prot · FX09131 · 1974-12-31 00:00:00 — Tänkpä att i tillverkas inte ett kylskåp, inte en frysbox, inga verktyg,ingen elektronisk materiel osv.! Fälld för nya, stora statliga initiativ ärmycket vitt, men det krävs en planmässighet som ännu saknas. Punktinsatser ärbra, men de är inte tillräckliga. Närjag ändå talar om punktinsatser vill jag ställa en konkret fråga. I ellfrågesvar lill mig upplyste statsrådet om all man imars skall få en slutrapport om huruvida del finns utrymme för ytterligare enaluminiumanläggning utöver den som redan har beslutat bygga iSundsvalt. Statsrådet var då inte beredd atl säga någol om en möjliglokalisering, öch det var kanske nalurtigl. Men om del nu skulle bli ett beskedatt det inte finns ell sådant behov av yllertigare atuminiumantäggningar, etterom man av något skäl kommer fram till all en ny enhet inom atuminiumbranschenicke bör lokaliseras till , som är aktuellt i diskussionen, dåmåste jag fråga: Finns det någon beredskapsplan för en snabb lokalisering lillJokkmokk av annan typ av industri? Delråder nervositet i kommun, och del är förklarligt. Problemen hällerpå all växa kommunen över huvudet, och man har verkligen moralisk rätt attkräva en rimtig återbäring för alla de vattenkrafts-kronor som kommunen underårens topp har lämnat ifrån sig. Jag tycker nog inte atl statsrådet, ens medhänvisning titt den energidebatt som har förts, kan koppla ihop ett sådantprojekt med frågan om utbyggnad. Omåtgärder för ökad sysselsättning i , m. m. Låt mig kort säga att energiförsörjningen har sin stora belydelse företablering av industri. Om vi skatt bygga ul en ytteriigare aluminiumfabrik medkapacitet av ca , så krävs det 1 miljard Omåtgärder för ökad sysselsättning i , m. m. Menvi är ännu inte färdiga med bedömningen av frågan om atu-miniumfabriken. Vi haren utredning som är presenterad av industriverket och som har talat om alt detbör finnas ett utrymme. Del är den utredningen som vi för närvarandediskuterar, och innan de diskussionerna är klara är jag inte beredd att ha enståndpunkt i frågan. Vi kommer emellertid atl beakta varje möjlighet tittetablering också för vidkommande. HenLÖVENBORG (vpk): Jag är klar över att man i det här landet behöver energi och att nyaindustrier mäste få ökad energi. Men jag har tidigare kritiseratindustriministern för den sammanblandning han försöker göra av frågan omKalixälvens bevarande och berättigade krav på ersättningsindustri. Regeringenhar verkligen haft tid på sig all se till att kommunen skulle få sinsysselsättning garanterad. Del har ju inte kommii som en blixt från klar himmelatl skutte minska sin arbetsstyrka till ett minimum jämfört med vadden har varit. Del har alla vetat, även regeringen. Men lika fullt har man päden punkten suttit med armarna i kors till dess atl all nåd nu börjar vara ute. Dåanvänder man tillfället - och jag tycker med förlov sagt att det är ganskaosympatiskt - lill att öva utpressning mol de krafter som tycker alt älvborde bevaras. Hett plötsligt har aluminiumverkel i blivit en frågaom ja eller nej lill utbyggnad av älv. Hos mig väcker faktiskt dentaktiken en - lät mig säga - stilla vrede. Men i kommun, som väl baraanvänder en promille av den energi som produceras i kommunen, måsleindustriministerns argumentation pä den punkten närmast väcka löje. 1 denna energirikaste av alla kommuner skulle manalltså av energiskät inte kunna få den ersättningsindustri man sä vät behöver.Det är en genomskinligt dålig och falsk argumentering, och jag tycker verkligenalt industriministern borde hålla sig för god för sä billiga trick. argumenterar mot någonling som inte alls är sagt. Jaghar inte gjort någon sammankoppting metian utbyggnad ochaluminiumverkel. förde ett resonemang om de allmännasysselsällningsförulsättningarna i och planeringen för dennasysselsättning. Jag talade om atl vi har en rad projekt som pågår, och jag sadetill : Det kan vät också i det sammanhanget vara värt att funderaöver om en utbyggnad av skulle kunna aktualiseras. Ochjag angav