prot · FX0949 · 1974-12-31 00:00:00 — Men som jag tidigare underströk har vi klart deklarerat attäven mUjökostnaderna inom företagen mäste bakas in i produktionskostnaderna. Nuhar vi vissa företag med svag ekonomi, som inte kan göra de nödvändigainsatserna, och om sådana företag ålades att genomföra önskademiUöförbättringar skulle de inte kunna fungera längre. Därmed är detta enarbetsmarknadsfråga. Jag förutsätter att i även ärintresserad av att sysselsättningen inom de företag vi har kan uppehållas sålångt som möjligt. vädjadetiU mig att se till så att regeringen tillmötesgår beslut och detfattas bara annat! Men jag har begärt att man här i skaU klargöra vaddet är man Ochjag måste fortfarande säga att jag inte har blivit på det klara med vad herrRomanus egentligen viUe med sitt inlägg. Det var inte så värst preciserat. i och hans medmotionärer förstod 1971vad det var fråga om, och deras motion begränsade sig till luft- ochvattenföroreningarna samt bullret, aUtså tUl de tre företeelser för vilka mankan få bidrag till en förbättring av den yttre mUjön. Motionärerna ansågalldeles riktigt att det var orimligt att ge statsbidrag tiU miUövårdandeåtgärder för den yttre miUön och därigenom kanske stänga in bullret ochluftföroreningen i fabriken. blev det också en ändring somtillmötesgick önskemålen i denna motion, och längre menar jag att vi har Svårtatt gå. () kort genmäle: Statsrådet försvarar nu den motiondet här gäller med sådan glöd att man förvånar sig över att den inte blevbifallen, ty det blev den ju inte. Vi har fått veta att man kan få bidragför buUerbekämpande åtgärder, men det kan ju finnas även andra föroreningaroch arbetsmUjöstörningar i den inre mUjön. Om statsrådet tar del av inte baraen replik av mig som kanske inte var tiUräckligt upplysande utan också avden motion som har väckt och den reservation som finns fogad tiUutskottets betänkande samt dessutom tar en förnyad titt på i Växjömotion, så tror jag att det kan vara ett tillräckligt underlag för attregeringen med litet fantasi skall kunna lösa det här problemet, om det blir såatt bifaller reservationen. HerrJOHNSSON i (s): De frågor som tas upp i det betänkande frånsocialutskottet som vi behandlar är, som i anförde,inte nya - de diskuterades ingående i samband medbehandlingen av propositionen 130 och socialutskottets betänkande nr 25. Jagkan därför begränsa mig till att helt kort kommentera de reservationer som inteberördes av . De frågor som tas upp i reservationerna är inte hellernya; de har tidigare behandlats av . Talarna har inte tillförtdebatten något nytt. I reservationen 2 berörs förtursbehandling inomarbetsmUjöutredningen av vissa frågor som gäller kemiska ämnen, buUer ochdylikt. Utskottet anför nu liksom tidigare att det ankommer på utredningensjälv att avgöra om någon fråga skall behandlas med förtur och därmed omdelförslag skall framläggas. Jag har inte heller, vare sig i reservationen eUeri de anföranden som hållits, funnit skäl för någon åtgärd, varförreservationen bör avslås. Motionen 34 och reservationen 7 gäller arbetsmiUön igruvorna, en icke oväsentlig fråga som ständigt varit aktuell.Den behandlades ingående föregående är, och åtgärder har, som framgår avutskottsbetänkandet, fortlöpande vidtagits. Motionärerna och reservanternakräver stopp för utbyggnaden av dieseldriften, intensifierat utveck- lingsarbeteoch längre semester för underjordsarbetare. Med hänvisning tiUutskottsbetänkandet vill jag påpeka att bergsanvisningarna har skärpts, attsemesterlagen är föremål för en översyn som berör bl. a. nämnda område och attdet bedrivs intensiv forskning och utveckling för att ersätta dieseldriften igruvorna. Utskottet avstyrker motionen. I motionen 1337 och reservationen 8 har frågan om förbudmot användning av asbest aktualiserats. behandlade utskottet enliknande motion, som avstyrktes. Utskottet har inte heller funnitanledning att tillstyrka motionen. Utskottet är väl medvetet om de hälsoriskersom föreligger och har därför föUt upp