prot · FX096 · 1974-12-31 00:00:00 — Speciellt viktigt är det att något görs närtillgång till andra kollektiva trafikmedel helt saknas. Det ärotillfredsställande när tågen bara kör förbi de gamla hållplatserna trotsatt det inte finns några andra förbindelser och trots att bensinransoneringenså starkt har begränsat användningen av privatbilar. Efter det positiva svar jag nu fått förmodar jag att vi ifortsättningen skall slippa åtgärder från SJ;s sida som går ut pä att dra inytterligare järnvägsstationer, och jag hoppas att både statsrådet och SJ kommeratt se mera välvilligt på dessa frågor. Jag tänker på dagens situation menockså på de resonemang som dykt upp om 50-kortet. Skall vipå landsbygden, i glesbygderna, kunna dra någon nytta av detta och utnyttja denkollektiva trafiken är ju förutsättningen att de kollektiva trafikmedlen finnsoch att de verkligen gör uppehåll på olika platser. Jag hoppas därför attstatsrådet i fortsättningen skall ta någon hänsyn till de synpunkter jag härframfört. Jag tackarän en gång för svaret. Överläggningen var härmed slutad. §7 Om sänkning av SJ :s biljettpriser Herr kommunikationsministern erhöll ordet för attbesvara () i kammarens protokoll för intagnafråga, nr 14, och anförde: har frågat mig om jag är bereddatt ta initiativ till en kraftig sänkning av SJ:s biljettpriser i syfte attstimulera kollektivt resande bensinransoneringen varar. Med hänsyn till de ökade krav som framöver kommer att ställaspå kollektivtrafiken finns det anledning att överväga mera långsiktigaprisarrangemang. Dessa bör dä avse den kollektivtrafik som betjänar allmänheteni relationer där denna har sina mer eller mindre frekventa resebehov, ochgivetvis oberoende av om det är fråga om spårbunden trafik eller busstrafik.Sådana överväganden pågår. Däremot avser regeringen inte att ta något initiativ av drivmedelssituationen betingad sänkning av SJ;s biljettpriser underransoneringstiden. Oberoende härav synes man på sina håll i den fördadebatten inte vara medveten om de betydande rabattmöjligheter som redan finnshos SJ. Ett tack till kommunikationsministern försvaret. Det ärförträffligt att kommunikationsministern har tänkt till i fråga om denlångsiktiga prissättningen. Vi hoppas att det skall komma mycket gott ut avdetta. Man har skymtat uppgifter om att kommunikationsministern nu har blivitlika entusiastisk för tanken på ett 50-kort som har varitsedan ett par år tillbaka. Men man får väl vara lite ledsen över att regeringen inteanser att den bör göra någonting för att ge SJ en påminnelse om att bensinransoneringenär något av tidernas chans att verkligen fä människor att trivas på tåget. Jagär rädd för att kommunikationsministern låter det bästa bli det godas fiendegenom att inte vilja utnyttja möjligheterna att just nu när det finns ettspecifikt skäl för så många människor att utnyttja tåget ge dem en anledningatt förbli goda tågresenärer. Många kommer att säga sig att det här är ettförträffligt sätt att resa som de inte har tänkt på. Det gäller mångayngre människor som inte alls har rest med tåg så mycket som vi gjorde en gångi tiden. Men det finns också risk att en del säger att ingen vettig människahar råd att resa med tåg, vilket man gärna skulle vilja och behöva. Att åka tågmed en hel familj är, trots de betydande rabattmöjligheter somkommunikationsministern pekar på, nästan ogörligt i vissa fall. Detta kommeratt gå ut över många värdefulla och viktiga privata kontaktresor. Jag tror attmånga äldre släktingar helt enkelt blir utan besök av barn och barnbarn underden här tiden, därför att de resor man brukade göra med bil över lördag ochsöndag kan man inte ersätta med tågresor, det rår man helt enkelt inte med. Jag ser detta som ett farligt resonemang. Det är möjligtatt jag är orättvis, men jag gissar att kommunikationsministern resonerar somså att folk reser ändå med tåget när de inte kan resa med bilen och då får mandessa intäkter nu och kanske grundlägger man goda vanor . Det är,enligt min mening, fel. Jag tror att