prot · FX0991 · 1974-12-31 00:00:00 — enkelt såatt vi tycker att det här var riktiga förslag, och eftersom de i mångt ochmycket överensstämmer med den grundsyn som vi häri dessa frågor tyckte vi inteatt vi kunde låta dem passera när de nu blev så pass snävt behandlade avutskottet. Så enkelt är det. Sedan håller jag inte heller med om argumentationi sak den tycker jag verkligen är egendomlig då det gäller den Bergqvistskamotionen. Han säger att vi inte behöver något sådant här sekretariat, för detär bara fråga om en försöksverksamhet, och vi skall avvakta innan vi görnågonting vidare. Det är väl att ställa saker och ting på huvudet. Om dessastyrelseledamöter saknar organiserade möjligheter till självständig informationoch om de saknar ett sekreteriat som i viss mån kan samordna deras verksamhetoch deras agerande, då kommer det naturligtvis att påverka utfallet avförsöksverksamheten. Då får man inte se vad dessa styrelseledamöter verkligenskulle kunna användas till om man maximalt utnyttjade de möjligheter somrepresentationen erbjuder. Det är först när de får ett sådant sekreteriat,först när de får en någorlunda fristående information, som man kan se vadinstitutet med företagsrepresentanter i verkligheten duger till. Därför tyckervi att förslaget är riktigt. () kort genmäle: Till vill jag bara säga några ord. Jag skall inte ge mig in på den här diskussionen igen omvem som var först hönan eller ägget. Han säger att det är som haruppfunnit alla fina ting i det här sammanhanget och att socialdemokraterna såsmåningom har slunkit med. Jag kan nog ta honom ur den villfarelsen och sägaatt detta pågick inom socialdemokratin långt innan började med det, Men detta är oväsentligt. Jag har ingenting att invända mot att han säger att vibehöver 100 000 nya jobb; det anser jag också. Vad som är väsentligare är atthan inte föreslår några åtgärder. föreslår vissa lånemöjligheter. Dessalånemöjligheter finns i regionalpolitiken, i form av kreditgarantilånosv, och har inte utnyttjats till fullo. Kan vi då genom att lägga litet merapengar i lokaliseringspotten tro att vi får fler företag? Ja, möjligen om vigenomför sådana åtgärder som att öka bidragsprocenten. Sedan diskuterar han var tyngdpunkten skall ligga - om detskall vara industrijobb eller jobb i den offentliga sektorn. Jag är överens med om att tyngdpunkten när det gäller att skaffa jobb måste ligga inom industrisektorn av den enkla anledningen att där skapas de ekonomiska förutsättningarna. Men antalet jobb där kommer icke att öka väsentligt. Om den spontana utvecklingen får fortgå, blir det i stället 100 000 jobb mindre där . Därför måste sysselsättningen öka inom den offentliga sektorn, men den skall få ekonomiska 28 möjligheter via den industrisektorsom vi vill bygga ut. har en hel mängd synpunkter. Jag skaU inteta upp Nr 91 dem; jag hinner inte göra det . Men han säger att jag - ochäven herr xjsjaggn den , som får svara för sig - har påstått attföretagarna har en dubbelmoralnär de å ena sidan tar emot bidrag och å andra sidan säger - att detär tokigt. Nej, jag har i varje fall inte sagt - och jag hörde inte Näringspolitiken heller attJörn sade det - att företagarna har dubbelmoral. ärborgerliga politiker av typ som sitter på två stolar - somborgeriiga politiker när de säger en sak och som företagsföreträdare när de sägeren annan - som liksom har en dubbelmoral. Jag har inte sagt det omföretagarna i gemen. har blivit upprörd och säger att jaghugger de socialdemokratiska motionärerna i ryggen. Men så där enkelt får manändå inte göra det för sig. sade, när han stod här italarstolen, att man från vpk har varit emot införande av styrelserepresentanteroch att man inte tror att etableringskontroU leder någon vart. Men man hargodtagit dessa förslag trots att de inte alls överensstämmer med vad manverkligen vill ha. Det är detta som jag tycker är Utet underligt. Jag har inte använt ordet skumma - om jag skulle ha använtnågot uttryck i detta sammanhang hade jag sagt taktiska spekulationer. () kort