prot · FX0986 · 1974-12-31 00:00:00 — Förhandlingarna leddes till en början av herr förste vicetalmannen. § 1 Justerades protokollet för den 13 innevarande månad. § 2 Meddelande ang, plenum Kammarens plenum , , kommersåsom tidigare meddelats inte att fortsättas . 9.00 och ärendebehandUngen avslutas omkring . Därefter besvarasfem interpellationer. § 3 Föredrogs, men bordlades åter skatteutskottetsbetänkande nr 39, lagutskottets betänkande nr 26, kulturutskottets betänkandennr 11 och 15, betänkanden nr 27 och 28 samt civUutskottetsbetänkande nr 30. Granskning av statsrådens ärribets-utövning m. m. § 4 Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Föredrogs konstitutionsutskottetsbetänkande nr 22 med anledning av granskning av statsrådens ämbetsutövning ochregeringsärendenas handläggning. I detta betänkande hade utskottetbeträffande omfattningen och inriktningen av arbetet med granskning av de protokollsom förts i statsrådet anfört följande; "Som aviserades i samband med granskning avstatsrådsprotokollen har utskottet företagit en större undersökning - som nuredovisas av frågor om statsdepartementens organisation, ärendefördelningenmellan olika departement, personalutvecklingen inom departementen ochdecentraliseringsåtgärder m. m. Den s. k. IB-affären, som varit föremål förriksdagens uppmärksamhet särskilt med anledning av den granskning av den militäraunderrättelsetjänsten som försvarsutskottet redovisade isitt betänkande FöU 1973:25, har behandlats av utskottet från konstitutionellasynpunkter. Vidare har utskottet granskat regeringens åtgärder i samband meddet uppmärksammade bankdramat vid i förraåret. Oljekrisens verkningar för vårt land har studerats avutskottet såvitt gäller regeringens beslutsunderlag för införande avdrivmedelsransonering Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. m. m. Ävenformerna för regeringens tillkännagivande innevarande år avförslag till särskilda konjunkturstimulerande åtgärder har granskats avutskottet. Beträffande administrativ praxis har utskottet i likhetmed ägnat uppmärksamhet åt frågor om offentlighet och sekretess,bl. a. diarieföring, inom statsdepartementen m. m. Utskottet har vidareföretagit undersökningar beträffande regeringens praxis i ärenden om ersättningav allmänna medel för personskada med anledning av brott samt i frågor ombefrielse från aktievinstbeskattning i samband med strukturrationalisering.Såsom har utskottet följt utvecklingen beträffande den numera fakultativalagrådsgranskningen. På sedvanligt sätt har utskottets granskning även i åravsett författningarnas utgivning och behandlingen av skrivelsertill Kungl. I sistnämnda hänseende har utskottet bl. a. granskatregeringens åtgärder med anledning av riksdagsbeslut avseende inrättandet av enfond för stöd till industriellt utvecklingsarbete, lantbruksrepresentationi utlandet och verkningarna för lärarpersonal vid universiteten till följd avminskad studenttillströmning. Utskottet har vidare behandlat frågor omdistributionen av granskningsexemplar av böcker m. m. tilluniversitetsbiblioteket i samt om regler för föreningsverksamhet imyndighets lokaler. Härutöver har utskottet granskat regeringens handläggningav ett antal andra frågor, vilka redovisas under rubriken frågor sist ibetänkandet." Utskottet hade för anmältden granskning som utförts samt resultatet därav. Vid betänkandet hade angivitsföljande reservationer och särskilda yttranden: Beträffande punkten 2. Den s. k. IB-affären A. Reservationav (vpk) beträffande handläggningen inom regeringen av militära underrättelsefrågor. Reservation av herrarHernelius (m) och i (m), vilka ansett att utskottets yttrande skulle ha av reservanterna angiven lydelse. Reservation av (), som ansett att utskottets yttrande skulle ha av reservanten angiven lydelse. Reservation av herrMåbrink (vpk), som ansett att utskottets yttrande beträffande tryckfrihetsfrågorna skulle ha av reservanten an given lydelse. Reservation av herrar (), Fiskesjö (c), i (m), Jonnergård (c), (), () och (), vilka ansett att utskottets yttrande skulle ha av reservanterna angiven lydelse. F. Reservation av herrarHernelius (m) och i (m), vilka ansett att utskottets yttrande skulle ha av reservanterna angiven lydelse. Särskilt yttrande i vadavsåg frågan om beslag av herrar (), Fiskesjö (c), Jonnergård (c), () och (). Beträffande punkten 4. Beslut om införande avdrivmedelsransonering m. m. Reservation av herrar i (m), ()och i (fp), vilka ansett att utskottets yttrande skulle haav reservanterna angiven lydelse. Granskning av statsrådens ämbetsutövning m.m. Beträffande punkten 5. Regeringenstillkännagivande av förslag till särskilda konjunkturstimulerande åtgärder m.m. Reservation av herrar i (c), iNässjö (m), Jonnergård (c), (), (). Josefson (c) och Lindahli (fp), vilka ansett att utskottets yttrande skulle ha av reservanternaangiven lydelse. Beträffande punkten 7. Reservation av herrar i (m), i (m) och (), vilka ansett att utskottets yttrande skulle ha av reservanterna Beträffande punkten 8. Särskilt yttrande av herrar (). Fiskesjö (c),i (m), Jonnergård (c), () och () samt fruJacobsson (m). Beträffande punkten 9. skrivelser till KunglMaj.t L. Reservation av herrar (), i (c), iNässjö (m), Jonnergård (c), (), () och i (fp), vilka ansett att utskottets yttrande såvitt avsåg inrättandet av en fondför stöd till industriellt utvecklingsarbete skulle ha av reservanterna angivenlydelse. Reservation av herrar (), i (c),i (m), Jonnergård (c), (), () och iHamburgsund (fp), vilka ansett att utskottets yttrande såvitt avsåg Sverigeslantbruksrepresentation i utlandet skulle ha av reservanterna angiven lydelse. Beträffande punkten 10. Vissafrågor om diarieföring inom statsdepartementen Reservation av herrar (), i (m).Fiskesjö (c), i (m), Jonnergård (c), () och (),vilka ansett att utskottets yttrande skulle ha av reservanterna angivenlydelse. Beträffande punkten 15. O. Reservation av herrar (), i (c), i (m), Jonnergård (c), (), () och i Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. rn. (fp), vilka ansett att utskottets yttrande såvitt avsåg utanordnande av arvodem. m. för visst utredningsuppdrag skulle ha av reservanterna angiven lydelse. Reservation av herrar (), i (m).Fiskesjö (c), i (m), Jonnergård (c), () och iHamburgsund (fp), vilka ansett att utskottets yttrande såvitt avsåghandläggningen av viss fråga rörande näringshjälp m. m. skulle ha avreservanterna angiven lydelse. Särskilt yttrande såvitt avsåg kungörelsen- omskyldighet för StatUga myndigheter att anUta flygbolaget av herrarWerner i (m), i (m) och i (fp). Reservation av herrar (), i (m).Fiskesjö (c), i (m), Jonnergård (c), () och iHamburgsund (fp), vilka ansett att utskottets yttrande såvitt avsäg upphandlingfrån ARE-bolagen av vissa konsulttjänster skulle ha av reservanterna angivenlydelse. Dechargedebatten uppdelas efter den ikonstitutionsutskottets betänkande tillämpade indelningen. Varje avsnittbehandlas som ett självständigt ärende, och talarlistan för de olika avsnittenkan alltså utökas med ytteriigare talare. Då alla under ett avsnitt anmäldatalare haft ordet övergår kammaren till att debattera nästa avsnitt.Voteringarna äger alltså rum i ett sammanhang sedan samtliga avsnittslutdebatterats. Det centrala i årets granskningsbetänkandefrån är en större undersökning om statsdepartementensorganisation och verksamhet. Den blir kanske inte föremål för någon meringående diskussion här i kammaren. Utskottet är nämUgen enigt i sinakommentarer till denna undersökning. Enligt min mening har den betydandeintresse, och jag hoppas att många skall studera den. Med den fullföljerutskottet den undersökning som utskottet utförde . ärundersökningen dock betydligt mer omfattande än vad som var möjligt att göraden . Jag hoppas att utskottet med mellanrum skaU kunna återkommamed sådana undersökningar av statsdepartementen. Med detta fullgör utskottet enmycket viktig del av sin uppgift att granska handläggningen avregeringsärendena. Man kan knyta en rad kommentarer till