prot · FX0983 · 1974-12-31 00:00:00 — De synpunkter som har framförts till mig är i huvudsak avtvå slag dels rent försvarspolitiska, dels synpunkter på planeringen vidutökningen av övningsfältet. Uttalandena om de försvarspoUtiska aspekternautmynnar i att den fjärde pansarbrigaden bör vara kvar. Man anser det orimUgtatt ett framgångsrikt försvar för kan genomföras med bara trepansarbrigader. När det gäller utökningen av övningsfältet förhåller detsig på det sättet att man började planera för ett nyttövningsfält. beslöt om utökning av fältet, och detta har nuresulterat i att man den 8 aprU kunde inviga det nya pansarövningsfältetvid , som enligt expertisen har blivit det bästa övningsfältet av dethär slaget i landet. Som grund för det påståendet anförs att fältet vältillgodoser behovet av mark för utbildning. Terrängförhållandena är lämpliga,och vidare sägs det att övningarna kan avslutas med skjutning med skarpammunition, vilket anses som en idealisk kombination. Med en sådan utökning av ett övningsfält som här skettföljer, som alla vet, ofta höga kostnader för det allmänna och svåraomställningar för den ortsbefolkning som berörs. I detta fall kan jag intygaatt ortsbefolkningen varit mycket tillmötesgående. Därför är det inte underligtatt berörda parter ställer sig frågande till det förslag som lagts fram. Manundrar givetvis hur planeringen fungerar när det - redan innan det nyaövningsfältet har tagits i bruk för sitt ändamål läggs fram förslag om attförbandet efter skall övergå tiU annan verksamhet än den somavsetts då utökningen planerades. Det svar som jag har fått av försvarsministern bekräftaratt vissa regementen kommer att få en annan användning inom pansartruppernas fredsorganisationän de haft tidigare. Det står också i svaret, och det konstaterar jag medtillfredsställelse, att man på bästa sätt skall utnyttja det kapital somnedlagts vid utökningen av ett fält - såsom i det fall jag här tagit fram. Jaghoppas att försvarsministern även om han inte kan gå in på de konkreta falleni den här diskussionen är beredd att ta mesta möjliga hänsyn tiU berördaparter också i det exempel jag har anfört. Herr försvarsmmistern : j4 Herr talman! Läget är ju detta,att vi i har inte mindre äntre pansarförband, och det är väl riktigt att ett av dem måste Det råder delade meningar mellan arméchefen ochöverbefälhavaren om vUket av förbanden som i så fall skall omorganiseras alltså inte läggas ner och bli ett infanteriförband i StäUet. Det är intesärskilt länge sedan det förekom infanteriutbildning vid P 6 i jag tänker fortfarande mest på det regementet som I 6. Det betyder dock inte genomgripande förändringar förbygden om det blir en annan inriktning på verksamheten; det medför ju inte attkommunen förlorar skattebetalare och annat. Därför tycker jag inte att läget ärspecieUt bekymmersamt när det gäller försvarets omorganisation just i ,men för dagen har jag inte möjligheter att ta ställning till det härmaterialet, eftersom det ännu inte är överlämnat till departementet. i (c): Försvarsministern säger att ett avpansarförbanden måste utgå. Som jag framförde i mitt anförande råder detdelade meningar också om detta. Jag föreställer mig att det fordras en annanutrustning för ett pansarövningsfält än för ett övningsfält för infanteriet,och därför tycker jag det är Utet egendomUgt att man vid planeringen nyligenför det här pansarövningsfältet inte hade kunnat förutse detta. Kostnaderna rörsig faktiskt om ett belopp på i dagens läge.Visserligen är ingen stor summa i försvarsbudgeten, men 20miljoner hit och 20 miUoner dit bUr fort stora belopp! Och eftersomförsvarsministern i svaret sade att man skall utnyttja kapitalet på bästa sätt,undrar jag ändå, om man med denna ändring på bästa sätt utnyttjar de pengar somutökningen av övningsfältet kostat. Jag förmodar att man hade kunnat planera påett annat sätt. Vidare är det ju inte bara fråga om själva kapitalet utanockså om de människor som berörs av omställningarna. När det gällersysselsättningstillfällen