prot · FX09116 · 1974-12-31 00:00:00 — IGöteborg hade vi för någon vecka sedan enligt uppgift omkring 100 anhållnaeller häktade, och del är något mer än vad socialministern angav. Jag har ocksåuppgifter från , och andra platser, där läget ärganska kritiskt - eller i varje fall besvärande - och där man säger alt maninte kommer ål alla ungdomar som missbrukar narkotika. Det finns doldamissbrukare på olika platser. Klartär också alt det har kommit in en ny våg av narkotika. Vid Stockholmspolisensäger man au vi antagligen har kommit in i en epok med ett nytt slags missbruk,där den tidigare narkotikan har ersatts med heroin, och om heroinet biler , så är vi inne på fariiga vägar. Då får vi problem som är enormt svära attbemästra. Jaganser därför att heroinfrägan är värd särskild uppmärksamhet och förutsätteralt man från regeringens sida följer utvecklingen med stor uppmärksamhet, tyläget är allvariigt. Som framgått av mitt svar är det en ytterst viktig angelägenhet attjust heroinfrågan är och i fortsättningen blir föremål för skärptuppmärksamhet. Så sker också. Om vi skulle få in heroin i landet vore detmycket oroande. Den saken behöver jag här inte understryka. Kraftiga åtgärdermåste sältas in för aU sä långt möjligt förhindra det. Sedansade i att narkotikamissbruket har ökat på olika håll.Till del vill jag bara säga att jag har refererat de uppgifter sommyndigheterna f n. har kunnat ge, och redovisat den tendens som framkommer avde uppgifterna. Låtmig bara säga till i - vi har judiskuterat detta förut - alt jag hell instämmer i hans synpunkter på hasch,cannabis etc. Jag behöver inte upprepa detta - jag har sagt del tidigare ikammaren. Pådel internationella planet, , har , kanskei större utsträckning än många andra nationer, bedrivit en utomordentligt aktivverksamhet när del gäller narkotikaproblemen, och vi kommer att fortsätta meddenna verksamhet i de internationella organen. Överläggningenvar härmed slutad. § 5 Om åtgärder för attförbereda läkarna för uppgifter enligt den nya abortlagen Herr socialministern erhöll ordet för allbesvara () i kammarens protokoll för intagnafråga, nr 300, och anförde; har frågat vilka åtgärder och andraberörda myndigheter, t. ex. landslingen, har vidtagit för att förberedaläkarna inför den nya roll som väntar dem enligt den nya abortlagen. Medanledning av den nya abortlagen, som träder i kraft , harsocialstyrelsen tillsatt en arbetsgrupp för att utarbeta närmare anvisningar omtillämpningen av abortlagen och om verksamheten beträffandepreventivmedelsrådgivningen m. m. Detta arbete har resulterat i anvisningarsom fastställts av . I dessa anvisningarbehandlas utförligt de frågor som har tagit upp. Jag vill ocksåerinra om att publicerat råd och anvisningar omlämplig organisation och resursdimensionering för den tidigaaborlverksamhelen. Sedanett par är anordnar kurser i antikonception ochpreveniivmedelsrådgivning för läkare och barnmorskor. Avsikten medläkarkurserna är att dellagarna även skall svara för undervisning av andra personalgrupperinom respektive sjukvårdsområde. Kurserna för barnmorskor syftar till att gedeltagarna erforderliga kunskaper för medverkan i preventivmedelsrädgivningen.Denna kursverksamhet kommer att fortsätta. medverkar på olika sätt i upplysningsarbetet med anledningav den nya abortlagen. a. sänt ut ett cirkulär tillsamtliga landsting med rekommendationer om ökade insatser beträffandeinformation och rådgivning inom prevenliv-medelsområdet. Därvid har ocksårekommenderats lokala och regionala kurser för berörd personal. Sådankursverksamhet pågår nu i flera landsting. Avvad jag här anfört framgår att ett omfattande arbete pågår för att förberedaläkare och annan personal för deras roll med anledning av nya abortlagen. Omåtgärder för att förbereda läkarna för uppgifter enligt den nya abortlagen Jag ber att få tacka statsrådet för detta svar på min enkla fråga. Delär av stor vikt att det finns goda förutsättningar för att i del praktiskaarbetet förverkliga syftet med