prot · FX0918 · 1974-12-31 00:00:00 — Det ärlikaledes uppenbart att myndigheterna måste ha tillfäUe att ta blodprov vidfall av misstänkt rattfyUeri. Detta har jag anfört som några elementära exempelpå inskränkningar i rättigheterna som kan behövas. Men vad som åstadkom debatten och som kommoderaterna att reagera var att vi vill ha ett ännu starkare rättsskydd. Viville att en kvalificerad majoritet i skulle fatta beslut om sådanainskränkningar och att det inte skulle kunna ske med en rösts övervikt. Detvar därom debatten främst stod. Och på den punkten var vi eniga medmittenpartierna, ehuru de hade en något annorlunda utformning av sin motion iämnet och närmare anknöt till vissa kataloger som återfinns i olika konventioner.Men i sak var det alltså överensstämmelse. Det var dessa krav som föranledde framstötarna i majmotionsvägen och i utskottet och som sedan resulterade i det enhälligakonstitutionsutskottsbeslutet, enligt vilket man förordade den utredning somnu alltså är påbörjad och i vilken ett ökat skydd för dessa fri- ochrättigheter skall prövas. Det bör betonas att en av de stora bristerna vidbehandlingen av det förslaget och vid diskussionerna om detsamma har varitbristen på information. interpellerade statsministern om dettahäromdagen, och statsministern svarade med att en skrift var underförberedande. Det svaret kanske inte är tUlräckligt. Vi vore tacksamma att fåklara besked på den punkten. Inte minst olika uttalanden vid möten, skrivelser,insändare etc. har nämligen visat en förbluffande okunnighet om vad detföreliggande förslaget i själva verket innebär. Det är en okunnighet för vilkenansvaret delas av många inte minst av massmedia men också av riksdagensledamöter. Och om vi i elfte timmen kan till viss del råda bot för detta är deten behaglig gärning och något som kan undanröja missförstånd . HerrAHLMARK (fp): Vi har äntligen fått en bred grundlagsdebatti . Tusentals människor som inte sysslat med författningsfrågortar nu ställning, försöker läsa in frågan, begär besked av politikerna. Denutvecklingen är glädjande, och jag hoppas den är bestående. Grundlagarnareglerar hur de viktiga besluten fattas i vårt samhälle. Då är det viktigt attmedborgarna engagerar sig i hur grundlagarna är utformade. Det betyder naturligtvis inte alls att allt som sägs i denallmänna debatten om grundlagen är vettigt eller ens rimligt. Där finns massorav missuppfattningar och åtskilliga åsikter som många av oss står främmandeför. Det betyder naturligtvis inte heller att vi riksdagsmän är skyldiga attfalla undan för krav som vi ogillar. Vi skaU lyssna på debatten, vi skallbeakta synpunkterna men vi skall inte opportunistiskt ansluta oss till kravsom strider mot våra värderingar. Vi har alla ett personligt ansvar att stå förvår åsikt och försvara den i diskussionen. Den utmaningen skall vi ta fasta på. Det finns politiker som nästan hukar inför protesterna mot den vUande grundlagen. se att beslutetrinner undan så kvickt som möjligt under så Utet debatt som möjligt. Manplanerade t. ex. att ta den nya regeringsformen i kammaren innan ensmotionstiden hade gått ut. och jag protesterade mot det. har det bhvitett uppskov, tUl nytta för debatten både inom och utom . I själva verket har Uberaler energiskt strävatefter att få debatt just om författningsfrågorna. När på 1950-taletensamt reste kravet på en författningsrevision och ett enkammarsystem, somskulle göra väljarna suveräna på valdagen, var kanske det svåraste motståndetinte de andra partiernas tvekan eller nejsägeri, utan aUmän-hetens ointresse.När oppositionen gemensamt stod bakom kravet på direkta val ien omgång till en kammare, var visserligen socialdemokraternas motstånd segt.Men lika segt var det att bygga upp en bred allmän opinion för en reform. Dettog och massor av arbete innan det lyckades. visade här i debatten hursvårt det var att tända diskussionen om de medborgerliga fri- ochrättigheterna. Vi lade fram en motion med en lagtext som skuUe gegrundlagsskydd åt de