spänt intresse ifrånegenföretagarna såg fram emot Kungl. Maj;ts proposition om ändring iförordningen om statlig förmögenhetsskatt m. m. Detta inte minst som herrSträng vid mötet i lovade ängsliga familjeföretagare en mycket positivlösning på familjeföretagarnas arvs- och förmögenhetsskatteproblem. har finansministern här i kammaren sagt att han tyckeratt propositionens förslag var, som han uttryckte det, ett "djärvtgrepp". Så särskilt "djärvt" var väl inte detta. Jag ärövertygad om att i varje fall inte majoriteten av företagarna anser det. Den här debatten om familjeföretagens problem har intetystnat. Jag vet inte var fick det ifrån. Läser man de tidningarsom står småföretagarnas organisationer nära, skall man finna att debattenpågår för fullt och att företagama i många stycken har blivit besvikna påpropositionen. Förslaget att den nuvarande provisoriska förordningen av1970 helt skaU slopas och att i stäUet inventarietillgångar och varulager fårvärderas vid förmögenhetstaxering till det lägsta värde som de kunnat åsättasvid inkomsttaxeringen är enligt vår uppfattning inte tillräckligt. Man kan ju fråga sig hur det går för den som kommeri åtnjutande av beskattning enligt den provisoriska förordningen. Jo, i stortsett kan sägas att lättnaden enligt finansministerns förslag i skiktet 500 000tUl är Uka stort som den nuvarande om varulagret har ettanskaffningsvärde som minst motsvarar den totala förmögenheten. Men de företag som har ett litet varulager och ett litetinventarium, bl. a. åtskilliga jordbrukare, mängder av serviceföretag,konsultföretag och liknande, kan rent av få en sämre situation. Det kan ocksåinträffa försämringar för den som har förhållandevis stora lager, nämligen omaktievärdena i familjeföretaget inte uppskattas till fulla substansvärdet. Somett genomsnitt kan sägas att industriföretagen kommer i ungefär samma situationsom . I vad gäller propositionens förslag för att underlättagenerationsväxlingen i familjeföretagen skall jag strax be att något fåkommentera den saken. Hur kan nu finansministern säga att han är mycket nöjd medförslaget? Det ger ju endast mindre förbättringar från förmögenhetsskattesynpunktoch löser över huvud taget inte det verkligt stora problemet, nämligengenerationsväxlingen i familjeföretagen. Det är mot den bakgrunden inteunderligt att det i propositionen saknas analyser av förslagets effekter,vilket i också påtalade. Jag noterar med tillfredsställelse att den kritik som jagoch mina medmotionärer riktat mot propositionen delvis har uppfattats positivti skatteutskottet. Vi hemstäUer i motionen 1840 att hos Kungl. Maj:tanhåller om utredning för att klarlägga effekterna av provisoriskaregler, vidare att hos Kungl. Maj;t anhåller om skyndsammaåtgärder för att anpassa familjeföretagens arvs- och förmögenhetsskatt till enlägre nivå. Vad beträffar den första punkten får den anses som heltnaturlig mot bakgrunden av att det i propositionen inte görs någon analys avförslagets effekter, och vi finner det underligt att finansministern inteåskådliggör hur förslaget kommer att utfalla i olika grupper av familjeföretag.Många hade väntat på det. Är det kanske så att man i departementet är litetosäker om förslagets effekter i förhållande till de provisoriska reglerna? Vividhåller att det är nödvändigt med en skyndsam utredning för att klarläggaeffekterna av provisoriska regler, inte minst mot bakgrund avskatteutskottets förslag att överlämna frågan om familjeföretagenskapitalskatteproblem till företagsskatteberedningen. skrivning visar att utskottetinte helt delar finansministerns åsikt i vad gäller förslagets förträfflighet.Om det förslag som finansministern säger sig vara mycket nöjd med skriverutskottet att det instämmer i att "frågan om