denna undersökning.I stort sett talar den dock för sig själv. Man kan konstatera att det pågår ettfortlöpande arbete inom statsrådsberedningen beträffande decentralisering avbeslutanderätt till underlydande myndigheter. En rad ämnesgrupper har ocksåflyttats ut tiU sådana myndigheter. De motsvarar ungefär 7 700 konseljärendenåriigen. Utskottet anser det vara värdefullt om denna utflyttning kanfortsätta. När det gäller större grupper av ärenden förutsätter utskottet attregeringen liksom underställer förslagen prövning. Trotsdenna betydande decentralisering av konseljärenden har dock I förhållande till tidigare perioder har det Ukvälskett en minskning. var antalet konseljärenden 35 100, och 1973 hadeantalet gått ned tiU 26 150. TiU en del är denna ökning ett uttryck för denaktivitet som regeringen utvecklar. En annan anledning till ökningen är attenskUda personer i ökad utsträckning vänder sig till regeringen ibesvärsärenden och nådeärenden. Tillsammans ökade denna typ av ärenden med 817mellan . Också riksdagsmännens egen aktivitet ökar arbetsvolymeninom kanslihuset. Det gäller inte minst arbetet med besvarande av interpellationeroch enkla frågor. Antalet interpellationer visar en tendens till minskning,från 1967 till 1973. Antalet enkla frågor pendlar kring 350 underhela undersökningsperioden, med en topp 1971 med 410 frågor. Beredningen av dessaärenden kräver ofta stora insatser. Inte minst gäller detta besvarandet av deenkla frågorna, eftersom det normalt skall ske inom . Fördelningen av interpellationer och enkla frågor inom deolika departementen varierar självfallet . Det är dockintressant att observera att kommunikationsministern hade ettbetydligt större antal enkla frågor och interpellationer att besvara än någotannat statsråd. Han besvarade 72 enkla frågor och 18 InterpeUationer, medanexempelvis handelsministern svarade på 18 enkla frågor och 9 interpellationeroch civilministern på 13 enkla frågor och 13 interpellationer. diskuterades, framför allt inom pressen,förekomsten av politiska rådgivare inom departementen. I detta sammanhang blev detäven en diskussion om ökningen av antalet sakkunniga inom departementen.Undersökningen visar att antalet sakkunniga har ökat kraftigt. varantalet 45 och 1973 220. Denna ökning har varit större än personalökningen isin helhet. Antalet sakkunniga är störst inom justitie-, finans- ochindustridepartementen. Inom var det i fjol41, inom 30 och inom industridepartementet 27. Relativtsett var antalet störst inom , där det utgjorde 32 procentav de anställda, och inom , där det var av deanställda. Till detta kommer av samtligaanställda. Förklaringen till det stora antalet sakkunniga inomjustitie- och finansdepartementen är att personalen inom lagstiftningsenheternanästan undantagslöst är anställda som sakkunniga. De kommer inomjustitiedepartementet normalt från hovrätterna och inom finansdepartementetfrån kammarrätterna. I övrigt är de sakkunniga personer som utför arbete avmera tillfällig natur. Vid undersökningstillfället gällde detta inomcivildepartementet personer som var engagerade i arbetet med den fysiskariksplaneringen, inom fanns en expertgrupp för regionalutvecklingsplanering osv. Inom industridepartementet hade de sakkunnigaspeciella uppgifter, som hör samman med departementets arbetsinriktning. Sakkunniguppdragen är rekryteringstjänster.Nyrekryte-rade handläggare anställs som sakkunniga och fårdärefter en fastare tjänst inom departementet. Det alldeles övervägande antaletsakkunniga kan sålunda inte betecknas som politiska rådgivare. Granskning äv statsrådens ämbetsutövning m. m. Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Det finnsdock ett mindre antal tjänstemän med arbetsuppgifter av mera utpräglad politiskkaraktär. Bland de sakkunniga fanns sex riksdagsledamöter.Informationssekreterarna är i allmänhet anställda som sakkunniga. Efter dennaundersökning, som jag i övrigt hänvisar den intresserade till att läsa, måsteman mot bakgrunden av fjolårets debatt säga att märkvärdigare var det inte. har utskottet gått igenom regeringens praxis iärenden om ersättning av allmänna medel för personskada med anledning av brott.Denna genomgång har inte föranlett någon erinran från utskottets sida. Liksom har utskottet följt utvecklingen av den fakultativa lagrådsgranskningen.Denna fråga kommer att bU föremål för en särskild debatt . Påsedvanligt sätt har utskottet granskat bl. a. utgivningen av SvenskförfattningssamUng och liksom vid andra tillfällen gått igenomremissbehandUngen vid för sent inkomna besvär. Denna genomgång av administrativpraxis har sin stora betydelse. Med tillfredsställelse kan vi konstatera attpåpekanden från utskottets sida vunnit beaktande. Denna undersökning av allmän praxis vid handläggning avregeringsärenden innebär att man tar upp någon eller några grupper avregeringsärenden till en mer ingående, systematisk behandling. Denna mycketvärdefulla granskning kan dock komma att skjutas åt sidan, om den tendens somkännetecknar reservationerna slår igenom. Det finns nämligen en påtagligrisk för att arbetet inom kommer att riktas in påenskilda fall. Vi kommer då tillbaka i den granskningspraxis som fanns tidigaremen som upphörde . Det blir inte förmer systematiska undersökningar. Det finns också andra risker med en starkinriktning på enskilda beslut och händelser. Jag vill peka på fyra sådanarisker. Den första är så påtaglig att jag endast behöver nämnaden, nämligen risken att man från enskilda fall drar generella slutsatser sommaterialet inte bär. Den andra faran är att man blir efterklok.Förutsättningarna är ofta inte desamma när man granskar och när man beslutar.Många gånger sitter vi i med facit i hand. Vi vet hurbankdramat vid slutade. Vi känner oljekrisen i dess helhet. Imaj 1974 har vi helt andra kunskaper i IB-frågan än . Som enillustration till risken för efterklokhet vill jag läsa ett uttalande som görsi den gemensamma borgerliga reservationen i IB-ärendet: "Utskottet vill understryka att en anmälan omtryckfrihetsåtal och domstolsprövning enligt TE sannolikt hadevarit ägnad att förhindra den olyckliga utveckling IB-affären kom att få bl. a.genom att väsentliga uppgifter om vår mUitära underrättelsetjänst kom attröjas." Det ligger nära till hands att fråga de utskottskamratersom står för denna reservation, om någon av dem trädde upp här i kammarenstalarstol och talade om, att skuUe geut en bok och att denna skulle innehålla uppgifter som kunde bedömas vara tillmen för rikets säkerhet. En tredjerisk är att man trampar in på andra utskotts områden. gransknitigsbetänkandeillustrerar denna risk på ett påtagligt sätt. De uttalanden som reservanternagör beträffande fonden för stöd till industriellt utvecklingsarbete ochSveriges lantbruksrepresentation i utlandet strider mot de resultat somnäringsutskottet respektive jordbruksutskottet har kommit fram till. När detgäller utvecklingsfonden fanns det en reservation, som väsentligen sammanföllmed den reservation som avgivits inom . I torsdagsavvisades den i kammaren med mycket stor majoritet; siffrorna var 267 mot 43.Frågan om lantbruksrepresentationen behandlades , och dåfanns det en mycket stor majoritet för den ståndpunkt majoriteten inomkonstitutionsutskottet har kommit fram till. Eftersom dessa frågor närmarekommer att behandlas i den följande debatten skall jag nöja mig med detta, menjag kan inte dölja att det är med stor spänning jag ser fram emot hur deenskUda ledamöterna här i kammaren kommer att rösta. En fjärde risk är att granskningfår något av hackspettspolitik över sig. Man utnyttjar från oppositionens sidakonstitutionsutskottet för att hacka på regeringen i stället för attsystematiskt granska vissa kategorier av ärenden. Då förekom det en rad detaljanmärkningar.Minoritetsparlamentarismen frestar lätt till en sådan uppläggning avgranskningsverksamheten. Det kan inte hjälpas: De borgerligautskottskamraterna har fallit för denna frestelse . skisserade en nyordning för granskningen inom . Bakom detta förslag stodpersoner