prot · FX0988 · 1974-12-31 00:00:00 — Mellan och mig råder inga delade meningar omden allmänna bedömningen av aktiviteterna och strävandena att nå ut iglesbygderna. Han menar att det har varit en bra metod att knyta an till dengeografiska fördelningen. Det är möjligt att det har varit en bra metod, menutveckUngen har gått vidare. Vi har fått större kommunenheter detkonstaterade också - men vi har dessutom fått en ganska tung ochbesvärlig administrativ apparat att ta hänsyn till. Därför har vi som tillhörutskottsmajoriteten anslutit oss till de tankegångar som framkommer ipropositionen. Jag tänkernu något kommentera reservationen 5. I överensstämmelse med den allmänna inriktningen ikulturpropositionen föreslår utbildningsministern en annan beräkningsgrund förbidraget till organisationskostnaderna inom studieförbunden. Vi har anslutitoss till det förslaget. Studieförbunden har länge haft ett önskemål att få enbättre grund för bidragen till denna del av verksamheten. För det kan mångaskäl anföras, men jag skall bara anföra ett, nämligen följande. Man har eftersträvat att få en jämnare fördelning mellande olika aktiviteterna. Vi ansluter oss till tanken att anslaget skall beräknaspå det genomsnittliga antalet studietimmar som har noterats under de tresenaste åren. Vi menar att det därmed blir, om jag får använda ett ofta citeratuttryck, "en mindre ryckighet" i bidragsbeloppen. Den geografiskafördelning som har utgjort grundelementet i bidragsgivningen har juinte samma aktualitet . Motionärerna talar om behovet av insatser iglesbygdsområdet. Vi anser att det behovet inte blir sämre tillgodosett, medden här föreslagna ändringen av bidragsformerna. Dessutom är det ju så efterkommunreformens genomförande att tätort och glesbygd kompletterar varandra ide allra flesta kommuner. Dessutom menar vi att man kan åstadkomma ett ännubättre resultat pä grund av att anslaget har ökats med 4 miUoner kronor. Det ärett betydande påslag, eftersom anslaget tidigare var drygt Den StatUga kulturpolitiken, m. m. Den statliga kulturpolitiken, m. m. Att hälften av denna anslagshöjning är avsedd förstudieförbundens pedagogiska verksamhet förstärker helhetsintrycket avsatsningar på aktivitet och kvalitet i dessa sammanhang. Utskottet kan därförinte instämma i de synpunkter som har framförts i reservationen, utan vi yrkaravslag på den. När den uppmärksamme läsaren av reservationerna studerarreservationerna I och 2 konstaterar han att det föreligger en ganska ordentligmotsättning mellan dem. Moderata samlingspartiet vill sänka bidragen, medanvänsterpartiet kommunisterna vill höja bidragen. Vi inom utskottsmajoritetenmenar att utbildningsministerns förslag om en höjning av timbidraget med 2kronor är ganska väl avvägt, och vi har anslutit oss till det. åberopar utskottets motivering, och pekar påatt det blir en allmän översyn av frågorna om bidrag tillstudiecirklar. Därför borde det vara onödigt att nu göra någon höjning. Motivetför detta har ju en annan grund och sammanfaller med det förslag som moderatasamlingspartiet har lagt fram, nämligen att man vill peka ut en viss grupp avstudiecirklar och ge dem ökat stöd. Det menar vi kan ingå i den allmännaöversynen när man börjar titta på de förslag som kommer från FÖVUX om att sökaupp de svåra grupperna, de som jobbar i serviceyrken och skiftarbete. Jag yrkar alltså avslag på reservationerna 1 och 2. Jagyrkar också avslag på reservationen 4, som vi anser vara en följdreservationtill förslaget om sänkning av timbidraget. Några ord om reservationen 3. Vi skulle kunna föra enganska lång debatt om vad vi känner och tycker inför folkbildningsbegreppet,studiecirkelbegreppet och fritidsgruppsbegreppet. Jag skall inte gå närmare inpå det , därför att det finns anledning att återkomma. Principerna för vadsom kan betecknas som studiecirkel och vad som är att hänföra till exempelvisfritidsgruppsverksamhet är ständigt föremål för prövning och diskussion. Ochgränserna skuUe bli ännu suddigare om man anslöt sig till