prot · FX0995 · 1974-12-31 00:00:00 — Förutsättningar har successivt skapats för ett friareekonomiskt utbyte mellan länderna. Det har skett t. ex. genom ,, Kennedyronden, överenskommelser på det monetära området,bildandet av frihandelsområden och tullunioner. På så sätt har handelshinder avolika slag undan för undan tagits bort. Och man kan utan överdrift påstå attSverige har verkat för att underlätta större rörlighet av produktionsfaktoreröver nationella gränser. Den här liberaliseringsprocessen har skapat förutsättningar för en internationell arbetsfördelning, som har utgjort enviktig drivfjäder för den snabba välståndsutvecklingen i många länder. Dettafår kommunisterna i en som jag tycker ovanligt befängdreservation till att tillväxttakten i den svenska industrin i stället hardämpats. Det är obegripligt, men det får stå för kommunisterna. Tyvärr måste man konstatera att den här fina utvecklingenmot ökad internationalisering av produktion och handel har hotatsav stigande vilja från olika länder att resa nya hinder för kontakterna övergränserna. Från Uberala utgångspunkter är vi självklart angelägna att förhindraen sådan kursförändring i det internationella umgänget. Inte minst vinterns oljekris och de därav följande prisökningarnahar skapat många problem i detta avseende. I dagens tidningar kan vi läsa om depågående ministerförhandlingarna i som just försöker finna former för attförhindra att det kommer grus i det internationella handelsmaskineriet. Med dengynnsamma situation vårt land har tack vare goda exportkonjunkturer måste vi idenna och andra liknande förhandlingar känna ett särskilt ansvar. Vi ärmedvetna om att andra länder i OECD-kretsen sitter betydligt trängre. Somexempel kan nämnas , , och kanske ännu fler. För vårtland, som bara har av världens befolkning, men avvärldshandeln, är det angeläget att rida spärr mot utslag av nyprotek-tionism.Enligt vår mening måste vi i stället sträva vidare på liberaliseringens väg.Det är ett livsvillkor för det svenska folkhushållet, och det är ennödvändighet för världshushållet. Skiljer sig då uppfattningarna mellan de svenska partiernaåt på denna punkt? Att vpk har en annan uppfattning har framgått med all tydlighetav anförande. Hur är det då med regeringspartiet? Ja, där är detnågot oklarare om vi är överens eller ej. Majoriteten i finansutskottet ochsocialdemokraterna är överens om att den starkt ökade rörligheten av kapitalöver gränserna motiverar en beredskapslagstiftning av den typ vi har i den nudiskuterade valutalagen . Men vi skiljer oss åt i uppfattningen om hurlagen bör skrivas. Detta har ingående redovisats av utskottets värderadeordförande av herr så jag skall fatta mig kort på den punkten.Vår ståndpunkt är att lagen skall kunna tas i bruk utom vid krig och krigsfaraockså om de centrala mål som har ställt för den ekonomiska politikenär hotade. Det innebär alltfort ingen skillnad gentemot regeringspartiet. Mennär vi kommer till hur valutastyrelsen skall tillämpa valutaregleringen skiljervi oss kanske åt. Majoriteten i finansutskottet anser i enlighet med Sverigesinternationella utfästelser närmast tänker jag på kapitalliberaliseringsstadgaprecis som de två föregående talarna att avslag på framställning omkapitalexport endast får ske då denna på grund av beloppets storlek eller andrafaktorer kan åsamka vårt lands intressen utomordentlig skada. Det här kriterietär en direkt översättning av tillämplig del av om närundantag får göras från ett medlemslands utfästelse att tillåta friakapitalrörelser över gränserna. Visserligen har vi tillämpat enprövning av kapitalexport beroende av om den kan ha ansetts förorsakasvårigheter i vår betalningsbalans. Detta har skett med åberopande av artikel 7 i kapitalliberaliseringsstadgan. Valutalagstiftningen, m. m. Valutalagstiftningen, m. m. betalningsbalansförbättrats så att regeringen behöver finna någon ny form för prövning avutomlandsinvesteringar och en form som kan tillämpas inte bara tillfälligt utanmera permanent. Vi medger