de åtgärder som vidtagits och somplanerats. Som framgår av utskottsbetänkandet överväger arbetarskyddsstyrelsenvissa förbud som man rekommenderar minskad användning av asbest. JagvUl också framhåUa att flera forskningsprojekt pågår. Jag vill understrykavikten av att dessa fortsätter och att de intensifieras så mycket som möjligt.Det är nödvändigt att man så snabbt som möjUgt övergår tiU andra material. Ettförbud med otaliga dispenser som följd skuUe icke gagna saken utan snarare varaolämpligt. Med hänvisning tiU det anförda avstyrker utskottet motionen. I reservationen 9 krävs lagstiftning angående hygieniskagränsvärden. Som framgår av utskottsbetänkandet pågår en revidering avgränsvärdeslistan. Det beräknas att den reviderade gränsvärdeskalan kommer attbli föremål för överläggning och framläggas . Det är väl riktigt attvänta med kritik och debatt i frågan tills den reviderade gränsvärdeskalan harframlagts. Utskottet påpekar också att arbetsmUjöutredningen harfrågan under prövning. Vi har fullt förtroende för utredningen, vUket herrHagberg i inte tycks ha. Utskottet avstyrker därför den motion somligger till grund för reservationen. Reservationen 10 gäller varudeklaration avindustrimaskiner. Som framgår av betänkandet är frågan under övervägande.Enligt utskottets bedömning Ugger vad som anförts i motsvarande motion i linjemed direktiven tUl arbetsmUjöutredningen, där det bl. a. sägs att de frågor somtas upp i motionen bör ägnas stor uppmärksamhet. Utskottet anser sig därförkunna förutsätta att de berörda frågoma kommer att behandlas av arbetsmiUöutred ningen. Med detta, herr talrnan, ber jag att få yrka bifall tillutskottets hemställan på samtliga punkter. (vpk) kort genmäle: i säger att talarnainte har tUlfört debatten något särskilt nytt, bl. a. i vad gällerreservationen 7. Det är klart för det handlar här om ett förhållande somkvarstår och som är lika klart som det var . Sade man att tvågånger tvä är lika med fyra kan man naturUgtvis säga det även . Utskottets talesman vänder sig bl. a. mot tanken attunderiordsarbe-tande skall erhålla längre semester, andra arbetstagaresom är utsatta för joniserande strålning. Han hänvisar därvid till pågåendeutredningar. Jag har här anfört att arbetarskyddsstyrelsen inte är främmandeför tanken på längre semester och att Svenska gruvindustri- arbetareförbundetställer det som krav. Jag tycker att det borde vara helt logiskt att alla somutsätts för sådan strålning som jag har talat om och som åsyftas i vår motionbehandlas lika oavsett om de arbetar på ett lasaretts röntgenavdelning, i ettkärnforskningslaboratorium eller i en gmva under jord. Varför skuUe det varanågon skillnad? Varför måste man nu hänvisa tiU ytterligare utredning? Jagtycker för min del att saken är solklar. Det finns undersökningar ochstatistik, och det är helt klarlagt att en mängd gruvarbetare utsätts förradioaktiv strålning, i det här fallet i form av radon. Gmvarbete under jordbör aUtså klassas som radiologiskt arbete, den saken är klar, och jag tyckeratt man halkar över det litet väl lättvindigt. När det sedan gäller dieseldriften heter det i utskottetsskrivning att en del saker nu görs, vUket också i Blentarppåpekade. Jag har uttalat en viss tUlfredsställelse över att det rör på siglitet grand. Det tar jag framför aUt som ett bevis för att arbetarnas kamplönar sig och för att gruvarbetaropinionen nått fram till ansvariga kretsar.Visst är det bra att det har börjat röra på sig, men jag har velat påpeka attdet brådskar och att det här aktuella forsknings- och utveckUngsarbetet behöverprioriteras. Vi vet alla att takten i ett utvecklingsarbete alltidhänger samman med hur helhjärtat man går in för det, hur mycket resurser somsatsas och hur man prioriterar en viss typ av forskning. Vi anser attmissförhållandena i det här fallet är så grava att den här forskningen bör ges högstaprioritet. Det handlar om livräddning, och därför tycker vi att haranledning att säga tiU att det brådskar och att det här arbetet