abortlagen. Väsentligt är att den abortsökandemedborgaren får allt det stöd och all den vägledning som lagstiftarna så klartsyftat till. Jagär tacksam för denna redogörelse för del förberedelsearbete som gjorts.Socialstyrelsens anvisningar är naturligtvis myckel viktiga i sammanhanget.Det är angeläget att anvisningar är så klara Omåtgärder för att förbereda läkarna för uppgifter enligt den nya abortlagen och utförliga attgynekologerna kan ge råd och anvisningar och själva får ett underlag för ensådan handläggning av aboriärenden att det rådgivande momentet för denenskilde blir del stöd som så väl behövs i den svåra situation som denabortsökande befinner sig i. Eftersomsocialstyrelsens anvisningar och cirkulär inte kommittill allmän kännedom, undrar jag om statsrådet något ytterligare kan utvecklatankegångarna i dessa. Jag har kunnat konstatera att del ute på fältet råder enviss tveksamhet, trots att den begränsade kursverksamhet som statsrådet berördehar kommit i gång. har i sitt betänkande nr 21 är 1974föreslagit att en kuratorsulredning inte skulle vara obligatorisk, vilketriksdagen också beslutade. Jag delar givelvis denna uppfattning, men innebördenav utskottets skrivning aktualiserar vissa praktiska frågor vid abortlagenstillämpning, och del är dessa som jag i min fråga velat fästa statsrådetsuppmärksamhet på. Innebörden av utskottets skrivning - som ju också riksdagenantog - var något oklar. Jagskulle alltså vilja ha litet fylligare upplysningar om delta. Jag tror att detär viktigt alt de anvisningar som kommer från myndigheterna skall kunna gedenna information. Det vore otrevligt om abortlagen i praktiken skulle kommaatt utnyttjas så att aborter blir en ersättning för preventivmedel. Så har juinte varit meningen. Jag tycker också att statsrådels anförande ger besked omatt reformen ändå har förberetts mycket noga, och del är vi mycket tacksammaför. Som jag nämnt i mitt frågesvar har nu iår fastställt ett cirkulär med anvisningar om tillämpningen av abortlagen. Icirkuläret behandlas bl. a. förfarandet vid abortrådgivning och särskildutredning. När det gäller de tidiga aborterna sägs i cirkuläret att oavsett medvilken befattningshavare kvinnan lar den första kontakten i abortärendet börhon redan vid delta tillfälle upplysas om var hon kan få abortrådgivning, hurdenna är utformad, vilka alternativ i fråga om sådana samtal som kan erbjudasoch vilka motlagningstider som gäller. skall det framgå alt delta ären frivillig sak. Abort-rådgivningen bör, enligt , i första handskötas av kuratorer. Del preoperaiiva besöket hos läkare bör däremot avsemedicinsk undersökning samt information till kvinnan om lämplig aborlmetod ochdess innebörd i olika avseenden. Aborterefter 12:e men före utgången av 18:e gravidileisveckan kräver i regel enutförligare medicinsk utredning med hänsyn till bl. a. de större risker förfysiska och psykiska skadeverkningar som då kan föreligga. Även i dessa fallskall kvinnan givetvis erbjudas frivillig kuralorsråd-givning. 1 dessa fallskall dessutom i princip alllid ske en särskild utredning av kurator dels somstöd för kvinnan, dels som underlag för läkarens medicinska bedömning. Ävendessa frågor behandlas utföriigl i de anvisningar som nu harfastställt. understrykersocialstyrelsen angelägenheten av alt erforderliga undersökningar ochutredningar alltid utförs mycket skyndsamt. HerrJADESTIG (s): Del hänger också mycket på sjukvårdshuvudmännen och deras möjligheteratt skapa personella resurser om denna reform skall lyckas. Jagnoterar med tacksamhet de kompletterande uppgifter jag fält. Jag konstaterarockså att det är mycket glädjande att denna kursverksamhet kommit i gång ochatt män i skrivningen från också rekommenderar lokala ochregionala kurser för all berörd personal. Det framgår av statsrådets svar allsådan kursverksamhet nu pågår i flera landsting. Del är angelägel att allalandsting verkligen mobiliserar sina resurser för att en sådan kursverksamhetskall komma i gång. Jagber alt ytteriigare en gång fl