genmäle; Nej, , vi gör inte anspråk påatt ha uppfunnit alla goda ting i detta sammanhang. Vi är betydligt blygsammareän så. Det är bara en sak som vi gör anspråk på förstfödslorätten till: dengoda och fina politiska slogan som talar om 100 000 nya jobb och allt vad somhör samman därmed. Denna slogan har ni sedan tagit upp och utvecklat. Det måvara hänt det unnar vi er gärna. Men när säger att vi bara föreslår sådantsom redan beslutats, då vi vill effektivera och konkretisera denna slogan, ärherr ute på fel väg. har tydligen inte läst vår motionoch inte reservationen heller. Det vore exempelvis förvånande om företagarföreningarnaskulle fä medge en ränteeftergift på lån som de lämnar, vilket de skullefå göra om hade rätt i sin beskyllning mot oss. Detta är en nyhetsom vi har föreslagit bl. a. för att stimulera nyetableringen. Ändå egendomligare vore det om man med dagens beskärmelserutan vidare skulle kunna avlyfta löneskatten . Detta ären ytterligare betydelsefull nyhet som vi har föreslagit för att hejda denolycksbådande utveckling som innebär att nyetableringen håller på att upphöra.Kan man ge nystartande företag och även etablerade företag som utökararbetsstyrkan med ny arbetskraft den skattefavören att de slipper betalalöneskatt , så är vi övertygade om att många, många nya jobb kommeratt skapas. Slutligen, herr talman, är jag inte så alldeles övertygadom att man behöver visa denna stora skräck för det postindustriella samhället. Det talas så ofta om att vi kommit in i en period då industrin försvinner mer och mer som sysselsättningsfaktor och maskinerna övertar arbetet. Jag tror att det i utomordentligt stor utsträckning beror på hur man lägger 29 Nr 91 upp näringspolitiken så att mansiktar på ny stimulans av industrins a. detta vi vill i med vår 28 maj1974 näringspolitik. Näringspolitiken () kort genmäle: Jag tror inte, , att majoritetenav vårt lands företagare delar syn när han beskyller mig ochandra företagare som aktivt deltar i näringspolitiken för dubbelmoral. De harett helt annat synsätt i dessa frågor än vad näringsutskottets ordförande geruttryck för. När det gäller målet för näringspolitiken förstår jagmycket väl att som sann och rättrogen socialist inte vill ställasig bakom vårt krav på en icke-socialistisk ekonomi. Det är naturligt, och jagklandrar honom inte för det. Men från vårt håll kommer vi oförtrutet att kämpaför marknadshushållningens principer, eftersom vi anser att marknadshushållningenär vida överlägsen planhushållningen. i (vpk) kort genmäle: är mycket slarvig när hanciterar. Jag har nämligen aldrig sagt att jag skulle vara motståndare till enetableringsstyr-ning av det slag som och hennes medmotionärerföreslår. Av mitt manuskript till det första anförandet, som jag har här,framgår klart att jag sade att vi är anhängare av detta. Vi har i princip sammauppfattning därvidlag. När det sedan gäller styrelserepresentation är detsjälvklart det har jag också klart sagt ifrån i inledningen att vi har enmer skeptisk syn på den institutionen, därför att vi uppfattar dettaminoritetsinflytande som ett i mångt och mycket skenbart inflytande. Antagligenhar och hans medmotionärer en mer positiv grundsyn härvidlag. Menjust de skillnaderna är ju i detta saksammanhang rätt irrelevanta. Det viktigaär att vi är överens om att oavsett vilken grundsyn vi har är det riktigt attsöka göra mesta möjliga av denna representation och åtminstone försöka genom ensamordning få den så effektiv som möjligt. Sedan efterlyser jag fortfarande vad det skulle vara föregenartade eller dolda eller taktiska motiv som jag skulle ha för att reserveramig till förmån för dessa båda motioner. Det skulle vara intressant att höra,för jag har inte alls, när jag reserverade mig, varit medveten om att jag hadenågra dolda motiv. Det vore riktigt intressant om ville tala omför mig vilka dolda motiv jag skulle ha haft. Jag har ansett precis som herrSvanberg sade och precis som och har tyckt - attdet här var en riktig idé, och då har jag menat att