prot · FX0989 · 1974-12-31 00:00:00 — Eftersom gränssänkningen endast beräknas ge ytterligare 1 å 2miljoner kronor i skatteinkomst för staten är detta lika med cirka 5 000 kronorper tryckeri. Arbetsinsats och kostnader på Skatt på annonser och reklam dessatryckerier tUlsammans med uppbördsmyndigheternas kontroller och kostnader tordeuppgå till ungefär samma belopp som skatten. Det kanräcka med att här anföra nämnda exempel. Reklamskattenär sannolikt den krångligaste skatt vi har. Reklamskatten ger lite statsinkomst i förhållande tillsamhällets kostnader för densamma. Reklamskatten innebär inte och kommer inte heller attinnebära någon sanering av reklammarknaden. Annonsskatten, som är relativt fri från byråkratiskaregler, kan inte bibehållas separat utan övrig reklamskatt. Då skullekonkurrensen inom reklammarknaden påverkas. Reklamskatten inklusive annonsskatten måste därföravvecklas i sin helhet. Det finns möjlighet att skaffa medel tUl det väsentligapresstödet på betydligt enklare vägar. Jag har tillåtit mig att i utskottetskissera en sådan väg. Med hänvisning tUl vad jag här anfört yrkar jag bifalltill reservationen 1. Min partivän kommer att i ettsenare inlägg kommentera de avsnitt av det här ärendet som behandlar tekniskaoch liknande frågor. Därför inskränker jag mig till vissa principiellasynpunkter. I reservationen 1, som är skriven av bl. a. de tvåledamöter som har talat, nämligen i och ,hemställs att skatt på annonser och reklam skall upphöra. Argumenteringen ireservationen har slagsida. Reservanterna säger att industrins representant iriksskatteverkets styrelje menar att reklam inte är ett lämpligt område förbeskattning och förordar att skatten avvecklas. Reservanterna hänvisar vidaretiU "den starka opinion inom näringslivet som krävt skattensavveckling". Det är alltså reklammakarnas uppdragsgivare man lyssnar påoch som det förefaller endast på dem. Men vad säger då de som i första hand företräder oss somutsätts för all reklam? t. ex, uttalar sin anslutning till deav reklamutredningen angivna grundprinciperna för beskattningen och de avutredningen beaktade konsumentsynpunkterna. säger i sittremissyttrande klart ifrån att reklamskatten har en betydande funktion attfylla. Jag citerar: "Enligt LO:s uppfattning fyller reklamskatten enbetydande och önskvärd funktion för att bromsa reklamens volymmässigautveckling. Skatten kan därför enligt LO;s mening inte avskaffas, mensjälvfallet måste reklamskatteförordningen utformas på ett sådant sätt, att detolkningssvårigheter och andra svårigheter av skatteteknisk natur som ärför handen, så långt möjligt elimineras." LO;s synpunkter på att reklamens volymmässiga utvecklingmåste bromsas är verkligen viktiga. Naturligtvis löser inte reklamskatten ensamdetta problem, men reklamskatten är ändock ett av flera medel. "Reklamen är livsfarlig" utropade författarenSven i en s. k. stridsskrift - i slutet av1950-talet, tror jag det var. Sedan desshar ju reklamen ockuperat allt större livsområden. Reklamen anfaller oss där vimåste vara: i bussen, i tunnelbanan osv. Ingen viU gå på bio för att sereklamfilm, men alla blir påtvingade reklamfUm för att få se den riktigafilmen. Inte är det många som vill läsa reklamtryck, men annonsörerna köper juplats i de tidningar vi vUl läsa. Reklamens värld är underlig. Reklamen är inte uttryck förvad någon tycker, utan för vad det är vinstgivande att tycka. En reklammakare har uttryckt saken så här:"Hemligheten med den goda reklamen är att få folk mer intresserade avvaran än av priset." Vidare: Reklamen styr våra tankar, våra känslor och våravanor. Vi kanske inte köper varan, men vi bUr påverkade av reklamens metoder.Bilderna, språket, värdeorden och slagordstekniken tränger in i oss. Reklamens volymmässiga utveckling måste bromsas.Reklamskatten är ett av många medel för att göra det. När detta är sagt vill jag emellertid markerautskottsmajoritetens skrivning om att utskottet är berett att förorda sådanaändringar av