reservationenstankegångar att helt häva den begränsning som ligger i att bara hälften avdeltagarna i en studiecirkel i musik får vara under . I motionerna 305 och 165 5 har moderata samlingspartietförnyat den här diskussionen med hänvisning till kulturpropositionen och menar attåldersgränsen för deltagare i musikstudiecirklar bör tas bort. De bestämmelsersom gäller för musikstudiecirklarna anser vi övriga i utskottet inte varaså dåliga - hälften av deltagarna får ju vara . Hur mycket detskulle kosta att ta bort spärren ar svårt att beräkna. Både ochfru har ju talat om att vi har ett väldigt stort antal studiecirklar, ochman kan alltså förutsätta att det skulle bli en stor kostnadsökning om spärrenhelt togs bort. Men det är inte enbart kostnadsfrågan som är intressant;viktigare är kanske principen var gränsen skall dras mellan vad som ärstudiecirkel i folkbildningens tolkning och vad som är fritidsgrupp. Med den motivering som utskottet har anfört om barnstugeutredningensprövning av frågan om bidrag till fritidsgrupper yrkar jag avslag påreservationen 3. Med det anförda ber jag aUtså att få yrkaavslag på reservationerna 1-6 i betänkande nr 27 och iövrigt bifall till vad utskottet hemställt. () kort genmäle; Jag fäste mig vid att användesamma argumentering för yrkandet om avslag på vår framställning som anförs iutskottsbetänkandet, och det finns väl inga andra skäl. Jag tyckeratt de är itunnaste laget. Att bara hänvisa till kommunsammanläggningarna är intetiUräckligt. Jag har svårt att förstå varför just dessa skulle vara skäl föratt ändra ett system som vi vet fungerar tillfredsställande och gå över tillnågonting som vi inte har en aning om vad det innebär. strävar manfrån olika håll efter en vidgning av möjligheterna till ökade kulturaktiviteterinte minst i glesbygden där, som jag sade i mitt huvudanförande, utbudet avförklarliga skäl är mer begränsat än på andra håll. Jag finner inga godtagbaraskäl att ändra på det system som fungerar. Från och frånandra håll har heller inga sådana krav ställts. Den statliga kulturpoUtiken, m. m. FruSUNDBERG (m) kort genmäle; Jag vill gärna hålla med om attdet föreligger svårigheter att dra gränsen mellan en fritidsgrupp ochfackbUd-ningsverksamhet. Jag försökte också betona det i mitt anförande. Men omman accepterar att den gränsen är svår att dra när det gäller vuxna ochtillåter flamsk vävnad, porslinsmålning och studier i engelska är det ologisktatt man, när det gäller dem som är och en så klart definieradkulturverksamhet som deltagandet i musikcirkel, vill använda just svårighetenatt dra denna gräns som ett hinder för att gå med på en utökad verksamhet. Den administrativa belastningen bl. a. för ABF, som svararför en mycket stor del av den här musikutbildningen i våra kommuner, äralldeles enorm, t. ex. dä man bland tre eller fyra hundra deltagare i denmusikverksamhet som ABF bedriver bl. a. i min hemkommun skall avgöra vilka somär under och vilka som är och om möjligt dela upp klasserna så atttrettonåringar sätts tillsammans med fiorton-åringar, för att man på det sättetbättre skall klara statsbidragsfrågorna. I praktiken blir det här ettfullständigt orimligt förfarande, . Jag vill säga några ord även om avslagsyrkandepå vårt förslag att begränsa höjningen till . Jag vill först erinra omatt vi i fråga om höjningen av anslaget till den centrala verksamheten,bortsett från inriktningen, inte har någon avvikande uppfattning om stödetsstorlek. Skillnaden mellan och mig är att vi har velat utökaverksamheten och nå fler människor, medan det angelägna för tycksvara att denna krona kommer studiecirkelledaren tillgodo. Det kan inte vara detmest väsentliga, särskilt som en stor del av denna verksamhet kommer att liggautanför det kulturpolitiska området. Låt mig bara nämna att statsverkspropositionenför /71 upptog ett anslag till studiecirkelverksamheten på 98miljoner Den statliga kulturpoUtiken, m. m. Iverkligheten blev utgiften . har vi ett anslag på 205miljoner kronor /74. Vi vet ännu inte hur stor