prot · FX09140 · 1974-12-31 00:00:00 — Bostadsfrågan har varitbesvärlig atl syssla med. har vi alltså fått ell regeringsförslag som harsamlat alla partier -1, o. m. , trots atl de inte vill hasamhällsingripande . I den konkreta situationen har alla stannat förden utformning som regeringen har föreslagit. Delär kanske inte vanligt att man berömmer dem som tillhör familjen, men jag kanväl med ålderns rätt -jag har i varje fall varit med mycket länge ibostadspolitiken - säga alt jag aldrig har upplevt en sä besvärlig fråga sombostadsfrågan. Jag har heller aldrig upplevt att ett regeringsförslag varit sågenialt - om jag får använda det ordet - att det kunnal åstadkomma enighet inomalla partier i den svåraste fråga vi har. Jag hyser stor beundran för det ochnoterar del som en händelse i svensk politik. Jag kommer inle att säga ell endaont ord om dem som tidigare haft andra meningar i denna fråga. har vi fåtten plattform alt stå på. Vi har erkänt verkligheten som den är - den som mantidigare inle fick tala om i vissa rum, om ens i några - och kan ta ilu medarbetet alt försöka komma lill rätta med den. Vihar med detta betänkande också fått en mycket klarare skiljelinje ibostadsfrågan än vi hade tidigare. Det är den andra noteringen jag vill göra.Moderata samlingspartiet ställer sig alldeles ensamt, skilt från de andrapartierna. har inte samma grundinställning som kommunisterna,centerpartisterna, folkpartisterna och socialdemokraterna. Och det är justdenna grundinställning som är myckel vikiig. Den kan formuleras på olika sätt,men jag skulle vilja säga att vi anser att den tanken är felaktig att om barastaten och kommunerna håller fingrarna borta ordnar "de friamarknadskrafterna" allt till det bästa i fråga om bostadsförsörjningen. Ombara marknadsekonomin får verka skulle alltså allting bli bra. Den meningen harmoderaterna. Vi andra har motsatt mening; bostadsfrågan är en social fråga ochskall hanteras och diskuteras som en sådan. HerrWennerfors säger att bostaden är en vara som vilken annan vara som helst. Detär just vad den inte är. Om man talar om tandkräm och bilar kan man tillämpamarknadsekonomins principer, men talar man om landvård eller kommunikationerför hela folket passar inte marknadsekonomins principer - då måste vi ha andravärderingar. Detta är vi överens om i alla de andra partierna, och dennamarkering har alltså Riktlinjerför bostadspolitiken m. m. Riktlinjerför bostadspolitiken m. m. nu blivit mycket klarare. Alldelesklart har det blivit när det gäller det s. k. markvillkoret, dvs. atl statligalån lill nybyggnad, ombyggnad eller förbättring inte skall utgå annat än dåmarken upplåtits av kommun. På den punkten föreligger det alltså nu enighetmellan alla partier utom . och vpk ställde sig omedelbartbakom förslaget om markvillkoret, medan i en motion yrkade avslagpå det. Vi fick emellertid i utskottet uppleva någonting som jag lycker all delär värt att notera. Jag har tidigare inte varit med om att man iutskottsarbetet så sakligt som skedde i detta fall analyserar vadpropositionsförslaget egentligen innehåller. De som bara hastigt läst igenompropositionen kan ha missuppfattat vad markvillkorel innebär. om de preciseringar och tolkningar som gjordes under utskottsarbetet.Sedan vi väl gjort dessa preciseringar och tolkningar kunde vi konstalera altvi var eniga, och då lade representanter i utskottet ned sittyrkande om avslag på förslaget om markvillkoret. Detär hedersamt att man prestigefritt kunde göra del - det är inte så vanligt isvensk politik och kanske inte i politiken över huvud laget. Vi har alltsåinom alla partier utom blivit eniga om den tolkning och denprecisering som presenteras i ulskoltsbetänkandet och som är vad som avses ipropositionen. i tog upp frågan om kommunernas behov av markreserver. Vi har fåtten förbättring av exproprialionslagsiiftningen, och vi har all ta ställningtill en förbättring av förköpslagen och förbättrade marklåneresurser. Dellatillsammans med markvillkoret gör all det är så angelägel