kapitalbeskattningensutformning med hänsyn till familjeföretagen inte kan anses ha fått sinslutgiltiga lösning genom de i propositionen nu föreslagna reglerna".Utskottets förslag att låta företagsskatteberedningen genom tilläggsdirektivbehandla frågan om kapitalbeskattningens utformning med hänsyn tillfamiljeföretagen understryker bara hur viktigt det är att reella förbättringarkommer tUl stånd på det här området. tvingas även ägaren av ett ganskablygsamt företag att plocka ut för egenräkning för att kunna få behålla normal ersättning för sin arbetsinsats. Dethade självfallet varit bättre om de pengarna hade fått arbeta inom företaget.Roten tiU detta onda är självfallet de höga marginalskatteeffekterna avinkomst- och förmögenhetsbeskattningen. Jag finner det som egenföretagare heltorimligt att företagarna först skall skatta för den lön och/eller utdelning somde tar ut ur företagen och sedan betala förmögenlietsskatt på återstoden. Jag vUl påpeka, fru talman, att det i propositionen intehar föreslagits någon förändring i för famUjeföretagen gynnsam riktning avförmögen-hetsskatte- och arvsskattetabéllerna. utgör skatten på enarvslott av mellan förälder och barn något ,och det tycker vi är för mycket. Familjeföretagen behövs i ett riktdifferentierat näringsliv. Det har påpekats från olika håll, och jag tror attalla är ense härom. Dessa företag besitter inte sällan en mycket storinnovationskraft, och de spelar också, vUket jag sagt, frånsysselsättningssynpunkt en utomordentligt stor roll. Därför innebär alltförhöga kapitalskatter för företagen att de inte kan utvecklas i gynnsam riktningoch leva vidare till gagn för både näringslivet och sysselsättningen totalt ivårt land. Mot bakgrund av detta vill jag understryka det väsentligai att vi får en snabb lösning på familjeföretagens kapitalskatteproblem. Det ärden önskan som hundratusentals företagare i det här landet hyser. Vianser att det inte kan vara riktigt att låta dessa företag arbeta med en, somvi brukar säga, extra skattesnara om halsen. Fru tredje vice talmannentillkännagav att anslag utfärdats om sammanträdets fortsättande . Kapitalbeskattningen av familjeföretag, nu m. Kapitalbeskattningen av familjeföretag, m. m. HerrBOHMAN (m); Bara några korta sammanfattande synpunkter påfrågan om kungahusets beskattning. Är har ett antal riksdagsledamöter,representanter för vårt lands repubUkaner, motionerat i om att despeciella skattereglerna för kungahuset skall avskaffas. De har tydligen käntett starkt behov av att genom sådana nålsting mot kungahuset markera sinrepublikanska övertygelse. Men har med klar majoritet regelbundetavvisat dessa förslag. Frågan har som bekant också varit föremål för inte bara enutan flera utredningar. Senast var det kapitalskatteberedningen somkonstaterade att kungens skattefråga helt saknar statsfinansiell betydelse menatt den däremot har ett klart samband med statschefens ställning istatsrättsligt hänseende - med att han är statschef och samlande symbol förhela riket. Beredningen fann inga som helst skäl för att ändra gällande regler.Det gjorde inte heller remissinstanserna med några enstaka undantag. Det är mot denna bakgrund som man skall bedöma deuttalanden som finansministern gjorde - finansministern ärinte här i kammaren nu om att detta lagförslag har "beställts" avriksdagen. Det är sannolikt att majoritet kommer att ta förslaget,och därför kunde kanske en fortsatt debatt om detta anses som rätt meningslös.Men rätt skall väl ändå vara rätt, och jag vill liksom om att när avvisade motionerna och hänvisade tillden prövning av kapitalskatteberedningens förslag som skulle äga rum utgickriksdagen ifrån att den prövningen skulle vara förutsättningslös. Man visste dåvad kapitalskatteberedningen hade föreslagit och vad