prot · FX0951 · 1974-12-31 00:00:00 — 2. beträffande vissinvandrarundervisning av fröken () som ansett att utskottet under 12 bort hemställa, att som sin mening gav Kungl. Maj;t tUl kännavad reservanten med anledning av motionen 1974:770 anfört beträffande vissinvandrarundervisning. Punkten 2 (SärskUda åtgärder på skolområdet) Maj:t hade under punkten D 10 (s. 139140)föreslagit att tiU SärskUda åtgärder på skolområdet för budgetåret1974/75 anvisa ett reservationsanslag av . 1 detta sammanhang hade behandlats motionerna 1974:84 avherr m. fl. (vpk), 1974:302av m. fl. (m), 1974:461 av m. fl. (c) vari hemstäUts attriksdagen till Särskilda åtgärder på skolområdet för /75anvisade ett reservationsanslag av , 1974:1368av i Ulfsbyn (c) och fröken () samt 1974:1402 av herrar () och i AUngsås(fp). 1. att riksdagenskuUe avslå motionen 1974:302, 2. att riksdagenskulle avslå motionen 1974:1402, 3. att riksdagenskulle avslå motionen 1974:1368, 4. att riksdagenskulle avslå motionen 1974:84, 5. att riksdagenmed bifall till propositionen 1974:1 och med avslag på motionen 1974:461 tiUSärskilda åtgärder på skolområdet för /75 anvisade ettreservationsanslag av . Anslag till det obligatoriska skolväsendet m. m. Reservationer hade avgivits beträffande ytterligare medeltUl särskUda åtgärder på skolområdet under /75 3. av () samt fröken () och fruSundberg (m) som ansett att utskottet under 5 bort hemställa, a. som sin mening ge Kungl. Maj:t tUl känna vadreservanterna med anledning av motionen 1974:461 anfört om ytterligare medel till Särskilda åtgärder på skolområdet under /75, b. med bifaU till propositionen 1974:1 och med avslag påmotionen 1974:461 till SärskUda åtgärder på skolområdet för /75 anvisa ett reservationsanslag av . 4. av herrar iStaffanstorp, Elmstedt, i Skärstad och i (samtligac) som ansett att utskottet under 5 bort hemställa, att med anledning av propositionen 1974:1 ochmed bifall tUl motionen 1974:461 till SärskUda åtgärder på skolområdet /75 anvisade ett reservationsanslag av . Vid denna punkt hade avgivits ett särskUt yttrande av fruNordlander (vpk). HerrLARSSON i (c); har att behandla ett betänkande frånutbildningsutskottet. Flera av motionerna på och gymnasieskolansområde har utskottet kunnat behandla i ganska stor enighet, vilket jag finnertiUfredsstäUande. Några har blivit föremål för utskottets positiva skrivning.Andra motioner däribland från centem - har blivit tillstyrkta i så måtto attutskottet enats om ett tillkännagivande till Kungl. Dock, herr talman, har denna enighet givetvis inte alltidkunnat uppnås, utan i detta utskottsbetänkande finns även reservationer. JagskuUe gärna viUa uppehåUa mig vid reservationen 4. har ganska många exempel givits på desvårigheter som våra skolor har att bemästra. Både personal och elever upplevermycket starkt dessa problem. Svårigheterna är i många faU betingade av attarbetsmUjön i skolan inte är tillfredsställande men beror också på attundervisningen inte motsvarar elevernas studiemotivation. En del elevermisslyckas kanske väl ofta i skolarbetet, och sådant föder otrivsel. Skall mantrivas med skolan, skall man också lyckas med arbetet där. Den otrivsel somförekommer här och var utgör givetvis störande moment. Detta har ofta framhållits här i , och 1970tiUsattes som bekant den s. k. , vars förslag skall syfta tillatt förbättra såväl skolmiUön som undervisningen i skolan. ansåg sigemellertid regeringen inte kunna avvakta utredningens betänkande utan föreslogi en proposition till särskilda stödåtgärder på skolområdet. De medelsom anvisades med anledning av denna proposition fördelas nu av en särskildnämnd inom , till vilken kommunerna har att ställa sina ansökningar. Enligt propositionen skall medlen användas främst istorstadskommunerna, och jag håller gärna med om att de problem som man avsägatt angripa onekligen är störst där. Kanske skulle jag dock viUa säga attpengama bör kunna användas litet vidare och komma också andra regioner tiUgodo. Från kan vi instämma i att de här