prot · FX09129 · 1974-12-31 00:00:00 — Jag har begärtordet med anledning av att uttalade tillfredsställelse medutrikesutskottets betänkande nr 10 men därvid, som jag uppfattar del, gjordeen speciell tolkning av vissa delar av detta betänkande. Det är nämligen enligtmin mening helt omotiverat att i utrikesutskottets formuleringar lägga in någonannan innebörd än anslutning titt de kriterier som riksdag och regering undermånga år varit ense om som villkor för svenskt erkännande av en främmanderegering och en anslutning titt den tillämpning av dessa kriterier somförekommit. uttalande skulle kunna leda lill denmissuppfattningen att utrikesutskottet nu lägger in någon annan innebörd idessa kriterier eller är på glid från deras hittillsvarande tillämpning. Jaganser det därför angeläget att, liksom utskottets värderade ordförande nyssgjort, klart uttala alt om skulle tro något sådant, saknar hennes trovarje förankring i verklighelen. Fru tredje vice talmannenNETTELBRANDT (fp): Kanske tycker en och annan att de principer för erkännande av ochupprättande av diplomatiska förbindelser med andra regeringar som kommit tilluttryck i utskottets betänkande är torra, tråkiga och formalistiska med tankepå den verklighet och del engagemang som ligger bakom molionerna. Ändå tror jagdet är ytterst väsentligt att ulrikesulskoilel enhälligt kan ställa sig bakomdessa principer. Som en liten, alliansfri nation har vi större behov än mångaandra nationer av en konsekvent utrikespolitik. Delär t. ex. viktigt att det inför omväriden står klart att vi inte behöver hapoliliska sympatier för alla de regeringar som vi erkänner och som vi hardiplomatiska förbindelser med. Förbindelser kan vi ha på ett praktiskt planutan atl vi fördenskull applåderar regimen i fråga; ja, vi kanske t. o. m. påandra vägar motarbetar vad en viss regim står för. Omväntkan vi stödja frihetssträvanden i vårt bistånd och genom politiskt agerandeinom bl. a. FN utan att fördenskull finna det principiellt möjligt ellerpraktiskt nödvändigt att erkänna och upprätta fulla diplomatiska förbindelsermed de befrielserörelser vi stöder. Vihar all anledning att i fallet göra klart hur vikligl vi anser del varaall Parisavialet fullföljs i praktiken. Diplomatiska förbindelser med vissa regeringar Parisavialet föreskrev atlalla fångar skutte utväxtas. - så avgörande för detömsesidiga förtroendet - har det inte blivit mycket av. Thieus fängelser är fortfarande fyllda med politiska fångar. Baragenom alt Parisavialet fullföljs kan folk få den fred och denfrihet det så länge kämpat för och så ivrigt längtar efler. Då får man också enregering med vilken kan ha fulla diplomatiska förbindelser. Menhur klara principer som än är uppställda rymmer frihetskampen i alla fallstatsrättstiga och folkrätlsliga problem. Det tycker jag inte att vi skattdölja. De verkligt svåra avvägningarna uppkommer i det svarta , där FN årefter år avgett bestämda deklarationer, på vilka vi kan grunda värt stöd tillkampen mot rasism och kolonialism. Portugalhar som den sista kolonialmakten av gammalt märke olagligt förfogat överMozambique, och . Sydafrikafortsätter att mot alt internationell rätt och mot alla uttalanden ochfördömanden från FN trycka på sitt djupt orättfärdiga system avrasförtryck. Ombefrielseröretserna tyckas tillkämpa sig kontrollen över en stor del av detland som andra orättmätigt och mot FN:s protester tillskansat sig, har vianledning att i varje särskilt fall pröva om elt svenskl erkännande kan kommai fråga. Frånfolkpartiets sida gjorde vi den bedömningen all på ett betydligttidigare stadium än som blev fallet borde ha ertcänt . Elthuvudskäl var att vi på så vis kunde bidra titt all öppna vägen för ett inval iFN som i sin tur skulle göra det möjligt med ett omfattande internationelltbistånd. blev del ändå en lyckosam utveckling genom den gamla regimens falli . Men för framtiden - jagtänker då främst på och - reser det här nyafrågor, där det blir svårigheter och oklarheter vid