den verkliga utgiftenblir. Detta är ett förslagsanslag och måste så vara. i (fp) kort genmäle: sade i sin kommentar tillreservationen 5 att vi nu rör oss med andra beräkningsgrunder. Tyvärr spredherr inget ljus över den oklarhet som kan råda om vad propositionen ochutskottsmajoriteten egentligen avser när man säger att arten och omfattningenav de olika studieförbundens arbete kan medföra olika kostnader per studietimmeoch att detta bör beaktas. säger också att den stora satsningen påpedagogisk upprustning m. m. är en garanti för den kvalitetsförbättring maneftersträvar. Det är naturiigtvis mycket bra. Det gäller bara att se till attdet inte kolliderar med andra goda avsikter, och det är där jag menar attpropositionen gör den logiska kullerbyttan att man mycket ofta talar om attdecentralisera utbudet men avskaffar en ersättningsregel som har motverkatcentralisering. Det är därför jag tycker att det är så angeläget att kammarenbiträder reservationen 5. (vpk) kort genmäle; Är 1970 beslutades att skulle utgåi statsbidrag , och 1974 sker en uppräkning med 2 kronoreller . Om man jämför den ökningen med den aUmännakostnadsutvecklingen är ökningen alldeles för liten. Jag tycker, ,att även om det beräknas att SVUX och FÖVUX under innevarande år kommer attlämna förslag beträffande bestämmelser om statsbidrag tillstudiecirkelverksamhet, finns det ingen anledning till handlingsförlamning idenna fråga. Nog har vi råd med ett påslag på studiecirkelledararvodet. Det för kanske för långt att här gå in pånationalekonomiska diskussioner, men kommunisterna har mångagånger tidigare pekat på var resurser kan tas, t. ex. från bolagsvinsterna,från aktiekapital och genom nedskärning av militärutgifterna. () kort genmäle: Jag skall först rätta till mitt tidigareinlägg, om fattade det så att jag skulle ha talat om att 1 kronaskulle gå som ökat bidrag till handledare. Det var som talade om det,och hon upprepade det . Vi har ingen annan aktivitetsmätning. Det är detsom är det besvärliga i sammanhanget. Jag sade, , att utöver detta med störrekommuner har det blivit ganska besväriigt administrativt att fördela pengarnaenligt det tidigare systemet. Jag är övertygad om att vi kommer att bättrekunna tillgodose kraven på aktivitet även i glesbygder med de föreslagnaändringarna i bidragsgivningen. Självfallet kommer man att väga inäven geografiska hänsyn vid bidragsberäkningen. Om en kommun har mycket storglesbygd, är det klart att den har mycket större kostnader i dessa sammanhang.Man kommer alldeles säkert att hitta en bra form för den nyabidragsberäkningen. Att jag kan vara så bestämd på den punkten beror på attutbildningsministern i kulturpropositionen redovisar att han haftöverläggningar med. studieförbunden i frågan. Jag tycker att även vi andraborde lyssna på studieförbunden mer. Då skulle vi inte tycka att dettaförfarande är så orimligt som sade. Den beskrivning hon gav varbåde orimlig och oriktig. Det är skäl att vara vaksam så att det inte inträffarnågonting allvarligt. Det bevisar vad jag säger, att det är svårt att börja geefter med gränsdragningen. Jag skulle vilja fråga : Vad kommer detatt likna om alla i en musikstudiegrupp är ? Det kommer inte attvara en studiecirkel i vanlig bemärkelse utan det får i högsta grad betecknassom en fritidsgrupp. Sedan tycker jag att inte bör vara så ömsintnär det gäller att öronmärka pengar, eftersom man hos ju har tagit1,5 miljoner av de till pedagogiskt utvecklingsarbete ochdirekt utpekat att de skall gå till kulturområdet. () kort genmäle: Jag kan inte se att det är på minsta sätt orimligtom vi nu har en statsbidragsbestämmelse som säger att högst hälften av elevernafår vara under - att man försöker dela upp eleverna så att man uppfyllerde krav som ställs för att få statsbidrag. Att detta är ett otympligtadministrativt förfarande, om man har att göra med 13-, 14-och 15-åringar, dettror jag och jag kan vara överens om. Beträffande fritidsgrupper försökte jag i min förra replikklargöra att jag inte kan se