är det kanske inte så många människor som berörs avden eventuella förändringen, men enligt uppgifter som jag har fått kommer den ialla fall att beröra några personer, och det är viktigt att vi kan behållasysselsättningstillfällen åt så mänga som möjligt. Jag skall erkänna att jag tolkade frågan påett annat sätt när det där talades om den utbyggnad som har gjorts. Jag tänktedå inte i första hand på övningsfältet. Men dessa pengar är ju inte kastade isjön, utan jag är övertygad om att man, även om det skulle bli fråga om ettannat slags övningsverksamhet, säkerligen kan dra nytta av detta fält. IäUmänhet är problemet att vi har vissa svårigheter att få tag på mark av denomfattning som behövs för övningsverksamheten. Skulle vi nu för en gångs skullha kommit i det motsatta läget är det inte svårt att råda bot på detta. FruNILSSON i (c): Som alltid när övningsfäh skall utvidgas blevdet heta diskussioner även i det här fallet, och eftersom jag hade tillfälleatt följa frågan redan då, tycker jag med tanke på svårigheterna iinledningsskedet Ang. skyddet mot åverkan på kulturminnen och naturvärdeninom militära skjut fält att det ärlitet egendomligt att man nu så snart efteråt skaU ändra på verksamheten igen.Det är viktigt att det råder ett gott förhållande mellan försvarsorganisationenoch befolkningen. Hastiga förändringar som sker, med stora kostnader och svåraomställningar för dem det berör, är tyvärr inte någonting som främjar det godaförhållandet. Jag hoppas att det hela skall kunna ordnas så positivt sommöjligt. I sitt senaste inlägg verkade försvarsministern ha förståelse fördetta. Överläggningen var härmed slutad. §6 Ang. skyddet mot åverkan på kulturminnen och naturvärden inom militäraskjutfält Herr försvarsministern erhöU ordet för attbesvara ' (c) i kammarens protokoU för intagna fråga, nr203, och anförde: har frågat mig om jag är bereddatt redogöra för de särskilda anvisningar som gäller för skydd mot åverkan påkulturminnen och naturvärden inom militära skjutfält och för kontrollen av attanvisningarna efterlevs. I särskUda författningar som gäller kulturminnesvård ochnaturvård, bl. a. lagen om fornminnen, ges allmänna bestämmelser för skyddet pådetta område. Frågan om skyddet inom miUtära övnings- och skjutfält har dockunder senare år ägnats speciell uppmärksamhet. Detta har lett till bl. a. attKungl. Maj:t i samband med att förvärv har genomförts av större övnings- ochskjutfält utfärdat särskilda bestämmelser om fältens användning. Bestämmelserna som utfärdats för sex större fält -innehåller föreskrift om att störstamöjliga hänsyn skall tas till natur-, fornminnes- och kulturminnesvårdensberättigade intressen. Anvisningar har getts om hur övningarna skall bedrivasför att dessa intressen skall tillgodoses. För varje sådant fält har tillsattsett rådgivande organ med representanter för bl. a. vederbörande landsantikvarieoch naturvårdsmyndighet. Detta organ har även en kontrollerande uppgift.Enligt vad jag har inhämtat fungerar samarbetet mellan de miUtära och civilarepresentanterna på ett mycket tillfredsställande sätt. När det gäller de övnings- och skjutfält, för vilkasanvändning Kungl. Maj:t inte utfärdat några särskilda bestämmelser, utfärdarfortifikationsförvaltningen anvisningar för fältens användning. Jag ber att få tacka försvarsministern försvaret, och jag är också glad åt innehållet. I svaret försäkras att man haruppmärksamheten riktad på de problem som jag har tagit upp. Trots vad som sägsom att kontrollen fungerar väl är det emellertid uppenbart att mycket återstårpå många håll. Får jag ta som ett exempel en upplevelse som jag hade för ettpar veckor sedan. Beträffande Remmene skjutfält har i ettförslag till naturvårdsplan, som för övrigt har tagits av kommun,skrivit följandeom en Uunghed på fältet: "Ljungheden på Remmene skjutfält är en rest av destora hedar som förr bildade de s. k. Svältorna. Heden har bibehåUits öppengenom de mUitära aktiviteterna. Vegetationen är den för ljungheden typiska.Längs skjutfältets östra sida ringlar Fägredsåsen som till en del ligger inomde föreslagna gränserna för naturvårdsområdet. Heden bör skötas som hittiUs meningen trafik med tunga fordon, grävningar eller Uknande arbeten bör ske inomhedområdet. Bedömning: Vetenskapligt värdefuU naturtyp.