viktigaste rättigheterna. Vi presenterade vårt förslag påen presskonferens och sedan på massor av möten. Vi skrev i tidningar och fördefram kraven utåt. Men någon stark opinionsstorm i ryggen kände vi inte. NärBjörn och jag arbetade i för att uppnå så mångaförbättringar som möjligt i fri- och rättighetsavsnittet hade vi behövt stödetav ett sådant opinionstryck. Tyvärr fick vi det inte. Till slut fick vi kämpatämligen ensamma. Det är inte bara för grundlagsskydd åt fri- ochrättigheterna som har arbetat. I ett tjugotal reservationer ochsärskilda yttranden visade vi hur vi hade velat förändra den nyaregeringsformen och den nya riksdagsordningen. Vi vUle ha offentligautskottsutfrågningar. Vi begärde en stärkt ställning för lagrådet. Vi sade nejtill det talmansvälde vid regeringsbUdningar som kan uppstå och önskade här istället stärka ställning. Vi begärde regler för demokratiskaomröstningar i regeringen och avvisade det statsministervälde som majoritetenförordade. Vi ville införa en rätt för en minoritet i att utlösa beslutandefolkomröstning om grundlagsändringar: ja eller nej tUl ett vilande förslag,utan några svårigheter att i efterhand tolka resultatet. Här behövs inte allsnågon utredning, såsom har krävt. Det här är ett poUtisktställningstagande. Det finns en lagtext, som oppositionen är överens om. Jaghoppas att vi fortsätter att vara överens om den under den här mandatperioden. På alla de punkter som gäUde lagtexter förlorade vårareservationer i . Det är sant som att uttalade sig mot kollektivanslutningen, men när det gällersjälva lagtexterna var det ingen reservation som gick igenom. Antingen röstadealla de andra partierna emot dem eller också var det socialdemokrater ochkommunister som gemensamt avvisade oppositionens krav. På de punkterna kommervi naturligtvis tillbaka med våra förslag till förbättringar sedan en nyförfattning trätt i kraft. På dessa och andra punkter kommer attmotionera och försöka få igenom nya reformer ien ny omgång. Vi är följaktligen mer än de flesta medvetna om bristerna i detvUande grundlagsförslaget. Men är det ju så, att avgörandet inte gällerfrågan; Kan man förbättra det vUande förslaget? Det är klart att man kan det före och val, i nästa omgång. Men går det inte. gäUerbeslutet: ja eller nej till den vUande författningen i sin helhet. Ett nejbetyder att regeringsform kommer att vara kvar. Därför är frågan nu:Är det vilande förslaget bättre eller sämre än den gällande grundlagen? Enligt min mening är det bättre. Vi rensar bort en delotympligheter som dröjt sig kvar i en grundlag som skrevs långt före detdemokratiska genombrottet. Den nya regeringsformen bygger konsekvent på denparlamentariska principen. I fortsättningen kan man följa grundlagen efterbokstaven och inte som vackla mellan å ena sidan grundlagens bokstav och åandra sidan en mer eUer mindre oklar praxis vid sidan av gmndlagen. Vi sänkerrösträttsåldern tUl och ger ytterUgare ungefär 200 000 svenska medborgareen chans att påverka landets styrelse. Vi ökar debatträtten i genomatt den gamla regeringsformens 90 §, som förhindrade viktiga diskussioner,avskaffas. Vi omöjliggör ett nytt dödläge i 175 175 genom attantalet riksdagsledamöter sänks från 350 tUl 349. Det finns ytterligare en delförbättringar. Men bristerna då? Utskottsutfrågningar, lagrådet,beslutande folkomröstning osv. Ja, det saknas mycket. Men svagheterna i detvilande förslaget - och de är många är Uka stora eller större i den nugällande regeringsformen. finns inga offentliga utskottsutfrågningar,ingen rätt till beslutande folkomröstning i grundlagsfrågor, inget lagråd somobligatoriskt skall granska viktiga lagförslag. Läget är alltså det att med denvilande grundlagen uppnår man flera viktiga förbättringar, men svagheterna iden är inte nya nackdelar utan finns också i den gamla regeringsformen. Och dåär det från saklig synpunkt nödvändigt att rösta ja till det vUande förslaget. Det är klart att det hade varit bra om man kunnat få medalla viktiga reformer i den