tillämpningen av de statsrättsliga och folkrättsliga reglerna. Vi har, herr talman, stor anledning att fundera ytteriigare på just de problemen innan de är över oss. Jag yrkar, herr talman,bifall till utskottets hemslällan. Överiäggningenvar härmed sluiad. Punklerna I och 2 Kammaren biföll vadulskottel i dessa punkter hemställt. Propositionergavs pä bifall till dels utskottets hemslällan, dels motionen nr 21 av herrHermansson m. fl. i motsvarande del, motionen nr 981 av m. fl. ochmolionen nr 1277 av i Slockholm m. fl. i. motsvarande del,och förklarades den förra proposilionen vara med övervägande ja besvarad.Sedan begärt votering upplästes och godkändes följandevoleringsproposition: Den som vill att kammarenbifaller utrikesutskottets hemslällan i betänkandet nr 10 punkten 3 röstar ja,den del ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit molionen nr 21 i motsvarande del, motionen nr 981 och molionen nr 1277i motsvarande del. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöler ha röstat för ja-proposilionen. Då rösiräkning verkslälldes voiering med omröstningsapparat. Dennaomröstning gav följande resultat: Diplomatiskaförbindelser med vissa regeringar Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels molionen nr 21 av herrHermansson m. fl. i moisvarande del, och förklarades den förra proposilionenvara med övervägande ja besvarad. Sedan begärt voiering upplästesoch godkändes följande voleringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller utrikesutskottets hemslällan i betänkandet nr10 punkten 4 röstar ja, den del ej vill röslar nej. Vinner nej har kammarenbifallil molionen nr 21 i moisvarande del. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöler ha röstat för ja-proposilionen. Proposilionergavs på bifall lill dels ulskoilels hemslällan, dels molionen nr 202 av herrHermansson m. fl., och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt voiering uppläsies ochgodkändes följande voleringsproposiiion: Den som vill allkammaren bifaller uirikesutskollets hemslällan i betänkandel nr 10 punklen 5 röstarja, den del ej vill röstar nej. Vinner nej har kammaren bifallil molionen nr202. Vidomröstning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens ledamöler haröstat för ja-proposilionen. Då begärde rösträkning verkslälldesvoiering med omröstningsapparai. Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 307 Nej - 20 § 7 Förstatligande avläkemedelsindustrin Föredrogs näringsutskoilels betänkande nr 48 ianledning av moiion om förstatligande av läkemedelsindustrin. I della belänkande behandlades molionen 1974:1498av m. fl. (vpk) vari hemslällts atl hos regeringenbegärde förslag om förstatligande av läkemedelsindustrin i . Ulskollethemställde att skulle avslå motionen 1974:1498. Reservation hade avgivits av i (vpk) som all utskottet bort hemställa, auriksdagen med bifall till motionen 1974:1498 hos Kungl. Maj:l begärde förslagom förstatligande av läkemedelsindustrin i . HenPETTERSSON i (vpk): I vpk-motionen 1498 yrkas på förstatligande av läkemedelsindustrin.Utskottets majoritet avstyrker motionen med samma motiveringar, i stort sett,som vid tidigare behandlingar i . Utskottet finner inte atl några nyaskäl tillkommit som skulle föranleda en annan ståndpunkl. Del är möjligt attvåra skäl och argumenl för ett förstatligande av läkemedelsindustrin inte inågon högre grad har förändrats, men de skäl som vi anfört anser vi vara starkanog för elt statligt överlagande av läkemedelsindustrin. Jag skall därför, herrtalman, inte fördjupa mig i detaljer när det gäller dessa argument, eftersom deär väl kända för utskottet och kammaren. Jag vill emellertid med elt par ordkommentera detta enligt min mening någol slentrianmässiga säll och denna metodatl ta ställning till konkreta förstag som föreläggs utskott och kammare. Manhänvisar till tidigare behandling och lill tidigare argumentation för avslag påmotionen. Jag kan förstå atl detta är en bekväm metod. Den kräver ett minimumav