hurmyckel av sysselsättningsmöjligheter som del skulle kunna medföra. Dettaskedde i det lidigare inlägget, där jag inte med ett ord berörde aluminiumverket. Sedan ställer herrLövenborg frågan om aluminiumverkel. den faktiska upplysningenom energibehovet för ett sådant aluminiumverk och förklarar att man mäste hasambandet mellan energiförsörjning och industriutbyggnad klart för sig. Detborde också ha. När jag var i ,uppmärksammade jag att såväl distriktsorganisation somvänsterpartiet kommunislerna gjorde uttalanden med krav på att det skuttebyggas elt atumi-niumverk i , som man uttalade sig emot enutbyggnad av för alt få energi. ' Jag tillät mig då sägaatt det är svårt att både äta upp kakan och ha den kvar. Detta fär man ta med ien realistisk bedömning. HenLÖVENBORG (vpk): Den här sammankopptingen mellan älv och ett eventuellt atuminiumverki har statsrådet redan tidigare gjort i offentliga sammanhang iNorrbollen, om man får tro tidningarna; och deras uppgifter är väl inte hellfalska på den punkten. Jagförstår också att man inte både kan äta kakan och ha den kvar. Men jag vilt noginte överföra den logiken på den aktuella debatten om älv ochaluminiumverket. Jag är medveten om att det krävs energi och alt den måsteskaffas fram pä olika sätt. Vi skall kanske inte ha en ny energidebatt ikammaren, men det finns andra energikällor som kan ge betydligt störreenergititlskott än del marginetta tillskott man kan fä fram genom att bygga utexempelvis älv. Nuhar man tillåtit att bygga ut aluminiumproduklionen i . Dåfanns det ingen sammankoppling med älv. Eller menade industriministernatl ett atuminiumsmättverk inte kräver lika mycket energi om det tigger iSundsvall som om det skulle ligga i ? Menvi kan möjligen föra den här debatten ät sidan. Av interpellationssvaretframgår i vart fall att någon bred sysselsäitningsplan för hela intefinns, och detta tycker jag är det allvartiga i sammanhanget. har satsat pä 80 är bra, men det utgör inget försvar för enpassivitet när det gäller det övriga länet. Vi skall vara klara över atl delkrävs myckel snabba insatser i övriga delar av länet och en principiellt nyinriktning - en länsomfattande plan vars yttersta mål är att förvandlaNorrbollen frän ett rävaruproducerande till ett högindustria-tiserai län. Delär delta det handlar om. Överiäggningenvar härmed slutad. § 8 Ang.strukturförändringen inom eldistributionen Herrindustriministern erhöll ordet för att besvara () den 31oktober framställda interpellation, nr 144, och anförde: har frågat mig om jag med hänsyn lill rå-kraftföretagensuppköp av små privata eldistribulionsföretag är beredd att vidlaga åtgärder föralt förhindra den utveckling som pågår och som innebär att stora råkraftföretagfår ell allt större infiytande över eldistributionen och vilka åtgärder jag ärberedd att vidta för att öka del kommunala infiytandet över eldistributionen. Ddaljdislributionenav elkraft till de enskilda förbrukarna omhänder-has av ca 600 företag. Avdessa är nära hälften föreningar. Återstoden utgörs av privata bolag, kommunalaelverk och bolag saml vattenfalls-, verket med dotterbolag. Serman titt antalet abonnenter dominerar de kommunala företagen. Av landets 4,2miljoner abonnenter har de kommunala förelagen ca 65 procent.Vatlenfaltsverkets andel uppgår titt , kooperativadistributionsföreningars andel till och övriga privata företagsandel till . Beslämmelserom statlig koncession för utförande av slarkströmsled-ningar infördes förstagången genom ellag. Genom ändringar 1957 fick statenökade möjligheter att påverka organisationen i fråga om eldistributionen. Koncessionfår inte överiåtas utan liltstånd av siatens industriverk. Tillstånd färmeddelas endast om överlåtelsen är förenlig med en ändamålsenligelförsörjning. Ellagen innehåller däremot inga bestämmelser som reglerarförsäljning av etdistributionsförelag. Jag är medveien om att della är en bristi lagstiftningen och alt del i vissa falt kan medföra problem när det gälleratt få till sländ en ändamålsenlig eldistribution. Såvälsistnämnda