avseddaåtgärderna behövs. Emellertid anser vi också att behovet är så stort att detbelopp som har anvisats, 30 mUjoner kronor, inte kan räcka för att tiUgodose destora behoven. I en motion till årets riksdag, nr 461, har vi därför tagit uppden här problematiken och föreslagit att ytterligare 10 mUjoner kronor beviUasför ändamålet. Vi viU nämUgen disponera särskilda resurser för att bibehåUamindre studiegrupper och klasser. Speciellt viktigt är bibehållandet av de småskolorna och klasserna från undervisnings- och lokaliseringssynpunkt. Ansökningar har inkommit från 106 primärkommuner och trelandstingskommuner. Det är således många kommuner som anser sig ha behov avsärskilda stödåtgärder. I stort sett är det 18 olika användningsområden somspeciellt framträder i ansökningarna. Bland dessa kan jag nämna ökad satsningpå hjälp åt svagpresterande elever, elever med emotionella störningar ochelever som är lågmotiverade, många andra stödbehov att förtiga. Detta berör somvar och en förstår främst , men pengama kan också användas tiUstödåtgärder inom gymnasieskolans specialundervisning. Vi har goda möjUgheter att vidta stödåtgärder inomskolans område. Det råder nämligen god tillgång tUl personella resurser. Detfinns tyvärr aUtför många arbetslösa lärare. Att åstadkommaresurser för att förbättra undervisningen är alltså en fråga om pengar. Måhändakan också, vilket vi anser vara önskvärt, en och annan nedläggningshotadskolenhet räddas genom att ytterligare medel ställs till förfogande. När jag nu yrkar bifall till reservationen 4 vUl jag göraen liten personlig kommentar. Då åtgärder, som skall gälla landet i desshelhet, skall utformas av en nämnd som sitter i , undrar jag om ensådan handläggning är bra. Jag skuUe tro att många av stödåtgärdema är sålokalt och regionalt betonade, att de strängt taget borde vara föremål för rentlokala och regionala undersökningar. Jag har med dessa ord endast velat peka pånödvändigheten av ett bifall till reservationen 4 om ytterligare ökadmedelstilldelning. Anslag till det obligatoriska skolväsendet m. m. HerrNORDSTRANDH (m): Vi går att besluta om betydligt mer än 4miUarder kronor till det obligatoriska skolväsendet m. m. Om den summansnödvändighet har vi aUa varit överens i utskottet, något som iStaffanstorp redan har sagt. En del sammanskrivningar har gjorts, varigenom eneller annan motion mer eller mindre tillstyrkts. Endast på tre punkter två avdem rör inte pengar föreligger något motstridiga uppfattninga--. Den punkt som rör pengar behandlar medel till särskildaåtgärder på skolområdet /75, vUket i ocksåhar talat om. Dessa medel skall bl. a. och kanske framför allt användas för att Anslag till det obligatoriska skolväsendet m. m. anordnamindre undervisningsgrupper och klasser och till åtgärder för att tryggaexistensen av små skolor. Det är ting som vi moderater prioriteratpå skolans område. Det är någonting som ligger oss varmt om hjärtat, och viupplever oss i detta företräda en stark opinion bland lärare, målsmän ochelever. Av närmast statsfinansiella skäl anser vi oss emeUertid nuinte kunna stödja yrkande om ytterligare 10 mUjoner kronor,tillsammans 40 mUjoner kronor. Däremot är vi beredda att om det avkommunerna redovisade behovet av medel tUl särskUda åtgärder avsevärtöverstiger vad som kan förutses på tilläggsstat ställa ytterligare medeltiU förfogande. Behovet av medel sammanhänger med kommunernas bedömningar avvad de finner nödvändigt och möjligt att beviUa. Jag ber att få yrka bifaU tillreservationen 3 vid punkten 2. Vad jag emeUertid framför allt skall plädera för ochbelysa gäller rätten till befrielse från deltagande i skolans undervisning ireligionskunskap. I motionen 1396 hemställs att uttalar att Kungl.Maj:t vid handläggningen av ärenden rörande tiUstånd att i skolans ställeombesöria undervisningen i religionskunskap i större utsträckning än hittillsbör ställa sig positiv till ansökningarna. Utskottets majoritet erinrar om attriksdagen vid skilda tillfäUen debatterat frågan ombefrielse från