tacka för svaret och hoppas alt alla berördaparter gör allt vad de kan för alt denna reform skall få en lycklig start ochen god fortsatt utveckling. Ang.ansvaret för sakskador i samband med rymningar från fängelser Överläggningenvar härmed slutad. §6 Ang. ansvaret för sakskador i samband med rymningar från fängelser Herr justitieministern erhöll ordet för attbesvara i Kumla (s) i kammarens protokoll för den 23 oktoberintagna fråga, nr 274, och anförde: i Kumla har frågat mig om jag har uppmärksammat desvårigheter som kan drabba den enskilde då sakskador uppstår i samband medrymningar från fängelser och om jag anser det vara befogat med förtydligandeanvisningar vid tillämpningen av bestämmelser om skadeslöshet vid brott. Ersättning för sakskada vållad av person somavvikit från kriminal-vårdsanstall utgår från femte huvudtitelns förslagsanslagErsättning för skador vållade av vissa rymlingar m. fl. , somförvaltar anslaget, har utfärdat anvisningar för tillämpningen av anslaget. Jaganser inte att det är påkallat med några förlydliganden av dessaanvisningar. i Kumla (s); Jag ber att fä tacka statsrådet för svaret på min fråga, som ärföranledd av ett aktuellt fall där enskild person ej har möjlighet att fåskälig ersättning för sakskada som har uppstått i samnband med rymning frånfångvårdsanstalt. Somjustitieministern har sagt i sitt svar har vi ett s. k. rymningsanslag somgäller skador som orsakals av personer som rymt från ungdoms- 2 protokoll 1974. Ang:sammansättningen av viss utredning inom kriminalvården vårdsskolor,fångvårdsanstalter, alkoholistanstalter eller liknande. 1det aktuella fallel har en. fordonsägare under hol av rymlingar fråntagits sinbil. För alt stoppa flykten rammades denna bil sedan avsiktligt av en annan bilsom fördes av personal från anstalten. Omjag har tolkat anvisningarna från rätt om möjligheten attfå ersättning skulle fordonsägaren hållas helt skadelös. Men med anledning avatt det var personal från anstalten och ej internerna som förorsakade en del avskadorna förefaller del som om fordonsägaren själv får stå för en del av kostnaderna. Underde här relaterade omständigheterna, under vilka skada hell oförskyllt hardrabbat enskild person, borde enligt mitt sätt alt se besläm-melserna även idetta fall kunna tolkas så att den drabbade hålls skadeslös. Del är därförangelägel att de i frågan efterlysta förtydligande anvisningarna kundeverkställas så att tillämpningen av bestämmelserna om skadeslöshel vid brottblir mera entydig. i Kumla har tagit upp ett enskilt fall, som jag inte kangå in på i detalj. Jag vill göra den allmänna reflexionen alt del givetvis iett enskilt fal! kan uppslå tvist om olika förluster som har drabbat denenskilde och om hur de skall värderas. Såvitt jag förslår föreligger del i detenskilda fall som knyter an till en tvist på en rätt väsentligpunkt, där olika värderingar har gjorts beträffande skadan. Det kan inte någraanvisningar i sig klara ut. Om man inte kan komma överens får det i sista handbli en domstolssak att avgöra vilken sida som har uppskattat skadan på rättsätt. Men i princip har i enskilda fall erbjudits ersättning för skador som haruppstått. Överläggningenvar härmed slutad. §7 Ang. sammansättningen av viss utredning inom kriminalvården Herr justitieministern erhöll ordet för altbesvara i (fp), i kammarens protokoll för den 30oktober intagna fråga, nr 306, och anförde: i har frågat mig om den av vårriksdagen begärdautredningen rörande möjligheterna att ersätta isolering inom kriminalvården medandra åtgärder kommer att få parlamentarisk förankring. Frågan om formerna för ifrågavarande utredningövervägs inom departementet. Jag är inte beredd att för dagen uttala mig omdelta; i (fp): Först ettlack till justitieministern för svaret på min fråga. beslut från ivåras bygger bl. a. på en motion från del parti som jag företräder, där vibegärde en skyndsam utredning av konsekvenserna av isolering inomkriminalvården och möjligheten alt ersätta denna påföljd med andra. a.