ansträngning och föranleder inga nya principiella värderingar. Vad jagockså finner ganska naiurligi i della sammanhang är de borgerliga ledamölernaslillfredsslällelse över en sådan behandlingsordning. Menvad som är mer anmärkningsvärt är all de socialdemokratiska ledamöterna gångefter gång inlåter sig pä samma slentrianmässiga bedömning - i synnerhet somman brukar bekänna sig titt en socialistisk samhällsuppfattning. Denna minslsagl passiva hållning leder lill ell konserverande av den privatkapitalisliskadominansen, i della fall över en så viktig industri som läkemedelsindustrin.Jag måste fråga: Känns det inte litet genant att varje gång vi ställer förslagom förstatligande av denna industri gör man gemensam sak med de borgeriiga? Varfinns de nya friska och djärva lagen? Var finns bevisen på handlingskraft, päkonkreta initiativ som lever upp till den i det nya socialdemokratiska programförslaget säseriöst och storslaget inskrivna satsen, att socialdemokratin vill så omdanasamhället att bestämmanderätten över produktionen och dess fördelning läggs ihela folkets händer? Hur tänker man leva upp till della? Är det kanske endastett skådebröd för alt tillfredsställa den egna rörelsens krav på ett annatsamhällssystem? Manmenar tydligen ingenting med sina programmatiska utfästelser. Det är svårt attse exempel pä några nya djärva tag som i grunden förändraräganderättsförhållandena. Det är bara när privatkapitalisliska förelag görbankrutt och hotar alt ställa arbetskraften på gatan som man finner detnödvändigl all ingripa och försöka samla ihop resterna av kapitalets rovdrift.Då skyndar man lill likl en hjälpgumma och säger all det här skall vi ta handom och klara upp med hjälp av skattebetalarnas pengar. Eljesl nöjer man sig medatt inta en passiv attityd, och därmed slår man också vakt om och förvaltar denprivatkapitalisliska produktionsapparaten. Denindustrigren som det handlar om i utskottets förevarande belänkande behärskaslill av det privata kapitalet. Från värt partis sida anser vi detvara fel att några få människor skall ha möjlighet att tjäna pengar påsjukvård, på människors sjukdom och ohälsa. All sjukvård i samhällel i övriglslår under statligt och landstingskommunalt huvudmannaskap. är ett faklumsom är allmänt vedertaget. Vi anser alt del borde vara lika självklart attframställningen av läkemedel står under samhällets fullständiga kontroll ochhuvudmannaskap. Kraveipå ell förstatligande av läkemedelsindustrin framstår som klart motiverat. Eltsådant förstatligande skulle bl. a. medföra lägre produktpriser, inga onödigapreparaldubbleringar och bättre användning av forskningsresurserna med direktinriklning på utveckling och kontroll. Intensivare biverkningssludier skulledå bli en annan viktig konsekvens. Strikt medicinsk-sociala motiv skulle därmedockså få styra läkemedelsplanering och läkemedelsproduktion. Därtill kommerdet moraliskt befogade i att hindra några få människor att tjäna pengar påandras sjukdom och ohälsa. Med del anförda ber jag all få yrka bifall lill den reservation somfogals lill näringsulskottets betänkande nr 48. Hen (): Kammaren häller mig säkerligen räkning för att jag inte går in i någonlång debatt i denna fråga. Den är ju diskuterad här i kammaren,, och de argumenl som då fördes fram skiljer sig såvitt jagförslär inte från de argumenl som presenlerals . Detta är anledningen lillatl utskottet hänvisar till vad som sades i fiol. Den föregående talaren sadeatt detta är en bekväm metod. Ja, jag tror att den är bekväm på det sättet altdet är onödigt atl gång efler gäng upprepa precis samma argument. Det är detsom det handlar om. Jagskall gärna säga att jag är ense med motionärerna och lataren om att det ärviktigt all läkemedelsmarknaden sköts på ell sådani sätt att man tar hänsyn lill desjukas behov och inte lill marknadsmässiga spekulationer om vinsl. I vissutsträckning kan jag också hålla med om alt del kan ha sina sidor att"tjäna pengar på andras sjukdom och ohälsa", som