undervisningen i religionskunskap. avgav,konstaterar man, så sent som ' ett särskilt betänkande iärendet. Så avstyrker utskottet bifall till motionen under hänvisning tilluttalandena i detta senaste betänkande. Jag kan i viss mån förstå utskottets kärva, kortfattadeformuleringar. Olusten att behöva befatta sig ytterligare med saken ärpåtaglig, men mot detta står att det för motionärerna och reservanterna är enangelägen fråga att åter ta upp, inte minst i frihetens intresse. I kammardebatten framhöll jag attför befrielse från deltagande i skolans religionsundervisning gäller förnärvarande kortfattat uttryckt föUande bestämmelser och praxis. Elever somtillhör katolska kyrkan i respektive mosaiska församlingarna i ,och har, kan man säga, generell befrielse om de önskar begagnaden. Ingenting hindrar dem dock från att delta i undervisningen om de skulleönska, och det finns sådana som önskar det. Härutöver har utvecklats en s. k.administrativ praxis, innebärande att Kungl. Maj;t på s. k. särskilda skälbefriar elever som tillhör andra trossamfund än från deltagandei religionsundervisningen. Om denna administrativa praxis kan sägas att den hartillämpats mycket sparsamt. Givetvis - och det medger jag gäma - kan det alltiddiskuteras vad som menas med särskUda skäl. Jag vUl än en gång erinra om attdetta senast aktualiserades i full utsträckning inför offentligheten i fråga omelever tillhörande den s. k. evangelisk-lutherska kyrkan i , . Det är att notera att först sedan medlemmarna i denna kyrka hänväntsig till kommission för de mänskliga rättigheterna, lyckades dehär hemma få förståelse för sin framställning om befrielse. majoritet tycker som tidigareatt det är bra som det är och att nuvarande bestämmelser och praxis fungerarväl. Det kan man ha delade meningar om. Den tUl utbUdningsutskottets betänkandefogade reservationen menar att den administrativa praxis som utvecklats borde,då väl underbyggda framställningar inkommer, användas litet flitigare och meraförståelsefuUt av Kungl. Det betyder att Kungl. Maj;t vid ansökan ombefrielse bör, som det sägs i reservationen den här gången, "visa enstörre generositet och viUa tUl positivt handlande än gjordaerfarenheter ger intryck av". TiU sist viU jag i den här frågan säga som jag sagttidigare och som jag kommer att säga fler gånger i sådana här debatter:Målsättningen för undervisningen i religionskunskap i skolan, med allsidighetoch objektivitet, skall ju vara sådan att befrielse från deltagande egentligeninte borde vara motiverad eUer av elever och målsmän upplevas som önskvärd. DetvUl jag betona. kan man emeUertid inte komma ifrån att det finnsföräldrar och elever som av olika skäl religiösa, kulturella och andra villha en sådan befrielse, då de trots allt upplever skolans religionsundervisningsom inte acceptabel för och i överensstämmelse med om jag nu än en gång skaUcitera tilläggsprotokollet till konventionen angående skydd för de mänskligarättigheterna och grundläggande friheterna deras religiösa och filosofiskaövertygelse. Sådana föräldrar och sådana elever finns. Det är ett faktum, detkan vi inte förneka, och att komma dem till mötes i större utsträckning äntidigare måste nog sägas kan vara i hög grad påkallat. Med detta, herr talman, ber jag att få yrka bifall tillreservationen 1 vid utbildningsutskottets betänkande nr 7. Anslag till det obligatoriska skolväsendet m. m. FrökenHÖRLEN (fp): Reservationen 2 vid det utskottsbetänkandesom nu behandlas tar upp frågan om undervisning av analfabeter bland invandrarei anslutning tiU motion nr 770 väckt av och . Detfinns inga exakta uppgifter på antalet analfabeter i vårt land, men manförmodar att det rör sig om några tusen. Större delen av dessa hör tiU denäldre generationen och troligen utgörs de flesta av kvinnor. Det innebär attden grupp av invandrarna som är analfabeter troligen i mycket ringautsträckning återfinns i yrkeslivet. För denna grupp vore det. emellertidangeläget att åtnjuta samma förmåner beträffande ledighet och lön