någon större skUlnad mellan s. k. fritidsgrupperför vuxna personer och fritidsgrupper för tonåringar. Gränsdragningen är precislika svår på det ena området som på det andra. TUlåter vi en verksamhet som gårutöver gränsen i det ena fallet, bör vi göra det också i det andra fallet. Vad beträffar en musikcirkel med ungdomar där mer änhälften är tror jag, herr talman, att man kan tyda som en diskriminering av de förnämliga cirkelledare som finns. Del ärtrots allt, såvitt jag kan bedöma, i varie fall inte någon större svårighet fördem om inte hälftenbegreppet hälls. () kort genmäle: Ja, , jag kan se skillnadenmellan det vi kallar för studiecirkel och det vi kallar för fritidsgrupp.Skillnaden ligger i kvalitet. Jag ställer ett mycket högt kvalitetskrav påstudiecirkelverksamheten, och vi bör enligt min mening vara mycket vaksamma ifråga om gränsdragningen mellan vad som är att betrakta som studiecirkelrespektive fritid.sgmpp. Vi bör här avvakta barnstugeutredningens synpunkter.Såvitt jag förstår kommer man i detta avsnitt att till speciell prövning ta uppsituationen för barn och ungdomar i de nedre tonåren. Sedan förstod jag inte riktigt det där med handledarna,men det må vara mig förlåtet. I den här något ostrukturerade debattenåtervänder jag nu till de avsnitt som rör kulturutskottets del avkulturpropositionen. Den statliga kulturpolitiken, m. m. Nr 88 I propositionen finns bland mycketannat ett avsnitt om radio och Onsdaeen den television. Departementschefen tUlkännager där att han avser atttUlkalla 22 mai1974 " parlamentarisk utredning föratt analysera frågorna om rundradioverk- Den statliga kultur politiken, m. m. samhetensorganisation och finansiering och om formerna för kontakt medpubliken. Det är ett bra men alltför senkommet beslut som regeringennu har fattat. motionerade och jag om just en sådanutredning, men det kravet avslogs av den socialdemokratiska majoriteten. Detvar faktiskt skada att den utredning som skaU tiUsättas inte kom tUl . Då hade den haft bättre tid att arbeta med de komplicerade ochlångsiktiga frågor som måste lösas . Då hade vi i dagockså haft bättre underlag att bedöma de frågor om personellaoch ekonomiska resurser som orsakar så stor uppståndelse. Vad är det då striden just nu gäller? Ja, det är faktisktinte så lätt att svara på. Formellt rör det sig om det budgetära utrymmet förSveriges Radio under det kommande arbetsåret. Radioledningen har meddelat attutan den extra medelstilldelning man begärt och fått nej till tvingasSveriges Radio till drastiska personalinskränkningar och nedskärningar iprogramutbudet. Förklaringen kan ju inte rimligen vara enbart brister iSveriges Radios interna planering. Visserligen kan det verka säreget att man ijanuari, sedan statsverkspropositionen publicerats, hävdade att 20 miljonerkronor fattades för att sedan när anvisat extra- förklara att trots detta ytterligare 16 mUjoner behövs. Men bakgrunden ärfaktiskt så pass enkel som att de oväntat stora lönestegringarna drabbar ettpersonalintensivt företag som särskilt hårt. Nej, snarare ter sig denna konflikt mellan och ledning å ena sidan och UtbUdningsdepartementet å den andra somett tecken på bristande kontakter mellan och kanslihuset. Enligtmånga uppgifter känner sig radiostyrelsen närmast maktlös i denna situation.Man upplever departementschefens ställningstagande i anslagsfrågan som uttryckför en direkt kommandoväg från kanslihuset gentemot . Manifrågasätter på sina håll rent av om inte detta är en markering frånregeringens sida av den förtroendekris som påstås existera i förhållande tillSveriges Radio. I längden är det orimligt att sådana oklarheter består. Omman i kanslihuset är missnöjd med radiostyrelsens och radioledningens skötselav bör detta markeras i andra former än genom ekonomiskasanktioner. Om det är skilda bedömningar av det sakliga kostnadsunderlaget somföreligger, bör det kunna ut i en förtroendefull dialog meUan departementetsoch folk. Det är för övrigt underligt och oroande att motsvarandeklyftor i