prot · FX0945 · 1974-12-31 00:00:00 — Den kommer att ge arbete åt minst 2 300 personer iden direkta produktionen plus de arbetstillfällen som kommer tUl inomservicenäringarna. Det är en stor sak som äntligen sker, och det är en segerför en stark och aktiv folkopinion. Jag skulle i det här sammanhanget, herr statsråd, visserligenkunna göra en tillbakablick som också kunde formas till en anklagelseakt motden socialdemokratiska regeringens tidigre försyndelser när det gäller NJA, somför länge sedan borde ha fått resurser för en rejäl expansion. Hade det skett,så hade man inte givit de borgerliga kritikerna möjlighet att år sugapå karamellen om NJA:s bristande lönsamhet, utan då hade företaget för längesedan varit både lönsamt och konkurrenskraftigt. Jag skall emellertid avståfrån den kritiska granskningen och i stället säga att det regeringen nuförbereder är värt ett erkännande. Vi tar det som en stor seger i kampen förNorrbotten och för den folkopinion som så länge har slagits för att denorrbottniska resurserna skall utnyttjas på ett annat sätt än genom ohämmadråvaruexport. Det är en seger det vUl jag notera - också för vårt parti,därför att nu förverkligas viktiga krav som vi länge har fört fram i vårpolitiska verksamhet. Men ännu är problemen stora, och det kommer de att förbliockså efter det här projektets igångsättning. De kommer inte att kunna lösasenbart genom denna satsning, men jag betraktar den som ett betydande steg påvägen till att förvandla till vad jag vill kalla det verkligaJärnbäraland, ett steg på vägen för att få slut på hämningslös råvaruexport ochrovbrytning. 1 detta sammanhang ser man hur storfinans och borgerliga kretsarformerar sig tiU strid för att förhindra tUlkomsten av stålverket. Men likaenergiskt som vi har slagits för ökad järnförädling lika energiskt kommer viatt bekämpa de krafter som gått till motoffensiv för att försöka hindrauppförandet av 80. Det som sker vid NJA och som ligger som förslag ipropositionen och som är utgångspunkten för min interpellation ställer visjälvfallet inte i motsättning till det övriga länets intressen. Tvärtom ser videt som en utgångspunkt för det som måste ske när det gäller ochövriga undersysselsatta områden i vårt land, nämUgen ett planmässigt statligtindustriuppbygge. Men är stort. Populärt brukar det sägas att det ären fjärdedel av den svenska kartan. Det är ett väldigt område. bestämtsom vi vänt oss mot den kapitalistiskt styrda koncentrationsprocessen som lagtstora delar av vårt län öde och som inneburit tvångsförflyttning för tusentalsnorrbottningar tiU , lika bestämt vänder vi oss mot en rigoröskoncentrationsprocess inom länet. Vi kräver alltså regional balans i landet somhelhet, men vi kräver också regional balans i det län som utgör en fjärdedel avkartan. I svaret till mig säger arbetsmarknadsministern attutbyggnaden i medför inflyttning dit från bl. a. länetsglesbygdskommuner. "Jag är", fortsätter han, "emellertidövertygad om att länets befolkning föredrar en sådan omstäUning framför en meralångväga flyttning till de södra delarna av landet." Det är klart att detta är en sanning som aUtid kan sägas.Av två onda ting väljer man det minst onda. Om en tornedaling eUer enarjeplogsbo får väUa mellan att flytta till Volvos baracker i eller tajobb vid i , tror också jag att de flesta väUerLuleå. Men även det är en bitter brygd att tömma för människor som måste ryckaupp sina bopålar och lämna det de har kärt bakom sig. Vi vill inte att fråganskall ställas på det sättet. Vi skall satsa all vår kraft på att expansionenvid skall komma tiU stånd, men denna utbyggnad får inteske på ett sådant sätt att det övriga länet drabbas av än större svårigheter.Jag vill se expansionen vid NJA som någonting positivt, som stärker detstatliga företaget, som ger möjligheter att erbjuda arbete för kvinnor ochungdom som går utan arbete i och som också ger en chans för demånga tvångsförflytta-de norrbottningarna att återvända tiU hemlänet. Vi har delar av - det påpekar jag iinterpellationen