-- Förslag tiU Något naturreservat har det inte bUvit ännu, men manbedömer alltså detta som en vetenskapligt värdefull naturtyp. När jag var på fältet hade mannyligen bränt av nästan hela denna . Trots vad som står om att den inteskaU befaras med tunga fordon och utsättas för grävningar hade man schaktat uppvallar av ytlagret över stora områden på den här heden. På heden Ugger något30-tal gravhögar, och i varje fall två av dem jag såg var avhyvlade. Det finnsregistrering på dem, så jag kan inte säga hur många fler som kan vara skadade.Här är det emellertid fråga om en svår skada på både naturvärden ochkulturminnen. På den ås som det talas om i förslag harman dessutom schaktat bort det enda beståndet av den fridlysta mosippan som jagkänner tiU i området. Det finns stora mängder fornmmnen inom detta område, bl.a. hällkistor. Jag uppfattar svaret så att fomminneslagen gäller för dettaområde. Jag vill fråga försvarsministern: det då inte antingen föreliggaett totalt skydd för dessa fornminnen eller också erfordras tillstånd för attföra bort dem efter vetenskapUg undersökning? Ang. skyddet mot åverkan på kulturminnen och naturvärdeninom militära skjutfält Jag vill minnas att jag i tidningarna sett endiskussion om denna fråga. Såvitt jag förstår föreUgger det delade meningar omvärdet i det som här åberopade. Men detta är naturligtvis en frågai vilken det ankommer på att ha en uppfattning. är detså lyckligt att Remmenedelegationen i syfte att söka fä behovet av särskildabestämmelser för detta fält dokumenterat hos anhålUt omen inventering av forn- och kulturminnen på fältet. Jag har inte sett Remmene men väl andra skjutfält, ochmitt intryck är att man på ett mycket bra sätt har kunnat förena de mUitäraintressena och intresset av att bevara delar av fälten. Det kan gällavetenskapliga t. ex. botaniska - intressen eller önskvärdheten av att bevaraen viss fauna. Ett intresse är naturligtvis också att man tar vård om de minnensom kan finnas på fälten, t. ex. i form av gravhögar. Detta är emeUertid en fråga som kommer att belysas iyttrandet från . När delegationen fått detta yttrande ochdet eventuellt visar sig att det förekommit vanvård, så kommer dettasjälvfallet att påtalas. 2 protokoll 1974. Ang. rätt för statlig myndighet att verka för utlokaliseringav industrier från HerrKORPÅS (c): fattade beslut omutvidgning av fältet. Det är egendomligt, synes det mig, att man i detsammanhanget inte gjorde en inventering av fornminnena. Det här området äroerhört rikt på fornminnen. Såvitt jag förstår har man att välja mellanå ena sidan en mycket begränsad användning av fältet och därmed skyddafornminnena och å andra sidan ett borttagande av dessa, dels till storaekonomiska kostnader, dels till priset av ytterligare störningar i förhållandetmellan dem som har hand om fältet och människorna i bygden. Ett skjutfält -Remmenefältet lika väl som andra - måste ju förutsättas en gång kunna bliåterfört till civU användning. Därför måste ingreppen vara de minsta möjliga. Det är svårt att förvärva skjutfält det visar inte minstRemmene fallet. Det måste då vara angeläget att både förvärvet och sedermeraskötseln av skjutfälten sker på ett sådant sätt att verksamheten så långtmöjligt kan inordnas i bygdens Uv. Om så inte sker har man ingenting annat attvälja på än att skövla områdena eller att lägga fälten där det inte finns någramänniskor. I varje fall i denna bygd har händelser av den här arten spelat enmycket stor roll för det i det närmaste desperata motstånd som finns motfältets utvidgning, och detta beklagar jag mycket livligt. Överläggningen var härmed slutad. § 7 Ang. rätt för statlig myndighet att verka för utlokalisering av industrier från Herr arbetsmarknadsministernBENGTSSON erhöll