- till medicinska rön beträffande ensamhelssitualionen. Ävenom statsrådets svar inte innehöll särskilt myckel visar det ändock att man inomdepartementet arbetar med den här problematiken. Jag hoppas att man utan längredröjsmål skall komma fram till ett ställningslagande och tillsälta den begärdautredningen. Jag skulle sätta värde på om man därvid kunde låta pariamentarikervara med i utredningsarbetet. Vianser all denna fråga är av stor vikt. Den är del för de berörda, men den ärockså av mycket stort allmänt intresse. I justitieutskoitet var vi ense om attbetydande risker är förenade med isolering, och i full enighet begärde vi enutredning av konsekvenserna av isolering inom kriminalvården och möjligheternaalt ersätta denna åtgärd med andra. Men vi sade också alt det rådde en visstveksamhet i utskottet angående den lämpligaste formen för utredningsarbetet.Utskottel föreslog således alt överlåta åt Kungl. Maj;t att meddelanärmare anvisningar för utredningsarbetet, vilket även blev beslut.Min fråga anknöt till detta ställningstagande och gäller alltså formerna förutredningens bedrivande. säger justitieministern att han inte funderatfärdigt; del har ändock gått sedan fattade beslutet, ochjag beklagar att man inte kommit längre. Jag skulle sätta värde på omstatsrådet ändå kunde säga någonting om hur han ser på detta och kanske t. o.m. när han tror all utredningen kan komma i gång. Överiäggningenvar härmed slutad. På förslag av herr talmannen beslöt kammaren allåterstående på föredragningslistan upptagna enkla frågor skulle besvaras efterbehandlingen av ulskotlsbelänkanden. § 8 Föredrogs och hänvisades Kungl. Maj;tspropositioner nr 138 till socialförsäkringsulskotlei och nr 158 tillulrikesulskotlel. §9 Föredrogs och hänvisades motionerna nr 1895-1899 till civilutskot-let. § 10 Allmänpolitiskdebatt (forts.) Jag har kommit hem till denna hösts allmänpolitiska debatt direkt frånöverläggningar och förhandlingar i kring sådanaöverväldigande och akut angelägna problem som nedrusl- ning - eller rättare sagt,tyvärr, bristen pä nedrustning -, befolkningstillväxt och miljöpåverkan. Detsenaste begreppet taget i vidaste mening och på både kort och lång sikt. Denallmänna känslan inom det internationella samfundet denna höst kan beskrivasmed orden; nu eller aldrig. Vad som sker - och vad som inte sker - under dessafå år i mitten av 1970-talel kan fä en avgörande inverkan på om och hur vi kankomma närmare en lösning av de världsvida problem, som också vårt lilla rike ochgynnade land är helt beroende av. Detborde därför vara angeläget att närdetta märkliga nu närmar sig sittslut göra ett försök att ställa upp en balansräkning över vad det bringat ossav positiva och negativa åtgärder ingripande i del kraftspel somvärldssamfundet nu erbjuder, av insatser för en förnuftigare, rättvisare ochmänskligare användning av våra gemensamma totala resurser. Hur ser vi i Sverigepå vår situation vid den vändpunkt i mänsklighetens historia som vi enligtmånga sakkunniga bedömare befinner oss vid? Vad är svaret på den fråga somställs allt oftare: Finns del hopp för mänskligheten? Att försöka finna detsvaret framstår som desto mer angeläget som denna, närväridslivsmedelskonferensen i , som så många talare kommenterade i går,befinner sig på sin tredje dag av strävanden att finna former för att räddahundratals miljoner människor undan sväll och död, medan världensspannmålslager befinner sig vid ett lågmärke. Materialet för ett försök att ställa samman positiva och negativafaktorer i dagens situation är överflödande. Vetenskapliga rapporterpubliceras, experlsammankomsler, symposier och konferenser äger rum i en sådanomfattning att tanken utan vidare skulle gå till lilla bokCall Girls, om ämnet inte vore så förtvivlat allvarligt och försöken att fåbukt med problemen inte så uppriktigt menade. De senaste två bidragen till deninternationella debatten är ännu inte en månad gamla: den deklaration somutfärdades frän ett högnivåexperimöle i Cocoyoc, , kring ämnet Modellerför