del heler ireservaiionen. Men verkligheten svarar inte mol vad som sägs i molionen.Motionärerna talar t. ex. om att ell förstatligande skulle innebära all manfick billigare läkemedel och att man blev av med synonymerna, dvs. fiera olikapreparat med samma innehåll och verkan, osv. Detta har inte ett dyft att göramed vem som äger läkemedelsfabrikerna, utan det regleras av samhället via enläkemedelsnämnd, som skall godkänna preparaten och som vid det tillfälletockså efter förhandlingar fastställer priset. Detta ligger alltså isocialstyrelsens och läkemedelsnämndens hand och ändras följaktligen inte avägarförhållandena i själva industrin. - Jag vitt gärna påpeka del. Delsammagäller talet om en väldig överkonsumtion av läkemedel. I princip kan vi varaense om detta, men motionärernas infallsvinkel är felaktig. Del är läkarnasförskrivning av läkemedel, deras sätt att dela ut preparat som man måsle ändrapå. Del finns ju också preparat som köps receptfritt, men även på den punktenär det snarare genom att upplysa människor än genom atl ändra tillverkare somman kan åstadkomma en ändring. Viimporterar också en del läkemedel, som tillverkas i andra länder. Del finnspatent pä dessa läkemedel, och vi kan inte sätta oss över dem. Vill vi ha dessaläkemedel får vi köpa dem utifrån titt de priser som gäller där. Delär av dessa skäl utskottet säger att den här branschen i och för sig är viktigmen att vi inte tror att de åtgärder som föreslås i motionen är välbetänkta.Detta är ett område där staten har ell mycket betydande infiytande. ex. ett statligt förelag inom läkemedelsbranschen. Vidare har samhället enkontroll- eller tillsynsapparal i och läkemedelsnämnden.Förhållandena på detta område dirigeras därför ingalunda hell av privatavinstintressen. Så illa ställt är del inte. Samhällelhar alltså slor insyn på delta område. Om det skutte uppstå myckel svåramissförhållanden så är del därför ingen större svårighet för samhällel all gävidare och skärpa kontrollen, ändra ägareförhållanden, osv. Jag tror att dellaär mycket litet atl strida om. Den ordning som finns kan tills vidareaccepteras. Uppstår det inga värre missförhållanden än nu - de är inte allsgraverande - kan vi behålla den. Och är det så att vi måste ändra påförhållandena finns hela kontroltapparaien all ta lill. Därför, herr lalman,yrkar jag bifall lill ulskotlels hemslällan. Tillsisl vill jag bara säga några ord med anledning av alt talaren hyste bekymmerför det socialdemokratiska partiprogrammet och dess förverkligande. Del tyckerjag han kan överlåta åt socialdemokraterna all klara av. Vi vill helst självafullfölja våra program och behöver inte någon hjälp med det från övrigapartier. Hen i (vpk): Till det som här sisl sade om partiprogrammet vill jagreplikera att man väl inte bara skall övertala den saken lill till hans parti. I debatterna hänvisas ju ofta lill den s. k. rörelsen,och jag vet att del finns en myckel slark rörelse ute i landet för ettsamhällsöverlagande av den privatkapitalisliska läkemedelsindustrin. HerrSvanberg säger all staten har så stört infiytande på denna industri atl delinte är mycket atl strida om. Men varför övertar då inte slalen heltläkemedelsproduktionen? Läkemedelsindustrin ägs faktiskt titt avprivatkapitalistiska företag, även om också staten har intresse i den - detskall jag icke bestrida. Jaglog upp socialiseringsfrågan i allmänhel; jag menar alt någon gäng måste varaden första när man tar itu med socialiseringsspörsmål. Här lycker jag vi harell utmärkt lillfälle, eftersom del gäller en så viktig indusfri somläkemedelsindustrin. Detär riktigt att prisel på läkemedel fastställs av läkemedelsnämnden eflerförhandlingar mellan producent eller importör och Apoteksbolaget. Men vi kanockså konstalera alt det av det betänkande som föreligger framgår att prisernapå läkemedel har stigit mycket kraftigt. Vilken positiv roll spelar där slalenoch samhällets kontrollorgan? Läkemedelsföretagen har kunnal företa sinaprishöjningar utan all