här omgången. Vi Uberaler arbetade för att fri- ochrättigheterna skulle få grundlagsskydd . Vi har år begärt merav personval i valsättet. Vi vill upphäva den gemensamma valdagen som ärförödande för den kommunala demokratin. Men det har inte gått att fåtillräckligt stöd för de här kraven, och därför får vi ta reformerna steg för steg.Det betyder att författningsdebatten fortsätter, att massor av arbete liggerframför oss. I propagandan för ett nej till det vilande förslaget finnsmycket av äkta idealitet. Till dem som säger att man redan nu borde ha gettgrundlagsskydd åt fri- och rättigheterna är mitt svar: Detta är ocksåfolkpartiets mening. Men motståndet var för stort . Vi uppnådde endel då och då får slåss för resten sedan. Vi räknar med er medverkan i detarbetet. Men det finns också en ohelig allians av andra grupper iden här propagandan. Den yttersta högern och den yttersta vänstern har medskiftande bevekelsegrunder tillfälligt funnit varandra i en kampanj vars syftenofta är ytterst dubiösa. Först den yttersta högern. Jag talar inte om moderatasamlingspartiet, som ingår i den uppgörelse som gjorts om statschefensstäUning. beskrivning av läget på den här punkten är heltkorrekt. Jag tänker i stället på de inlägg och artiklar som i försåtligaformuleringar tycks plädera för reell politisk makt åt kungen. Jag vill bara taett exempel, en artUcel av professor i imåndags. "Ingen moraliskt sund person", skriver han, "kan ilängden lyfta lönpå viUkor att avstå från att ha en mening. land,liksom i många andra länder, handlar ofta om en känslig maktbalans mellanfursten, frälset och folket." Det är oklart vart exakt . Men tendensen är tydlig: han tänker sig lägen då en icke vald statschefskall ha makt att påverka politiska beslut och politisk opinionsbildning. Hanantyder en maktbalans där "fursten" kan uppväga sådana politiker somsaknar vidsyn och omdöme. Det är exakt efter bondetåget ochborggårdskuppen. Det var den sista stora manifestationen för kunglig politiskmakt här i . Den kampanjen fällde liberala regering ochsatte in en högerregering som inte hade förtroende. Då talade man omkungen som en kraft som skulle motväga korrupta politiker. Så långt går ingen . Om någon sorts bondetåg fälleren sittande regering sä är det nog på andra grunder och med fullt demokratiskametoder. Men man trodde ju att det 1974 i seriösa inlägg i grundlagsfråganskulle vara omöjligt att i något som helst avseende anknyta tUl stämningar somkräver politisk makt tUl kungen. Det gläder mig att Svenska Dagbladets chefredaktörGustaf så klart har tagit avstånd från den propagandan. Och jag villän en gång understryka att mm kritik på den här punkten på intet sätt riktarsig mot moderata samUngspartiet. På den andra sidan står kommunisterna. Plötsligt har de blivitroade av demokratiska fri- och rättigheter. Plötsligt har det parti, somständigt stött diktaturer i vår närhet, börjat utmåla sig självt som det endasom slår vakt om friheten. visade på detoblyga i de nya pretentionerna. Kommunisterna har alltid krävt frihet för egendel och får den i en demokrati men aldrig gett frihet åt andra, när de haftmakt att inskränka den. Massor av uttalanden också visar vilkenkluven inställning kommunisterna har till demokratin. På denkanten har man tidigare alltid hånat de s. k. formella friheterna. för manen kampanj för att dessa formella friheter skall grundlagsfästas! När vpk i konkret lagtext ger sin version av en grundlagsom skyddar fri- och rättigheter så sticker bockfoten fram. Jag visade ocksåförra året hur försåtlig kommunisternas inledningsparagraf i deras partimotionär. Den lyder så här: "Folket har rätt att försvara sig mot och bekämpautsugning och klassförtryck och att forma sådana samhällsförhållanden, som kangarantera arbete, bostad, utbildning, kultur och social trygghet åtenvar." Vi vet vad det betyder i kommunistisk dialektik.Kapitalism innebär utsugning, säger marxister rätt att "bekämpautsugning" ger alltså en laglig motivering för att i vilken