bedömningen av det sakliga underlaget föreligger mellan departementetoch Operan. Denrestriktivitet som präglat regeringens handläggning av Radioskrav innebär uppenbara risker för både de fast anställdas och Det är otUlfredsstäUande. "'* inte mycket om man med ena handenger ett nytt bidrag till de fria kulturarbetarna,när man med den andra gör dem arbetslösa vid en viktig och för vissakulturarbetarkategorier unik arbetsplats som . Men ännu mer oroande är att departementets prutningarleder till ett mindre omfattande och säkert även kvalitativt sämre programutbudför radiolyssnarna och TV-tittama. Om man nu från departementets sida vill slå radioledningenpå fingrarna är risken stor att det blir publiken som träffas. Och det var väländå inte merungen! Den statliga kulturpolitiken, m. m. HerrSUNDMAN (c); Det här är på sitt sätt en märkesdag. Det är- i varje fall vad jag vet första gången har en mera principiell,övergripande kulturdebatt. Med dagens beslut kommer att fastställa att"kulturell jämlikhet är lika angelägen som ekonomisk och socialjämlikhet" och att "kulturpolitiken är ett medel att skapa en välfärdsom utgår från ett vidare begrepp än tidigare och som syftar tiU att vidgamänniskornas handlingsfrihet och utvecklingsmöjligheter". Det är verkligenett betydelsefullt steg. i har jag av lättförklarligaskäl ägnat de kulturpolitiska frågeställningama ett särskUt intresse. Det varmin avsikt att göra ett ganska omfattande principiellt inlägg . Jag saknarinte synpunkter. Därför antecknade jag mig som talare i kammarkanslietredan i torsdags eller . Frånsett utskottets ordförande var jag denförste som anmälde sig. Vid utskottets slutsammanträde befann jag mig dess värre iTrondheim för ett sammanträde med kulturutskott jag har juockså engagerat mig i den nordiska kulturpolitiken. Jag finns alltså inte medbland de utskottsledamöter som signerat betänkandet och inte heller blandreservanterna. Det är möjligen av detta skäl jag får ordet först . Det vore emellertid förmätet av mig att , efter detdebatten varat i , börja om från början. Som man förr sade i de lantliga kommunalfullmäktigeförsamlingarna:tack för ordet! Hert NORDSTRANDH (m): Det är ju alltid förargligt att komma enliten bit ned på talarlistan därför att man inte tUlhör reservanterna, som inteheller jag gör, men jag skall försöka bära det med jämnmod. Av den nya statliga kulturpolitiken blev det, som vi nuser och som det har framgått av dagens debatt, inte så mycket, åtminstone vadgäller insatser i form av nödvändiga pengar. Det rör sig - har det med någonöverdrift sagts - närmast om smulor. Så skuUe jag kanske inte vilja uttryckamig, men uttalandet finns alltså. Jag viU ta upp ett yttrande av utbildningsministern. Dennesade något av innebörd att studiecirkelverksamheten har fått väsentiigtförbättrade villkor. Det är väl ändå inte riktigt. Det längsta man kan sträckasig till är att säga att verksamheten inte fått försämrade viUkor. Det går väl,som Den statliga kulturpoUtiken, m. m. jag harräknat på det, närmast jämnt ut - men det må ju vara bra det också. Den s. k. satsningen skall löpa under en treårsperiod.Årets etapp, den första, är som jag ser det inte alltför imponerande. Tyvärrges inte heller någon klar antydan om att de två senare etapperna skall bliavsevärt bättre. Hoppet är emellertid som alltid kvar också förstudieförbundens del, något som jag vill återkomma till. Utbildningsministern uttalar en principieU uppskattning avfolkrörelserna däribland studieförbunden och av deras kulturinsatser, ochdet är ju alltid tacksamt att höra och läsa. Realiteter är det dock inte sågott om. Att studiecirkelbidragen höjs med ärenligt min uppfattning inte mycket att orda om. Det är i stort blott och barten inflatoriskt betingad kostnadsuppräkning studiecirkelbidragen har inteallmänt höjts på åtskUliga år; jag syftar alltså på en allmän höjning, inte påhöjningar i speciella fall. Årets hårda förhandlingar mellan studieförbundenoch lärarorganisationerna, som jag känner till en del