beskattningsområdet som kan motiveras från tekniska synpunkter ochinte nämnvärt påverkar den omfattning som skatten förutsätts ha för att intesärskUt gynna eller missgynna vissa reklamformer. Detta betonar för övrigtockså bl. a. LO i sitt remissyttrande, där det sägs: "Reklamskatten börvara konkurrensneutral." Så några ord om reklamdefinitionen. I motionen 1228hemställs att reklamskattereglerna utformas så, att reklamskatt inte uttas påt. ex. medlemsinformation som framställs av ideell organisation. a. ett par uppmärksammade mål angående beskattning av ideellaorganisationers trycksaker för medlemsvärvning. Departementschefensuppfattning, och den delas av utskottet, är självklart att sådana trycksakermåste ligga utanför reklamskatten. Departementschefen förordar alltså attreklambegreppet begränsas till att omfatta endast meddelanden för kommersielltbedriven verksamhet. I utskottets betänkande behandlas beskattningen avreklamtrycksaker under en särskild rubrik. Huvudlinjen är att alla trycksakersom separat tillställs konsumenten i reklamsyfte skall beskattas. Med konsumentmenas såväl privatpersoner som kommuner och företag. Det är väsentligt atttolkningssvårigheter inte uppstår. Därför förordar utskottet att ordethuvudsakligen i punkten 2 av anvisningarna till 1 § utgår. Utskottet menaralltså att utvidgningar av undantagsbestämmelserna bidrar till att skapaoklarhet om reglernas innehåll. Motionen 1782 avstyrks således. Trycksaksområdet erbjuder en rad komplicerade problem frånbeskattningssynpunkt, det är sant. Det kan därför bli nödvändigt att finnaandra konstruktioner för denna del av reklamskatten, om de nu framlagdaförslagen mot förmodan inte skulle medföra förbättringar i den utsträckning someftersträvas. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan. Skatt på annonser och reklam HerrMAGNUSSON i (m) kort genmäle: Jag skall inte ta upp någon debatt med herrLundgren; jag vill bara göra det lilla konstaterandet att är Skatt på annonser och reklam motståndaretill allt vad reklam heter. Att han skulle vara talesman för samtligakonsumenter är emellertid uppenbarligen fel; reklamen är ju till för att fåfram billiga och bra förnödenheter för konsumenterna. Vad frågan gäller är emellertid om vi skall ha kvar enreklamskatt som har visat sig ha ytterligt svåra tekniska fel. Det är detta somreservationen 1 går ut på och ingenting annat. () kort genmäle; Vi brottas med en mängd reklam, mer ellermindre vederhäftig, i alla möjliga miljöer. Som svar på allmäntnegativa omdöme om reklam vill jag läsa upp en mening som jag hade i mittinledningsanförande; "Reklamskatten innebär inte och kommer heller inteatt innebära någon sanering av reklammarknaden." Det är det kravet som jagtycker borde vara det viktigaste. () kort genmäle; i Boråspåstår att jag är motståndare till all reklam. Jag är motståndare till denreklam och den är omfattande -som försöker styra oss in på vägar som vi somkonsumenter sannerligen inte har något intresse av. Jag tror att jag utveckladetillräckligt tydligt i mitt anförande att en stor del av den reklam som viöversköljs av är av den arten att den volymmässigt sannerligen behöver bromsas.Jag har också sagt att reklamskatten inte är något universalmedel men att denär ett av de medel som vi kan använda. Jag hänvisade till ett synnerligen klartuttalande från LO, och jag vill än en gång notera att LO säger attreklamskatten är betydande och önskvärd som funktion för att bromsa reklamensvolymmässiga utveckling. LO delar alltså inte uppfattning, ochjag har större anledning att dela LO:s än en ensam folkpartists uppfattning. HerrHÖRBERG (fp) kort genmäle: Jag hade inte vågat räkna med att herrLundgren skulle dela min uppfattning. Jag vill bara säga i denna detaljfrågaatt reklamskatten visserligen kan minska den volymmässiga utvecklingen -men ärdet den dåliga reklamen som kommer bort? Det kan lika gärna vara den godareklamen. Vi vinner alltså inte syftet att få en sanering till stånd genom