man måste försöka öka beläggningen. SJannonserar med stora bokstäver att det finns plats på tåget. harvarit en genomsnittsbeläggning enligt SJ;s egna äskanden. Sju platser av tiohar stått tomma på tåget. Här har SJ, jag upprepar det, tidernas chans om man fårhjälp av regeringen att göra en rejäl satsning genom sänkta priser underbensinransoneringstiden. Om sänkning av SJ.s biljettpriser Jag vill snabbt dementera det som ligger till grund för att vi inte skulle genomföra en eventuellnedsättning av biljettpriserna. Jag skulle vara helt främmande för vad jag ärsatt att sköta om jag lade sådana synpunkter på detta som att man bakvägenskulle skaffa SJ nya kunder. Jag vill således uttala en kraftig dementi avdenna tanke. Sakfrågan kan man naturligtvis diskutera både länge ochväl. Jag har ingen större lust att uppträda i rollen som den som - i motsatstill inte skulle önska att människor kunde åka billigare. Men omman å andra sidan ger sig på en tillfällig rabattering av SJ:s biljettpriser sämedför det - åtminstone som jag ser det - en ojämlikhet gentemot alla demänniskor som av praktiska och tekniska skäl tidigare varit tvungna och även iframtiden måste använda exempelvis privata busslinjer för sina resor. har i sitt inlägg inte sagt att man inte skulle ge Nr 6 motsvarande rabattering på deprivata busslinjerna, men jag ser ändå Torsdaeenden detta som en komplikation.Rättvisan krävde i sä fall att man skulle få 17ianuari1974 *'' ' samma utsträckningrabatterade priser - och där är jag ganska ------ _---- ~---- säker på min bedömning - över helalinjen, dvs. på SJ:s tåg, på SJ:s ' bussar och pa privata busslinjer. Annars tycker jag inte att detligger lagen omöver- jämlikhet i tanken. lastavgift Bortsett från det riktiga i attfolk får åka billigt finns risker för att en sådan härrabattering av alla dem som reser med tåg ständigt och jämt, alltså både föreoch efter bensinransoneringen, skulle kunna uppfattas inte bara som entillfällig ekonomisk lättnad utan kanske också som något av en hyllning och ett"välkommen" just till bilisterna att tillfälligt bestiga tåget ochresa med en rabatt, som sedan skulle försvinna vid ransoneringens slut. Jagtänker nu kanske litet längre än till dem som alltid använder tåget, för de ärtrogna. Men den här risken finns, . Det finns naturligtvis alltid skäl för ochemot i en sådan här fråga. Anlägger man ett så nästan abstrakt rättvisetänkandepå detta som kommunikationsministern gör är det klart att det tar emot detvill jag inte förneka. Men det är ändå först och främst fråga om två saker; Vihar en rad människor som inte kan använda de transportmedel som de vanligenanvänder i stället för att åka tåg. Vi har ledig kapacitet inom SJ.Är inte dessa två faktorer så viktiga att man har rätt att matcha dem utan attbefara något som nästan liknar avundsjukeresonemang från SJ:s stamkunder? Jagär inte säker på att de skulle uppleva det på det sättet. Det har sagts mig att SJ-personalen upplever det sommycket stimulerande att nu få ordna även för de tillfälliga, nya resenärer manhar fått. Det har tagits initiativ till rullande kaffeservice på vagnar somtidigare brukade gå nästan obelagda och som är mer än halvbesatta och därdet alltså lönar sig att ha en sådan service. Man kanske rent av börjar säljatidningar igen på själva tåget. Jag tror att ett samlat grepp att göra tågresorna populäraskulle respekteras och uppskattas av de flesta. I vilken utsträckning man måstevara hundraprocentigt konsekvent när det gäller att genomföra motsvaranderabattering på bussarna vågar jag inte yttra mig om. Men det är dock enskillnad eller hur? - mellan den grad av energiutnyttjande som det är frågaom på tåg som ändå skall gå, och på bussar som i så fall kanske måstedubbleras. Överläggningen var härmed slutad. § 8 Om dispens från lagen om överlastavgift Herr kommunikationsministernNORLING erhöll ordet för att besvara i (c) i kammarensprotokoll för intagna fråga, nr 15, och anförde: i har frågat mig, omjag är beredd att medverka till att