jag inte kunde underlåtaatt åriigen stödja den i utskottet () kort genmäle; Jag tror att kammarens ledamöter häller mig räkning för att jaginte här ger mig in på en ny, lång diskussion med ; ni kanskeblev trötta på oss i går. Men det är ändå en punkt som jag vill 30 sade att JanBergqvist har en tokig idé, som han vill genomföra,nämligen detta med styrelserepresentation i bolagen. Den idén är felaktig, manskall inte ha någon styrelserepresentation där, sade . Men sedanvar han överens med om hur de där styrelserepresentanterna skallarbeta. Det är det som jag finner lustigt. Om man tycker att en idé är igrunden felaktig och att man inte skall ha några styrelserepresentanter, så ärman väl inte särskilt intresserad av hur de representanterna fungerar. Det ärden saken jag har anmärkt på i detta fall. Och är säkert inte säförfärligt glad över betygande att han tycker det är bra att mangör en meningslös sak på ett visst sätt. Det är egentligen det som JörnSvensson säger att han är intresserad av. HerrGÖRANSSON (s): I motionen 853 har jag tagit upp enproblemställning som jag i och för sig är medveten om inte kan lösaslagstiftningsvägen. Utskottet har kommit till ungefär samma slutsats, när manhar avstyrkt motionen. Men på en punkt tycker jag ändå att motionen passar in iden debatt som här förts mellan herrar Hovhammar och på ena sidan ochherr på den andra. I den debatten har man talat om statligainrättningar, företagarföreningar, investeringsbanker, utvecklingsbolag osv.,och det har då ställts krav på att samhället skall ta de största riskerna. Motden bakgrunden vjll jag ta kammarens tid i anspråk och redogöraför min motion. Jag konstaterar i motionen ått endast ett fåtal människori det svenska affärsbanksväsendet äger kvalificerad teknisk sakkunskap, I regelfinns det i de privata affärsbankerna bara ekonomer och jurister, säkerligenmycket goda och duktiga medarbetare i och för sig. Men man frågar sig om dessaekonomer och jurister kan bedöma nya projekt där fråga är om att riskerakapital, I vårt land råder det brist på riskvilligt kapital, och därför måsteman ha en så vettig prövning som möjligt av varje projekt. Det gäller överalltdär bristen på riskvilligt kapital är stor. Och bankledningarna tvingas därföratt så noggrant som möjligt överväga riskerna, innan man går in i ett nyttprojekt. För att göra den bedömningen har affärsbankerna då till sig knutitekonomer och jurister, vilka i direktionen eller bankens styrelse redogör förhu'r de ser på vederbörande företags soliditet, finansieringsplaner, bokslutför och, naturligtvis, lönsamheten hos företaget. De gör medandra ord en mycket noggrann ekonomisk prövning rörande företagets möjligheteratt betala tillbaka det lån som man ansökt om i banken. Jag anser emellertid att det inte är tillräckligt att göraen företagsbedömning på sådana grunder. Det kan vara tiUräckligt för banken,om det gäller stora företag som t, ex, eller , som själva hartillräckligt med expertis för att kupna utvärdera och bedöma om ett nyttprojekt är värt att satsa pengar på eller inte. Men hur är det med det lillaeller det medelstora företaget, som inte har någon egen stab av medarbetare meddet breda tekniska kunnande som krävs? Man kanske förutsätter att bankerna nödvändiga expertisen, att de har tillräckligt med ingenjörer och teknikersom kan bedöma om projektet i fråga är värt att låna ut pengar till. Men på denpunkten blir man, som jag sadetidigare, besviken. Man tvingas konstatera att antalet kvalificerade ingenjöreroch tekniker i samtliga svenska privata affärsbanker inskränker sig tUl enhandfull personer. Vad blir då resultatet av detta? Helt naturligt medför detmindre möjligheter för innovatörer och för små och medelstora företag att fådet kapital som krävs för att vidareutveckla en produkt och starta en nyproduktion. Någon kanske invänder att det är detta vi har den aktivanäringspolitiken till. Vi har STU, vi har Investeringsbanken, vi harföretagarföreningar etc. Ja, det är riktigt. Men det är inte tillräckligt. Vimåste också ställa krav på de privata affärsbankerna, som massor av företag harsina dagliga förbindelser med. Det räcker alltså inte att ställa krav påsamhällets institutioner vi måste ställa liknande krav på de privataaffärsbankerna, så att de inte fortsätter att bara bedriva sparbanksverksamhet,dvs. placera sina pengar i fastigheter, mark och andra säkra objekt. 