remissinstanserna hadeuttalat. Mot den bakgrunden är det nästan löjeväckande att tala om att det dåförelåg en "beställning" från sida. Det är enefterrationalisering att nu göra gällande att så var fallet. Det är väl tvärtomså att regeringen nu har beställt ett uttalande från skatteutskottet. Genom att detta förslag nu ligger på bordkommer republikanerna att få sitt. Det kan de kanske behöva sedan det harslagits fast att fortfarande skall vara en monarki. Särbestämmelserna ifråga om skatt för kungahuset skall alltså tas bort. Jag tycker att det är ettklåfingrigt förslag och ur praktiska synvinklar, som åberopade,ett besynnerligt förslag. Statschefen skall nu upprätta självdeklaration . Han skall kanskekorrespondera per telefon eller per brev med någon taxeringsnämndsordförandeangående avdrag för den ena eller andra utgiften eller det ena eller andrabeloppets rimlighet. Här finns uppenbarligen plats för skattebryderi ellerskattekineseri - hur man nu vill uttrycka sig. Det blir många besvärligagränsfrågor som skall lösas. Den tidigare konungen var som bekant en mycketgenerös och välvillig donator. Och kungen ställer fortfarande sin personliga egendom till förfogande för åtskilliga av de uppgifter som faller inom ramenför hans roll som statschef. Hur de frågorna skall lösas av en taxeringsnämndeller en taxeringsnämndsordförande lämnar jag därhän, men på något sätt gerdet ett rätt löjeväckande intryck att man skall behöva syssla med sådant. kungen, förmodarjag, in i taxeringskalendern också. En av mina vänner var i och fick där påen stor tidning studera den klippsamling man hade om . Det var en mycketliten klippsamling då det gällde politik. "Stora saker" i detförflutna hade föranlett "mycket små" klipp. Det mest omfattandeklippet var aUdeles nytt och gäUde just det förhållandet att man i nuskall beskatta kungahuset. Det var en sensation för japanerna. Och det ärnaturUgtvis många andra som ställer sig främmande till detta"småknäpperi". konung skall dessutom vid inresa till det rikeför vilket han är statschef kunna i varje fall i teorin - stoppas och anmodasatt tala om hur många limpor cigarretter han köpt och bär med sig. Detta skallalltså gälla en straffrättsligt immun statschef! Jämlikheten har fått sitt mendäremot uppenbariigen inte logiken. Kungen skall vara straffrättsligt immun,men han skaU deklarera på heder och samvete hur många ören han har lagt ned fördet ena eller det andra ändamålet. i har påvisat att det tidigare ikammaren har funnits en majoritet mot sådana påfund. Den majoriteten är nu avnågon anledning bortblåst när vi mot utredningar och remissinstanser harfått detta förslag på bord. Några sakliga skäl har finansministerninte anfört för sitt förslag. Man kan naturligtvis göra gällande det skall jag gärnaerkänna att frågan inte är så stor, vare sig ur principiell eller ur sakligsynvinkel. Jag' tycker själv att den är ett uttryck för en socialdemokratiskregerings klåfingrighet. Men det är dessutom fråga om en taktlöshet riktad motkungahuset, efter det att den konung avlidit mot vilken manaldrig skulle ha vågat sig på ett sådant här tilltag. Det är intressant, fru talman, att som ännu ettav vårt kungahus kvarstående privUegier avskaffas konstatera de former i vilkaregeringschefen utövar sitt ämbete. Med mottagningar på f. d. kungliga slott,som ställts till regeringens förfogande för andra ändamål. Med i TV. Med överlämnande av svensk nationalegendom till främmandestat. Låt mig därför, fru talman, påminna om att det är kungensom är rikets statschef enligt den grundlag som riksdagenslutgiltigt fastställde . Vissa särskilda reglermåste gälla för en statschef gäller i alla länder. Somliga reglerinskränker statschefens rörelsefrihet. Han har ingen rösträtt, han kan intevälja