ordet för att besvara () i kammarensprotokoll för intagna fråga, nr 185, och anförde: har frågat mig om jag anseratt statlig myndighet genom informationsbroschyrer eller på annat sätt bör fåverka för utlokalisering av industrier från . beslutade om lokaliseringssamråd istorstadsområdena. svarar för detta samrådsförfarandeoch har författningsenlig skyldighet att informera om gällande bestämmelser. Någon utlokalisering av industriföretag frånStockholmsområdet med hjälp av lokaliseringsstöd sker inte sedan riksdagenhösten 1972 uttalade sig emot detta. Jag tackar statsrådet för svaret.Sysselsättningsläget i är mycket bekymmersamt. Genomutlokalisering av statUga verk berövas regionen mer än 10 000 arbetsplatser.Arbetstillfällena inom tillverkningsindustrin har minskatmed ca 30 000. Just idetta läge, när ansvariga StockholmspoUtiker högljutt kräver att regeringenså snart som möjligt dels ändrar sin regionalpoUtik, dels vidtar åtgärder föratt stoppa den för allvarliga utvecklingen, distribuerarAMS en broschyr, som går ut på att få industriföretag att flytta från regionen.Broschyren har åstadkomniit stor kalabalik bland Stockholmspolitiker och ävenbland andra. Landshövding dundrar mot AMS och finner det häpnadsväckandeatt man från det håUet fortsätter jakten på regionen som om ingenting hadehänt. Enligt det svar som statsrådet givU mig tycker statsrådetinte att detta är något att beklaga. Han framhåller att AMS har skyldighet attinformera om gällande bestämmelser men skyndar sig betona att lokaliseringsstödinte ges sedan uttalade sig emot detta. Här har förekommit en miss som är anmärkningsvärd. Hur somhelst upplevs regeringens regionalpoUtiska handlande såsom synnerligen inkonsekvent.Först utflyttas tiotusentals tjänstemän genom de statliga verkensutlokalisering. Man försöker locka bort här i regionen etableradetillverkningsindustrier genom att erbjuda dem lokaliseringsstöd om de flyttartill annan ort. Men man får skörda det man sår, den naturlagen gäller ävenregeringen, herr statsråd. Skörden blev sysselsättningssvårigheter iStockholmsregionen, framträdde arbetsmarknadsministern i radion ochhävdade att han för sin del är beredd att sätta in punktvisa regionalpoUtiskastödåtgärder i'. En mer eftertrycklig dödförklaring avregeringens regionalpolitik kan man knappast tänka sig. Hur som helst är det naturligtvis tillfredsställande nu kan notera att regeringen har insett vad klockan är slagen. Men nogtycker jag, herr talman, att man har rätt att fordra en bättre samordningmellan den politik som regeringen säger sig vilja-driva i Stockholmsregionenoch det informationsmaterial som AMS sprider till företagen i . Ang. rätt för statlig myndighet att verka för utlokaliseringav industrier från Bara ett mycket kort genmäle. Jag minns inteom fanns mitt ibland oss 1970, när enhälligt beslötom det samrådsförfarande som på uppdrag haratt sköta. har inte gjort något annat än informeratallmänheten om de bestämmelser en enig riksdag faststäUt. har gjort ett uttalandeav innebörd att man inte skall utlokalisera industriföretag frånStockholmsområdet. Det beslutet lever vi nu efter. Ingen industriföretagare iStockholmsområdet kommer att få något som helst bidrag, om han vill lokaliseraut sitt företag. De bekymmer som framförts från bör nu varastillade. får inte vara boven i detta drama. Den harbara gjort vad den skall göra såsom ämbetsverk. HerrFRIDOLFSSON (m): Jag har åkt ut och in i ett pargånger, men jag var här 1970 när samrådsförfarandet beslutades. Å ena sidansäger herr statsrådet i sitt svar till mig att AMS har skyldighet att informeraom gällande bestämmelser men står å andra sidan fast att lokaliseringsstöd Om ökning av antalet personliga tjänster för arkivarbetare inte gessedan 1972 uttalade sig emot detta. Då måste det väl vara fel attdistribuera en broschyr, där företagarna kan konstatera, att därest företagetflyttar från regionen utgår ett rejält stöd från staten. Frågan gällde dennafelinformation. Det förvånar mig att statsrådet inte beklagar