förkommunerna att "lagra" mark. Vi eliminerar spekulationsmöjligheternamed de instrument som jag här nämnt, och eftersom ell av motiven för attkommunerna skulle äga marken var atl förhindra spekulation, kan vi nu instämmai önskemålet atl kommunerna inte skall "förköpa sig" på mark.Samhället har i sin hand instrumenten för att uppnå de mål som vi allalycker är angelägna. Närfru i utvecklade sin markfilosofi var det nästan som all sitta ikyrkan och lyssna. Det var skönt atl höra en så klar redogörelse för markensroll i samhället. Jag skulle inte ha kunnat göra den bättre och instämmer helli vad sade. Jag uttalar dessutom min beundran för sättatt uttrycka det. Fårjag sedan säga några ord om tomlrättsfrågan, som det här har talats om och därdet föreligger en reservation från och . Del talas ireservationen om frihet för individen all välja om han skall bygga påtomirättsmark eller på egen mark. lycker jag att vi även i tomlrättsfråganbörjar närma oss varandra, och jag skall därför inte säga mycket om den -jagskall inle störa tillväxten av den här plantan. Jag anser alt del är viktigtatt kommunerna i della fall har valfrihet, och jag nöjer mig med dennoteringen. Närdel gäller konkurrensfrågan är vi också eniga. Jag anser att den tolkning somulskotteis ordförande gjorde av reservation I de delarreservationen inte understryker propositionens riktighet kan man säga att deninnehåller ett särskilt yttrande, men har tydligen haft behov avatt här göra en markering. Jagär väldigt glad över att vi på denna punkt har kommit fram till en lösning. Jagminns myckel starkt alt jag från denna talarstol yttrade - detvar såsom svar på en fråga från om byggkonkurrensuiredningensbetänkande skulle bli verklighet - au jag innerligt hoppades alt så blev fallettill . har utredningens förslag blivit verklighet - ett krav somvi har gemensamt, även om man tidigare inte velat erkänna det. Mendå möter vi på nytt i armarna på Byggnadsenlre-prenörföreningen.Denna byggmästarnas organisation, styrd av de stora byggföretagen, har jubedrivit en för en branschorganisationer osedvanlig kampanj. Om jag nu skallkvalitetsbedöma den, vill jag säga att den är mycket sämre än den som bedrivspå partikanslierna. Det är inte så hedrande för den enskilda byggbranschen.Visst bygger man bra hus, men politik har man tydligen svårt att hantera.Enlreprenörföreningen tycker illa om konkurrensvillkoret för att det tvingarockså byggmästarna att tillämpa konkurrens på sig själv och del passar inle. Viandra i utskottet - del vet jag - begriper inte reservation ikonkurrensfrågan. Sedan vi har hörl beskriva vad som gäller påmarknaden, förstår vi emellertid varför vi inte begriper reservationen. HerrWennerfors säger att byggentreprenörerna tillämpar konkurrens när de uppförhus, men inte de allmännyttiga företagen. Det är exakt tvärtom. uppför hus utlämnas de i huvudsak på av husen byggs av företagen själva, men den större delenuppförs på entreprenad. När en enskild byggföretagare uppför ett hus, byggerhan det själv utan konkurrens. Kravet är nu att även där skall del varakonkurrens, så alt staten, om den skall låna ut pengar, vet att priset är detlägsta just på det huset. statlig långivning får byggmästaren bygga hurhan vill. Det är tydligen detta konkurrenskrav som stör och som döljs bakom denmycket egendomliga reservationen från . Vi andra inom utskottetär i sak eniga. Detär besvärligt att hålla ihop detta ärende. Det är som ett stort julbord. Manfrestas av en massa läckra rätter, men man hinner inte med alla och kroppen tåldet inte heller. Jag föreställer mig att ledamöterna inte tål hur mycket somhelst, och därför skall jag begränsa mig. HerrWennerfors talade om att de allmännyttiga företagen startar med handikapp. Nuär jag inte sä bevandrad i de gamla överklassporterna golf och tennis, fast jagförslår au ett handikapp där kan vara fråga om en fördel. Men när jag hör ordethandikapp tänker jag på andra företeelser, och i så fall har den allmännyttigaföretagen ett handikapp som de egentligen