som inte kommer att hjälpas av det som sker i , somredan nu kämpar för livet, som redan har fått ett befolkningstal som harpasserat den undre gränsen för att kunna behålla en normal samhällsservice. Tarman inte med detta i bilden redan vid planeringen, kan det glädjande som skallske i bli en kvarnsten om halsen för andra kommuner i . Jag harnämnt Tomedalen, jag har nämnt inlandskommunerna. Man hade kunnat lägga tillöstra ; alla kommunerna har samma problem. I svaret säger emellertid arbetsmarknadsministern att mani hög grad kommer att inrikta sina insatser på inlandskommunerna, och diträknar han då också . Jag hoppas verkligen att så också blir falletför det är i elfte timmen. Det är man lade framTornedalsutred-ningen. Det har funnits utredningar som har handlat ominlandskommunerna, , , Arieplog. Det har gett arbete kanskeframför allt åt en massa utredare, men det har inte stoppat den negativautvecklingen i dessa områden. Den Tornedalsutredning jag nämnde torde nu ha fallit iglömska. kommun är ett belysande exempel på utvecklingen. För tio årsedan hade man i denna stora kommun som kunde rymma hela drygt 14000 invånare. är kommun nere i 10 000 invånare, och den utvecklingenhar inte stoppats, utan från kommunalt håll befarar man att den kan komma attytterUgare intensifieras om det inte mycket snart kommer fram rejäla insatser.Glädjen över expansionen i Luleåområdet blandas med oro över att det nu kankomma att bli ändå större fart över Arbetsmarknadspolitiken m. m. Om åtgärder mot arbetslösheten Arbetsmarknadspolitiken m. m. Om åtgärder mot arbetslösheten utflyttningenfrån den egna kommunen. Jag skall inte ödsla tid med någon omständligsifferexercis, men lika deprimerande är utvecklingen i inlandskommunerna,, , , , i övrigt hela nordöstraNorrbotten. Det handlar om att många tusen nya arbetstillfällen måste skapasutöver de som förbereds och utöver det som man avser skall ske i . i skall ge ett par tusen nyaarbetstUlfällen, men verkligheten säger att man enbart i måste skapaminst 35 000 nya jobb om man med rätta skall kunna tala om full sysselsättning.Huvuddelen av dessa 35 000 nya arbetstillfäUen bör, enligt mitt sätt att se,skapas i de länsregioner som inte får den stora satsning som regeringenföreslår. Det måste ske i , i östra och inlandskommunerna kort sagt i de regioner som legat på sidan om de stora satsningarna,de kommuner som bara har fått bevittna hur befolkningstalet sjunkit,förgubbningen fortskridit och de öde gårdarna blivit fler och fler. Vi är sammanfattningsvis för NJA;s komplettering medstålverket, men vi viU inte se hur en del av länet förvandlas till en oformligkoloss, medan övriga länsdelar får ökade svårigheter. Det är det problemet som jag har velat riktaarbetsmarknadsministerns uppmärksamhet på. Det är inte ett problem som manklarar genom kortsiktiga lösningar i form av exempelvis olika älvutbyggnader.Nu är KaUx älv i bUckpunkten. Huvudargumentet har varit sysselsättningsaspekten,men det är ett dåligt argument. En utbyggnad ger ingen sysselsättning på längresikt, det är en Döbelns medicin som "hjälper mig på mina ben"men som gör mig sjufalt värre. I den kampanj som pågår kring projektet utnyttjade manrått och hänsynslöst den s. k. energikrisen för att driva på, trots att det ärklarlagt att detta mycket omfattande ingrepp kommer att ge endast ungefär enhalv procent av vårt lands energibehov 1980, då älven skulle vara utbyggd. använder man sysselsättningsaspekten. hargjort en snabbutredning som kommit fram till att det blir lönsamt att bygga utälven. Men är vår vattenkraft så gott som helt utbyggd. Vi har bara några fåoutbyggda älvar kvar. älv är en av dessa. En stark opinion säger nej tillden utbyggnaden, men jag vet också att det finns en annan opinion som säger skall skapa sysselsättning på det här sättet och kräver utbyggnad. Varför är det så? Varför vill människor driva fram ettbeslut om älvutbyggnad, när de vet dels att det inte kommer att lösa vårt landsenergibehov, dels att verkningarna för