viss dispens från lagen om överlastavgiftmedges nu under vinterperioden med frusna vägar, i syfte att begränsatransportkostnaderna och spara bränsle. besvarade jag en enkel fråga avherr i , om jag avsåg att vidtaga några lättnader i lagen omöverlastavgift under rådande oljekris. Jag framhöll i mitt svar att systemet med överlastavgifttillkommit för att få till .stånd bättre efterlevnad avvägtrafiklagstiftningens belastningsbestämmelser. Eftersom ifrågavarandebestämmelser är av stor betydelse, inte bara från vägekonomisk synpunkt utanockså i hög grad från trafiksäkerhetssynpunkt, fann jag ingen anledning att pågrund av oljekrisen se mindre allvarligt på överträdelser av sådanabestämmelser, som ju dessutom är straffsanktionerade. Vad jaganförde i mitt svar till gäller alltjämt. Vad beträffar vintervägarna vill jag framhålla attlänsstyrelserna i Norrlandslänen och i vissa mellansvenska län varje årutfärdar s. k. vinterkungörelser, dvs. lokala trafikföreskrifter som innebäratt högre axel- och boggitryck tillåts på vägar som är tjälade.Härigenom förbättras möjligheterna att genomföra tunga transporter på vägar someljest inte skulle tåla högre belastning. Att medge dispenser från lagen omöverlastavgift finns det ingen anledning till. Om dispens frän lagen om överlastavgift i (c): Förutom de motiv som jag angivit i min frågahar jag avsett förhållandet att det är mycket svårt att bedöma vikter för t.ex. timmerlaster på bilar. Vid provkörningar och vid exkursioner har det visatsig att fackfolk skogsinspektörer och transportörer - inte heller har kunnatgöra särskilt kvalificerade gissningar på vikten av ett timmerlas.s pä bil. Denfelmarginal som tilläts vad det gäller vikter, , har i mycket storutsträckning överskridits vid sådana tillfällen. Enligt vad åkare har uppgivit har tidigare jämsides medviktkontroll företagits mätning av volymen pä lasten av virke. Jag anser, motbakgrund av vad jag sagt om svårighet att bedöma vikten, att en sådanordning vore mycket rimlig. Om volymen enligt schablontal inte gav anledningatt misstänka övervikt skulle en faktisk mindre övervikt -även utöver de 78procent som tolereras enligt nuvarande tillämpningsbestämmelser tolereras isådana fall. Jag hade tänkt mig att det skulle vara möjligt att tillåta ettsådant tillvägagångssätt på sådana vägar som inte har svaga passager i form avt. ex. för svaga broar. Enligt ett tidigare svar och enligt det svar stadsrådetnu gett mig anser han inte att det finns anledning därtill. Jag avser inte med min fråga att uppmjuka efterlevnaden avlagen om överiast.. Jag vill inte heller åstadkomma någon negativ inverkan påvägekonomin. I det här fallet är det snarare tvärtom - när vägarna är frusnaoch bär sådana här stora laster. Någon risk för trafiksäkerheten kan det inteheller vara fråga om. Det är med hänsyn till de faktiska svårigheterna attbedöma vikten samt energi- och fraktkostnadsproblemen som jag har tänkt migden lösning, som jag skisserat och som är 2 protokoll 1974. Om dispens från lagen om överläs t avgift Jag skall, herr talman, inte ta upp någon diskussionmed i den här frågan. Jag beklagar bara att inte statsrådet harkunnat ge ett positivt svar. Jag ber ändå att få tacka för svaret på min fråga.Jag tror att det hade varit rimligt att medge den något mer generösatillämpning av lagen om överlastavgift som jag skisserat. Efter i inlägg utgårjag från att han inte med sin fråga har avsett att röra vid självaöverlastavgiften och bestämmelserna därom. Det noterar jag medtillfredsställelse. Skulle det ha varit fallet är nämligen frågeställningenbetydligt allvarligare. Alla minns debatten vid införandet avöverlastbestämmelserna. Huvudmotivet till att införa dessa bestämmelser varkort och gott att vi hade att röra oss med viktiga trafiksäkerhetsfrågor, medviktiga transportekonomiska frågor och också med efterlevnaden avlagstiftningen i sammanhanget. har sagt att det inte är det frågan gällerutan mer en temporär dispens. Jag ser det som oerhört svårt att tänka fram endispens