inte skall ha. De har fullföljt detsociala ärende som samhället har avsett med bosladslångivningen, nämligen altalla människor skall bjudas en bra lägenhet, och de har ett handikapp gentemotandra upp- Riktlinjerför bostadspolitiken m. m. Rikthnjerför bostadspolitiken m. m. låtelseformer genom att deuppfyller det kravet. Deallmännyttiga bostadsföretagen tar emot hyresgäster med olika slags socialahandikapp, vilket kostar pengar och belastar företagen. Något annat handikapp,såsom de dolda subventioner som talade om, förekommer inte. Delånevillkor som gäller för allmännyttiga bostadsföretag har vi fattat beslutom här i , som ju aren offentlig institution, , ochvars handlingar är offentliga. Men det finns dolda subventioner som enskildaföretagare kan få både vid ombyggnad och vid nybyggnad. Dessa subventioner ärinte oväsentliga, men dem får man inte tala om för det är inle fint atl göradel. Om en byggentreprenör uppför ett hus, är det ofta för all kunna ha detsom avskrivningsobjekt. Del har samband med skatten, och skatten är liksomhelig mark. Den som köper en gammal kåk och bygger om den får göra avdrag fördet, och han får göra avdrag för räntorna i samband med ombyggnaden. Han fåralltså dolda subventioner i form av låg skatt. Nuär det ju fint att göra skatteavdrag och full all få bostadsbidrag, så vi talarinte så myckel om detta ens i det här huset. Men jag hoppas att det kommer atlbli mera uppenbart för många vilka dolda subventioner som enskilda får när desysslar med fastigheisägande och fastighetsförvaltning. Kan lill på den punkten, vore det rätt angenämt. Jag har vissa förhoppningarom att vi också skall få klarhet i det. HerrClaeson tog upp frågor om hyresreglering, hyressäuning, hyresstopp och alltdetta och sade all proposilionen är ett dåligt svar på många hyresgästersönskningar. Ja, bra blir del väl aldrig och nöjda blir vi väl aldrig, vi somsysslar med bostäder, men om vi får 1 miljard till vad vi förut har, så är detinte dåligt. Att säga att propositionen är dålig tycker jag är att ge den envilseledande beteckning. Här har vi atl göra med ordets makt över tanken kanske merän på något annal område, och del gäller inom alla partier. Vi såg ju för någraår sedan hur svårt det är att se klart. Skräcken blev total närhyresregleringen skulle avvecklas. Man tycker att ordet inger trygghet, när detegentligen är fråga om motsatsen. Jag är övertygad om att , som medden tjänst han har i hyresgäströrelsen kanske mer än någon annan här iriksdagen har praktisk erfarenhet av hyresförhandlingar, vet atthyresregleringen kan få effekter som inte skulle ha uppstått om hyreslagen idess nuvarande form hade tillämpats. Hyresregleringen blir ett alltmeratrubbigt instrument, som passar mindre och mindre in i den situation vi har . Vi vet att den generalisering som sker med påslag på påslag i vissasituationer ger fastighetsägarna möjlighet till hyreshöjningar som aldrigskulle ha tagits ut om det hade varit en friare prissättning. Hyreslagenhar förbättrats och förbättras i del här lägel med nya bruksvärdesregler, nyamöjligheter för hyresgästerna atl kräva reparationer, osv. Det gerhyresgästerna en bättre position än om hyresregleringslagen skulle vara kvar.Jag tror att det inslag av förhandling och hyresgäst- infiytande som öppnarsig för den enskilde hyresgästen kommer alt innebära större social rättvisa. Vihar svårt atl passa in det här i våra ideologier, och när vi talar om detteoretiskt verkar det orättvist. Men om vi plockar ner det på del praktiskaplanet - och det är det väsentliga - så tror jag att den väg vi nu går genomatl avveckla hyresregleringen, vilket vi äntligen är ense om, kommer att gebättre sociala effekter. Jag tror också att det ökade hyresgästinfiytandetkommer att ge goda resultat. i ställde frågan till bosladsminislern om det är allvar eller baraen förhalningstakiik alt boendedemokratifrågorna skall prövas ytleriigare ochom del man nu gör är all samla erfarenheter för ett fortsatt reformarbete.Såvitt jag vet -jag talar