deras egen bygd blir förödande? Jo, mangör det därför att man inte har fått någonting annat, därför att man i de härregionerna brottas med verkningarna av regeringens underiåtenhetssynder, därföratt desperationen växer, därför att kommunalskatterna stiger, därför attutflyttningen fortsätter och arbetslösheten är en permanent företeelse. Jag harförståelse när människor i de här bygderna säger: Bygg då ut älven! De kännersig ungefär som en drunknande som ligger i en vak och griper efter variehalmstrå. Jag måstesäga att jag tycker iUa om den cynism som utvecklas när Men fick man väUa, om man fick ett alternativ, om dethandlade om älvutbyggnad eller industriinvesteringar ja, då skulle valet varalätt, också för folk som resonerar som så: Låt oss i herrans namn tautbyggnaden, fast förnuftet kanske bjuder att man borde säga nej. Nej, det är inte på det sättet vi skapar den regionalabalans som jag efterlyser i min interpellation. Det är inte på det sättet vitUlgodoser vårt energibehov, och det är inte på det sättet som vi avskaffararbetslösheten i eller någon annanstans. I svaret antyder i alla fall att hanhar andra tankegångar. Han säger att "det krävs större planmässighet äntidigare för att klara såväl full sysselsättning som den vidare målsättningenarbete åt alla". En parlamentarisk sysselsättningsutredning kommer ocksåatt tillsättas för att syssla med mera långsiktiga insatser. kommer snart att få ta stäUning tiU den storainvesteringen vid , och jag förutsätter att beslutet blirpositivt. Men det måste i sammanhanget erinras om att också järn och stål baraär en bit på vägen från malm till färdig produkt. Det gäller därför att i storomfattning gå vidare på förädlingens väg. Den planmässighet som arbetsmarknadsministern häri enformulering efterlyser måste bl. a. innebära att det utifrån det växande NJAskapas legotillverkning i olika delar av landet. Man har redan tagit ett stegpå den vägen, men det måste tas fler. Då kan NJA få en positiv effekt också förbygder som ligger i bakvatten. Planmässigheten måste vidare betyda attstaten på bred front går in för att skapa flera nya statliga företag som ocksåi stor utsträckning sysslar med högförädlad produktion. Vi skaU veta attNorrbotten, denna fjärdedel av karta, inte har någOn verkstadsindustriav större format. Där tUlverkas knappast någonting iverktygsväg och inte en pryl på det elektrotekniska området. Ja, fältet därstaten skulle kunna gå in som företagare är stort, och vi skall komma ihåg attdet är den högförädlade produkten som ger den verkliga spridningseffekten ochsysselsättningsökningen. Skall man alltså kunna åstadkomma den regionala balans somjag efterlyser i min interpellation måste man snabbt gå vidare med ett brettstatligt industriprogram. Det är den logiska utvecklingen av steg som redantagits och som förbereds. Jag hoppas att regeringen har det politiska modet attgå vidare på den vägen och att stålverket vid NJA utgör början tiU en statligindustriexpansion på mycket bred front såväl i som i andra delar avvårt land. Jag hoppas också att det är det som arbetsmarknadsministern menarnär han säger att "det krävs större planmässighet än tidigare". A rbetsmarknads-politiken m. m. Om åtgärder mot arbetslösheten HerrERIKSSON i (fp) kort genmäle: Statsrådet började sitt anförandehär förut med att tacka för de välkomsthälsningar som han fick som arbetsmarknadsminister,och han redovisade två antaganden. För det första att välkomsthälsningarnainrymde en önskan att statsråden och skulle få leva länge, ochför det andra att de skulle få behålla sina poster. Det första antagandet ärhelt riktigt. Arbetsmarknadspolitiken m. m. Om åtgärder mot arbetslösheten När arbetsmarknadsministern här säger att direktiven tUlsysselsättningsutredningen inte bUr sämre därför att de sammanfaller medfolkpartiets synpunkter skall jag vara generös och säga att jag delar helt denuppfattningen. Även om statsrådet hade sagt att direktiven blir bättre därföratt man har tagit in synpunkter i dem, skulle jag ha