'ven om inte kan ålägga affärsbankerna attskaffa sig den personalkader som krävs för att bättre kunna överväga ett nyttrisktagande, bör vi i alla fall här i rikta kritik mot dem för att deförsummar innovatörer och små och medelstora företag vid sin långivning. Detskulle vara intressant att i denna kammare få höra rikta kritik mot de privata affärsbankerna för att deunderlåter att skaffa sig den personalkader som krävs för en ordentligprojektbedömning. Jag har med detta enbart velat ge till kännamin mening om bristerna i de privata affärsbankernas personalkader. Jag vill säga några ord om motionen 843 denhar redan debatterats en del här. I den föreslås att ett centralt sekretariatskall inrättas för samhällets styrelserepresentanter i privata försäkringsbolag,affärsbanker, förvaltningsbolag och stiftelser. Flera av oss som har undertecknat motionen är självastatliga styrelserepresentanter, och vi upplever starkt att det måste finnas enordentlig utredningsservice och att det behövs ett sådant sekretariat som vitalar om i motionen. Men utskottet säger att det inte nu är berett att föreslånågot initiativ från sida. Som motionär skall jag väl inte klagaöver att utskottets argumentation mot motionen är ytterligt mager. Den beståregentligen bara av två mindre punkter. För det första säger man att industridepartementet harföranstaltat om viss allmän information till samhällsrepresentanterna istiftelser och förvaltningsbolag och gett möjlighet till samråd dem emellan.Här syftar utskottet på den halvdagskonferens som ägde rum . Men dennaär egentligen bara ett understrykande av det informationsbehov som finns. Ensådan allmän information som gavs under denna halvdagskonferens kannaturligtvis inte på något sätt ersätta den kontinuerliga verksamheten i ettsekretariat. För det andra anser utskottet att försöksverksamheten böravvaktas. Till det vill jag då först konstatera att representationen iförsäkringsbola- gen nu är25 år gammal. Där behöver knappast några ytterligare erfarenheter inväntas.Inte heller när det gäller bankerna har vi någonting som kan kallasförsöksverksamhet. Det är en permanent verksamhet. Och några argument mot att byggaupp en basorganisation för försäkringsbolag och banker har utskottet inte förtfram. Tvärtom talade utskottsordföranden om att detta kan vara en riktig idé.Jag beklagar därför att utskottet intar en passiv hållning i stäUet för den merpositiva som här vore naturlig. I vad så gäUer förvaltningsbolag och stiftelser är detriktigt att representationen har försökskaraktär i den meningen att ett nyttbeslut måste tas före utgången av juni månad 1976. Men det förhållandet attbeslutet måste förnyas om vi skaU fortsätta med verksamheten hindrar inte redan nu ger samhällsrepresentanterna så goda arbetsmöjligheter sommöjligt. Vill man få fram erfarenheter borde de bli mer intressanta omstyrelseledamöterna har utredningsresurser bakom sig och kan arbeta mereffektivt än vad som är fallet . Samhället ställs ständigt inför uppgiften att lösa problemsom uppkommit genom beslut i de privata företagen. Men samhällets åtgärderkommer som regel i efterhand. De begränsas ofta till reaktioner på beslut somredan har fattats. Därför är det viktigt att samhället kan få tidigainformationer om förestående beslut och möjlighet att påverka beslutensinnehåll. 