att det kan finnas skäl att ha en sådan lagstiftning,men vi är ytterst angelägna om att några viUkor skall vara uppfyllda, 1, Den svenska lagstiftningen måste stå iöverensstämmelse med vad vi utfäst oss att följa i internationella sammanhang. Som jag har sagt har varit pådrivande i arbetet med att röja undan handelshinder av olika slag. Den rollen bör vi fortsätta att spela. Vi får i varje fall inte tillåta oss att vidta åtgärder som i något avseende befläckar den bild som skapats av som en stark företrädare för ökad internationalisering. Lagen måste utformas så att de som har att följa ochbedöma dess konsekvenser tillfredsställande kan utläsa när den kommer att tillämpas och hur den enligt lagstiftaren skall tillämpas. Det betyder i klartext att näringsUvets folk, som när det gäller utlandsinvesteringar med nödvändig het måste arbeta med långsiktigt perspektiv, redan i inledningsskedet av ett projekt någorlunda säkert kan veta vad som är tillåtet och vad som inte kommer att medges. I annat fall riskerar vi att slösa med både pengar och kvalificerade människors arbetsinsatser. kan man säga att samma sak som vi vill skriva in ilagen det gäller då den lagtext som finns i paragrafen 2 a i utskottsmajoritetensförslag enligt bilaga 1 till betänkandet har departementschefen skrivit in isin motivering. Jag avser då det som står i propositionen på s. 61. Men om detär så, är det minst sagt svårt att förstå varför inte denna angivelse om hurvalutalagen skall tillämpas kan stå i lagtext. Finns det skillnad iuppfattningen om restriktiviteten när det gäller att få tUlämpa dennaundantagsbestämmelse i OECD-stadgan, tycker jag att regeringssidan skall sägaut det. Är det däremot som statsrådet bl. a. sagt och som också påpekasi riksbanksfullmäktiges yttrande över den promemoria som ligger till grund förpropositionen, att det inte är fråga om någon skärpning av den praxis som redani dag tillämpats, ja, då är det alltfort svårt att förstå att vi inte kanskriva in formulering också i den svenska lagstiftningen för att nå ökadklarhet. I vad gäller valutastyrelsens sammansättning,sammanfaller mina synpunkter helt med vad anfört, och jag kandärför nöja mig med att instämma i vad han sagt. Jag ber i övrigt att få yrkabifall till finansutskottets hemställan i betänkandet nr 23. HerrWERNER i (vpk) kort genmäle: Bara några ord till , som anseratt vår reservation är befängd. hade jag ju aldrig i mina vildaste fantasierutgått ifrån att skulle jubla över den reservationen, eftersom helahans grundsyn baseras på att utlandsinvesteringarna har stärkt det svenskakapitalets konkurrenskraft. Det påståendet och den grundsynen är bara enlovsång till det nuvarande ekonomiska läget. Det är möjligt att man kan sägaatt den svenska industrins struktur är effektiv, i vart fall sett urstorfinansens synvinkel, men det behöver inte betyda att det finns ettlikhetstecken mellan de intressena och samhällets eller lönearbetarnasintressen. Det är så, , att den svenska storfinansen, desvenska kapitalägarna, har kunnat effektivisera sina företag genom de extravinster som de har tiUgodogjort sig genom investeringar i vissa länder, inteminst i länder där de arbetandes rättigheter har förtrampats. Det är för dengrundsynen talar sig varm. visar entydiga fakta på enökad stagnation inom den svenska industrin i men en accelereradutveckling för de svenska företagen utomlands. Det råder väl inget tvivel omatt den utvecklingen - det vill väl knappast förneka beror icke oväsentlig del på den stigande kapitalexporten. Valutalagstiftningen, m. m. HerrEKSTRÖM (s) kort genmäle: Jag föreställer mig att det för en hel del avkammarens ledamöter kan vara svårt att i finansutskottets betänkande nr 23utläsa skillnaderna i uppfattning. Var kommunisterna står äringenting att fundera över; det kan man klart och tydligt se. Men det kanmöjligen bli litet besvärligare när det gäller majoritetsuppfattningen ochreservanternas ställningstagande. Det har sagts att det var ochsocialdemokraterna som inte