börintensifieras. i (vpk) kort genmäle: Jag måste fråga i omhan tror att vaga rekommendationer om att använda andra material än asbestleder tiU något positivt för arbetarna. Kan sådana vaga rekommendationer hanågon effekt om det inte finns tvingande bestämmelser? säger att inget nytthar tiUkommit , och jag vill instämma i det. Det har nämUgen inteinförts något förbud eller utarbetats några skyddsföreskrifter, som kan fyUakravet att arbetarna skall skyddas. Utskottet medger liksom delvis herrJohnsson i att en fara föreligger, men man vägrar att vidtaga någraåtgärder. Så tUl vida har inget nytt hänt sedan i flol. Det nya är attytterligare ett antal arbetare och andra har hunnit skadas av asbest och fåförändringar på lungorna. Därvidlag har det hänt något , herrJohnsson! Jag måste fråga vad anser om att byggnadsarbetare i dagfortfarande utsätts för faran att drabbas av asbestos. HerrJOHNSSON i (s) kort genmäle: Jag viU börja med att säga till herrLövenborg att jag betonat att semesterlagstiftningen är föremål för översyn,och underdel arbetet kommer bl. a. gruvarbetarnas förhållanden att beröras. Sedan säger att det brådskar med en översynav dieseldriften i gruvorna. Det har i utskottsbetänkandet understrukits liksom jaggjorde att forskningsarbete pågår och att detta bedrivs intensivt på oUkaområden. Vi får väl förutsätta att man kommer fram till en lösning som innebäratt dieselfordonen inte skall behöva användas i gruvorna, men det går inte attbeställa ett förbud förrän det finns en ersättningsprodukt. TUl i skuUe jag viUa säga attrekommendationerna är betydligt mera positiva än vad en lagstiftning, somurholkas av otaUga dispenser, skulle vara. När det gäUer skyddsåtgärderna mot asbestos har detframhållits, och det står också i utskottets betänkande vUket , om han studerar det - att förbud inom byggsektorn planeras liksom vissaåtgärder inom andra områden. Det är klart att det är otillfredsställande,oavsett om det är på en byggarbetsplats eUer någon annanstans, att arbetare kanutsättas för hälsofara, men man måste först ha ersättningsprodukter innan mankan eUminera faran. (vpk) kort genmäle: i måste ha fått bådereservationen och vår motion en smula om bakfoten vi har ju inte krävtförbud mot dieseldrift; vi förstår också att det måste komma någonting annat isfället för diesel. Men vi har krävt förbud mot fortsatt utbyggnad, dvs. förbudmot utökning av dieseldriften, och vi har krävt en nedtrappning av användningenav diesel. Sedan h"änvisade åter till en översynav semesterlagen. Samma besked fick jag även 1971 i en debatt medsocialminister . Men om vi är överens om att det brådskar och att vi härhar en ganska väl koncentrerad arbetargrupp, ifrågasätter jag om det behövsnågon omständlig översyn. Vi bör ha klart för oss att för ochvarje år som går förgiftas arbetare. Därför måste kunna uttala sigför att konkreta åtgärder skaU vidtas synnerligen snabbt, och då är förlängdsemester en av vägarna att gå. Ett utvecklingsarbete för att få bukt meddieseldriften är en annan fråga. Jag är säker på att hade sagt ifrånpå skärpen tidigare, hade det funnits bättre och mera miUövänligamaskiner i gmvorna. Problemet är inte nytt, och att det finns alternativ vetvi. hade man underjord maskiner för lastning och transport vUka drevsav elmotorer och andra maskiner som drevs med tryckluft. Sedan början av1960-talet har den s.k. sterlin gm otorn diskuterats, som skall ge avgasfridrift, det bedrivs forskning för ackumulatordrift osv. Men det har ju inte hänt särskilt mycket under de häråren; det är det som är problemet. Jag är säker på att hade gmvbolagen känt ettverkligt behov av att driva på, hade man kommit betydligt längre. Det intressethar emellertid inte funnits. I stället har man gått den motsatta vägen ochöverallt demonterat den miUövänliga eldriften och i stället gått in fördieseldrift. Detta har man gjort av lönsamhetsskäl, även om det finns folk somifrågasätter lönsamhetsberäkningarna. - I varie fall har det ju inte varitlönsamt