dessa direkt drabbar konsumenterna, beroende på15-kronorsreformen, som innebär att försäkringskassorna står för större delenav kosinaderna för den medicin som köps. Det är alltså ytterst skattebetalarnasom får betala dessa prishöjningar och därmed bidra lill de rätt godavinsterna för branschens olika förelag. All dessa kraftiga prishöjningar är ettfaktum framgår, som jag sade lidigare, också av utskolisbelänkandet. Ävenkosinaderna för forskningen har ökat myckel kraftigt. I utlandet har dessakostnader en betydligt större del än vad som är fallet i vårt land - i Sverigeligger forskningskoslnaderna på ca per produkt, men iutlandet är kostnaderna betydligt siörre, . Orsaken lillde relativt låga forskningskostnaderna i är alt forskningen på dettaområde bedrivs i samarbete mellan universiteten och induslrierna. Universitetenär som bekanl statliga institutioner, och en sammanslagning av industrins ochuniversitetens forskningsresurser skutte alltså vara en fördel - eller delarinte den uppfattningen? Ensamordning under statligt huvudmannaskap skulle således eliminera många riskervid utforskandet av nya läkemedel och inte minst bidra lill en bättreuppföljning av de medicinska preparatens verkningar. Resurserna för forskningenskutte kunna användas mer effektivt och man skulle undvika alt forskningen inriktadespå kommersiella fördelar, vilkel under nuvarande förhållanden kan leda lill allkonsumentens säkerhetskrav åsidosätts. Oavsett hurman vrider och vänder pä den här frågan kommer jag tillslutsatsen, all ett förstatligande av läkemedelsindustrin är av behovetpåkallat. HerrSVANBERG (s): Bara någrakorta påpekanden! i säger att läkemedelsindustrin än en bransch som ärreglerad av slalen. Han påstår att jag har sagt att staten har iniressen ibranschen och därför kontrollerar den, och atl detta väl är en anledning tillatt socialisera den. Det tycker jag är ett litet lustigt argument. Del är vätsnarare så, att om vi har en bransch över vilken samhället inte har någotinflytande alls och som följaktligen kan göra mycket ohägn, kan vi diskutera,om staten skall ta över den branschen. Har staten redan ett inflytande, är detväl mindre nödvändigt - nota bene om man inte är ute efter att eltsamhällsöverlagande skall ske till varje pris. Jagser inte frågan riktigt pä det sättet. Vi kanske inte bör ta upp en diskussionhär om våra partiers olika syn på ett förstatligande. Enligtsocialdemokraternas synsätt är det viktigt att människorna i det här landet fåren demokratisk kontroll även över det ekonomiska livet och över näringslivet.Jag tror inte atl den kontrollen definitivt behöver leda till ettförstatligande av varje företag i landet, utan det finns olika medel som mankan använda. Jag tycker dock att vi kan ta upp den diskussionen i ett annatsammanhang. Mensedan sade i att del har varit stora prishöjningar påläkemedel och att de kanske inte hade kommit om slalen hadevarit ägare. Vi har haft stora prishöjningar pä väldigt mänga varor . Man kan väl inte blunda för det faktum att den allmänna inflationenpåverkar också läkemedelsindustrin. Jag skall inte diskutera delta så myckel -jag känner lill förhållandena för litet för att göra det - men att det blirprishöjningar i som denna är väl i och för sig inget belägg för branschensuselhet. I sä fall är det många branscher som är usla. Frånsocialdemokratiskt häll är vi beredda all följa denna verksamhet noga framöveroch se vad som händer. Blir det nödvändigt kan åtgärder vidtas. För dagentycker jag inte att det finns någon anledning att bifalla motionen. Jag lyckerinte heller all del finns anledning att göra detta titt en stor ideologiskfråga - del är en rent praktisk fråga. Hen i (vpk): När jag tog upp den principiella frågan gjorde jag det naturiigtvis ien viss avsikt. Jag hänvisade till vad som är faststaget i delsocialdemokratiska partiprogrammet. Det är emellertid mycket sällan som mantar konkreta initiativ för atl uppnå målen i programmet. Dennuvarande läkemedelsindustrin