resursanvändning, miljöproblem och utvecklingsstrategier, en deklarationsom citerades av statsministern här i kammaren i går, och rapportenMänskligheten vid skiljovägen av forskarna , presenteradvid i . sådan balansräkning ställer man naturligtvis, av flera orsaker, pä dennegativa sidan det största missbruk av alltmer knappa resurser väriden känner,nämligen rustningarna. Jag har tillåtit mig att säga, i de internationellanedrustningsförhandlingarna, - i , att det faktum alt - i en värld avnöd, svält och lidanden - resurser motsvarande någonting eller priser årligenförbrukas på rustningar utgör en moralisk bankruttförklaring av detinternationella system som vi lever under och av dem somdominerar detta system. Inför första utskottet av årets FN-generalförsamlinguttalade den amerikanske senatorn , i ett anfall av öppenhjärtighetutanför sitt skrivna anförande. att förnärvarande är i besittning av ett antal kärnvapenladdningar motsvarande 615385 Hiroshimabomber. Detta meningslösa hopande av förintelsemedel tillofantliga kostnader, jämsides med det tragiska faktum att mellan 30 och 100miljoner människor kommer att dö av svält , står införvåra ögon som det mest talande beviset för sanningen i talet att denna världmåste slå in på en fundamentalt ny kurs, i riktning mot en ny ekonomisk väridsordning. I det system av ansträngningar att sätta stopp för rustningsvansinnetsom är i funktion kan man registrera en del framgångar och åtskilligamisslyckanden. I en utomordentlig artikel i tidskriften 'soktobernummer har belysande skildrat resultatet av arbetepä olika plan, bilateralt och multilateralt, med resultat av blandat värde såsomdet partiella provsloppsavtalet, icke-spridningsavialet, förbudet att utnyttjahavsbotten för kärnvapenanvändning, del icke ikraftlrädda förbudet motbiologiska vapen, osv. Mot dessa partiella framgångar står de mycketbegränsade resultaten av SALT, dvs. överläggningarna mellan ochSovjetunionen om begränsning av strategiska vapen, den fortsatta bristen påslutliga framsteg vid den europeiska säkerhetskonferensen, avsaknaden hittillsav märkbara resultat av Wiensamtalen om ömsesidiga truppreduktioner i . Denvitala faktorn är emellertid att vi har ett multilateralt organ förnedrustningsförhandlingar, CCD i , och att ledarna för de tväsupermakterna fortsätter sina kontakter kring dessa problem, i en uppenbaravsikt alt bevara och vidareutveckla andan av ömsesidig avspänning. Den vidarepolitiska innebörden av detta supermaktssamgående skall jag i detta sammanhanginte gå in på. Det kvarstår att den senaste utvecklingen på rustningsområdetgör årets generalförsamling, med dess femiontal skilda nedrustningsärenden,till en av de viktigaste i senare tid. Debatteni generalförsamlingens första utskott koncentreras kring kärnvapenproblematiken.Detta måste ses mot bakgrunden av två händelser under detta år, den indiskakärnsprängningen för fredliga ändamål och den satsning pä en kraftigutbyggnad av kärnenergiprogram som äger rum i både i-länder och somett av resultaten av oljekrisen. Medan överläggningarna kring en förnyad maningtill kärnvapenmakterna att äntligen åstadkomma ett totalt provslopp följer sedvanligapolitiska linjer, erbjuder problemet om fredliga kärnsprängningar, aktualiseratav den indiska explosionen, en ny och delvis komplicerad politisk FN-bild, enbild som till betydande del återspeglar grundläggande motsättningar mellani-länder och . Flertalet i-länder och ett fåtal , somframhåller att skillnaden mellan en fredlig och en militär kärnsprängningendast är en skillnad i uttalad politisk avsikt och som hyser uttalad skepsis ifråga om det meningsfulla i att alls företa fredliga kärnsprängningar, är djuptoroade över den risk för spridning av kärnsprängningsteknologin och därmed avmöjlighet till kärnvapen- framställning som nuverkar akut. Ett.stort antal upplever å andra sidan en känsla avtriumf och stolthet över all ett av dem visat sig behärska en avanceradteknologi, som varit förbehållen den rika världen, och