enreklamskatt. Jag skall i mitt inlägg ta upp någrasynpunkter på de motioner och förslag som behandlar den tekniska sidan avreklamskatten och som vi hade anledning att syssla med i skatteutskottet när vihandlade den här frågan. Motionen 941 av yrkar på att alla former avtidningar skall ha samma skattebelastning då det gäller reklam- ochmervärdeskatt. Enligt gällande bestämmelser utgår nu ingen mervärdeskatt pådagspressen. Annonsskatten utgår på annonskostnaderna idagspressen och i övrig press. Det stöd vi nu har till dagspressen har sin grund i principiellaställningstagande till nödvändigheten av att vi kan behålla en Nr 89 välfasetterad opinionsbildning i dagspressen. Delar man uppfattningen i Mndaeen den motionen941 om att reklam- och mervärdeskatten utgör en otillbörlig 97 ; 1074 inblandningi konkurrensen mellan olika pressgrupper, då måste man som ---- en konsekvenshärav sätta i fråga hela presstödet. Erfarenheten av den nu Skatt paannonser tillämpade ordningen har gett vid handen med all tydlighet att <'<" reklam dagspressen väl har behövt det stödsom den nu har haft för att klara sig i konkurrensen. Frågan om redovisningsskyldigheten har aktualiserats avriksskatteverket. gäller ju två olika beloppsgränser. Ombeskattningsvärdet för inte överstiger är manundantagen från redovisningsskyldighet såvida det inte gäller egen reklam, dågränsen för redovisningsskyldigheten går vid . Riksskatteverkethar kunnat konstatera att bestämmelsen om 60 000-kronorsgränsen harmissbrukats. När man har närmat sig i omsättning har verksamhetenavbrutits och samma företag har sedan fortsatt men med annan skattskyldig somredovisningsskyldig. har föreslagit att gränsen i ställetskall sättas vid , och departementschefen har i propositionenbiträtt detta förslag. Det är riktigt att antalet skattskyldiga ökar ökningenberäknas till ca 350 genom att man sänker gränsen förredovisningsskyldigheten. Herrar och har i motionen 1808motsatt sig den här åtgärden. Man har gjort det med den motiveringen att ettantal mindre företag då också skulle bli skattskyldiga. Utskottet har i betänkandet uttryckt en viss förståelseför motionärernas uppfattning men kommit fram till att det är nödvändigt vidtar åtgärder för att komma till rätta med det missbruk som nuförekommer. Därför har utskottet kunnat ansluta sig till ochpropositionens uppfattning. I motionen 1782 av herrar m. fl. tas frågan uppom vidgad rätt till förhandsbesked. kan förhandsbesked endastsökas av skattskyldig dvs. när det gäller reklamtrycksaker, tryckerier - somhar utfört arbetet. Motionärerna menar att även köparen av skattepliktig reklamkan ha rätt att begära förhandsbesked. Departementschefen har i propositionen uttalat vissförståelse för en sådan ordning, men han har stannat för att behålla dennuvarande ordningen. Utskottet har ansett att här föreligger skäl att biträdaden meningen att även köparen - beställaren skall ha rätt att begäraförhandsbesked. Det ställningstagandet har utskottet bl. a. motiverat med attansvaret för innehållet och utformningen av trycksaker, vilket är avgörande förom skatteplikt föreligger eller ej, åvilar beställaren. I praktiken torde detockså tillgå så att beställaren söker förhandsbesked i tryckeriets namn. Ettsådant förfarande kan vara en onödig omgång. Som en följd av den föreslagna ändringen vill utskottetockså ha besvärsrätt för beställare som erhållit förhandsbesked. Med frångåendeav vad propositionen innehåller i det här stycket har utskottet härigenomtillgodosett yrkandet i motionen 1782. När det gäller ikraftträdandet av de nya bestämmelsernahar i propositionen föreslagits . Motionen 1808 av herrar 57 Skatt på annonser och reklam Carlströmoch Hovhammar har tagit upp den här frågan och föreslår ett senareläggande föratt ge skattemyndigheten och de skattskyldiga bättre tid att förbereda sig förde föreslagna ändringarna. Utskottet har ansett skäl föreligga att senareläggaikraftträdandet och föreslår att de nya reglerna för reklamtrycksaker