för de arbetare som har fått sin hälsa förstörd! i (vpk) kort genmäle: i antydde att jaginte skulle ha studeratutskottsbetänkandet tiUräckUgt väl. Där står det nämUgen att förbudsåtgärdermot användning av asbest i fri form övervägs. Om i stället -eftersom han skulle bemöta reservationen - hade lyssnat på mitt anförande,skuUe han ha hört att jag vid två tUlfällen citerade just den delen avutskottets betänkande. Då sade jag också att det inte kan vara tillfredsstäUandeatt man "överväger" förbud mot användning av asbest i specifik form,eftersom en mängd arbetare skadas - medan man sitter och överväger. Mot att utskottet gjort den bedömningen, att det skuUevara bättre med rekommendationer än med förbud, som kanske måste kringgärdasmed en mängd andra bestämmelser, anförde jag synpunkten, att man måste ha enbroms att dra i när fara föreligger Måste man inte kunna vidta åtgärder för attfå slut på användandet av en farlig produkt? Beträffande ersättningsprodukter har tydligen herrJohnsson i en annan uppfattning än vad har. Där säger man klart att det finnsersättnmgsprodukter. tiUstyrker ett förbud mot användandeav asbest i fri form, och går på linjen totalt förbudmot användande av asbestprodukter. Men har tydUgen en annanuppfattning och talar ivrigt för den. Han säger också att det ärotillfredsställande att arbetare skadas. Den uppfattningen borde då rimligenleda tiU åtgärder som förhindrar att den typen av skador uppstår. i (s) kort genmäle: TUl vill jag bara säga att jaginte har fått motionen om bakfoten. Där krävs förbud mot vidareutbyggnad avdieseldrift. Som jag har sagt är jag väl medveten om farorna av denutveckling som pågår inom gruvindustrin. Vi förutsätter dock att man skallkunna finna medel för att förebygga hälsoriskerna där. Jag har, i , ingen annan uppfattningän . Man använder emellertid asbest inom ett vidastörre område än byggbranschen. I fråga om byggbranschen har vi understrukitatt man där överväger förbud. Jag förutsätter alltså att här kommer ett förbud. Innan man utfärdar ett generelltförbud måste man se tUl att ersättningsprodukter finns över hela fältet. Inomvissa områden finns ersättningsprodukter, och jag förutsätter att där ocksåkommer ett förbud. HerrSIVERT i (s): har ett allt starkareintresse för arbetsmiUöfrågorna gjort sig gällande. Den här opinionen har varitoch är ett mycket gott stöd för aUa dem som arbetar med dessa frågor Det ärinte särskilt länge sedan som de fackliga organisationerna fick arbeta iskymundan med dessa frågor. Kraven på förbättringar av arbetsmUjön bärs nu framav en bred opinion, och det gagnar de fackliga strävandena på detta område. Intressetför arbetsmUjöfrågorna är också starkt här i . kan manavläsa pä den aktivitet som utvecklas här. Ett omfattande reformarbete harockså kommit i gång, och i fortsättningen kommer en aUt hårdare reglering attgenomdrivas när det gäller förhållandena ute på arbetsplatserna. Det framgårockså av utskottets skrivning. Vid utskottsbetänkandet finns fogade ett antalreservationer, och det är med anledning av dessa som jag nu har begärt ordet.Det gäller frågan om företagshälsovård, det gäller statsbidrag tiUarbetsmUjöförbättrande åtgärder och det gäller frågan om hygieniskagränsvärden. Företagshälsovården är alldeles avgjort ett viktigtinstrument i den förebyggande hälsovården. Tyvärr innebär nuvarande situationpå personalsidan att det föreligger en viss motsättning mellan företagshälsovårdenspersonalbehov och landstingens behov av personal tiU den aUmänna sjukvården.Det rör sig alltså här om känsliga avvägningsfrågor, som sannerligen intelämpar sig för några principbeslut i det har på ett mycketpåtagligt sätt givits exempel på det från . Enobligatorisk företagshälsovård är omöjlig att skapa innan man har frågan ompersonalresurserna klar Eftersom de här frågorna föUs fortlöpande på såväl detcentrala som det regionala planet inom arbetarskyddsverket, behöver några nyaregler nu inte införas. Landstingen har dessutom redan med gällande ordning