detta fel, somhar åstadkommit oro inte bara i ett visst politiskt parti utan praktiskt tagethos alla politiker i inte minst hos statsrådets gode vän,landshövding . Överläggningen var härmed slutad. § 8 Omökning av antalet personliga tjänster för arkivarbetare Herr arbetsmarknadsministernBENGTSSON erhöll ordet för att besvara i (m) i kammarensprotokoll för intagna fråga, nr 192, och anförde: i har frågat mig om jag mot bakgrund av det stora antalet sökande av personliga tjänster förarkivarbetare är beredd medverka till att ramen för innevarande budget- ochkalenderår - 150 tjänster avsevärt vidgas. Genom beslut medgav Kungl. Maj:t attarbetsmarknadsstyrelsen fick inrätta högst 150 personUga tjänster . Styrelsen har därefter sökt kartlägga det aktuella behovetav sådana tjänster. Från olika myndigheter och institutioner har ca 175personer föreslagits erhålla personUg tjänst. En del av dessa personer bedömsdock inte uppfylla grundvUlkoren för personlig tjänst. Såvitt kan bedömas är den anvisade ramen såledestillräcklig. Om ramen behöver vidgas får bU en senare fråga. i (m): Jag ber att få tacka för svaret frånstatsrådet . Jag är av den uppfattningen att statsrådet har sammainställning som jag, nämligen att det är ett mycket bra arrangemang med depersonliga tjänsterna för arkivarbetare. 1 och med det normaliseras ju derasarbetssituation. De får avtalsenliga förmåner, vilket ju inte de andra s. k.arkivarbetarna har Jag undrar litet över siffran 175 ansökningar Gäller denför dem som har kommit in under det här året? I så fall kan det ju tänkas kommaytterligare ett antal . Enligt de uppgifter som jag har fått Uggerdet redan 200 ansökningar hos AMS och väntar, och ett 80-tal har legat upp . Det finns kanske de som sökt tidigare men inte blivit placerade, personervilkas ansökningar ligger på hög och som i första hand måste komma i fråga.Vidare skulle kanske siffran bli ännu större om det gavs bättre informationtill myndigheterna beträffande de personUga tjänsterna. En undersökning gernämligen vid handen att av 218 myndigheter har bara 107 fått information om depersonliga tjänsterna. Ville man gå ytterligare ett steg, vilket ju vorerimUgt, så att även den enskUde fick initiera en ansökan om personlig tjänst,skulle nog siffran bU ännu större. Jag vore tacksam om jag fick Utet utförligare besked om dehär siffrorna. måste utgå ifrån att jag inte lämnarriksdagen felaktiga uppgifter. De personliga tjänsterna finns ju fr. o. m.i år,och det har alltså inkommit 175 ansökningar. Det är inte säkert att alla dessasökande kan få personliga tjänster, eftersom vissa villkor är förknippadedärmed. Det är möjUgt att inte ens 150 ansökningar kommer att bifallas. Att myndigheterna inte skulle vara medvetna omarkivarbetarna förefaller knappast troligt. Om det är någonting som våramyndigheter känner till så är det vad en arkivarbetare är Det är ju något somär väldigt bra att få utan att man så att säga behöver belasta sitt eget konto.Så de bekymren behöver inte ha. i (m): Jag har inte velat påstå att jag betvivlarsiffrorna. Jag vUl bara ha dem bättre förklarade. Det kunde ju tänkas att detfanns ansökningar som låg på hög. menar statsrådet att såär inte förhållandet, och det noterar jag i så fall med tiUfredsstäUelse. Vad sedan gäller informationen så är det självfallet attalla känner till vad arkivarbete är för någonting, men just arrangemanget medpersonliga tjänster kanske inte är så väl bekant. Överläggningen var härmed slutad. Om tillsättande av begärd utredning angående andlig vårdpå sjukhus § 9 Omtillsättande av begärd utredning angående andlig vård pä sjukhus Herr kommunministern ordet för att besvara i (m) i kammarens protokoll förden intagna fråga, nr 193, och anförde: i har frågat mig när jagavser att tillsätta den av förra årets höstriksdag begärda utredningen angåendeandlig vård på sjukhus. Arbete med direktiv för en sådan utredning pågår inomutbildningsdepartementet och utredningen beräknas kunna tillsättas inom ennära framtid. i (m): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret. Överläggningen var härmed slutad. Om bättre förmåner åt elever vid AMS.s utbildningscentra § 10Om bättre förmåner åt elever vid AMS :s utbildningscentra Fru statsrådet erhöU ordetför att besvara (vpk) i kammarens protokoll för intagnafrågan, nr 173, tiU herr arbetsmarknadsministern, och anförde: har frågat chefen förarbetsmarknadsdepartementet om han vill kommentera de av eleverna vid AMS;sutbildningscenter resta kraven om högre bidrag jämte övriga förbättradeförmåner och om han avser att ta initiativ tiU ett tiUmötesgående av dessakrav. Enligt fastställd ärendefördelning ankommer det på mig att besvarafrågan. Inrikesminister tillsatte enutredning för att se över arbetsmarknadsutbildningen. Jag har från ett antalelevråd vid utbildningscenter fått skrivelser med krav på höjning av deekonomiska förmånerna. Dessa skrivelser har överlämnats till utredningen föratt beaktas i dess arbete. Vid samtal med utredningens ordförande har jag framförtönskemål om att utredningen skall påskynda sitt arbete, som också omfattar frågan om de ekonomiska förmånerna . Utredningen kommer enUgt vad jag erfarit att överlämna sitt betänkande . HerrLORENTZON (vpk); Svaret, som jag tackar för, påminner mig omen händelse från ett utskottssammanträde i , dåutskottet skulle behandla ett ärende om anslag till en fyr. Det blev avslag påframställningen, men utskottsordföranden ville glädja sjömannen/utskottsledamoten med att säga: "Du har ju ändå fått en välvUligskrivning." Dä svarade denne att han kunde ju inte säga till de bohusländskasjömännen att de skulle styra på en välvUlig skrivning. På samma sätt, frustatsråd, skulle man kunna säga till Er, att de som går påarbetsmarknadsutbildning inte kari leva på den utredning som Ni förutskickar.Det stod i statsverkspropositionen, det sades i inrikesutskottet, det sadeshär i kammaren vid debatten att vi får en utredning . Ni känner mycketväl tiU dessa elevers svårigheter. Det kan synas som en överloppsgärning attställa frågan här , eftersom riksdagsmajoriteten avslog vänsterpartietkommunisternas motion om förhöjt grundbidrag till dem som genomgårarbetsmarknadsutbildning. Därigenom aktualiserades frågan på nytt. Behandlingenhär i var . De starka prisökningarna, den fortgående inflationen ochdet redan tidigare svåra ekonomiska läget för dessa många människor har tvingatfram landsomfattande aktioner för att det visar ju också den brevskrivningsom statsrådet talade om - förmå ansvariga myndigheter att visa dessa eleversitt intresse. Frågan har blivit synnerligen aktuell . Denblygsamma ökningen på som regeringen var överens om att ge elevernavid AMU-utbildningen, är endast något mer än en krona per dag. Detta, frustatsråd, skulle svara mot kostnadsutveck-Ungen. Det står så i propositionen.Vilken människa kan med nuvarande kostnadsutveckling, inflation och annat klarasig på drygt en krona per dag?Visserligen har en den här regeringen mycket närstående person sagt attblodpudding är mycket god och närande föda som därtill är väldigt billig. Menman kan inte, fru statsråd, begära att de som går på AMU-utbUdning varje dagskall leva på blodpudding. Representanter för dessa elever uppvaktade i gårpartiledarna utanför . Enligt tidningsmeddelanden var det någonsom bara vände på klacken, när dessa elever vUle tala med honom. Endast enpartiledare, C.-H. , tog sig tid att tala med dem och att ta emot enskrivelse med deras krav samt utlovade sitt stöd. Jag hinner inte återge kravennu min repliktid är i stort sett redan ute - men jag återkommer. Dessa kravställer sig kommunisterna bakom. Det gläder mig att konstatera att herrLorentzon tydligen i varie fall tror att jag är väl informerad om dess problem.Han uttrycker sig så. Men vi kanske kunde diskutera mitt agerande och inteagerandet av personer som inte har möjUghet att delta i den här debatten. Jag har haft samtal med elever som fört fram dessaåsikter. Vi har också i departementet haft delegationer av elever från ohkaAMU-centra.