kunde komma överens. Det är väl inte en alldelesriktig historiebeskrivning. Detta ärendes behandling föregicks av många kontakter,vilket är vanligt i finansutskottet - jag tycker det är en demokratisk princip.Vi hade kommit ganska långt på väg till enighet. De borgeriiga hade kommitifrån preciseringarna i moderat- och folkpartimotionerna, och vi diskuterade omvi skulle ha en 2 a § i lagen eller inte. Omsider visade det sig att de andrahöll fast vid en formulering av den paragrafen som starkt betonade beloppetsstorlek vid utlandsinvesteringar. Det tyckte vi var orimligt. Det kan finnasanledning att låta praxis i fortsättningen utvisa att det inte bara ärbeloppets storlek, utan även andra faktorer som påverkar om det skall sägas nejtill direkta investeringar i utlandet. Jag vill hänvisa till vad departementschefen har anfört ipropositionen på s. 58. Han säger att det kan från det allmännas sida varaangeläget att ha insyn och medbedömande redan på ett tidigt stadium, så attförutsebara skadeverkningar kan undvikas. Att alltså binda sig då det gäller beloppets storlek ansågvi icke vara acceptabelt, och det är en av anledningarna till att vi skilde ossåt. Sedan är det klart att vi å vår sida inser att det försvenskt näringsliv och dess struktur är fördelaktigt medinvesteringar i utlandet. gjorde en resa bl. a.till och EG i . I det sammanhanget besökte vi Volvos stora fabrikeri . Vi kunde konstatera att genom investeringen i kunnat kommain på lastbilsmarknaden i bl. a, , och , vilket hadevarit mycket svårt annars. Detta har också påverkat sysselsättningen i ,därför att de lastbilshytter som behövs för bilarna kommer från fabriken iUmeå. Valutalagstiftningen, m. m. HerrWlRTEN (fp) kort genmäle: Först några ord till i Tyresö.Mitt påstående att vpk-reservationen förefaller befängd är lätt att verifieragenom att citera rad efter rad och visa hur tokigt det hela framstår. Man säger: "Investeringar utomlands är ett av dekännetecknande dragen hos kapitalismen på dess imperialistiska stadium," Bortsett från vokabulären: Menar att detskulle vara bättre i om vi inte hade haft våra exportföretag och dåinklusive de produktionsenheter de etablerat utomlands? Vidare: "De svenska kapitalisternas export av kapitalhar bidragit till att dämpa tillväxttakten inom den svenska industrin," Gå ut till de svenska löntagarna, , och frågaom de tror på att vi skulle ha stått oss bättre om inte SKF, ,Scania-Vabis och alla andra stora exportföretag funnits! Det är en orimlighet,. Sedan påpekar man att sysselsättningen inom den svenska industrinhar minskat. Det är riktigt, och det är betänkUgt, jag håUer med om det. Men dåskall man också komma ihåg att just exportföretagen i motsats till helaindustrisektorn har ökat sysselsättningen . Det är också någontingatt beakta, , mot bakgrunden av den kritik som här riktas motexportföretagen från sysselsättningssynpunkt. Man säger vidare att kapitalexporten "bidragit tUlden geografiska och näringsmässiga obalans och deformering som i hög gradkännetecknar den svenska ekonomin". , hur skulle det sett ut isvenska kommuner om inte exempelvis lagt ut en rad legoarbeten i nästanvarje kommun här i landet? Vidare talar man om "en utvecklingshämmandesnedvridning" av ekonomier. Hur kan det då komma sig att enrad ställer som villkor till våra svenska exportföretag att om de villsälja sina produkter just etablera sig inom respektive lands gränser? Det vore inte svårt att fortsätta rad efter rad och visahur befängd den här reservationen är. Sedan bara ett par ord till . Jag medger attdet var en diskussion om formuleringar i utskottet. Vi tyckte att man måste hakvar de viktiga kriterier som finns i OECD-stadgan och de utfästelser som vårtland således har gjort när det gäller export av kapital för investeringarutomlands. Det gällde inte bara ordet "stor", utan vi har också haftingående diskussioner om "utomordentligt skadlig verkan", och när viinte kom fram till någon enhetlig lösning i utskottet fick vi skilja oss. Dåhar vi ansett