attdelta i uppbyggnaden av företagshälsovården i mindre företag. Detta har, såsomvi tidigare här har hört sägas, av resursskäl inte kunnat genomföras. När det sedan gäller frågan om statsbidrag tillarbetsmUjöförbättrande åtgärder finner jag den framställningen något märkUg.Under stor enighet uttalades av arbetsmUjöutredningen attkostnaderna för en bättre arbetsmUjö måste bäras av produktionen, och fleratalare, som står bakom reservationen, har här varit uppe och sagt samma sak. Demotiv som låg bakom det ställningstagandet i arbetsmiljöutredningen är bärandeäven . Det är nämUgen utomordentligt svårt att avgränsa de kostnader somhar direkt med arbetsmiljön att göra och de kostnader som uppstår tUl föUd avförändringar som syftar tUl att öka produktionen. Kostnaderna kommer dessutomatt variera med den viUa att förbättra arbetsmUjön som företagarna tidigarehaft. Det går inte att bortse från risken att mindre nogräknade arbetsgivareunderlåter att underhålla arbetsmiUön i förhoppningen om att de, närarbetsmiUön är tillräckligt förslummad, skall få statsbidrag för att saneraföretaget. Det är en orimlighet att ge sig in på dylika resonemang,och jag yrkar med skärpa avslag på reservantemas framställning. Ett statsbidrag tiU förbättring av själva arbetsmiUön kandessutom, såsom här har framhållits, innebära att direktolämpliga arbetsprocesser kommer att bevaras just därför att det inte finnsnågon rimlig möjlighet att avgöra vid vilket tiUfäUe en förbättring skulle varastatsbidragsgrundande eller ej. TiU vill jag nog säga att han ställer upp meden utomordentligt utpräglad naivitet när han tror att man genom regler kanslippa ifrån arbetsgivare som har den grundläggande uppfattningen att de skalltiäna så mycket pengar som möjligt på minsta möjUga kapital. Det tyder på enviss oerfarenhet och bristande kunskap om förhållandena i produktionslivetnär man står här och säger någonting sådant. har också framhåUit att samhället ioch för sig i vissa situationer kan gå in och påverka arbetsmUjön. Jag delaruppfattningen att åtgärder föranledda av näringspolitiska överväganden kanpåverka arbetsmUjöfrågorna för en viss grupp. Men då har det inte ett dugg medarbetarskyddslagen och dess krav att göra. På samma sätt är det om ett företagnedläggningshotas eUer läggs ned därför att kraven på bättre arbetsmUjö är såframträdande att man inte längre finner det ekonomiskt lönsamt att fortsättaproduktionen. Då kan naturligtvis arbetsmarknadspolitiska medel för att lättapå de svårigheter som uppstår sättas in. Det är precis vad som sker nären stor del av järn- och stålgjuterUianteringen i det här samhäUet helt enkeltomgrupperas då det visar sig att de små företagen över huvud taget inte harnågon rimlig möjlighet att fylla de krav som anvisningarna på området ställerupp. Dessa företag läggs ned, och här får arbetsmarknadspoUtiska medel användasför att klara situationen. Jag tror att det är riktigt att gå den vägen därföratt man annars riskerar att bU skinnad in på bara kroppen av arbetsgivare somförsöker dra nytta av konjunkturerna när det gäUer arbetsmiUöfrågorna. 1 reservationen finns dessutom ett utomordentligt märkligtresonemang, som jag förmodar att jag har uppfattat riktigt. När jag lyssnat pådebatten, har jag funnit att formuleringen i rimlighetens namn måste vara fel.I reservationen står nämligen att det finns ett särskUt behov av stöd tilläldre företag. är ett av landets äldsta aktiebolag. vara i särskUt behov av pengar från staten för att klaraarbetsmUjön? Jag skulle inte tro det. Om vi studerar utskottsbetänkandet finner vi där omnämndaen rad aktiviteter, som syftar till att angripa arbetsmUjöproblemen. Samtidigtskall vi vara på det klara med att det förs en mycket intensiv diskussion påarbetsplatserna om dessa arbetsmUjöfrågor. Kanske alldeles särskilt gäller dendiskussionen gränsvärden för luftföroreningar och kemiska ämnen m. m. ärdetta ett oerhört stort problem, som kompliceras av svårigheten att fastställavärden som ger en