fråga som frågan om det kommunala infiytandet över eldistributionenkommer atl bli belyst genom elutredningens arbete. Utredningen har lill uppgiftalt överväga bl. a. organisationen av eldistributionen. I uppdraget ingår altpröva hur långt strukturomvandlingen bör. Ulredningen har alt föreslåde åtgärder som behövs för atl omvandlingen skall kunna genomföras smidigt ocheffektivt. Utredningen skall också utarbeta förslag titt lämpligaorganisationsformer inom den företagsstruktur som förordas. Direktivenförulsäller att huvudansvaret för distributionens ordnande skall åvila statenoch kommunerna. Ulredningen skall således bl. a. överväga hur del kommunalainflytandet på eldistributionen skatt kunna säkras. Utredningensorganisalionsförstag skall innefatta regler om sammanslagning och inlösen avföretag. Jag anser inte att situationen är sådan att del finns anledning attvidta särskilda ålgärder, innan resultatet av utredningens arbeie föreligger. Jag lackar industriministern för svarel pä min interpellation. Avsvaret framgår att industriministern är medveten om att det är en brist ilagstiftningen atl inga beslämmelser finns som reglerar försäljningen aveldistribulionsföretag. Denna brist har onekligen varit känn- bar och givit upphov tittbesvärtiga konkurrensförhåtlanden. Dä lokala distribulionsfördag varit lillsalu har ofta råkraftföretag bjudit över kommunen och därmed blivit ägare tittanläggningarna. Detta förhållande är inte tillfredsslätlande, eftersom detkommunala infiytandet på eldistributionen därigenom försvåras. Efterkommunsammanläggningarna är situationen inom mänga kommuner den, all icentralorten är det kommunall huvudmannaskap för distributionen medan denna ide mindre tätorterna och på landsbygden handhas av mindre etföreningar eller råkraftföretag.Som en följd härav råder olika eltaxor. Delmåste då vara riktigt atl kommunerna, när mindre distributions-företag utbjudslill försäljning, inköper dessa. Därigenom skapas förutsättningar för atlkunna tillförsäkra invånarna enhetliga och lägsta möjliga eltaxor. Dessulom ärdel angeläget att eldistributionen integreras i den övriga kommunalaplaneringen, sä att man på del sättet kan åstadkomma en rationellenergiförsörjning. Fördelar kan också vinnas genom atl del då skapasmöjligheter till samordning med andra allmännyttiga servicefunktioner. I defall där det visar sig lämpligt bör givelvis också samarbete kunna ske medangränsande kommuner. Del finns således många skäl som tatar för atthuvudprincipen bör vara att kommunerna handhar eldistributionen. Flerautredningar har arbetat med dessa frågor. Den senaste, sominduslriminisiern hänvisar till i interpellationssvaret, tillsattes 1971.Någon lidpunkl dä den beräknas vara klar har inte angivits. Även om jag harviss förståelse för all delta inte är några lälllösla frågor måste jag beklagaalt del nu inte finns några handlingslinjer att arbeta efler. Kommunernabefinner sig i en besvärlig silualion i och med att detta konkurrensförhållanderåder med råkraftförelagen. tvivel är det ett irritationsmoment. Också förindustriverket, som har all handlägga koncessionsfrågor, måste förhållandetvara otillfredsställande. Industriministernsäger sig vilja avvakta elutredningens arbete innan ålgärder vidias. kannaturligtvis vara rikligl i princip, och eftersom industriministern är medvetenom bristen i lagstiftningen pä detta område utgår jag från att ulredningen görallt för all påskynda sill arbeie. Men ju fler disiributionsföretag somförsäljs till råkraftföretag desto svårare blir det alt komma fram till den förkommunerna och kommuninvånarna bäsla lösningen. Jag vitt därför ställa denkompletterande frågan om inte industriministern kan tänka sig möjligheten attlåta industriverket avvakla med all lämna områdeskoncession på de platser därdet har varit en konkurrenssituation mellan kommuner och ett råkraftföretag. Jagtror att om den möjligheten förelåg, så skutte detta vara en fördel för denforlsalla planeringen. Man skulle på så säll kunna förhindra att ytterligaresvårigheter uppstår innan utredningens belänkande läggs fram och en eventuellny lag är klar. Ang. strukturförändringen inom eldistributionen Jag vitt helt kort svara all vi vänlar oss att få en lä- Nr 131 gesrapport från elutredningen . Jag kan därför inteinse Fredaeenden '' ' '"'"" anledning att vidta någrasärskilda åtgärder. 