form som helstupphäva kapitalismen. Ettflerpartisystem där några partier slår vakt om biandekonomi och enskilt ägandeär, enhgt kommunisterna, ett värn för klassförtrycket rätt att bekämpa"klassförtrycket" blir därmed en rätt att upphäva friheten förpartier som inte står på marxistisk gmnd. "Folket har rätt att försvarasig", säger kommunisternas lagtext. De har med "folket" aUtidmenat den del av folket som står på deras sida i klasskampen. Frasen "rättatt försvara sig" har för kommunister ofta betytt rätt att angripa dem somhar en annan mening. Jag understryker, liksom , attformuleringar av det här slaget bara har ett syfte; att ge en legal ochideologisk motivering att upphäva de rättigheter som beskrivs i andraparagrafer. Kommunisternas propaganda om fri- och rättigheterna riktarsig främst mot socialdemokratin. Vi liberaler är också från helt andrautgångspunkter starkt kritiska mot regeringens agerande i den härförfattningsfrågan. Men antydningarna om att socialdemokraterna vUl raseraeller hota de medborgerliga rättigheterna genom sin grundlagspolitik är lumpnaoch ogrundade. Jag beundrar socialdemokratin för att den så ofta och i såviktiga sammanhang har dragit en klar gräns mellan den demokratiskaarbetarrörelsen och kommunismen. Däremot beklagar jag att socialdemokratin under de häråren varit så negativ tUl att ge författningens skydd åt demokratinsrättigheter. De kan aldrig säkras genom "formeUa knep", sade ArneGadd, socialdemokratisk riksdagsman i grundlagberedningen, förra året.Oppositionens förslag skulle göra det "omöjligt att inom rimUg tidgenomföra nödvändiga och angelägna reformer", förklarade konstitutionsutskottetsordförande i sitt förstamajtal . Det var den positionensom regeringen tvingades vika från senare . YtterUgare någrarättigheter infördes i grundlagen. Och en ny utredning skulle ha somuttryckligt syfte "dels att sträva efter att uppnå ett uppbyggt skydd igmndlag för de poUtiska fri- och rättigheterna, dels att överväga frågan om envidgning av rättighetsområdet i övrigt". Jag citerar här ordagrant urdirektiven. Jag hoppas att regeringen står fast vid sin uppgörelse omatt skall fatta det första beslutet om attskydda de politiska fri- och rättigheterna i gmndlag. Det tal som statsministerPalme höll var illavarslande. Där polemiserade han på ett slarvigtsätt just mot kravet på författningsskydd. Jag hoppas det var ett tUlfälligtåterfall i ett förlegat tänkande. Socialdemokratin bör akta sig för att än engång resa motstånd mot en viktig förbättring av den svenska grundlagen.Folkpartiet kommer icke att vika från sin övertygelse i den här frågan. Däremot måste vi gemensamt göra klart som att ett antal rättigheter är skyddade i den vilande regeringsformen.Svensk medborgare får inte landsförvisas och inte hindras att återvända tUlriket. Förbud mot retroaktiv straffskärpning. Förbud mot specialdomstol förredan begången gärning. Rätt till domstolsprövning vid frihetsberövande utanoskäUgt dröjsmål. Förbud mot införande av dödsstraff. Vanlig lag kan inteupphäva de rättigheterna. Det skyddet saknar vi i den nu gäUanderegeringsformen. 2 protokoU 1974. Jag har med förvåning sett hur man harbörjat romantisera regeringsform. En del påstår att vår gamlaförfattning värnar friheten med skydd som man nu tar bort. Vi har haft 1809 årsregeringsform . När den var i kraft av förraårhundradet jagade man baptistpräster och frikyrkofolk som fredlösa vilketskydd gav regeringsform åt 1800-talets väckelserörelser? Man slog nerarbetare som sökte organisera sig och ge styrka åt sina krav vUket skydd gav1809 års regeringsform åt den begynnande arbetarrörelsen? Man drog in tidningarpå , man censurerade misshagliga skribenter också ochman införde transportförbud för viss press för sedan varfanns här något skydd regeringsform? Sanningen är ju i stället att i stort sett inga fri- ochrättigheter är skyddade i vår nuvarande regeringsform. Den berömda paragrafen16 är en ståtUg, retorisk proklamation den har aldrig givit något