hållit med omdet också. I den sammanställning som gjorde, mot denbakgrund som han har och med den erfarenhet han har i denna fråga angående demsom har det mindre skyddet genom KSA-stödet, glömde han en stor grupp människorsom inte är betydelselös. Han glömde de uppemot en halv miljon människor somarbetar en del av året. Vi har inte sagt att de grupper som nämnts av mig ochav andra i debatten är utan skydd, men också statsrådet vet att de har problem.Jag tror att vi ändå kan vara överens om att det är riktigt att alla somställer sig tiU arbetsmarknadens förfogande bör komma in under sammaförsäkringsskydd. Statsrådet gjorde en utsuddning vad gäller skillnadenmellan majoriteten och reservanterna i utskottet genom att säga att ettprincipbeslut gör varken från eller till. Jag tolkar detta som en klardeklaration från statsrådet att det, oavsett hur en eventuell lottning i dagutfaller, kommer att framläggas ett förslag som gör att även vi som står förmajoriteten kommer att bli tUlgodosedda. påstod statsrådet att majoriteten menar attförsäkringen skall genomföras . Nej, detmenar vi inte. "Det är angeläget att man snabbt kommer fram till enlösning av den aktuella frågan, och utskottet vill därför betona attutredningen bör arbeta skyndsamt så att förslag om en allmän, obligatoriskarbetslöshetsförsäkring J/Jarait kan föreläggas ." HerrNILSSON i (c) kort genmäle: Herr statsrådet underströk att han upplevt detsom en förolämpning när någon ville ifrågasätta socialdemokratins goda vUja attförbättra människors situation. Jag vill instämma i hans uttalande på denpunkten. Jag vUl också säga att inga av våra demokratiska partier har anledningoch rättighet att ifrågasätta varandras goda viUa när det gäller att förbättramänniskornas vUlkor. När det gäller frågan om den allmännaarbetslöshetsförsäkringen har vi ju haft olika meningar. har vårmening varit att vi behöver en allmän arbetslöshetsförsäkring. Jag vill inteförneka att LO har gjort mål på regeringen, men jag vill hävda attdet är som har vunnit matchen. Jag tycker också att han som godsegrare kan säga att han liksom vi andra önskar statsrådet en god hälsa ifortsättningen. Statsrådet har också haft en god hälsa, eftersom han kunnatvara med så pass . När det gäller vårt intryck av direktiven tillsysselsättningsutredningen har statsrådet närmast bekräftat farhågorna när detgäller näringslivets möjUgheter att skapa ökad sysselsättning. Det är en högmålsättning att ha oförändrat antal sysselsatta i industrin. Vi tror inom vårtparti att det är möjligt att öka sysselsättningen inom industrin. siffroravseende sysselsättningen inom tUlverkningsindustrin. Jag har efter mittanförande fått uppgift om februarisiffrorna, som ytterligarebekräftar vad jag sade då. Antalet sysselsatta har ökat med ett par tre tusenpersoner. I förhållande till januari månad ökade antalet sysselsatta igruvor och tillverkningsindustrin med 53 000. Motsvarande ökningför februari var 55 000. Detta har också skett utan att regeringen egentligensärskilt har ansträngt sig. Sysselsättningspaketet höstas var ju iförsta hand inriktat på den kommunala sektorn. Arbetsmarknadspolitiken m. m. Om åtgärder mot arbetslösheten HerrNORDGREN (m) kort genmäle: Statsrådet erinrade vänligt om detgoda samarbetet i . Jag tillhör dem som beklagade att vi intefick behålla den dåvarande ordföranden i utredningen. Detta uttalande får intetolkas mot bakgrunden av statsrådsutnämningen det är ett uppriktigtbeklagande. I varie fall får vi genom våra placeringar i regeringen respektiveinrikesutskottet tiUfälle tUl fortsatt behandling av dessa frågor, och jaghoppas att vi i detta sammanhang skall kunna komma fram tUl ett ännu bättreresultat än det vi nådde genom och fjolårets beslut omarbetslöshetsförsäkringen. Statsrådet kommenterade några punkter i mitt tidigareanförande och erinrade om att jag hade sagt att vi har en betydandearbetslöshet. I de direktiv som har skrivits för den här utredningen påtalasatt 1973 var antalet arbetslösa 98 000 och antalet