det vara bäst att ha den exakta formuleringen från OECD-stadganoch som vi således gjort utfästelse om att följa i den länderkretsen. HerrWERNER i (vpk) kort genmäle: är det väl så, , att det finnsexempel på direkt ekonomiskt skadliga verkningar som främmande kapital haråstadkommit i vissa . Främmande kapital har förvridit och hämmat helaindustrialiseringsprocessen, förhindrat inhemsk kapitalbildning ochutvecklandet av näringsmässig allsidighet. Vi kan se ett flertal exempel på länder med rikliga naturtillgångar men med ett näringslivsom är ensidigt fixerat till ett fåtal varor. Naturligtvis kan kapitalexport till många skapavissa arbeten för en del arbetskraft i dessa länder, men dess huvudsida är attden förvrider och hämmar landets ekonomiska utveckling. Det är denkapitalistiska kapitalexporten - även om inte tycker om uttrycket som är en av huvudorsakerna tiU de stora ekonomiska olikheterna i världen . Det är mot den bakgrunden vi har föreslagit att enkapitalexportör måste kunna styrka att den investering han viU göra inte får enekonomiskt och socialt utvecklingshämmande verkan. Det är naturligtvis herrWirtén inte överens med oss om, men det hade jag som jag sade tidigare inteheller räknat med. Valutalagstiftningen, m. m. () kort genmäle: Låt mig barakonstatera att i vilja att bygga murar kring vårt land ståri mycket dålig överensstämmelse med det påstående man då och då hör attkommunismen vill vara internationell. HerrWIKSTRÖM (fp): 1 den proposition som behandlas harregeringen mycket kortfattat berört frågan om svenska företags investeringar ide länder i södra som man brukar kalla för kolonialländer ellerrasiststyrda länder. Regeringen förklarar att den inte anser det påkaUat att nuinföra ett formellt investeringsförbud för dessa områden vad det nu kanfinnas för andra sorters förbud än formella. Det sker främst under hänvisningtill att inga svenska investeringar av betydelse lär ha skett i de portugisiskakolonierna och . För gäller som bekant investeringsförbud ienlighet med FN:s säkerhetsråds beslut om sanktioner. Frågan om svenskainvesteringar i diskuteras över huvud taget inte av departementschefen. Allmänt sett har jag den uppfattningen att statsmakternabör avhålla sig från att på grundval av bedömningar av olika regimers karaktäringripa mot investeringar och handel. Det skulle få oöverskådliga verkningarför väridshandeln, om vi knäsatte principen att investeringar bör förekommabara i sådana länder vilkas regimer gillas av statsmakterna i det land varifråninvesteringarna görs. anser jag dock att kolonial- och rasistregimernai södra måste betraktas som specialfall. är den sistaåterstående kolonialmakten av gammalt märke. Vi vet fortfarande för litet omhuruvida den nya regimen kommer att ge de afrikanska områdena densjälvständighet som de så länge har kämpat för. I fråga om har FN förklarat att Sydafrikanskaunionen inte har rätt att fortsätta med sin kontroll av landet. Vi vet alla atti är rasismen upphöjd till statsordning och utgör en direktfortsättning på det gamla koloniala förtrycket. Uppfattningen att de här regimerna i södra har ensärskild karaktär som motiverar speciella åtgärder stöds av de resolutioner FNtagit och som utgjort en förutsättning för det snabbt växande svenska Valutalagstiftningen, m. m. biståndettill de afrikanska befrielserörelserna. Därför har regering och riksdag ettansvar också för svenska företags investeringar och verksamhet i ,och kolonier. Den här frågan har ägnats speciell uppmärksamhet under detsenaste året av , som lagt fram en rapport om svenskaföretag i framför allt . Det har skett som en uppföljning avrekommendationer från Kyrkornas världsråd. I rapporten konstateras att många svenska företag hartUlverknings-verksamhet i : , , ,, , , och , för att nämna bara några. Mångafler försäljer sina varor genom egna agenturer eller dotterbolag eller via sydafrikanskafirmor. visar i sin rapport att de svenskaföretagen i inte på något mera markant sätt avviker från andraföretag i fråga