rättsligtskydd åt människor som blivit förföljda eUer förtryckta i på grund avsin religion eller sin politiska åskådning. Tryckfriheten garanteras i ställeti tryckfrihetsförordningen, och den berörs inte alls av den härförfattningsrevisionen. håller den nya fri- ochrättighetsutredningen sitt andra sammanträde. Det är den som skall arbeta framett förslag tUl grundlagsskydd för demokratins friheter. Det måste ske på ettsätt som skapar förtroende bland intresserade medborgare och motverkar talet omatt politikerna "myglar" med landets fri- och rättigheter. Därför har jag i utredningen krävt att allt material somsammanställs och sänds ut skall behandlas som offentlig handling. somutredningens ledamöter får promemorior om olika rättigheter, skall dessapromemorior och andra handlingar vara tUlgängliga för dem som är intresserade.På det sättet får människor insyn. På det sättet kan utredningen få värdefuUaimpulser under sitt arbete. Här finns inga militära eller utrikespolitiska hemligheter.Här finns inga skäl att mörklägga vad utredningen sysslar med. Tyvärr har jag ännu inte fått något stöd i utredningen fören sådan öppenhet. Förra gången uttalade sig företrädare för alla de andrapartierna mot den typen av offentlighet. Utredningens ordförande, ,har i invektivspäckade artiklar förklarat att jag "saboterar"utredningen med ett sådant förslag. Vi har inte tid med debatt, säger han. Vihar ju så bråttom. Det är den traditionella synen på offentlighet i statligautredningar. Debatt kan ta tid, alltså är det bäst att hemligstämpla. Men dekrav som ställs på politiker är andra än . Dåliga traditioner skallvi inte värna. Och därför bör fri- och rättighetsutredningen nu begripa att detinte finns några godtagbara skäl för att vårt arbete under det kommande åretskall ske helt bakom lyckta dörrar. Ytterligare två av dagens talare ärledamöter av fri- och rättighetsutredningen, och . Är ni beredda att nu säga till kammaren och allmänheten att ni i dagkommer att stödja krav, som gör att arbetet på ökat skydd för fri- ochrättigheter i vårt land kan ske under medborgarnas insyn? HerrBERNDTSON (vpk); Det borde ses som helt naturligt med enomfattande debatt om grundlagens roll när en ny författningframläggs. Likväl har man en känsla av att vissa partier är förvirrade över attgrundlagen nu debatteras på möten landet runt och inte enbart i utskott ochkammare. Vilken roll spelar då grundlagen i samhäUsutveckUngen? Ja,lagstiftningen ger naturligtvis inget absolut skydd. Den främsta garantinligger i folkets politiska vaksamhet och aktivitet, men en demokratisk författningär betydelsefull som stöd för folkflertalets kamp för vidgade rättigheter.Medborgerliga fri- och rättigheter i vårt land har erövrats i en ofta hård kampmot de privilegierade grupperna i samhället. Dessa rättigheter hotas och måsteständigt försvaras, och de beskärs av kapitahsmens makt- och ägandeförhåUanden. kommunisterna är en del av den svenskaarbetarrörelsen och har växt fram i arbetarrörelsens kamp. I partiets programförklaras: "Partiet förpliktar sig att delta i och utvecklavarje rörelse, som befordrar det arbetande folkets intressen. Det bekämparvarje inskränkning i och slåss för varje utvidgning av folkets demokratiskarättigheter: nationell självbestämmanderätt; rätt att med allmän och likarösträtt välja folkrepresentation, som väljer och vrakar regering; organisations-,mötes-och demonstrationsfrihet; åsikts-, yttrande- och tryckfrihet." Detta är utgångspunkten för våra ställningstaganden i denaktuella grundlagsdebatten. Det är tydligt att den debatt som pågår rörande detvilande förslaget till ny gmndlag Ula berör de partier som kompromissat i frågaom de medborgerUga fri- och rättigheterna. Detta kom klart tiU uttryck ipartUedarnas anföranden i den allmänpoUtiska debattens inledningsskede. HerrFälldin sökte trösta opinionen med att ingenting av de omistliga värden som visedan 1809 har uppnått går förlorat. talade om en debatt femminuter i tolv, efter ett tjuguårigt