1 direktiven till samarbetsutredningen framhölldepartementschefen att "ett fåtal personer, som av naturiiga skälhuvudsakligen beaktar ägare-och företagsekonomiska aspekter, avgör inriktningenoch omfattningen av näringslivets produktion och investeringar. Dessautomordentligt viktiga avgöranden är således i allt väsentligt undantagnamedinflytande från det allmännas sida, trots den betydelse de har för bådelöntagarnas sysselsättning och samhällets egna investeringar och andraekonomiska åtaganden." har én lång rad reformer aktualiserats föratt stärka de anställdas ställning i företagen och förbättra samhällets insyn inäringslivet. Offentliga styrelserepresentanter får bara ses som en del av ettstörre program för att få näringslivet att fungera i enlighet med samhälletsekonomiska och sociala målsättningar. Men för att bli en verkligt effektiv del av samhälletsnäringspolitik behöver systemet med offentliga styrelserepresentanterkompletteras och förbättras i flera avseenden. För det första behöver dettillföras offentliga förvaltningsrevisorer. För det andra behöver de statligaledamöterna ha tillgång tUl en ordentlig utredningsservice. För det tredjemåste de erfarenheter som samhällsrepresentanterna får från styrelsearbetetsystematiskt fångas upp i intensiva försök att utveckla bättre principer förföretagens skötseL För det fjärde måste samspelet mellan de anställdassträvanden och samhällsrepresentanternas verksamhet utvecklas. är samhällsrepresentanterna tUl stor del utlämnadeåt den information som företagsledningen presenterar. Eftersom de inte harmajoritet i styrelsen lönar det sig sällan att lägga fram mer genomarbetadealternativ till hur verksamheten skall bedrivas. De får i stället inrikta sigpå att försöka åstadkomma mer marginella förändringar av styrelse- 3 protokoll 1974. Nr 91 besluten. Men förutsättningarna för deras arbete skulle förbättras Tisdaeenden avsevärt om det fanns en ordentligbasorganisation för deras verksamhet. 28 maj1974 behövs ett centralt sekretariat, som kan ge styrelseledamötema -------- ------- utredningsservice, förmedla kontakter med olika samhällsorgan och fånga upp sådanaerfarenheter från styrelsearbetet som kan tas till vara för att utveckla bättreprinciper för företagens skötsel. En sådan basorganisation bör byggas uppsnarast. Jag yrkar bifall till reservationen 8. Ett flertal motioner i anslutning till dethär betänkandet tar upp frågan om dels de anställdas ställning i näringslivet,dels verkningarna av detta näringslivs funktioner i samhället. Så är det imotionen 859, i vUken påpekas behovet av etableringskontroll i syfte att styraföretagsamheten i samhällelig riktning och mildra verkningarna av företagarnasdispositioner, som primärt styrs av andra värderingar än samhällsnyttan. 1 motionen 843 syftar motionärerna också till att ge deanställda ett effektivare samhäUeligt stöd genom att ett centralt sekretariatinrättas för att ge service och ledning åt samhällets styrelserepresentanter iförsäkringsbolag, affärsbanker, förvaltningsbolag och stiftelser, så som herrBergqvist har utvecklat tankegångarna. I anslutning till aktuella fall av företagsförsäljningar överhuvudet på de anställda diskuteras slutligen i två motioner nr 130 och 873 möjligheterna att hindra uppenbara kränkningar av löntagarna som likaberättigadpart i ett näringsliv, vars yttersta syfte måste vara aUas vår ekonomiskaförsörjning i ett gemensamt samhälle. såldes BaUingslövs träförädling tUl ABElectrolux. hade glasverk sålts till multiföretaget . I båda fallen fanns säkert goda skäl för ägarna att agera som degjorde. Trots lagen om styrelserepresentation, som antogs här i kammaren ett årtidigare, såldes de båda företagen utan de anställdas hörande. Försäljningarnagjordes dessutom i ett skede som präglades av relativ lågsysselsättning ochmed stark oro för detta bland landets samtliga löntagare och derasorganisationer. Med nuvarande lagstiftnings företrädesrätt för ägare avföretag och aktier i företagen kan man utan vidare se ett motsatsförhållandemellan styrelserepresentationens anda och mening å ena sidan och aktieägarnasfriare ställning å den andra. Avyttring av aktier i ett aktiebolag hör i ochför sig inte till förvaltningen av bolagets angelägenheter, eftersom bolagetsjälvt inte är avtalsslutande part i en sådan transaktion. En störreaktieförsäljning