skallgälla fr. o. m. . När det gäller beloppsgränserna förredovisningsskyldigheten menar utskottet att man för undvikande avkomplikationer bör låta bestämmelserna träda i kraft först ,Genom en sådan senarelägg-ning ges möjligheter att takontakter och informera de berörda skattskyldiga som tillkommer genomsänkningen av beloppsgränserna. Propositionen föreslår vidare - det är kanske denväsentligaste nyheten i förslaget att bestämmelserna om beskattning av mässoroch utställningar skall utgå ur förordningen. Upphörandet av förordningen i dendelen skall gälla fr. o. m. den , Det har anförts här att reklamskatten är alltförkompUcerad och för besvärlig att hantera och att den därför borde a-wecklas.Ja, den uppmärksamme läsaren av utskottets betänkande finner att utskottet intebestrider att framför aUt trycksaksområdet erbjuder ytterligt kompliceradeproblem från beskattningssynpunkt. Men med de förändringar som propositionenhar föreslagit och de justeringar som utskottet har vidtagit finns detförutsättningar för att bestämmelserna skall fungera bättre än vad som hittUlsvarit fallet. Med det anförda, herr talman, ber jag att få yrka bifalltill utskottets hemställan. HerrANDERSSON i (c): Man kan säga att det av samtliga yttrandensom gjorts här vid behandlingen av denna proposition med åtföljandemotioner framgår att entusiasmen inte är överväldigande inom utskottet, inteheller inom utskottsmajoriteten, för denna form av beskattning. Man är i ochför sig inte särskilt intresserad av den väldiga flod av reklam som väller ut,en reklamflod som inte bara i mycket stor utsträckning är onödig, utan också imånga fall är ovederhäftig. Reklamskatten ger inte heller någon sanering i vadgäller kvaliteten. Snarare är det väl kanske så att genom denna lika belastningråkar kanske den seriösaste reklamen, som ofta är den som har det svagasteekonomiska underlaget, ut för en försämring av situationen. Men även jag tillhör utskottsmajoriteten, som tillstyrkerpropositionen med vissa små justeringar. Vi anser nämligen att det är svårt attslopa en skatt i den ekonomiska situation där vi befinner oss utan att ersättaden med någon annan inkomstkälla, som på ett enklare och riktigare sätt germinst samma belopp på inkomstsidan, och någon sådan har vi inte kunnat anvisa. I styrelse har jag tillfälle att se hurolika skatter fungerar, att se hur lätt eller svårt det är att utfärdatillämpningsföreskrifter och anvisningar, och det är ingen tvekan om attreklamskatten hör till det svåraste. Annonsskattedelen är en ganska enkel sak,men reklamskattedelen är besväriig, och det uppstår ständigt nya problem. Inomutskottsmajoriteten tror vi i alla fall att med de förändringar - dels Nr 89 skärpningar,dels förenklingar, dels också, som när det gäller mässorna, f,, , , borttagande av skatten - skall det bli Utet lättare att handlägga 27 o, 1074 reklamskattens tillämpning. I varje fall menar vi att det ännu är litet för tidigt attdöma ut skatt på reklam som en klart olämplig skatteform. Det katt påannonser är kanske möjligt i litet längre perspektiv att komma fram till attdet går '-' fllm att utforma både lagstiftningen och dess tillämpning påett sådant sätt att man dels får in rätt hyggliga inkomster, dels lyckas fåskatten att fungera utan alltför mycket administrativt krångel. Jag vill med dessa ord yrka bifall till utskottets hemställan. I sitt betänkande nr 34 konstaterarskatteutskottet inledningsvis att reklamskatten kommit att framstå som merkontroversiell än övrig indirekt beskattning. Denna utskottets utsaga kan intenog understrykas och betonas. Men denna insikt försöker utskottet redan medefterföljande mening förtränga. Man säger att utskottet inte har anledning antaatt det skulle stå någon bredare opinion bakom kraven på en fullständig avvecklingav reklamskatten. Det finns många goda skäl för att anta motsatsen! Låt mig få påminna om den breda opinion som var emotinförandet av annonsskatten senare omvandlad till reklamskatt. Samtligaremissinstanser