om lönestruktur. De färgade anställda får cirka en fjärdedel avde vitas lön. Även om dessa löneklyftor i stor utsträckning hänger samman medskillnader i utbildning är de framför allt en direkt följd avapartheidpolitiken. konstaterar också efter att ha jämförtsvenska företags löner med beräkningar av gränsen för existensminimum iSydafrika att i många fall afrikanernas löner ligger på gränsen eller straxöver gränsen för undernäring. Denna undersökning borde inom parentes sagt hakunnat göras av andra organ med större resurser än , men dehar försummat detta. ställer i sitt handlingsprogram - somhar antagits i enighet med anledning av dess undersökning om svensktekonomiskt engagemang i södra en rad krav på de svenska företagen, bl.a. att de skall söka att väsentligt reduceralöneskillnaden mellan vita och svarta arbetare och vidta snabba åtgärder föratt stärka det sociala ansvarstagandet för de svarta. Man efterlyser också encodex ethicus för de svenska företag som arbetar i . Här har förövrigt de engelska företagen gått i täten för att diskutera och få fram ensådan codex ethicus. Nämnden rekommenderar också de politiska partierna attpröva sin politiska hållning till och gör det med argumentet att detytterst är statsmakterna som bär ansvaret för sådana beslut som reglerar ellerinskränker handelsförbindelser med . ställde även till de politiskapartierna frågor om hur de såg på svenska investeringar i södra . 1 ochför sig skulle jag kunna läsa upp svaren från de fem partierna. Svaren ärnämligen rätt kortfattade, och om man viU kan man säga att de egentligen ärganska torftiga. Det måste vara möjligt att förena en restriktiv hållningmot nya svenska företagsinvesteringar i rasist- och kolonialregimerna i södraAfrika med krav på förändring av framför allt den lönemässiga behandlingen avafrikanerna i de svenska företag som redan är etablerade i . Det ärvärdefullt att enskilda och organisationer konkret belyser hur de svenskaföretagen agerar i södra och till dem riktar krav grundade på etiska ochmoraliska överväganden. niskanämnden själv framhåller fritar det inte statsmakterna från eget ansvar, som gårutöver de allmänna uttalanden om önskvärdheten av att svenska företag avhållersig från investeringar i de portugiska kolonierna och , på det sätt somregeringen gör i den aktueUa propositionen. Det är naturligtvis tvivelaktigt om valutalagstiftningenär den lämpligaste vägen att ingripa mot investeringar i södra . Dennalagstiftning har ju primärt helt andra syften, vilket helt naturligt avspeglarsig i sammansättningen av de organ som har att pröva tillstånd för svenskaföretag att göra direktinvesteringar utomlands. Via valutalagstiftningen är detockså svårt att över huvud taget komma åt investeringar som sker genomdotterbolag utomlands. Mot denna bakgrund väckte och jag en motion,vari vi föreslog att statsmakterna skall utreda på vilka vägar man kan styrasvenska företags verksamhet och investeringar i södra . Det är en mycketsvår fråga hur statsmakterna kan kontrollera och eventuellt införarestriktioner för investeringar i och handel med dessa länder. Poängen i vår motion är att det knappast kan vara rimligtatt statsmakterna inte prövar om det finns vägar som är förenliga med t, ex.OECD:s kapitalliberaliseringsstadga och som kan vara effektiva. Detär inte rimligt att man överlåter åt , fackföreningsrörelseneller att ensamma pröva dessa frågor utan de resurser somstatsmakterna har. Utskottet har behandlat denna motion på ett, som jagtycker, ganska magert sätt. Utskottet anför att kravet på en utredning av dennaart "bör tillfredsställas inom ramen för redan pågående utredningarrörande de multinationella företagen". Därefter avstyrker utskottet bifalltill motionsyrkandet. Med anledning av vad utskottet anfört skulle jag gärnavilja fråga finansutskottets ordförande: eller vilka utredningar avses?