från gällande regler utan att man kommer i kollision medgrundreglerna. Det är möjligt att jag inte har förstått hur iTvärålund skulle tänka sig detta, men det måste ändå til syvende og sidst vara frågaom att få köra med tyngre last än vad bestämmelserna medger något annat kandet knappast gälla. I så fall är det angeläget för mig att slå fast vad jagsade till i strax före kammarens juluppehåll. Detviktiga och riktiga nu är att se till att vi får lastindikatorer som löser dehär problemen för dem som är närmast berörda, nämligen åkarna och chaufförerna.Det pågår arbete med att snabbt ta fram sådana indikatorer - , ochdärmed staten, hjälper till med detta arbete och när vi har dem, kanske vislipper diskussioner av den här typen. Jag har, herr talman, velat göra detta tillägg för attingen tvekan skall råda om att vad vi här har att göra med är tillämpning avlagen eller undantag från lagen. i (c); Som statsrådet alldeles har konstateratgäller min fråga en rimligare tillämpning av lagstiftningen rörandeöverlastavgift. Det är här fråga om en tillämpning som många berörda inte anservara särskilt rimlig. Herr statsrådet nämnde i slutet av sitt senaste anförandeatt det gällde att fä fram lastindikatorer. Jag vill understryka detta ochhoppas att dessa snart skall finnas i marknaden. Det är frånvaron avlastindikatorer som gör att de nuvarande bestämmelserna i många fall upplevssåsom inte särskilt rimliga. Statsrådet ansåg sig ha svårt att "tänka fram"dispensregler. Jag beskrev de dispensrcgler som jag kan tänka mig. Dedispensreglerna är prövade - mig veterligt utan att det har varit någrasärskilda svårigheter. De skulle medge möjlighet till en något rimligaretillämpning av en lag som är väldigt svår att tillämpa i praktiken, även om desom berörs av lagenvinnlägger sig om att tillämpa den så långt det nu finns praktiska möjligheter. Överläggningen var härmed slutad. § 9 Om åtgärder mot återutsändning av TV-program somanmälts till radionämnden Herr utbildningsministernZACHRISSON erhöll ordet för att besvara () i kammarensprotokoll för intagna fråga, nr 3, och anförde; har frågat mig vilka åtgärderjag kommer att vidtaga för att inte en upprepning skall ske av att TV sänder irepris ett program som anmälts till radionämnden innan densamma behandlatanmälan. Enligt de regler som gäller för Radiosprogramverksamhet finns inget formellt hinder att sända repris på ett programsom anmälts till radionämnden men ännu inte prövats av nämnden. Det ankommersåledes på att bedöma, om det finns anledning att hindrareprissändning. Eftersom en stor del av programmen i radio och TV är repriserskulle regler som innebär att enbart en anmälan till radionämnden kanförhindra återutsändning innebära en styrning av programsättningen som inte ärförenlig med de principer som statsmakterna ansett böra gälla för SverigesRadios verksamhet. pågår en utredning rörande radionämndensorganisation. Syftet med denna är att åstadkomma en förstärkning av nämndensresurser så att ärendebehandlingen kan påskyndas. Om åtgärder mot återutsändning av TV-program som anmältstill radionämnden HerrFÅGELSBO (c); Docenten i statskunskap vid iGöteborg - som i en tidning också kallas för massmediaexpert har blivit intervjuad av en tidskrift. a. har hanfått frågan: "Vilka fel har Ni svårast att överse med?" Svaret fråndocent är: "Massmediernas." Massmedierna har ju mycket stor genomslagskraft; särskiltgäller detta radio och TV, som stiger in i våra hem och våra vardagsrum. Jagvill gärna erkänna att många av dessa program är alldeles utmärkta. En hel delprogram är emellertid kontroversiella, och många människor reagerar mot dem. Dekan inte förlika sig med att ett monopolföretag som skall fåsända program som strider mot deras etiska värderingar. Man har ju möjlighet att göra en anmälan tillradionämnden, och många har väl trott att denna radionämnd hade kompetensen attfälla ett avgörande. Av det svar som jag har fått av statsrådet framgår att detär som avgör om ett program skall sändas i repris