grundlagsarbete, talade om attopinionen missade chansen att ge sig till känna i ett tidigare skede, ochregeringen utlovade en informationskampanj om grundlagsförslagets innehåll. Ytterligare tecken på irritationen över den kritiskadebatt som uppstått är de hätska angreppen mot kommunisterna som framför alltherr svarade för i remissdebattens början och som fortsatt . Varför ylar man så högljutt just från mot kommunisterna närgrundlagens fri- och rättigheter kommer på tal? Det är naturligtvis för attdölja sin ömkliga roll i denna fråga. Inte minst skapade förväntningarhos folk om att han skulle slåss för gmndlagsfästa fri- och rättigheter. Så gårhan och gör en kompromiss och måste dölja sin reträtt. Han skall rösta ja tilldet grundlagsförslag som han så hätskt har kritiserat. Antikommunismen haralltid varit en påUtlig metod som man tUlgripit när det gällt att dölja faktaför folket. Men kom ihåg, , det bhr aUt svårare att använda sig avdenna metod. Det är inte säkert att det som gick under det dagargår Uka bra , trots alla försök att åtemppliva den reaktionära atmosfären.Än en gånghar här dokumenterat hur litet av Uberalism som finns kvar idagens . Han är skrämd av tanken på att folket skall ha rätt attförsvara sig mot utsugning och utplundring. Detta är avslöjande. berättar massmedia om den strida strömmen av protestbrevi grundlagsfrågan till de olika partierna. Brevbuntar travas på partikanslierna.Samtidigt uttalas förvåning över att kommunisterna inte utsättsför samma brevflod. Det är inget märkligt i detta förhållande. Vänsterpartietkommunisterna har klart deklarerat sin ställning i grundlagsfrågan. De somkräver att de medborgerUga fri- och rättigheterna skall grundlagsfästas vet attdetta också är vpk:s Unje. Vi har ingen delaktighet i den kompromiss som förravåren träffades i . De som vill avskaffa monarkin vet attdetta också är vpk;s linje, och de som vUl stärka monarkin vet att man inte kanfå något som helst stöd hos vpk för denna reaktionära tanke. I en artikel i förklarade nyligenmoderatledaren : "De yrvakna måste upplysas!" Men hur kandet då komma sig att opinionen, enligt , är yrvaken? Det berorsäkert i hög grad på de kompromissande partiernas speciella tolkning avbestämmelsen att grundlagsbeslut skaU fattas av medmellanliggande val. Den enda rimliga tolkningen av den bestämmelsen borde varaatt ett vilande grundlagsförslag underställs väljarna i en valrörelse. Sombekant var detta inte fallet 1973. De partier som kompromissat ommålsättningsparagrafer och om medborgerliga fri- och rättigheter var inte allsintresserade av att fråga väljarna vad de ansåg. Man ville helt enkelt föraundan denna fråga från valdebatten. Partier som beströdde valfläsket medsömnpulver får skylla sig själva om de när sömnmedlet slutat verka möter en yrvaken opinion! skall man möta opinionen med en informationskampanj,som naturligtvis skall vara väl tUlrättalagd för att rättfärdigafyrpartiöverens-kommelsen i grundlagsfrågan. krävde i eninterpellation en vittomfattande informationskampanj om innehållet i detvilande förslaget, och statsministern utlovade en skrift som för medborgarnaskall klarlägga vad den nya författningen innebär. Samförståndet är stort. Det är bl. a. mot den bakgrunden som man kan ställa sigtveksam tUl värdet av en folkomröstning i grandlagsfrågan som en opinion justnu kräver. När fyra partier med av väljarna bakom sigkompromissat om grundlagen, förhindrat debatt om denna i valrörelsen och nuskall gå ut i en informationskampanj för att rättfärdiga sina åtgärder är detföga troligt att hela grundlagsproblematiken skulle kunna genomlysas i enfolkomröstning. Propagandaresurserna skulle också sättas in för att utveckla enopinion till förmån för monarkin. Propagandan skulle inriktas på att bevara enföråldrad tradition och inte på att bryta med denna. Det är också ett utslag av hyckleri och förfalskning avdebatten om jämlikhet mellan könen när borgerliga grupper högljutt kräverkvinnlig tronföljd som en jämlikhetsåtgärd.