ägs alltså till av privatkapitalismenoch lill av Kabi. Dessutom har, som säger, stateninflytande på läkemedelsindustrin. står dock inte undersamhällets kontroll, och detta kan få vissa konsekvenser. Det har t. ex.kommii fram felaktiga preparat såsom neurosedyn, som har givit upphov till enrad rättsliga efterspel. Jag tror att det vore bra om man tog steget fullt utför att få statlig kontroll av läkemedelsindustrin. Det skulle vara tryggareför läkemedelskonsumenterna, och det skulle också vara motiverat med hänsyntill forskning och utveckling på läkemedelsområdet. Jagfår väl uttrycka den förhoppningen atl utskottet har en positivare bedömningnäsla gång vi väcker en likadan motion - för jag utgår från alt utskottet intehar behandlat den här frågan för sista gängen. Avdragsrättvid inkomstbeskattningen för arbetskläder m. m. Överläggningenvar härmed sluiad. Proposilioner gavs på bifall titt dels utskolidshemslällan, dels reservationen av i , och förklarades denförra proposilionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan iVästerås begärt voiering upplästes och godkändes följande voleringsproposition: Densom vill alt kammaren bifaller näringsutskoilels hemställan i betänkandet nr48 röslar ja, den del ej vill röslar nej. Vinner nej har kammaren bifallitreservationen av i . Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-proposilionen. Då herrPetterson i begärde rösiräkning verkslälldes voiering medomröslningsapparat. Denna omröstning gav följande resullal: §8 Avdragsrätt vid inkomstbeskattningen för arbetskläder m. m. betänkande nr 53 i anledning av moiion om avdragsrätl vidinkomstbeskattningen för arbetskläder m. m. Hen (): Herrtalman om rätt till avdrag vid självdeklaration för skyddskläder ochför väsentliga merkostnader för särskilda arbetskläder har varit uppe vid desenaste årens riksdagar som följd av motioner från folk-parlister. Först under1973 års riksdag, då motionen undertecknades av representanter för de fyraoppositionspartierna, fick riksskatleverkel i uppdrag alt utreda frågan. Avdragsrättvid inkomstbeskattningen för arbetskläder m. m. Redanden lämnade riksskatleverkel en PM med förslag till vissaavdragsrälter i sammanhanget. skulle ärligen fastställa förteckningöver yrkesgrupper som skulle få göra avdrag för merkostnader och över storiekenav sådana avdrag. Vid riksskatleverkets PM var fogat förslag till ändring ikommunalskallelagen, anvisningar lill 33 §. förslag harunder året varit föremål för remiss, och remissvar har inkommit. Ijanuari 1974 väckte i och jag en moiion med exakt sammainnehåll som riksskatleverkets förslag. Trolsalt haft ca ell år på sig för alt åstadkomma proposition ifrågan föreligger vid utgången av fortfarande ingen sådan. Dröjsmåletlyder inte på något siörre posilivt inlresse från departementets sida.Ytlerligare elt år - - skall alltså den orättvisa kvarstå sombl. a. innebär att arbetsgivare i förekommande fall får göra avdrag förtillhandahållna skyddskläder och arbetskläder, medan arbetstagare som självabekostar dessa nödvändiga ting inte får göra avdrag. Skatteutskottetförulsäller ell snabbi ställningslagande av finansminislern under år 1975.Förändrad lagstiftning kan knappasl träda i kraft förrän vid deklarationenvåren . Det är svårt att förstå varför en rättvisefråga som dennalånghalats så. Försäkerhels skull kommer vi att upprepa motionen - om inte förannat så för alt ge departementet en puff Jag inser atl del inte lönar sig för mig all ha någol annatyrkande än ulskotlels. Hen (): Atl den fråga som vi nu skall behandla är mycket angelägen framgårinte minsl av de påtryckningar som gjorts från olika fackföreningar och även avde motioner som väckls från olika håll här i under de senasle åren.Jag vill framhålla alt del har väckts motioner också av socialdemokraterna. har vi varit eniga om all en lösning måsle komma till stånd och allell ställningstagande måsle ske. Del kan lilläggas att ulskottel besöktriksskatleverkel och där diskuterat frågan.