eller inte. Hardet gjorts en anmälan är det tydligen ändå ingenting som hindrar att programmetsänds i repris. Det sägs i svaret: "pågår en utredningrörande radionämndens organisation. Syftet med denna är att åstadkomma en Om åtgärder mot återutsändning av TV-program som anmältstill radionämnden förstärkningav nämndens resurser- ." Det där är ju gott och väl, men jag tycker i alla fall att man borde göra en översyn också avkompetensreglerna, som förefaller vara mycket urvattnade. Jag ber att till herr utbildningsministern få framföra etttack för att jag har fått frågan besvarad. Överläggningen var härmed slutad. § 10 Föredrogs och hänvisadesmotionerna nr 73 och 74 till , nr 75-78 tillskatteutskottet, nr 79 till justitieutskottet, nr 80 till utrikesutskottet, nr81 till socialförsäkringsutskottet, nr 82 och 83 till socialutskottet, nr 84till utbildningsutskottet, nr 85-88 till trafikutskottet, nr 89-91 tillinrikesutskottet samt nr 92-96 till civilutskottet. § 11 Föredrogs och biföllsinterpellationsframställningarna nr 20-22. § 12 Herr talmannen meddelade att Kungl. Maj;tspropositioner nr I och 2 skulle sättas sist på föredragningslistan förmorgondagens sammanträde. § 13 Interpellation nr 23 om sänkta fartgränser för vägtrafiken Ordetlämnades på begäran till (), som yttrade: När energikrisen satte in i slutet av 1973införde novemberdecember körförbud undersöndagar. Körförbudet varade men är nu upphävt. Anledningarnadärtill är flera, men av väsentligt intresse för med tanke på nuvarandesituation är att bensinkonsumtionen kunnat hållas på så låg nivå attransonering undvikits. Detta har skett genom införande av fartbegränsningar påmotorvägar () och på landsvägar (). Enligt det västtyskahandelsdepartementet kan införandet av hastighetsbegränsningar beräknas hainneburit en inbesparing av bensin av . Dessutom räknar man med attca har sparats genom att bilägarna i viss utsträckning samåker, t.ex. till arbetet. Kontrollen av att hastighetsbegränsningarna efterlevs skergenom normal polisövervakning. Några extra kostnader för övervakning harsåledes ej uppkommit. Några uppgifter om i vilken utsträckning hastighetsbegränsningarnainneburit en minskning av antalet trafikolyckor föreligger ej för närvarande.Enligt i ger dock den hittillsvarandeerfarenheten vid handen att en minskning av antalet olyckor är trolig. Något beslut om hur länge de sänkta fartgränserna skallbibehållas Nr 6 föreligger ej. Bestämmelserna om fartgränser som de nuär utformade Torsdaeen den kommer dock att vara tidsbegränsade. Avsikten äratt man 1-7 januari 1974 utifrånallmänna trafikpolitiska överväganden skall ta ställning till frågan --- omanvändandet av fartgränser . 1 har bensinransoneringen vållat allvarligaproblem såväl för näringslivet som administrativt för myndigheterna. Framförallt har dock de många enskilda drabbats som pendlar mellan hemortenoch arbetsorten. Av allt att döma står vi inför en fortsatt bensinransoneringnär den första ransoneringsperioden löper ut. Under hänvisning till det anförda anhåller jag omkammarens tillstånd att till herr kommunikationsministern få ställa följandefråga; Är statsrådet beredd medverka till att genom attfölja exempel och sänka fartgränserna kan spara så mycket bensinatt bensinransoneringen blir överflödig? Denna anhållan bordlades. § 14 Interpellation nr 24 om en utvärdering avresandestrukturen Ordet lämnades på begäran till HerrLOTHIGIUS (m), som yttrade: Den av myndigheterna gjorda åtstramningen avbränsle till personbilstrafiken har mycket kraftigt ökat kollektivtrafiken,både när det gäller pendelresor på kortare avstånd och resor på längre avstånd,vilka är av annan karaktär. De resandeströmmar som uppstått är ofta ett uttryck förden resandes egna bedömningar hur hon eller han med anledning av tillgängligatransportmedel på bästa sätt skall kunna förflytta sig mellan de nödvändigaresmålen. Myndigheterna får härigenom en utmärkt möjlighet att under dessaförhållanden kunna göra en utvärdering av hur dessa resandeströmmar