i samband medundervisning i läsfärdighet som tillkommer invandrare vid deltagande isvenskundervisning. En större satsning innebär det emellertid att få ettsamlat grepp på frågan om utbildningen av analfabeter över huvud taget. Redan1971 lade invandrarutredningen fram förslag om en alfabetiseringsundervisning,men ännu har inget helhetsprogram konkretiserats. Utskottet hänvisar i sittbetänkande till att en arbetsgrupp enligt uppgift skalltUlsättas inom . Med hänsyn till trögheten i handläggningenav detta ärende tycks det mig synneriigen befogat med en viUeyttring frånriksdagens sida i detta sammanhang, och jag vUI därför, herr talman, yrkabifall till reservationen 2 vid utbildningsutskot- Anslag tilldel obligatoriska skolväsendet m. m. tetsbetänkande nr 7. När det sedan gäller frågan om ytterligare medel tiUsärskUda åtgärder på skolområdet under /75, som behandlas ireservationen 3, vill jag uttrycka tillfredsställelse över attstatsverkspropositionen här föreslår ett nytt anslag på 30 mUjoner kronor.SärskUt angeläget anser vi inom det vara att dessa medel användstiU att anordna mindre klasser och grupper för undervisningen samt tiU åtgärderför att trygga exi.stensen av mindre skolor. Vi inser att det måste vara svårtatt överblicka i vUken utsträckning detta anslag kommer att tas ianspråk. Då det dock är att förmoda att resurserna kommer att bli ganska hårtansträngda, vUl vi redan nu markera att vi anser det angeläget att Kungl. Maj:tåterkommer med nya anslagsäskanden på tilläggsstat, om det skuUe visa sig attkommunernas behov av medel till särskUda åtgärder skuUe överstiga vad man istatsverkspropositionen förutsett. Mot denna bakgrund, herr talman, yrkar jag därför bifallockså till reservationen 3 vid utbildningsutskottets betänkande nr 7. Jag vUl inte i mitt anförande vända mig motutbUdningsutskottets StäUningstagande i denna fråga. Utskottet fullgör säkertsina åligganden på ett mycket förtjänstfullt sätt. Detta gäller då den direktakunskapsutbUdningen. Men när det gäller den "kroppsliga" utbildningen dvs. ungdomens fysiska utveckUng - bör naturligtvis ävenmedicinska synsätt få göra sig gällande i mycket hög grad. Om dagens ungdom skaffade sig ordentlig fysisk träningutanför skolverksamheten behövde ju praktiskt taget ingen skoltid tas i anspråkför fysisk träning. förekommer tydligen inte lika mycket kroppsrörelse iform av självordnad lek och sport som under seklets första del Bortfallet avviss ansträngande kroppsrörelse tycks bl. a. ha lett lägre grad av grundkondition hos dagens ungdom. Det är dä naturligt attskolan här har en mycket viktig uppgift att fyUa. För mera gymnastik och fysisk fostran harvi ofta talat från centerhåll. a. i och MajPehrsson motionerat om detta. En annan grupp av centerpartister har velat fästauppmärksamheten på de betydande framtidsvinster för individ och samhälle som engod grundkondition kan ge för hela livsförloppet. Jag vill nu på TV-skärmen visa ett diagram som jagresonerat med kunnigt läkarfolk om. Man har sagt att så här ligger det till,fast det kanske inte förut visats i diagramform. Bilden visar med den horisontella axeln livsförloppet frånfödelsen och . Med den vertikala axeln visar den graden avfysisk grundkondition, motståndskraft och annat som är positivt för individensmöjligheter att leva och fungera i samhället. Om en individ växer - då kroppenstabiliserats och uppväxtperioden är över - utan några fysiska ansträngningar,danar sig kroppen på ett visst sätt och anpassar sig efter dessa rätt ledigalevnadsförhållanden. Om kroppen i stället utsätts för påfrestningar, kraftigaansträngningar, rörelsemönster av olika slag, då kommer muskler- na ochhela organismen att anpassa sig efter detta och kroppen får en grundvana attutstå påfrestningar Vi skall därvid inte bara tänka på att en manlig individ i20-årsåldern, när han skall göra värnplikten, har litet bättre utgångsläge,blir så att säga en litet starkare soldat, utan vi bör se detta som en sak förhela vårt folk, en sak som har betydelse