29november 1974 rapporten, och sedan se vad som behöver göras. Om ersättning från denallmänna försäkringen för stadiga myndigheters utgifterförsjuk-ochföräldrapenning Överläggningenvar härmed slutad. §9 Om ersättning från den allmänna försäkringen för statliga myndighetersutgifter för sjuk- och föräldrapenning Herr statsrådet erhöll ordet för attbesvara () framställda interpellation, nr 73, ochanförde: har frågat mig om jag är beredd alt medverka titt ensådan ändring att stattiga myndigheters lönekostnader under de anställdassjukdom och barnledighet ersätts - i första hand av den allmänna försäkringen. Som svar påinterpellationen vill jag anföra följande. Enligttagen om allmän försäkring erhåller arbetstagare under sjukdom och barnledighetsjuk- eiler föräldrapenning frän . För flertalet statligtanställda arbetstagare gäller genom kollektivavtal bestämmelser om s. k.arbetsgivarinträde. Det innebär att det vid sjukdom och barnledighet och vissaandra fall i stället för sjuk- etter föräldrapenning utgår lön frånarbetsgivaren. Den sjuk- etter föräldrapenning som enligt tagen om allmänförsäkring tillfaller arbetstagaren uppbärs vid arbetsgivarinträde avstatsverket. Den del som hänförs till anställda vid de affärsdrivande verkentillgodoförs respektive myndighet. Dennaordning innebär som också framgår av interpellationen att myndigheterna kankomma au fä betala i stort sett dubbet lön under arbetstagarens sjukledighet,i den mån vikarier behövs. Iinterpellationen görs gällande att della förhällande skulle göra myndigheternamindre benägna att anställa personal som kan komma att bli tjänstledig på grundav bl. a. barnsbörd. Reglerna för återbetalning av arbetstagarnas sjuk-respektive föräldrapenning skulle därför inbjuda till diskriminering avkvinnlig arbetskraft. Fråganom atl låta myndigheterna i någon form tillgodogöra sig sjuk-etterföräldrapenning, som hänförs till arbetstagare vid myndigheten, har utretts vidflera tillfällen. Sålunda har senast lönekoslnadspåläggsulred-ningen bl. a.förestagit att statsverket skulle ha ett generelll ansvar alt bestrida allautgifter för sjuklön. En sådan ordning skulle enligl ulredningen komma tillstånd genom en höjning av lönekoslnadspåläggei med en riskpremie motsvarandesjuklönekoslnaden. Förslagetavvisades är 1971 med hänvisning till atl någon generell kompensation förutbetald sjuklön inte kunde anses påkallad eftersom myndigheternas anslag varberäknade med hänsyn titt en normal sjukfrånvaro (prop. 2, FiU 5,rskr 39). Behov av kompensation kunde endast föreligga vid relativt småenheier. framhöll att storaadministrativa vinster hade skett genom del slalliga arbdsgivarinlrädel isjukförsäkringen. Vadsom anfördes är fortfarande giltigt. All kretsen av arbetstagare förvilka arbetsgivarinträdet gäller därefter har ulvidgals förändrar inte deltaförhållande. Detfinns inte anledning tro all myndigheterna skulle undvika all anställakvinnlig arbetskraft med hänsyn till reglerna om arbetsgivarinträde. Det skulledessutom direkt strida mol de bestämmelser som utfärdats och somförbjuder könsdiskriminering vid tjänsletillsätt-ning av statligt regleradtjänst. Beträffande de små myndigheterna där trots allt vissa problem kanlänkas uppslå då fiänstemän blir tjänstlediga på grund av sjukdom ellerbarnsbörd får frägor om kompensation lösas i det särskilda fallet. Någrasärskilda åtgärder för att komma lill rätta med sådana tillfätliga svårigheterlorde inte behöva vidias. Omersättning från den allmänna försäkringen för statliga myndigheters utgifterför sjuk-och föräldrapenning Hen (): Min interpellation rör följande: Anställdavid privata företag etter statliga affärsdrivande