med mycket stor erfarenhet av granskningsarbetet inom utskottet. Tilldem hörde utskottets mångårige ordförande . Denna förändring avgranskningen inom godtogs allmänt. Vid riksdaggjorde utskottet ett försök att arbeta efter de linjer somförfattningsutredningen hade dragit upp. Det rådde fullständig enighet om dettainom utskottet och, såvitt jag förstår, inom i dess helhet. Under1968 arbetade utskottet efter samma principer, även i fullständigenighet. När utskottet behandlade den partiella författningsreformen,skrev det om sin egen granskningsverksamhet; "Grundtanken är attgranskningen skall vara administrativt och inte politiskt inriktad." följde utskottet denna arbetslinje. Åren1967, 1968 och 1969 fanns inte heller några reservationer. Är 1970 fanns enreservation mot ett uttalande, och den avgavs av de socialdemokratiskaledamöterna. hade det alltid funnits ett betydande antalreservationer. var det 15, och under de närmast följande åren varieradeantalet mellan 4 och 9. fick vi ett misstroendeförklaringsinstitut. fortsatte granskningen av administrativ praxis.Samtidigt kan man emellertid konstatera en återgång tiU den politiskagranskning som hade förekommit . Detta återspeglas också i antaletreservationer - år 197 I var det 5, var det 8, likaledes 8, ochi år är det uppe i 15. framträder även den politiska granskningen långt tydligare än . Det nya är också att centerpartisterna Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. hänger påde erinringar man gör från moderathåll eller från moderat- och folkpartihåll.År 1972 fanns det 5 gemensamma borgerliga reservationer, 1973 2 och är detsom bekant 8. Fortsätter denna tendens, kommer vi tillbaka till den situationsom vi hade och . Det är självfallet frestande för oppositionspartier atthandla på det sätt som skett i ;ir. Men det står inte i överensstämmelse medden nya praxis som växte fram och som kom till uttrycki dechargememorial från och bekräftades isamband med grundlagsreform. som jag sålunda inte kan komma ifrån att manhänger sig åt hackspettspolitik viU jag gärna säga att man tonat ned depolitiska angreppen inom . Nedtoningen yttrar sig bl. a. i att det endast är herrMåbrink som i en av sina reservationer riktar en direkt anmärkning mot ettstatsråd. Låt mig också få erinra om att utskottet blivit enigt vid bedömningenav bankdramat vid och att reservationerna i IB-affären medundantag för båda reservationer kännetecknas av en betydandeförsiktighet. Med detta ber jag att få yrka att utskottetsanmälan lägges till handlingarna i sin helhet. Hert FISKESJÖ (c); skall,enligt såväl den gamla som den nya författningen, granska regeringens arbeteoch rapportera till vad utskottet därvidlag funnit förtjäna uppmärksamhet.Denna granskning, som jag av olika skäl anser vara viktig och värdefull, tar enbetydande del av utskottets energi och tid i anspråk, och tendensen under de årjag haft förmånen att delta i granskningsarbetet har varit att rapporteringentill och därmed också till allmänheten har blivit alltmer omfattandeoch alltmer innehållsrik. Det är väl inte säkert att årets rekorddigra betänkandekommer att överträffas , och detta är naturligtvis heller ingenmålsättning i sig. Men jag är övertygad om att de, som inför beslutet 1969rörande omläggningen av granskningsarbetet och införandet av ett nytt politisktmisstroendeförklaringsinstitut trodde att granskningskulle bli helt intresselös, definitivt tog miste. Inte minst åretsgranskningsbetänkande är ett bevis på detta. Här behandlas, förutom ett stortantal mindre ärenden, flera av de stora och mest uppmärksammade politiskatilldragelserna . Utöver den fortlöpande konfrontationen i politiskasakfrågor mellan regering och opposition i utskott och kammare och utöver densärskilda möjligheten till direkta förtroendeomröstningar finns detuppenbarligen ett betydande utrymme för den speciella form av granskning avregeringsarbetet som är ålagt att genomföra. Dennagranskning är enligt min mening viktig ur olika aspekter. Således bör