är visserligen en åtgärd som med hänsyn till bolagetsförhållanden är av stor betydelse, men den faller inte under vad som enligtaktiebolagslagen förstås med förvaltning av bolagets angelägenheter. Teknisktkan detta korrigeras genom ingrepp i den nuvarande aktiebolagslagstiftningen. Dettamotsatsförhållande bygger på otidsenliga föreställningar om vad ettnäringsliv är för någonting. Då industrin växte fram som produktions- 34 form i vårt samhälle skedde detunder ägarförhållanden som togs över från detgamla jordbrukssamhället, dvs. privat ägande av produktionsmedel, även omdetta med förhållandena lag om näringsfrihet kom att utvecklas iriktning mot aktiebolag. växer en annan medvetenhet fram om näringslivetsstruktur och villkor. Vi vet att produktionen som vi lever av är ett resultatav organiserat industriellt arbete. I denna produktionsprocess skapas både demedel varigenom företagarna eller de anställda får sin direkta försörjning ochde produktionsmedel varigenom detta sker. Utbytet av detta gemensamma arbeteblir emellertid relativt oUka, eftersom de anställda skiljs från ägandet avproduktionsmedlen och därigenom administrationen av dem och då ytterst ävenfrån de styrande medlen i produktionsprocessen. Särskilt stötande kommer detta att upplevas i en situationdå ägarna inte alls deltar i produktionsprocessen, utan får sin parasitärabärgning av den 'enbart genom ägande, men också om ägandet flyttas från vårtland till ägarintressen utanför vårt lands gränser. Båda dessa tendenser äraktuella och kan väntas tUlta. I den ökande stordriften, markerad bl. a. avkoncentrationsutredningen, upplever vi övergången från familjeföretagar-formertill allt större enheter, administrerade och ledda genom professionellaadministratörer, som kan vara dominerade av svenskt kapital men lika väl avfranska, engelska eller amerikanska intressen. Därför kommer också medvetenheten om denna process att ökabland svenska löntagare, och därmed växer självfallet kravet på inflytande. Såsom ägare ser sitt egetintresse kommer löntagarna att se sitt intresseoch försvara det . De anförda skälen för den nu aktueUa fusionen inomglasindustrin skulle vara ökade kapitalkostnader och tillgången på därav betingadteknik. Ytterst skulle en överföring till Saint Gobain därmed tillförsäkra ossdetta kapital och denna teknik, som skulle vara en förutsättning för företagetatt finnas kvar med sina produkter på vår egen marknad och på deninternationella marknaden. Därmed skuUe också konsumenternas krav på lägrepriser tiUgodoses. har ingenting inträffat som styrker det senasteantagandet. Kraftigt stegrade glaspriser har däremot blivit resultatet av denaktuella koncentrationen, som säkert inte avslutas förrän Europamarknadendomineras av en eller kanske två jättar på området. Då denna koncentration äravslutad kommer svenska glasbruksarbetare och löneanställda i den svenskaenheten inte att veta någonting om sin framtid. Inte heUer kan vi somkonsumenter nämnvärt påverka priserna på denna marknad, eftersom vi inte harnågot direkt ägarinfly-tande eller några svenska företag som kan ta uppkonkurrensen med de stora företagsjättarna. Det är i detta läge som vi motionärer för fram vår motion.Vi vet nu att lagen om styrelserepresentation av så sent datum som 1972 ärklart otillräcklig för att tillförsäkra de anställda och samhället ettberättigat inflytande över den egna situationen och de egna livsvillkoren. Denmöjlighet som utskottet anför innebär en ännu inte existerande men tänkt lag omövervakning och kontroll av fusioner i samband med köpande och säljande avföretag. Detta löser inte problemet. Alltfort kvarstår då möjligheten förägaren att i eget intresse agera efter sitt Nr 91 huvud. Ett minimum måste, som viser det, innefatta rätten för de Tisdaeenden anställda att själva eller medsamhällets medel tillförsäkras förköpsrätten 28 niai1974 ' sedan med egna och samhälletsinitiativ svara för företaget, dess Här kan självfallet, som vi ser det, också AP-fondens medelkomma till användning.