verk får ersättning frånsjukkassan vid sjukdom och barnledighet. För övriga statligt anställda medordinarie eller extra ordinarie tjänst gäller, som herr statsrådet haranfört, arbetsgivarinträde, dvs. deras sjuk- eller föräldrapenning betalas utdirekt från den anställande myndighetens anslag. Eftersomstatligt anställda betalar sin sjukförsäkringsavgift precis som alla andraskulle man kunna tro att den anställande myndigheten sedan får ersättning frånriksförsäkringsverket. Denna överföring sker emellertid inte. De pengar som statligtanställda personer betalar in till sjukkassan bokförs helt enkelt som inkomsii riksstaten. Problemetkan verka subtilt; del är ju bara fråga om en omflyttning mellan statligakonton. För den enskilda myndigheten kan del dock medföra högst pålagligakonsekvenser. Jagber all få tacka statsrådet för svaret på min interpellation och vill anföraföljande. Omen anställd blir sjuk eller har barnledigt får antingen arbetet vila i väntanpå hans eller hennes återkomst, etter - vanligen - måste en vikarie anställas,varvid myndigheten fär betala ul dubbel lön från oförändrat anslag.Myndigheterna får visseriigen, som statsrådet anförde, ett vissl påslag pålönesumman för alt täcka sädana koslnader, men del innebär trols allt problemsärskilt för mindre myndigheter. Del är tätt att inse vilken effekt principenom arbetsgivarinträde kan ha när del gäller all anställa t. ex. kvinnor ochsjukliga personer. En myndighet med begränsade anslag har helt enkelt inte rådatt anställa någon ur dessa "riskgrupper". Nuhar problemet komplicerats av att även arvodesanstältda omfattas av principenom arbetsgivarinträde. Den gruppen fick tidigare ersättning vid sjukdom ellerbarnsbörd direkt från sjukkassan. Arvodesanstältning är bl. a. vanlig vidålskilliga vetenskapliga institutioner liksom i samband Omersättning från den allmänna försäkringen för statliga myndigheters utgifterför sjuk-och fliräldrapenning Bara vid finns ett slorl antalarvodesanstältda vid olika institutioner - var och en av dessa institutionerhar högst begränsade anslagsramar. Två olika typer av problem föreligger: dels vid de s. k. mindremyndigheterna eller institutionerna, dels vid projekt där personalen avlönasmed donationsmedel. I bägge fallen tär sjukfrånvaro hårt på budgeten.Konsekvenserna av längre sjukdom etter barnsbörd kan bli förödande förverksamheten. Det är dä nalurtigl att befara all konsekvenserna av nuvarandeordning pä sikl också kan verka diskriminerande mol kvinnor och mot personersom är sjukliga. Jag har också, herr talman, exempel på fall när man undvikitatl anställa kvinnor just av den anledningen. Närdel gäller donationsmedel är problemel dubbelsidigt - dels föreligger enbesväriig situation gentemot donatorn, dels är det problem att fullfölja ettprojekt med de medel som ställts till förfogande. Del är ell märkligt systemför t. ex. anställda på donationsmedel, vilka ju betalar insjukförsäkringsavgift ooch där arbetsgivaren betalat lagstadgade avgifter, atlom dessa individer blir sjuka, skall ersättning inte utgå frånförsäkringskassan för de kostnader som arbetsgivaren haft! Var finns logiken?Donatorn har ju inte rimligtvis donerat pengar för just den här typen avändamål, dvs. för att täcka sjuklön och eventuell lön i samband medbarnledighet. Del är ett rationellt system, säger statsrådet . Kanskedet, men det är orättvist i det här sammanhangel, och man kan inte utesluta endiskriminering av kvinnor. Låtmig ge ell exempel frän ! Där arbetar nära 400 personer pådonationsmedel, sammanlagl en lönesumma . Skulle vita med hela landel, rör detta mänga tusen som är anställda på motsvarande sätt.Tryggheten för dessa människor är densamma som för alla andra, men respekliveverksamhet riskerar att inie kunna ulföras pä ett rimligl sätt, och på mängahåll garderar sig därför respektive institution successivt genom att välja utmänniskor där risken lycks vara liten för atl vederbörande kommer atl ha högfrånvaro. Jagvill alltså sluta med atl fråga slalsrådel om Ni