självaförekomsten av utskottets granskningsbefogenheter bidra till ett korrekthandhavande av ämbetsuppgifterna från regeringens och enskilda statsråds sida.Den bör alltså fungera som ett slags allmänpreven- tion motfrestelser för de högsta makthavarna i förvaltningssystemet att gå tvärsöver-regelsystem och vedertagen praxis. Det som göms under löpande dagshändelser,under retorik och sekretess, kan alltid letas fram i efterhand, om utskottetsig därom bemödar. Vetskapen om detta bör vara ett visst, om än ingalundafullkomUgt eller ensamt verkande skydd mot olämpligt beteende. Den irritationsom man ibland kan förmärka bland regerihgssidans vapendragare vidhandläggningen av granskningsärenden en irritation som också i viss månpräglade det anförande som utskottets ordförande höll förvånar migfördenskull. Det bör självfallet vara i allas och inte minst i regeringssidansintresse att regeringen ständigt vandrar dygdens väg. Dithän syftar jukonstitutionsutskottets granskning. Utskottets ordförande sade att han tyckte sig kunnakonstatera en förändring av inriktningen av granskningen inom utskottet underde . Jag har ju inte så långt perspektiv på de här frågorna, så jagkan inte göra någon längre historisk jämförelse, men under de år jag varit medhar jag inte kunnat finna att det har inträffat någon principiell förändring.Och det är ganska givet att den omständigheten att vi har ett jämviktsläge iriksdagen i och för sig inte kan påverka själva uppläggningen avgranskningsarbetet. I så fall skulle ju i ett visstgivet läge inte fylla de uppgifter som utskottet har sig ålagda. Vidare klagade utskottsordföranden över att det var litetfler reservationer . Man kan väl säga att det är inte ens felatt två träter. Som jag bedömt det hade det bort finnas goda möjligheter förregeringssidan att biträda de på vissa punkter mycket hovsamma erinringar somoppositionen har velat göra. Från synpunkt är det naturligtvis viktigt attutskottet i enskilda ärenden kan följa upp och undersöka det sätt på vUketregeringen har efterkommit beslut. Det har vid upprepade tillfällen även förekommit fall där man kan ifrågasätta om regeringens agerandeöverensstämmer med intentionerna i beslut. En del av dessa fallkommer att tas upp senare i debatten. Jag tycker det är betydelsefullt i enparlamentarisk demokrati att sådana fall kan tas upp till förnyad och ingåendegranskning. Härar det inte i första hand fråga om efterklokhet, utan det gälleratt möjliggöra ett återkommande resonemang om regeringsmaktens gränser och enmarkering av överhöghet som beslutsorgan. Som utskottets ordförande var inne på, ägnas en betydandedel av utskottets granskningsverksamhet helt naturligt åt att syna den administrativapraxis som tillämpas av regeringen inom olika områden samt att dra fram iljuset de brister och inadvertenser som härvidlag kan uppenbaras. Denna del avgranskningsverksamheten är också ett viktigt led i vakthållningen kringrättstryggheten. Utskottsbetänkandet innehåller flera genomgångar i stort ochsmått av denna administrativa praxis. Utskottets ordförande har berört en heldel, och jag skall här inte ta upp dem alla. En del kommer att ventilerassenare i debatten under särskilda rabriker. Jag vUl här bara fästa uppmärksamhetenpå ett par tre frågor som inte kommer att beröras av företrädareför mitt parti. Utskottethar i tidigare betänkanden, senast i fjolårets, haft anledning Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. uppmärksammafrågor som har betydelse för offentlighetsprincipens upprätthållande. I fjolgällde det registreringen av handlingar i hemliga diarier inom departementen,en fråga som är vUctig ur offentlighetssynpunkt och som ännu inte har fåttnågon tillfredsställande slutgiltig lösning. har uppmärksammatsprinciperna för diarieföringen över huvud taget i anledning av att några brevtill statsråd personligen inte har diarieförts. Inkomna handlingar som berörhandläggningen av ärenden bör enligt min mening undantagslöst registrerasoavsett hur de är adresserade.