för den enskilda individens helafortsatta livsförlopp. Man har nämligen vetenskapligt fastställt att det maninte skaffat sig i grundkondition från börian det kan man inte återhämtasenare. Den individ som representeras av den övre kurvan pådiagrammet kan bli sjuk, kan sacka ihop av olika skäl, men kan arbeta sig upp igentill den övre nivån. Den som genom brist på kroppslig aktivitet i uppväxtålderninte nätt upp tiU högre nivå än den lägre kurvan visar, kan inte senare kommaså mycket högre vid fortsatt träning, med god kost och allt vad man nu kan göraför vuxna människor när det gäller att få god hälsa och fysik. Vinstvolymen upptiU den övre nivån innebär en oerhörd vinst för hela samhäUet och den enskildeindividen såväl i arbetslivet som när det gäller minskade vårdkostnader ochmindre lidanden under hela livsförloppet. Vi hade hoppats att motionen skulle uppmärksammas avsocialutskottet och av . I detta syfte ber jagatt få erinra om några formuleringar i motionen. Motionen nr 1370 "villfästa uppmärksamheten på ett förhållande som får anses tillhöra det socialaintresseområdet i högre grad än det utbUdningsmässiga". Motionen utgör ihuvudsak en påbyggnad av en tidigare motion, vars innehåU också komatt behandlas som en utbUdningsfråga. har motionens grundmeningbl. a. behandlats i televisionen under samlingsrubriken, aUtså just med de sociala aspekter som motionenegentligen avser. Vetenskapen har slagit fast att den fysiska aktiviteten redani de tidiga barnaåren och vidare genom skolåldern grundlägger individensaUmänna konditionstillstånd. Vad som försummats av fysisk aktivitet underuppväxtåldern kan inte kompenseras vid vuxen ålder även om kost- ochmotionsaktiviteter då har sin stora betydelse för individens hälso- ochkonditionsnivå. Slutligen hemstäUer vi i motionen att hos Kungl.Maj:t skuUe anhålla om "sakkunnig prövning av i motionen angivna synpunkter".Denna sakkunniga prövning har aUtså inte varit i tillfälleatt företa, och därför är det inte någonting att göra åt det hela för stunden. Jag har inget yrkande i anslutning tillutskottsbetänkandet, men jag har en önskan, och den är att man skall kunnaframföra sådana här synpunkter med en så betydelsefull bakgrund som denna utanatt de skaU försvinna i ett utskott som inte direkt har att göra med sådanafrågor. Jag önskar alltså att man som riksdagsledamot skall kunna gå denordinarie vägen genom motioner, utskottsbehandling osv. för att få en frågasakkunnigt prövad och inte behöva gå utanför och skriva tilldepartement eUer söka andra vägar. Jag anser att det här ärendet har hamnatlitet grand fel inom . Anslag till det obligatoriska skolväsendet m. m. Anslag till det obligatoriska skolväsendet m. m. HerrALEMYR (s): Utskottsbetänkandet innebär att omen stund - som det har sagts tidigare under debatten - kommer att anslå omkring4,3 miUarder tiU det obligatoriska skolväsendet." På praktiskt taget allapunkter är betänkandet enhäUigt. Maj;ts proposition har utskottetföreslagit ytterligare för personlig assistans åt vissahandikappade elever och yrkat på vissa nya regler för delning av slöjdgrupper.1 övrigt har utskottet enhäUigt biträtt statsverkspropositionen med undantagför tre punkter där reservation föreligger. Det är, herr talman, dem jag nuskall säga några ord om. Ett särskilt anslag infördes som kaUadesSärskilda åtgärder på skolområdet. Jag tillät mig då säga att vUket beloppregeringen än hade föreslagit, så hade lagt på 10 mUjoner fördet var så man angrep det här problemet. Det var således i och för sigointressant vilket utgångsläget var i diskussionen. kan väl pengar alltidanvändas, och om vi hade obegränsade tiUgångar skulle vi säkert pä ett bra sättkunna disponera de medel som bjuder över med. Jag tUlät mig ihöstas erinra om att det här anslaget kom tiU därför att lärarorganisationernabegärde att staten skulle anvisa 10 mUjoner för särskUda åtgärder under ettbudgetår. De 10 miljonerna blev 30 mUjoner, och man har aUtså mer än vältiUgodosett önskemålet hos dem som framför