alltså utifrån mina egna erfarenheter - råder detinget tvivel om att vi inom socialdemokratin vill atl hyresgästerna skall gesett större inflytande. Och jag vill säga lill alt del inte är frågaom bara att man skall få sitta på ett möte och tycka till och tala fritt, utandel gäller att finna former för att hyresgästerna skall kunna få ett direktoch avgörande inflytande i fråga om sitt boende. Det är inte knutet till denenskilde hyresgästen, för boendel är inte någonting som uteslutande angår migsjälv, utan det är något som angår mig i min relation till de kringboende. Detgäller alt hitta ändamålsenliga och hanterbara former för gemenskapen bland demsom hör samman i sill boende. Del kan vara svårt att hantera, och jag hoppasatt och iniresse för boende-demokrati ochhyresgäslinflytande står kvar, så atl det inte är bara byalagsreferat i DagensNyheter som är intressanta utan all intresset avser verkligt inflytande förhyresgästerna. HerrClaeson tog upp frågan om boendekostnaderna och sade atl det är dyrt atl bo.Och det är klart att del är dyrt atl bo liksom all skatterna alltid är höga.Men om man bortser från den nuvarande bosladsminislern har man nästan svårt atthitia någon som deltagit i bostadsdebatten -jag bör säga oavsett parti - sominle har sagt alt hyrorna är höga ulan all behöva bevisa det. Den som villbevisa motsatsen blir nästan utkastad, men eftersom jag nu står här och ingenkan kasta ul mig skall jag säga atl jag tycker inle alt de är höga om man serdem i ell lidsperspektiv. Jag kan gå på min egen personliga erfarenhet och sevilken hyra jag hade när jag gifte mig och var kullagerarbetare. Jämför jag meden ui-lämnare på och ser vad han får betala i hyrafinner jag atl han har det gott i det avseendet. Historiskt sett har vi alltsåen låg bostadskostnad. Ser vi oss om utanför vårt lands gränser finner vi ocksåatl vi har en låg bostadskostnad. Nuär del klart att delta inte är intressant för dem som jobbar här i . De kan inte bo på 1930-ialel och de kan inte bo i , utan de skallbo här och . Och här tycker vi all hyrorna är höga. Att vi har bristandebalans mellan hyrorna i gamla och nya hus och all det finns enskilda inslag därhyran är besvärande är alldeles klart. Men jag tror att vi skall vara litetförsiktiga när vi bedömer hyresnivåerna. Riktlinjerför bostadspolitiken m. m. Riktlinjerför bostadspolitiken m. m. Vi skall ha klart för ossatl dagens förslag innebär en sänkning av fastighetsägarnas kostnader, somherr talade om, med per kvadratmeter lägenhetsyta i sänktkapitalkostnad genom statens ingripande. betalar hyresgästen i ennybyggd lägenhet knappt halva kapitalkostnaden. Hur långt skall vi gå? Hyranbestäms av en rad faktorer. Kostnaderna för de tjänster som fastighetsägarenköper, inte minst från kommunerna, stiger. Vad kan man göra ät det? Skall manavstå från alt köpa vatten och avlopp och allt annat som skall finnas för skall kunna bo därför all man tycker att det är för dyrt? Om vi tittarigenom vad det verkligen rör sig om finner vi kanske att del inle är såbesvärande som det framställs därför att det är så lätt alt säga att skatten ärhög, att hyran är hög. Detär naturligtvis mycket svårt att handskas med dessa siffror och görajämförelser mellan olika lägenheter och olika årgångar därför att vi talar somom det gällde en enda lägenhet. Variationerna mellan lägenheter av olikaårgångar är stora, och jämförelser är svåra alt göra. Men jag tror att det ärorättvist atl säga det som så ofta sägs. Nupåslår man att årets infiation skall bli , men ingen vet väl det än.De som alltså får en hyreshöjning som är lägre än innevarande år fåren relativ hyressänkning. Del är det ingen som säger, utan man fårförskräckliga hyreshöjningar om man får 10 procents hyreshöjning. Men man fårsamma höjning här som på andra kostnader. - Jag nämner dessa siffror bara föratt tillföra dem till diskussionen, inte för att jag tror att jag kan förändrainställningen hos folk i denna fråga. Delär emellertid viktigt atl se på frågan litet annoriunda, och jag