Är det den Eckerbergska om utländska övertaganden av svenska företag? Den kandet väl knappast vara. I varje fall har jag inte i dess direktiv kunnat utläsaatt den skall syssla med dessa frågor. Avses den Lidbomska gruppen? Har denenligt sina direktiv att ta upp dessa frågor? Vet man om gruppen avser att taupp dem? Jag ställer frågorna därför att mitt intryck avpropositionen är att man i medvetande om att detta är ett komplicerat ärende istort sett förbigår det med tystnad. Detta är inte tillfredsställande. Denaktion som kyrkorna har inlett måste fullföljas också av statsmakterna, somtill sist har det avgörande ansvaret. Jag tänkte begagna dessa tiU attge en mer allmänt betonad kommentar med anledning av diskussionen om denproposition som jag har signerat och som behandlas av . Jag vet inte om jag behöver understryka regeringens ochregeringspartiets allmänna positiva instäUning tiU frihandel. harsåsom nation alltid gått i spetsen när det gällt att rasera tuUmurar och har iinternationell mening utomordentligt låga tullar. Vi är följaktligenintresserade av ett friktionsfritt handelsutbyte nationerna emeUan och Valutalagstiftningen, m. m. 7 protokoll 1974. Valutalagstiftningen, m. m. kommer attdriva den linjen även framöver. På den punkten behöver ingen ytterligarediskussion föras, även om vissa deklarationer avgivits om nödvändigheten avdenna ståndpunkt. Propositionen har emellertid föranlett en onyanseraddebatt, där man målat i svart och vitt och tillvitat varandra mycket skummaavsikter. Det började med den promemoria som regeringen lät utarbeta underledning av statsrådet i samverkan med en rad olika departementshuvudtjänstemän. Denna promemoria väckte en våldsam indignation påföretagarsidan. Man såg enligt min mening spöken på ljusa dagen och trodde attdet nu med en gång skulle bli slut på den i och för sig riktiga och nödvändigavalutautförseln som ingen har något att erinra mot. Anledningen tUl att denna proposition framlagts är heltenkelt att jag tror att den motsvarar en aUmän uppfattning hosmedborgarkollektivet. Framför aUt under de senaste årenssysselsättningsbesvärligheter har det väckt irritation, när svenska företag harflyttat över sin produktiva hantering tiU andra länder med den klaramotiveringen - företagen har inte sagt det men vem som helst kan genomskåda dem att de där har större chanser att utnyttja dåliga sociala förhållanden i formav billig arbetskraft och eftersläpande sociala förmåner. Jag tror attfolkflertalet ogillar denna hantering. Från dessa utgångspunkter hardiskussionen aktuaUserats. Vid åtskUliga tillfäUen har jag på offentliga mötenpositivt argumenterat för den svenska industrins engagemang utomlands, heltenkelt därför att vi har så många förbindelser med en sådan hantering att de äravgörande för den svenska moderindustrins utveckling och expansion här hemma.Exempel har anförts på detta och jag behöver inte upprepa dem. När det varitfråga om etableringar med andra motiv har det framförts en önskan baserad påfolkflertalets mening, det är jag övertygad om att regeringen bör ha enmöjlighet till kontroll. Man behöver inte se dessa frågor i svart och vitt utan börbetrakta dem såsom praktiska frågor som skall hanteras av kloka män. De svenskastorföretagen - här har nämnts , SKF, LM och andra - skulle inte vara vadde är här hemma i , om de inte hade möjlighet att driva sinadotterföretag utomlands. De är helt enkelt tvingade till det. Men det finnsockså ett intresse för myndigheterna att få pröva valutautförseln. Det finnsanledning att föra en diskussion med företagen i sådana här Utet ömtåliga fall.Den diskussionen åstadkommer man inte om man bara skaU svära på , utan då måste vi komplettera den med en egen inhemsklagstiftning av sådan karaktär att den skapar möjlighet tiU debatt. Men som jagsade skall kloka män hantera dessa frågor. Intressegemenskapen finns i deflesta fall både bland de anställda och hos företagen. 1 utskottsbetänkandet har jag emellertid funnit eninadvertens i den allmänna skrivningen och deklarationen beträffandetilläggsparagrafen 2 a. Den inadvertensen är alldeles onödig. OECD-stadgan ärgivetvis mycket bestämd på denna punkt.