detta oavsettkort- eller långsikliga politiski-miliiära konsekvenser. Ingen bör dock blundaför all till dessa konsekvenser måsle räknas en påtaglig risk för alt vad somkallats skorpionerna i fiaskan, ömsesidigt förgörande varandra, och som förnärvarande är sex ganska snabbi kan bli tio, femton, kanske tjugo. Och den s.k. flaskan vidgas till att omfatta hela vår mänskliga gemenskap. Detblir alltmer uppenbart att till samma resultat kan, på något ,bidraga den snabba expansionen av kärnenergins utnyttjande förenergiförsörjningen. pågår en inlernalipnell debatt kring denna allvarligaproblematik, en debatt som också har börjat ge allt starkaregenljud här hemma.I denna debatt har det påpekats i många inlägg, inte minst vid en inofficiells. k. förkonferens i utanför till denofficiella konferensen för granskning av icke-spridningsavtalet i.maj nästa år,hur ett alltmer ambitiöst och avancerat kärnenergiprogram sprider kännedom omkärnsprängningsteknologin och multiplicerar riskerna för missbruk,olyckshändelser, sabotage och stöld i samband med de kritiska faserna ikärnbränslecykeln. I brännpunkten står den ökning av del s. k. plutoniumbergetsom med ett mycket milt ord kan kallas snabb. Med den expansion avkärnenergiprogrammel som planeras produceras om tio är av dethögaktiva, supertoxiska och långlivade plutoniet - med 24 halveringstid-jämfört med de som produceras . Del är en åttadubbling på tio år.Mängden ökar fram mot .århundradets slut till åtskilliga 100 000-lals kilo. Det är obestridligt så, att ingen nation har löst säkerhetsproblemenkring transporter,, förvaring och upparbetning av den mängd plutonium som ens produceras, att inget nu träffat internationellt avtal är utformat medtanke på dagens, än mindre morgondagens plutoniumproblem, att faran är storoch växande för alt klyvbart material i den civila bränslecykeln på olika sättkan användas för icke avsett ändamål eller komma i orätta händer, att man ickehar löst, vare sig nationellt eller internationellt, de hälso- och miljöproblemsom skapats av det övriga högaktiva avfallet, att de gaskylda högtemperaturreaktoreroch snabba bridreaklorer som är i vardande skapar än allvarligare sidoproblem.Mot den bakgrunden, herr talman, kan slutsatsen bara bli en: det snabbiexpanderande civila kärnenergiprogrammet skapar ett internationellt problem -för denna och kommande generationer - i fråga om kärnvapenspridning, säkerhetoch miljö, som Ingen enskild nation, stor eller liten, kan bemästra på egenhand. Skall världens framtida energiförsörjning baseras på kärnenergi i.tillnärmelsevis den omfattning som sammanlagt planeras, krävs ettinternationellt säkerhetssystem, som inte kan .fungera annat än inom ramen förett effektivt internationellt organ med omfattande mandat, betydande kompelensoch resurser. Detta problem har förtsupp av den svenska delegationen vid som- marens möte mednedrustningskonferensen i liksom vid den pågåendegeneralförsamlingssessionen. Vi kommer all fortsätta: att belysa del i olikasammanhang, där vi- har tillfälle att verka. Men del slår klart för mig alt vihär inte har att vänta snabba resultat, i form av en nu ådagalagd gemensamvilja av världssamfundet all ta itu med problemet. I del politiska tänkandetöverskuggar dagens bekymmer - i form av ännu saknade påtagliga resultat avsupermakternas bilaterala förhandlingar, de fortsatta kärnvapenproven,spridningen av kärnsprängningsteknologin och avsaknaden av direkta framsteg inedrustningskonferensen arbete - morgondagens kanske än allvarligarebekymmer. Den lilla ljusglimt som jag har tyckt mig finna inedrustningsdebatien i generalförsamlingens första utskott är den ökade viktsom trots allt läggs vid nedrustningskonferensens - CCD:s -existens ochinsatser, liksom att fem nya stater, inklusive de bägge tyska staterna, inträder i CCD. Debatten måsle föras vidare, med ytterligareintensitet och vilja till nya insatser, där och i andra internationella fora,inte minst granskningskonferensen beträffande icke-spridningsavtalet .