yrke, han kan inte göra vad han vill. Den roll som han utövar har han intesökt. Att vara konung, att vara statschef, att vara symbol för ett helt landöver partierna, är något alldeles speciellt. Det gäller hos oss och det gäUer ialla andra länder. Jag yrkar bifall tUl reservationen av iBorås och . Kapitalbeskattningen av familjeföretag, m. m. HerrWÄRNBERG (s): menade att finansministern ochskatteutskottet har gjort sig skyldiga tiU löjeväckande handlingar. Jag undrarvilket betyg man skall sätta på uppträdande, när han talar Kapitalbeskattningen av familjeföretag, m. m. om attstatschefen skaU börja hålla konferenser på telefon med taxeringsmyndigheter,att kungen måste upprätta en självdeklaration, att det kan tänkas att kungenmåste förtulla sina varor osv. Är det inte löjeväckande att anföra sådapt sommotivering för att behålla ett privilegium för en person i vårt land, vilkenliksom alla andra människor har att sköta ett arbete? Att han är statschef,alltså rikets chef, förändrar ingenting i sak. I en demokrati, i ettlikställighetens samhälle, skall alla människor skatta för sina inkomster. Detär en praktisk angelägenhet att inte apanaget beskattas det är ju fråga omett omkostnadsanslag. Men här gäller det avkastningar av än den ena, än denandra privata förmögenheten något som andra människor tvingas att skatta för.Skall då inte statschefen också kunna göra det? Det är alltså inte att dra något löjets skimmer översituationen, om man vUl upphöja statschefen tiU att vara en människa som allavi andra, en medborgare i den här staten. Jag tycker däremot att dragit ett löjets skimmer över sina argument när han talar om attfinansministern är löjlig, därför att det kan förutsättas att Konungen måste hakonferenser med skattemyndigheter o. d. Han har en god utbildning, och jag troratt om han tUl äventyrs personligen skulle tala med någonskattemyndighet, så skulle han klara det. Det får ju alla andra medborgare ilandet göra. Men jag är helt övertygad om att han har tillräckligt medmedhjälpare, så att han över huvud taget aldrig kommer att ha några sådanasamtal, och han kommer nog aldrig att visa upp en cigarrettlimpa i tullen. Sedan säger att det troligen är så, att Kungl.Maj;t har beställt ett yttrande från skatteutskottet. Jag hoppas att jag hördefel! känner tydligen inte till hur vårt skatteutskott arbetar. Jagskall inte begära en ursäkt, men nog var det en oförskämdhet. Jag vill bara tala om, att om det här är en direktbeställning eller inte har jag inte tagit ställning till. Men jag har tagitställning till det förhållandet att utskottet år har uttalat sinprincipiella sympati för förslag av samma typ som det som föreligger.Utskottet har uppskjutit sitt ståndpunktstagande år i avvaktan på attolika utredningar skulle komma med sina förslag det var t. ex. författningsutredningenoch senast kapitalskatteberedningen men man har gång på gång sagt att ha det på det här sättet. Detta om kungafrågan! Låt mig sedan bemöta litet grand. Han menaratt de skäl som jag räknade upp - och som jag sade nog var flera än de somfanns i motion är felaktiga. Ja, är de det, ?Har man kunnat bevisa att någon säljer sitt företag därför att kapitalskatternaär för höga i landet? Utan tvivel kan man göra det i ett och annat fall, men deskäl som jag räknade upp kan man förmodligen peka på i många, mänga flera fall.Vi har en så pass gynnsam företagsbeskattning på inkomstskattesidan att man kanlagra upp vinster undan för undan i ett företag. När man sedan skall plockafram de där vinsterna till beskattning är det ganska naturligt att man säljerbåde vinsterna och skatteskulden för att försöka ta ut så mycket som möjligtutan att betala några skatter. Det är ett skäl, men jag vill inte påstå att alla skälär sådana. Det kan