latent arbetslösa 90 000.Det är närmare 190 000 tillsammans. Tar vi med dem som är i beredskapsarbete,arkivarbete osv., kommer vi upp tUl ca 164 000. Det är juen betydande arbetslöshet, och mot bakgrunden av att det i direktiven talas om attvi skall försöka skapa full sysselsättning tillät jag mig säga att det var enbetydande arbetslöshet. Jag hoppas också att det är vår gemensamma strävan attåstadkomma fuU sysselsättning. Statsrådet påtalade också att jag hade beklagat attregeringen inte hade gått in för mera generellt stimulerande medel. Det hållerjag fast vid, för faktum är att vad som är viktigt förnäringslivet, i synnerhet för det som i första hand betjänar hemmamarknaden, äratt man återvinner tron inom de mindre och medelstora företagen.Det åstadkommer vi inte med att gång efter annan presentera nya pålagor ochskapa nya problem, utan vi måste försöka få hjulen i gång på annat sätt ettföretagsvänligare klimat. Slutligen håller jag med statsrådet om att det är ettproblem att föra in företagarna i arbetslöshetsförsäkringssystemet men det ärett rättvisekrav som jag påtalade. Om t. ex. fyra personer jobbar i en ochsamma firma, varav tre är anställda och en är företagare, och de blir utanjobb, så står ju alla fyra i samma situation. Jag sitter själv, som statsrådetvet, som ordförande i verkställande utskottet i en av de nystartade kassorna,och därför har jag viss erfarenhet. Varje gång vi träffas står vi inför detsvåra problemet att avslå ansökningar från företagare, som anser sigberättigade tUl ersättning. Arbetsmarknadspolitiken m. m. Om åtgärder mot arbetslösheten HerrEKINGE (fp) kort genmäle; Statsrådet vände sig tiU mig ochsade att vi självfallet visste vad vi beslutade , vi visste vUketskydd det skuUe innebära osv. Naturligtvis visste vi det. Jag är bara ledsenöver att vi då inte också kunde vara överens om behovet av en översyn av deolika reglerna om förutsättningarna för att utbekomma arbetslöshetsersättning.Det tycks vi vara . Det var på grundval av vetskapen om vad vi då beslutadesom vi från vårt håll krävde att man skulle tillsätta en utredning om enobligatorisk allmän försäkring, men då, herr statsråd, ställde ickesocialdemokraterna upp vid vår sida bakom det kravet. gör man det, ochdet känner jag tiUfredsstäUelse över att få säga. Jag hoppas därför att viskall vara överens om tagen i den här frågan även i fortsättningen. Till slut vill jag också notera den icke oväsentliganyansskillnad som fanns mellan statsrådets beskrivning av principbeslutetsbetydelse och . HerrLORENTZON (vpk) kort genmäle: Landets arbetsmarknadsminister sökte tala sigvarm för denna 35-krona som en grundtrygghet, trots att statsrådet är mycketväl medveten om att det skaU betalas skatt på dessa pengar, att inflationenurholkar dem i stor utsträckning och att denna s. k. grundtrygghet skall räckaunder medan utredningen pågår fram till dess beslutar ifrågan. Då har man sannerligen inte stora anspråk på gmndtrygghet. - Frågan om detta arbetsmarknadsstöd gäller i storutsträckning ungdomar som kommer ut på arbetsmarknaden. För dem är det särskiltkänsligt att för det första nekas arbete och för det andra inte ha någongmndtrygghet. Samma sak gäller för dessa över hundratusen ungdomar som utbildasgenom AMS. Är det ändå inte så, , att socialdemokratini nu långt om länge har kommit underfund med att ungdomen i storutsträckning sviker socialdemokratin? Den gjorde det i det senaste valet,vilket den omfattande debatten i den socialdemokratiska pressen har bevisat. Nukör landsortstidningarna med den ena stora uppslagsartikeln efter den andra föratt popularisera SSU och dess radikala krav, som i väsentliga delar är de kravsom kommunisterna har lanserat i denna riksdag. För de ungdomar som begär i ersättning när denu lämnar det mUitära har man inte mindre än 22 sidor i tidningen 40 sidor söker man popularisera den . Män talar om hurmånga arbeten som står till förfogande när de nu har muckat - sida efter sida.Och vad är det för jobb? Jo, man säger till