är glad överatt man i propositionen något klarar ut de problem som sammanhänger med detta.Det är inte möjligt att med statliga och kommunala medel gå hur långt somhelst när det gäller all förändra bostadskostnaderna generellt sett. Enannan fråga som togs upp var frågan om miljön. Olika partier har inmutat olikaområden där..man är mer eller mindre miljövänlig enligt vad man säger. ärdet väldigt liten skillnad mellan och folkpartiels 50 miljonerkronor och socialdemokraternas . är på denpunkten mycket sparsamma, och det noteras med tacksamhet så alt vi klarar denbilen av proposilionen. Om del nu satsas en miljard på bostäderna är det klartatt man kan säga att 20 eller 30 miljoner inle har så stor betydelse, men omman vill peta i detta skall man tala om var man skall ta eller lägga till merpengar. Jag vill påpeka att det öppnas en möjlighet där taket inte är satt,dvs. att när arbetsmarknadssituationen är sådan att förutsättningar ges såfinns det möjlighet att med AMS-medel förbättra miljön på samma sätt som medbidrag. Då kanske vi kan komma fram lill andra vägar som inte bedöms som dennamiljard i budgelsammanhang. Del är inte ell exempel på bristande vilja att viinle kunnal bli eniga på den punkten, utan jag tror att del är uttryck förnågonting annal. Intresset för att förbättra miljön är genomgående i departier som handskas med denna fråga. Tillslut vill jag nämna ytleriigare något om de punkter där ,och har blivit eniga. parti har intagit nyapositioner. Man har inte tagit hänsyn till hållfasihetsläran ulan späni sig såhårt att det har spruckit när man skrivit reservationerna. En reservationborde inte remitteras till bostadsfinansieringsutredningen utan till riksdagensupplysningstjänst - så tunn är den. Man vill veta hur det ser ut, mer vill maninte, när det gäller att finna former för att de som inte tidigare fållstatligt län skall få det omprövat. Deandra bilarna, om låneunderlag och panlvärde som det heler och om ingångsvärdetför ombyggnad och tillbyggnad av gamla hus, är frågor som har samband med attallt kostar pengar. Även om vi nu är befriade från atl i denna propositiondirekt yrka på budgelpengar så är förslaget en beställning innebärandekostnader som inte är oväsentliga. Det är riktigt som säger attutskoitets skrivning beträffande möjligheten för staten att vara med ochfinansiera förvärv av gamla hus som skall byggas om är så gott som enbeställning från utskottet. Det är korrekt. Vårtavslagsyrkande bottnar i att vi har sagt atl det inle föreligger någon risk förökade fastighetsvärden av sådana orsaker som kan ha varit hindrande förutdärför alt markvillkoret eliminerar dessa effekter. Men om staten går in ochräknar in även förvärvet av ett gammalt hus som belåningsbart i låneunderiaget,då måste också underiiggande krediter på den öppna marknaden. Dessapengar är prioriterade. Jag vet inte om det är det faktum att skilda moderaterslår för de olika reservationerna som har förorsakat att argumenteringen intehänger ihop. I andra sammanhang är helt avvisande till prioriteringav bostäderna. Här har de plötsligt inga hämningar, men det är kanske dentekniska situationen att reservanterna har bytt stolar eller något sådant somfört med sig detta läge. Man måste då öka prioriteringen pä kapitalmarknadentill bostäder. Ingen vet den exakta summan, men om vi säger ytterligare 100miljoner kronor i statslån för dessa förvärv och påkapitalmarknaden, så är det en fråga som civilutskottet inte direkt skall laställning lill. Det kanske bör göras andra bedömningar först, och det ärorsaken till vårt ställningstagande. Ävennär det gäller andra ting, där s. k. lottningssiluationer har uppstått, hardel förhållandet alt del kostar pengar gjort oss litet försiktigare, dvs. viandra som även har ansvar för kommande beslut. Dessutomvill jag säga till att jag blev glad att höra hans bedömning av,jag höll på att säga parenteslånel men jag menar paritetslänet fastän det bleven parentes, och också hans karakteristik av ränleeftergifierna. Jag delar helthans mening, och jag hoppas alt det blir en parentes i bostadsfinansieringen.Jag skall inte utveckla det . Del kanske blir lillfäile alt göra del en annangång. Men jag delar den bedömning av räntegarantin som presterade. 