tiUfredsstäUande säkerhet. Tyvärr är inverkan av t. ex. kemiska ämnen pä människanendast delvis känd. Den inverkan man studerat har oftast avlästs på akutaeffekter, medan kännedomen om mera långsiktiga effekter eller samverkandeeffekter av oUka medel inte är tillfredsställande. Vi har aUtså att göra medett oerhört komplicerat problem, som emellertid måste angripas. Det får dockinte ske så, att vi genom lag binder fast värdena och gör det omöjUgt attsnabbt anpassa dem till nya erfarenheter och kunskaper som kommer fram om deolika arbetsmUjöfaktorerna. i tog upp frågan om gränsvärdena ochappellerade till den sovjetiska Ustan. Han talade om den målsättning om jaguppfattade det hela rätt - som man har i , nämligen att påverkan frånarbetsmiUöfaktorerna inte skall vara större än att man hela livet kan stå i jobbetutan att bli skadad. Javisst, det är intressant att konstatera attgränsvärdestabellerna med den utgångspunkten naturligtvis får ett helt annatutseende än dem vi handskas med. Men det viktiga är integränsvärdestabellerna utan Det avgörande är hur man skall kunna angripa problemen, sä att maninte bara får en bra tabell utan också en bra arbetsmiUö. Trots de finatabeUerna undrar jag om förhållandena i är särskilt mycket bättre änhär. De erfarenheter som har kommit därifrån visar sannerUgen på någontingannat. Antalet kemiska ämnen är för övrigt mycket stort. Här harnämnts att det uppgår till 2 mUjoner och att en god del av dessa ämnen användsi kommersiellt bruk. I den internationella litteraturen lär det finnas förslagpå närmare 1 000 gränsvärden för kemiska ämnen. Det innebär naturligtvis attvi måste göra stora insatser för att lösa dessa problem. Men enbart att införagränsvärden räcker inte. Vi måste kanske framför allt få en effektivproduktkontroU med genomslag direkt i arbetsmUjöerna. Dessutom krävs att vifår fram enkla och säkra mätutrustningar och mätmetoder, som gör det möjligtatt tackla problemen direkt ute på arbetsplatserna. En ytterligare komplicerande faktor i de här sammanhangenär ju att arbetsmarknaden har bUvit och i allt större utsträckning kommer attbli öppen för nya grupper av människor, personer som riskerar att i högre gradän andra drabbas av arbetsmUjöfaktorernas påverkan. Här kan man nämna kvinnorunder havandeskap och personer med vissa handikapp. Gränsvärdestabellerna fårinte bli en pappersprodukt utan tillämpningsmöjlighet. De skaU naturligtvisvara direkt tiUämpbara ute på arbetsplatserna. drivs de här frågorna och de drivs mycket hårt inomarbetarskyddsstyrelsen. Dessutom har arbetsmUjöutredningen i uppdrag att seöver alla dessa frågor. Att med de motiveringar som jag har fört fram här pekapå att vi skall närma oss de östeuropeiska gränsvärdena och inbilla oss attdärmed är allting bra, tror jag är felaktigt. I stället gäller det naturligtvisatt försöka få fram såväl värden som mätmetoder, instrument ochuppföljningsmöjligheter som gör att vi fattar beslut av annat slag än de härprincipbesluten som det är så populärt att fatta här i kammaren numera och sominte leder till särskUt mycket. Dagens diskussion visar att arbetsmiUöfrågomahar en djup och allvarlig förankring bland människorna ute i arbetslivet. Dettautgör i sig självt en garanti för att de här frågorna kommer att bäras fram medmycket stor kraft i olika sammanhang . Utskottsmajoritetens meninginnebär också en bekräftelse härpå, och jag yrkar bifall till utskottetshemstäUan på samtliga punkter. HerrHAGBERG i Boriänge (vpk) kort genmäle: På grund av salens storlek missade jag enreplik av i , men eftersom han inte sade någonting annatom hygieniska gränsvärden än vad som står i utskottets betänkande kanske detinte var så stor skada. När emellertid i berörprinciper som innebär litet mer än vad utskottet tar upp, sä kan det verkligenfinnas anledning att diskutera dem. Vi har rekommendationer, och herrAndersson säger att vi inte skall ha sådana I någon lag som är fast bindande.Nej, det vUl inte jag heller och inte värt parti, men vi vUl ha en