norrlänningar i dessajätteannonser: Res till ! Sedan har man de största företagen i landetsida efter sida med dessa annonser som betalar tidningen - Ferrolegeringar,osv. Men hyser inte socialdemokratin en Uten eftertanke tillhur denna ungdom, som är arbetslös och endast har tillgång tiU kontantarbetsmarknadsstöd, reagerar i en situation som denna? Det ges ju faktisktmöjlighet nu attreparera en del av skadan genom att stödja de motioner som vänsterpartietkommunisterna väckt vid denna riksdag och som kommer att avgöras i och med attdetta ärende ligger på bord. Jag skall försöka fatta mig mycket kort. FörstvUl jag för påpeka att jag valde att svara , då vi hade attbehandla hela arbetsmarknadshuvudtiteln och utskottsbetänkandet. Jag menade attjag inte i mitt svar behövde hänvisa till allting som stod där, utan jag utgickfrån att hade tagit del av detta. Ätt jag valde att svara i dagberodde också på att jag visste att utredningsdirektiven skulle vara klara, så attriksdagens ledamöter hade studerat dem. Därför ansåg jag mig inte heller behövautveckla hur vi ser på de långsiktiga arbetsmarknadsproblemen. Som ansvarig för dessa frågor har man att försöka lösa dekortsiktiga problemen, men det är klart att man också måste ägna sig åt delångsiktiga. Hela sysselsättningsutredningens arbete skall ju ge oss underlagför lösningar på de långsiktiga problemen. Men ser jag på den här frågan för dagen, så är det ingetsom helst tvivel om att vi har fått en avsevärt förbättrad situation. sägerfru att det sannolikt är kortsiktigt. Det vet vi ju inte för dagen.Det finns ingenting som säger annat än att det kan bli bestående, i varie fallen tid framöver. Då har de ågärder vi har satt in gett resiUtat. Vi vet att deti dag i nio län är en sådan situation att det finns flera lediga platser än detfinns arbetslösa. Man söker alltså efter personal. Tyvärr är det så att de som är arbetslösa inte har denutbUdning som behövs, och de bor inte på de platser där jobben är lediga. Detinnebär att vi måste sätta in ytterligare åtgärder som är riktade att hjälpa depersoner som viU ha ett arbete men inte kan få det på grund av bristandeUtbUdning eller av andra skäl. Jag håller alltså före att de åtgärder som vi vidtagit hitintillshar gett ett gott resultat. Vi har emellertid en hög beredskap inomdepartementet för att möta eventuella situationer då vi behöver sätta inåtgärder. Men det är ingen skönmålning om man försöker beskriva vadsom har skett på arbetsmarknaden. Det är helt enkelt så att det finns mångafler människor nu som kräver att få ett förvärvsarbete. Många av de människorsom deltar i skyddad sysselsättning och den sortens aktiviteter stod tidigarehelt utanför arbetsmarknaden - man ägnade sig inte åt dessa. Under de senasteåren har således antalet människor som kommit ut i arbete ökat synnerligenkraftigt. Man skaU därför inte bara hänvisa tUl siffror med arbetslösa manskall också ta upp de lediga platserna och antalet sysselsatta i vårt land. Förkvinnorna t. ex. har sysselsättningen ökat mycket kraftigt ,och detsamma gäller flera grupper. Men som sagt, : Jag hänvisar till vad vi harskrivit i direktiven om de långsiktiga problemen, och de mera kortsiktigaframgår ju av det utskottsbetänkande och den proposition vi behandlar. och jag har inga delade meningar detframgick av hans inlägg. Jag ser också mycket positivt på NJA, och jag utgårfrån att Arbetsmarknadspolitiken m. m. Om åtgärder mot arbetslösheten Arbetsmarknadspolitiken m. m. Om åtgärder mot arbetslösheten utbyggnadendär kommer att få goda verkningar för länet i övrigt. Först och främst kommerLuleå inte längre att tjänstgöra som flyttningsstation ner till -man kommer att stanna i . Sannolikt kommer också mänga gamlanorrbottningar tillbaka till . Det är vidare riktigt att man skaU försökalägga ut legotillverkning och sådant på andra platser än i . Men jag viUändå fästa uppmärksamheten på att lokaliseringspolitiken har för Norrbottenslän gett ganska goda resultat inte bara i utan även i länet i övrigt.