om, resulterar i ickeobetydliga höjningar av cirkelledar-arvodena. Hänsyn härtill har enligt vad jagkan förstå icke tagits. Att under sådana förhållanden vilja begränsa höjningen avbidraget från till en krona är, det måste jagkonstatera som ansvarig för en icke obetydlig del av folkbildningsverksamheteni vårt land, så långt ifrån att vara välgrundat att det närmast måste betraktassom verklighetsfrämmande. Med folkrörelsefientlighet, som utbildningsministernförsökte leda tankama till i sitt anförande, har det emellertid ingenting attgöra. Det är jag angelägen att understryka, även om jag inte som det framgårhar någon förståelse för en reducering av höjningen. Den föreslagna bidragsreduceringen kan inte ske det vetjag som sysslar med folkbUdningsarbetet praktiskt taget - utan uppenbararisker för studiecirkelverksamheten, som ju ändå är en bildnings- ochutbildningsform som når ut till de många människorna. Jag är helt övertygad om attavsikten inte är att hämma denna verksamhet, men följden kan faktiskt bli någoti den vägen. Goda villkor för studiecirkeln, som jag gärna betecknarsom folkbildningens pulserande hjärta, är av helt avgörande betydelse förfolkbildningen. Det måste, om så krävs, understrykas gång på gång. Syftet med att begränsa höjningen av studiecirkelbidragettill en krona är att utnyttja mellanskillnaden i anslagsmedlen tiU andraändamål: för Operan i , för och för statenshistoriska museum, för etc. Därom är i och för siginget annat än gott att säga det vill jag verkligen understryka i debatten ominstitutionskultur och mera personligt skapande kultur. Vederbörandeinstitutioner torde otvivelaktigt behöva anslagsförstärkningar, men sådana fårinte gå ut över ett annat ändamål, studiecirkelverksamheten, som är minst likabehjärtansvärt. Det går inte att klara balansen här med medelsöverflyttningar.Det enda möjliga är, som jag ser det, att nya pengar tas tiU. Det är, säger utbUdningsministern på något stäUe ipropositionen, angeläget att på olika sätt stödja studiecirkelverksamheten ikulturämnen. ilitteratur, konst och konsthantverk, teater och dans, foto och film, musik samtallmänna kulturfrågor. Ack ja, herr utbildningsminister, det vore verkligen enönskedröm, en kulturpolitisk giv med mycket mål och mycken mening i! Men mer än en önskedröm har det inte heller blivit. Stödetinskränker sig tiU några cirkelorganisatoriska bagateUer. Det enda radikala ärett förslag om tiUäggsbidrag tiU kulturcirklar, och det avvisas alltså,åtminstone tills vidare. Institutionskulturen får vissa, om också obetyd-Uga,pekuniära uppmuntringar. Den konstnärliga verksamheten i grupper utanför defasta kulturinstitutionerna, t. ex. i studieförbundens kulturcirklar, får istort sett nöja sig med uppmuntrande tillrop i och för sig mycket angenämtmen knappast skapande mera kulturaktivitet i nya folkgrupper. Inte ens förslaget i motionen 1655 om att ett särskUttilläggsbidrag tiU kulturcirklarna åtminstone skulle kunna prövas har vunnitnågot gehör . Men sanna mina ord, herr utbUdningsminister, det kommertillbaka och då kanske, hoppas jag, från regeringshåU. I sammanhanget viU jag gärna understryka att studiecirklarockså i kulturämnena noggrant följer en fastställd utomordentligt seriös studieplan.Ingen studiecirkel är alltså förströelse i den meningen att den inte leder ochskaU leda tiU ett klart kunskaps- eller bUdningsmål. Att en studiecirkelsamtidigt kan skänka nöje skall inte förnekas. Det är förmodligen det som utgördess extra attraktivitet framför de flesta andra studieformer. I reservationen 27 vid kulturutskottets betänkande nr 15 och kommer jag till en annan lika viktig sak i dagens sammanhang yrkas att2 mUjoner kronor skall gå tUl museiverksamheten i . Staden ju utbildningsministern mycket väl till. Motiveringen är det har välredan framhållits i debatten men jag vill understryka det med orden ireservationen - att museiverksamheten i denna rikets andra stad tiU viss del"går utöver vad som normalt är att betrakta som en primärkommunaluppgift".