faktiskt finnas fall där kapitalskatterna är för tunga, såatt man gör en försäljning för den sakens skull. Men just det har utskottetsagt att man nu skall be företagsskatteberedningen att titta på för att se omden kan hitta någon lösning. Så illa är det nog ändå inte ställt som herrHovhammar vill påstå. Dessutom ville nästan göra gällande att detgamla provisoriet i stort var bättre än det nya system för värderingen som nuskall tillämpas. Hur kan man säga det, när man förut bara har skälltpå det gamla systemet och sagt att det inte går att tillämpa, eftersom det ärför krångligt? Det har varit krångligt, och det har vi tagit fasta på och nuföreslagit ett mycket enkelt system, som t. o. m. ger opåkallade lättnader ävennär en del kapital plockas ut ur ett företag av sådana som inte är verksamma idet. invänder nu: Det händer kanske ändå att mantvingas plocka ut . Är det inte bättre om depengarna får arbeta kvar i företaget än att man skall betala huvudparten av demi skatt? Jo, visst är det det - för företaget. Det är inget tvivel om att detför företaget hade varit bättre om man inte hade betalt ett öre i skatt, och omman hade fått en massa pengar dessutom så är det klart att det hade varit ännubättre. Ju mera pengar företaget kan få, desto bättre är det. Men det här är enavvägningsfråga. Vem i samhället skall betala kostnaderna? Vi ger rätt storalättnader åt de familjeföretagare som har det besvärligt . De kommer alltsåatt betala en mindre förmögenhetsskatt än de som har sina pengar placerade ikontanter, aktier eller någonting dylikt. Någonstans måste avvägningen göras,någonstans måste en gräns gå, där man inte kan ge företagare stora lättnader,som andra grupper i samhället får betala. Detta är en avvägningsfråga. Denskall nu utredas av företagsskatteberedningen, och jag hoppas att denna skalllägga fram ett förslag som kan vara acceptabelt även för . () kort genmäle: Av ordval förstår jag att hankänt sig hårt drabbad av mitt inlägg. Man kan naturligtvis diskutera om man skall ha ärftligkungamakt eller inte och det har vi ju gjort här i under rätt långtid därför att det har väldigt litet med jämlikhetsbegrepp att göra. Men vihar inte desto mindre i tagit ställning för att ha ärftlig monarkikvar i vårt land. Vi har funnit att det är bättre än att ha en president. Vi harfunnit att starka skäl talar för att bibehålla de band med det förflutna sommonarkin innebär att monarken bättre än en president kan fungera som symbolför hela det svenska folket. Vi har också gjort det avsteget från jämlikhetsprincipenatt vi har gjort monarken straffrättsligt immun. Det är ett mycket långt avstegfrån jämlikhetsprincipen. Mot den bakgrunden menar jag att det är ett utslag avklåfingrighet att nu göra kungahuset skattepliktigt. Det finns inga sakligamotiv för detta; det kan finnas andra motiv. Dessutom är gränsen mellan vad som är kungens personligaegendom och den egendom som används när han utövar sina offentliga funktionermycket besvärlig att dra. Kapitalbeskattningen av familjeföretag, m. m. Kapitalbeskattningen av familjeföretag, m. m. I sitt första inlägg förklarade att vadutskottsmajoriteten är ute efter är att avskaffa ekonomiska privilegier. Ja,visst kan det låta bra, om man nu bortser från den speciella ställning som enstatschef intar. Syftet var inte att försämra för Konungen, sade ,hans ekonomi skall bibehållas oförändrad. Men om hans ekonomi blir oförändrad iförhållande till vad den är , då har man inte skapat ökad jämlikhet elleravskaffat några privilegier. Då är ju situationen precis densamma som förut. Vad kan man då ha vunnit? Möjligen taktiska fördelar, meninte några praktiska fördelar. Man har tvärtom skapat praktiska svårigheter bl.a. då det gäller att lösa de gränsdragningsproblem som