verkligen anser att systemetfungerar som det skall. Och borde inte ålminstone donationsmedel oavkortade fågå till avsett ändmål? Det är i hög grad inkonsekvenl att inteförsäkringskassan träder in i dylika falt. Statsrådet menar atl enskildaproblem i sammanhangel får lösas i särskild ordning. Jag har i min bänken skrivelse frän en professor , som sysslar medfornlivsforskning. Han har haft kostnader för på ca försjukersättningar. Han begärde hos restitution, dvs.att skulle ersätta hans forskningsanslag med motsvarandesumma, men han fick nej utan några som helsl motiv. Hans anslag beslår tittslor del av donerade medel. Kan vi verkligen fortsättamed ett sådani syslem, som visserligen i sin helhet fungerar bra,men som på de här enskilda punkterna inte är lillfredssläliande? talar i sin interpellation om, och han upprepar det isitt inlägg, alt det finns en risk för att det här syslemet skall verkakönsdiskriminerande. Låt mig för att undvika varje missförstånd på den punktenfå deklarera klart och bestämt, alt jag givetvis är emol varje form avkönsdiskriminering och beredd att stödja alla åtgärder som är ägnade att ökajämställdheten mellan män och kvinnor. Delvar mol den bakgrunden som jag för elt par år sedan lillsalie en uiredning meduppgift att se över kvinnornas ställning på det statliga områdei, kartläggasiluaiionen och se om ytteriigare åtgärder skulle kunna göras för alt förbättrakvinnornas ställning. I direkliven till den utredningen framhöll jag mycketklart alt de offentliga arbetsgivarna har elt stort ansvar för ulvecklingentill jämställdhet mellan män och kvinnor pä arbetsplatsen. Och jag sade allstaten som arbetsgivare inom ramen för sin personal- och lönepolitik bör prövavilka ytteriigare åtgärder som kan behöva vidtas i syfte att skapa jämställdhetmellan män och kvinnor. Jag gjorde attlså ett mycket klart ställningstagande idessa direktiv, och del slår jag givetvis för attljäml. Omnu den teknik som vi använder för återbetalning av arbetstagarnas sjuk- ochföräldrapenning skulle inbjuda till könsdiskriminering, vilket ivarje falt antyder, vore det en myckel allvarlig sak -del är jag den förste atterkänna. Jag har emellertid inte i mina undersökningar kunnal finna något somhelst belägg för delta, och därmed faller efler vad jag kan förstå delväsentligaste skälet för förslag om en ändring av detta system. Systemet,som jag har redogjort för i interpellationssvaret, är hell enkell en lekniskmetod som vi använder och som har lett lill stora administrativa vinster. Vihar inte funnit någon anledning all ompröva del. Som jag sade i svaret prövaderiksdagen så sent som den här frågan och tog denståndpunkt som jag nu har givit uttryck ål. Jaghar emellerlid framhållit att trots atl denna teknik i slorl sett fungerartillfredsställande kan den ibland medföra problem för de små myndigheterna.Men dessa får vi möta när de uppkommer, och där finns del då olika möjlighetertitt överföringar mellan anslag och överskridanden. Så inte heller på denpunkten föreligger del något behov av ett helt nytt system. HerrWijkman log i sitt inlägg också upp frågan om forskningsanslagen. Jag villerinra om alt i samband med den proposition som jag har åberopat ochsom tog ställning titt berördes också frågan omforskningsprojekten och donationsmedlen. Där framhölls bl. a. alt i samband medanstagsgivningen titt de skilda forskningsprojekten avsätter medicinskaforskningsrådet äriigen ell beräknat totalt ram- Omersättning från den allmänna försäkringen för statliga myndigheters utgifterför sjuk-och föräldrapenning 13 protokoll 1974. Nr 131 anslag för täckande av koslnader i samband med gravidileier,sjukledighet den "'" Avräkningen mellan berörda lärosäten och forskningsrådet görs Sä inte heller för forskningsrådet kunde man finna --------------- attproblemen var av del slaget atl man hade anledning lill några änd- Om ersättning från ringar. den allmänna Avvad jag här har sagl framgår att del inte finns tillräckliga skäl försäkringen för för att ändra della syslem.