utom två a-wisade förslaget om en sådan skatt. Erfarenheternahittills av skatten har inte gett denna breda opinion några skäl att ändraåsikt. Man behöver bara peka på de lösliga definitionerna och de därav följandetolkningssvårigheter för alla inblandade parter samt den stora byråkratiskaapparat som denna skattereform tvingat fram. Den föreliggande propositionenhyfsar en del orimligheter, men reklamskatten blir därför inte mindrekontroversiell och oönskad. Min motion i ämnet berör emellertid reklamskatten som ettinslag ji' flera i en enligt min mening orimlig och orättvis särbehandling avolika pressgrupper. Denna orättvisa särbehandling kan enkelt och klartbeskrivas i följande uppställning: Distri- Reklam- Pressens butions- Produk- Post- Moms skatt lånefond bidrag tionsstöd taxor Dags- O % Ja Det är i denna belysning man skall se min motion medförslag om samma belastning för olika presstyper vad det gäller påförandet avmervärde- respektive reklamskatt. Utskottet använder sig vid granskningen avmotionens förslag av etl, vad jag skulle vilja kalla, semantiskt trick. Skatt på annonser och reklam Mitt förslag utgår inte från tanken att dagspressen skulleha otillbörligt gynnats genom undantaget från mervärdeskatt, även om det är såutskottet försöker framställa det. Min motion har den motsatta utgångspunkten,nämligen att andra pressgrupper otillbörligt missgynnats, genom att påförasmervärdeskatt. Detsamma gäller skillnaden i reklamskattehänseende detär annan press än dagspress som missgynnas. Undanröjandet av den orättvisa särbehandlingen av vissapresstyper kan således ske på annat sätt än att dagspressen påföresmervärdeskatt och i reklamskatt! Från utskottets sida försöker man föra undan tanken på attsärbehandlingen kan ha någon verkligt styrande effekt, och olika effekt, påpressgruppernas situation. Verkligheten ger oss andra vittnesbörd. För devecko- och månadstidningar som tillhör Svenska tidningsutgivareföreningenminskade de sammanlagda upplagorna . Beträffande annonsvolymen så minskade dennaunder för veckopressen under det att den ökade fördagspressen . Utskottet tUlåter sig ännu ett "semantiskttrick". Man säger sålunda att populärpressen får ett årligt stöd med per publikation. Det är ett orimligt försvar ur flera synpunkter. Om man först pålägger någon en börda av viss tyngd -därtill större än någon annan har att bära och därefter lättar något på dennabörda så kan denna "lättnad" inte därmed förtjäna innebörden "avett positivt stöd". Bortsett från dessa språkliga förvandUngskonster, såhåller heller inte påståendet sakligt. Den eftergiften på skattebördan gällerför all press inte bara för populärpress. Dessutom gäller den inte 300 000kronor och publikation. Många tidskrifter har inte annonsintäkter på 3miljoner kronor. Är annonsintäkten 1 miljon, så är skatteeftergiften endast . Med vad som sagts i min motion, och efter vad som här nuframförts, borde det stå klart att man i skatteavseende inte bör olikabehandlaolika pressgrupper. Varje grupp har sin funktion i det totala medieutbudet. Syftet med min motion har varit att utjämnade olikheter som existerar mellan skilda pressformer vad gäller uttag avreklam- respektive mervärdeskatt. Såsom behandlingen har varit iskatteutskottet tjänar jag bäst min motions syften genom att nu yrka bifall tUlreservationen 1 vid skatteutskottets betänkande nr 34. Överläggningen var härmed slutad. yttrade: Propositioner ställsförst på bifall till eller avslag på reservationen nr 1 av iBorås m. fl. Om reservationen bifalles har övriga yrkanden förfallit. Omreservationen avslås ställs proposition beträffande utskottets hemställan. Propositioner gavs på dels bifall till, dels avslag påreservationen nr I av i m. fl., och förklarades densenare proposi- tionenvara med övervägande ja besvarad. Sedan i Nr 89 begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: den Den som vill attkammaren avslår den vid skatteutskottets betänkande nr m. m. 34 fogadereservationen nr 1 av i m. fl. röstar ja, * den det ej vill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit denna reservation. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr i begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat; Propositioner gavs på bifall tiU dels utskottetshemställan, dels utskottets hemställan med den ändring däri som föranleddes avbifall till reservationen nr 2 av herrar i och iTrobro, och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan i begärt votering upplästes och godkändesföljande voteringsproposition; Den som vill att kammaren bifaller skatteutskottets hemställan i betänkandetnr 34 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit utskottets hemställan med den ändring däri somföranledes av bifall till reservationen nr 2 av herrar i ochNilsson i Trobro. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr i begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat; § 10 Taxeringsvite, m. m. Föredrogs skatteutskottetsbetänkande nr 36 i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:117 med förslagom ändring i kommunalskattelagen (1928:370), m. m. jämte motioner. I propositionen 1974:117 hadeKungl. Maj:t, under åberopande av utdrag av statsrådsprotokoll över finansärenden , föreslagit att anta vid propositionen fogade förslag till 61 Nr 89 1. lag om ändring i kommunalskattelagen(1928:370), den ' förordning om ändring i förordningen (1970:172) om begränsning 27 maj1974 ' ' "' ------ ;--- ;-------- 3. lag om ändring i taxeringsförordningen (1956:623), axenngsvie, 4 förordning om ändring i förordningen(1941:416) om arvsskatt och '" '" gåvoskatt, 5. lag omändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring. I propositionen hade bl. a.föreslagits att maximigränserna för extra avdrag vid inkomsttaxeringen höjdestill . I fråga om vite enligt taxeringsförordningen föreslogs attden nuvarande maximigränsen skulle slopas och att denundre beloppsgränsen skulle justeras uppåt till . I detta sammanhang hade behandlats dels de med anledning av propositionen väckta motionerna1974:1788 av m. fl. (s), 1974:1803 av () och fruLindquist (m), 1974:1833 av m. fl. (tn) vari hemställts attriksdagen beslutade 1. attbehandlingen av punkterna 3 och 4 i propositionen 1974:117 skulle anstå tilldess Kungl. Maj:t framlagt förslag rörande ytterligare säkerhetsåtgärder iskatteprocessen, samt 2. att därvid 123§ i det vid propositionen 1974:117 fogade förslaget till lag om ändring itaxeringsförordningen (1956:623) skulle erhålla av motionärerna föreslagenlydelse, innebärande att den övre gränsen för vite skulle sättas till 10 000kronor och den lägre till , dels de vid början väckta motionerna 1974:155av m. fl. (vpk) i motsvarande del, 1974:192 av herrar () och i (fp), 1974:956 av m. fl. (m), 1974:1208 av m. fl. (m) vari hemställtsatt beslutade att grundavdraget för ålders- och förtidspensionärerinom folkpensioneringen fr. o. m. taxering skulle ökas till 90 procentav basbeloppet för ensam pensionär och för var och en av pensionerade makartill av basbeloppet i enUghet med vad i motionen anförts samt 1974:1250av i (fp). A. med avslag på motionerna 1974:1803 och 1974:1833 ochmed anledning av propositionen 1974:117 anta de vid propositionen fogadeförslagen till 1. lag om ändringi kommunalskattelagen (1928:370), 2. förordning omändring i förordningen (1970:172) om begränsning°2 av skatt i vissa fall. 1. lag om ändringi taxeringsförordningen (1956:623) med de tillägg, att ingressen, 116 a § ochikraftträdandebestämmelserna erhöll av utskottet föreslagen lydelse,innebärande att skattetillägg skulle kunna påföras vid uteblivensjälvdeklaration även om den skattskyldige inte delgetts anmaning attdeklarera, 2. förordning omändring i förordningen (1941 ;416) om arvsskatt och gåvoskatt, 5. lagom ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring, B. avslå i den månmotionerna inte kunde anses besvarade genom vad utskottet i betänkandet anfört. Taxeringsvite, m. m.