jag här har påpekat. Slutligen är det väl alldeles klart att det iskatteutskottet har funnits både monarkister och republikaner,att det funnits de som har ansett att medlemmama av kungahuset skall beskattassom alla andra människor och att det funnits de som har ansett att någon sådanbeskattning inte skall komma i fråga. Men utskottet har uppskjutitställningstagandet i den här frågan tiU dess att utredningar klarlagtproblemen. Alla utredningar som slutförts har sagt att vi inte skall göra någonförändring. Den alldeles övervägande delen av de remissinstanser som uttalatsig över utredningama har också sagt att vi inte bör göra någon ändring. Manfrågar sig; Vad var då motivet för detta förslag annat än att tillfredsställaett antal sårade republikaner? () kort genmäle: Jag vill helt kort svara . Vi hari vår motion sagt att vi anser det nödvändigt med en skyndsam utredning för attkartlägga effekterna av provisoriska regler. Det har vi sagt inteminst därför att skatteutskottets förslag nu kommer att överlämnas tillföretagsskatteberedningen. Jag vill gärna bekräfta detta. När ett företag inte kan fortsätta inom en familj, kan detsjälvfallet finns olika anledningar härtill. Det kan ibland vara som herrWärnberg säger, att det inte finns några lämpliga arvtagare. Jag har denuppfattningen att om det inte finns sådana, skall man söka folk utifrån ochpröva andra vägar. Men är det faktiskt inte möjligt för enfamiljeföretagare att överlämna företaget till sina barn på grund av de högakapitalskatterna. Jag nämnde ett exempel på blir det 400 000kronor i skatt. Jag tycker att som före detta företagare måsteförstå att det är ett alltför högt belopp som det här handlar om. TUl sist kan jag bara slå fast att det nya skatteförslagetinte löser familjeföretagens generationsväxUngsproblem. Jag kan försäkra herrWärnberg att jag får åtskilliga samtal från företagare som harvarit framgångsrika och som vill lämna över sina företag till barnen meninte kan det. De frågar: Vad skall vi göra? De hade hoppats att propositionenskulle lösa dessa problem åtminstone i någon utsträckning. På den punkten harde blivit besvikna. HerrMAGNUSSON i (m) kort genmäle: säger att skatteutskottettidigare skulle ha uttalatsig för ett förslag precis sådant som det nu föreliggande. Men vi har i degemensamma yttranden som förekommit aldrig uttalat oss för någonting sådant vihar bara avstyrkt motionerna. Det är vad skatteutskottet har gjort, och dä ärherr historieskrivning helt felaktig. Jag förstår att när man inte kan ange det verkliga motivetför förslaget måste man tillgripa sädana här metoder i debatten. Det tycker jagär felaktigt. Motivet är ju - som jag sade i mitt tidigare inlägg - helt enkeltatt man vUl göra en eftergift åt de vänsterradikala krafterna i samhäUet. Ochom det är så att riksdag i ännu större utsträckning kommer attsluta upp kring förslaget, så tycker jag det är beklämmande, för då svararSveriges riksdag inte mot stämningarna ute i landet. De är då mycket merrojalistiska än vad är. Kapitalbeskattningen av familjeföretag, m. m. () kort genmäle: Motivet är ganska klart motivet är attavskaffa ekonomiska privilegier för monarken och för kungahuset. Det står iutskottsbetänkandet, och det har sagts i kammaren, bl. a. av mig själv fleragånger. Motivet är att avskaffa de ekonomiska privilegierna som icke ärförenliga, tycker vi, ens med statschefen i en demokrati. i säger att utskottet aldrig tidigarehar uttalat sig i detta avseende. Ja, utskottet har inte uttalat sig i någonkläm, men utskottet har på flera ställen uttalat sin principiella inställningoch ansett att det är felaktigt att kungahuset skall vara fritaget från allbeskattning. Utskottet har alltså principiellt tagit stäUning, även om detavstyrkt alla motioner.