5Riksdagens protokoll 1974. Riktlinjerför bostadspolitiken m'. Riktlinjer för bostadspolitiken m. m. Med detta ber jag att få yrka bifall till utskottets hemställan. FruOLSSON i (c) kort genmäle: Under den här utskottsrundan har det ju framförts olika synpunkter påpropositionen, och hur underligt det än låter kan jag hålla med de olikatalarna. Jagkan hålla med i , även om jag inte sträcker mig så långt iberömmet som han gjorde, nämligen att det är bra att man från regeringens sidatagit hänsyn till det pariamentariska läget, att man sökt finna för stunden nödvändigalösningar och att man, som jag sade förut, också har läst noga i vårt program.Jag vill bara peka på tre punkter där man tagit hänsyn: låg bostadsränta,konkurrens och höjd lånegräns för småhus. Ioch för sig kan jag också hålla med när han säger att många kännersig besvikna med tanke på vad regeringen sagt tidigare. Det har ju i förvägtalats ganska mycket om propositionen och det förslag som skulle komma. Har mandå fått alltför stora förväntningar känner man sig naturligtvis besviken idessa dagar. Jagvill gärna också säga att propositionen bitvis är ganska svårläst och framförallt svårtydd. Del har medfört atl det uppstått en del missförstånd. Några avde missförstånden har klarats upp i utskottet, och vi har gjort förtydligandeskrivningar. HerrBergman sade att han trodde alt de som står för reservationen angående tomträttnu hade kommit till samma åsikt som regeringspartiet. För vår del har vi sammaståndpunkt som tidigare, dvs. tomträtt i centrala delar, valfrihet i andra delar -och det i varje kommun. sadeatt denna valfrihet bör ligga på kommunerna, och jag kan då uttrycka mig såhär: Kloka kommuner ser till att denna valfrihet finns. Men eftersom inte allakommuner handlar så klokt har vi funnit det angeläget att man från riksdagenssida gör uttalandet om att denna valfrihet må finnas. HerrClaeson tog upp frågan om ytleriigare medel till lånefonder för kommunalamarkförvärv. Utskottet skriver att man tror att det kommer att fordras merapengar med det nu föreslagna markvillkoret. Men är det bara fråga om etthalvt budgetår med detta nya markvillkor. Därför väntar vi med atl ta ställningtill ytleriigare medelsanvisning. Jagyrkar, herr talman, bifall till civilutskottets hemställan i betänkande nr 37. () kongenmäle: i var väl glad över den breda enigheten iutskottet, och det är bra atl är glad. Han lät som om han nästanville ha en förklaring till hur det kan komma sig att vi har blivit så sams.Jag kan naluriigtvis bara tala för mitt eget partis räkning. HerrBergman nämnde som exempel på områden där vi blivit överens frågan om hur viskall klara utjämningen mellan de s. k. upplåtelseformerna. Där ärförklaringen ganska enkel. Regermgen har ganska troget följt samma uppläggningsom vi föreslagit. Därmed har jag inte sagt atl vi skulle ha någon alldelesegen upphovsmannarätt till de här principerna. Vadvi har hävdat är att problemet skall lösas. Det är en rättvisefråga, ett sättatt undvika segregation. Vi har sagt att det skall lösas så att det inteinnebär försämring för någon, vilket är tvärtemot vad man tidigare hört, inteminst från socialdemokratiskt håll - låt vara inte från officielltregeringshåll - om alt man skulle avskaffa ränteavdraget eller skärpavillabeskattningen. Vihar sagt att målet skall vara inte all skapa en viss favorisering av någonboendeform på någon annans bekostnad utan just en valfrihet - att samhälletställer sig neutralt i frågan om valet av boendeform, låter det valet blikonsumenternas sak. Vihar också sagt att det här inte bara handlar om räntor och beskattning. Om manskall kunna åstadkomma valfrihet så att var och en någoriunda oberoende av egnainkomster kan välja att bo i eget hus, då måste det bli lättare att komma in påsmåhusmarknaden.