går ochfungerar. För både kollektivtrafikutredningen och det regionalatrafikplaneringsarbetet i län och kommuner måste detta vara av störstaintresse. Mot bakgrund av de synpunkter som utvecklats iinterpellationen anhåller jag att till herr kommunikationsministern få riktaföljande frågor; Är statsrådet beredd att göra en utvärdering av denresandestruktur som uppkommit genom de av myndigheterna vidtagnaåtstramningsåtgärderna för personbilstrafiken? Är statsrådet vidare beredd att gekollektivtrafikutredningen eller annan utredning i uppdrag att omedelbartfullgöra en sådan åtgärd? Denna anhållan bordlades. § 15Interpellation nr 25 om lättnader i de handikappades färdkostnader Ordet lämnades på begäran till HerrBÖRJESSON i (c), som yttrade; För den som drabbas av ett gravt handikappinnebär detta ofta en isolering från omvärlden. Den handikappade får i de allraflesta fall finna sig i att inte kunna som den icke handikappade fritt röra sigutan är hänvisad tUl en mer eller mindre isolerad tillvaro. Bilen innebär förmånga ett brytande av den isolering från omvärlden som handikappet innebär.Från samhällets sida har medel ställts till förfogande för många handikappadeatt kunna anskaffa bil. Tyvärr är bestämmelserna sådana att endast denhandikappade som för sitt yrke och sin utbildning är beroende av bilen kanerhålla samhällets hjälp. Önskvärt vore att bestämmelserna ändras så att ävenandra handikappade skulle ha möjlighet att kunna anskaffa bil. Jag tänker bl.a. på kategorin husmödrar. Dessa skulle säkerligen vara i stort behov av bilför att bryta den isolering som deras handikapp medför. De kan tyvärr inteerhålla någon hjälp från samhällets sida för att de inte motsvarar de kriteriersom utgör förutsättningarna för att hjälp skall kunna erhållas. Det är därförberättigat att de bestämmelser som gäller för befrielse från fordonsskatt ochbidrag för skatten på viss mängd drivmedel för handikappade, som för sinutbildning eller förvärvsverksamhet är beroende av bil som fortskaffningsmedel,skall utvidgas att även gälla handikappade personer som inte för sin förvärvsverksamheteller sin utbildning behöver bil, t. ex. handikappade husmödrar m. fl., men somför sitt livsbehov är i synnerligt behov av bil för brytande av den isoleringsom deras handikapp utgör. Den kommunala färdtjänsten, i de kommuner där den ärinförd, utgör en värdefull möjlighet för handikappade och rörelsehindrade attfå sitt transportbehov tillgodosett. Det är omvittnat inte minst från dehandikappades sida att i de kommuner där man har en väl utbyggd färdtjänstdenna fyller ett verkligt stort behov. Det är därför synnerligen angeläget i hela landet får en väl utbyggd och väl fungerande färdtjänst. Det kaninte vara tillfredsställande att man i vissa kommuner har väl fungerandefärdtjänst, medan man i andra kommuner inte har någon färdtjänst ordnad elleren färdtjänst som inte fyller rimliga anspråk på en tillfredsställande service.Av de siffror som () redovisat i en skrivelsetill landets kommuner framgår att endast av landets kommuner harordnad färdtjänst. 1 det län som har bäst ordnad färdtjänst har endast 8procent av kommunerna icke ordnad färdtjänst, under det att i det sämsta läneti landet av kommunerna inte har ordnat sin färdtjänst. Jag är medveten om de ekonomiska svårigheter somkommunerna har att brottas med och som utgör ett hinder för en utbyggnad avfärdtjänsten. Det torde dock i många fall vara andra orsaker som utgör motivför att icke färdtjänst inrättas. Det kan vara att man icke insett denbetydelse som en färdtjänst har för den grupp människor som det här är frågaom. Tyvärr är det väl så att färdtjänsten får stå tillbaka förannan verksamhet inom kommunen. utgöra enså värdefull serviceverksamhet åt de handikappade och rörelsehindrade att denbör prioriteras ganska högt i den kommunala verksamheten. Jag konstaterar medtillfredsställelse att i årets statsverksproposition har angivits att Kungl.Maj;t har uppdragit åt kommunalekonomiska utredningen attmed förtur behandla bl.