allt krävde bidraget. Det ärresursskäl som gör att utskottsmajoriteten inte har möjligheter att föreslå dethögre belopp som yrkar. Från moderat och folkpartistisk sida begär man, utöver attKungl. Maj:ts förslag tillstyrks, att skall uttala att om det visarsig att pengar kommer att behövas, bör ytterligare medel påtilläggsstat kunna föreslås. Jag tror, herr talman jag har sagt också dettidigare i kammarens talarstol att när SIA-förslaget lagts och i vanligordning har gått igenom remisskvarnen, kommer det att leda till vissakostnadsökningar. Det kommer att betyda att vi får ta itu med vissa uppgiftersom vi inte hittiUs ansett oss ha råd med. Det finns skäl att räkna med attantingen under den här anslagsposten eller under någon annan blir det meramedel anvisade. Därför finns det ingen anledning för att nu göra ettuttalande och begära pengar på tUläggsstat till det här ändamålet. Låt ossavvakta och se vad kommer med fram då kommitténsförslag väntas. Från moderat sida återkommer man till ett yrkande, som manhar haft , om ett särskilt uttalande i fråga om möjligheterna atterhålla befrielse från religionsundervisningen i . Vi hade en sådandebatt så sent som . Jag föUde anförande mycket uppmärksamt och satt och kollade det mot hans anförande i samma ämneden . har inte lyckats förnya sig ; ochjag är beredd att bekänna att jag heller inte kan göra det därföratt argumenten är desamma. Majoriteten i och det är en bredmajoritet -vUl att man skall vara mycket restriktiv när det gäller att befriaelev från deltagande i religionsundervisning. Denna undervisning, som skaU varavidsynt och objektiv, skall meddela kunskaper om olika tros- ochlivsåskådningars innehåll och innebörd, och den skall medverka till elevernaspersonliga utveckling i den meningen att den skaU skapa förståelse och respektför olika Uvsåskådningar. Undervisningen i religionskunskap skall sålunda,rätt bedriven, vara elt led i skolans strävan att skapa öppna, självständigttänkande och demokratiskt sinnade ungdomar. Genom orientering omlivsåskådningarnas kamp skall eleverna stimuleras tiU att själva bygga upp enpersonlig livssyn. Det finns aUtså mycket starka skäl att vara ytterstrestriktiv i fråga om befrielse från religionsundervisningen i skolan.Självfallet kan internationella konventioner i vissa fall tvinga oss tiUmindre restriktiva ställningstaganden. Fröken har i en reservation begärt etttUlkännagivande om alfabetiseringsundervisningen av vuxna invandrare. Jag har,herr talman, ingenting att invända mot de sakliga synpunkter fröken . När utskottet inte är berett att föUa motionären, är det därför attskolöverstyrelsen tillsatte en expert i det här ämnet ochockså avser att tiUkalla en arbetsgrupp. arbetar således medfrågan, och i det läget är det i överensstämmelse med utskottets och riksdagenspraxis att inte göra något särskilt stäUningstagande. TiU sist bara några ord tUl , som böriadesitt anförande med att säga att säkert var ganska duktigtmen som i slutet av anförandet inte tyckte det längre. Han ansåg att motionenhade hamnat aUdeles galet och sade att det är synd att inte en motion kan bliseriöst behandlad. Motionen har blivit seriöst behandlad iUtbUdningsutskottet. Jag kanske kan få tala om för att jag aldrighar varit med om att någon har motionerat om att något ämne skall försvinnafrån skolans schema. Däremot har vi vartenda år motioner som yrkar på att nyaämnen skall föras in på skolschemat. Det är serier av olika yrkanden som allahar mycket berättigat i sig. Nog är det värdefullt om man kan ökaundervisningen i trafikkunskap, samlevnadskunskap, nykterhetskunskap,konsumentkunskap, sexualkunskap osv. Det är klart att det är värdefullt om vikan öka undervisningen i gymnastik och idrott. Jag har i princip ingeninvändning mot det heller. Men det gäller ju, herr talman, att få utrymme fördetta på skolans schema, och det är inte så lätt. har inte hjälptoss . Han har inte gjort något försök att tala om vilket som skall trängastillbaka tUl förmån för hans eget yrkande.