prot · FX0949 · 1974-12-31 00:00:00 — Jag vUl bara för fröken påpeka attingen motsätter sig folktandvårdens utbyggnad - där är vi helt eniga.Folktandvården skall byggas ut och skall ha sitt vårdansvar, och där skallskolbarnen gratis få sin tandvård, precis som de får . Men vad det gäller är t. ex. att de föräldrar somgår tUl sin privata tandläkare och tar med ett barn i förskoleåldern eller enung son eUer dotter till samma tandläkare självfallet också skall kunna fååterbäring på tandvårdsförsäkringen. Dessa barn och ungdomar skall kunnatillhöra tandvårdsförsäkringen fastän de har fri tandvård hos folktandvården.Det ökar valfriheten, och det är väl inget orimligt att hela familjen så attsäga skaU kunnavara försäkrad i tandvårdsförsäkringen, så att inte föräldrarna först måste gåtill en tandläkare och sedan tiU folktandvården - alltså tUl en annantandläkare med barnen. hade vi ju en mycket lång ochingående debatt i samband med beslutet om tandvårdsreformen, och där diskuteradesde frågor som berörs i reservationen vid det betänkande vi nu behandlar. Vidiskuterade också de frågor som fröken har pläderat för här ochsom hon har anmält i sitt särskilda yttrande. Jag kan därför fatta mig ganskakort. Reservanterna föreslår att alla barn skall få sin tandvårdbekostad av föräldrarnas försäkring - ersättning skall utgå på grund avföräldrarnas försäkring för alla barn . Men låt mig helt korterinra om den plan som antog när vi fattade beslut omtandvårdsreformen. Riksdagsbeslutet innebär att den regelbundna, organiseradetandvården inom folktandvården skall byggas ut tUl att omfatta samtligapersoner i åldrarna . I propositionen drogs också Unjerna upp förhur denna utbyggnad skall ske. 1 första hand skall folktandvården byggas ut församtliga barn i åldrarna , därnäst skaU barnen i förskoleålderntillgodoses, och sist kommer ungdomarna i . Men densistnämnda gruppen blir inte ställd utanför, utan de ungdomarna kan få sintandvård mot erläggande av av kostnaderna. Detta av godtagna program är således normgivandeför den fortsatta utvecklingen, och för att nå det målet är det viktigt attfolktandvården byggs ut snabbt. Den saken har redan påpekats här. Meningen ärockså att vi i organiserad form skall kunna ta emot allabarn och ungdomar upp tiU samt dessutom en stor del av vuxentandvården. Jag vill här gärna understryka vikten av attfolktandvården byggs ut så snabbt som möjligt för att kunna uppfylla deförpliktelser som tandvårdslagen ställer pä folktandvården. Inom en dellandstingsområden har man också kommit ganska långt på den vägen, inom andra ärdet måhända litet sämre ställt. Men jag tror att man kan konstatera en allmänsträvan att bygga ut folktandvården. råder det dock en viss bristpå tandläkare, och det kan vara en hämsko på den snabba utbyggnad som ärönskvärd. Men i den män som folktandvården ännu inte har tillräckliga resurseratt fullgöra den tandvård som den fått sig ålagd finns den möjligheten attträffa avtal med privattandläkarna. Så har man också gjort inom en dellandsting. Privattandläkarna är positivt inställda till detta, och tandläkarförbundhar i en cirkulärskrivelse uppmanat sina medlemmar att medverka till attsädana överenskommelser kommer till stånd. Den samverkan mellanTandläkarförbundet och huvudmännen som inletts har utan tvivel också medförtavsevärda förbättringar för barntandvården inom många huvudmannaområden. Mångaav de barn som ömmar för har redan nu möjligheter att behålla sintandläkare, även om denne råkar ha privatpraktik. Den tandvärden skall då tillhandahållas gratis av tandläkaren, om man har träffatsådan överenskommelse som jag här talat om. sade att det är särskilt viktigt och värdefulltatt barnen får börja med tandvård och kontroU av sinatänder, och pä den punkten håller jag helt med henne. Men sedan tycks fruSwartz vara av den uppfattningen att så kan ske endast om behandUngen utförs avden tandläkare eventuellt privattandläkare - som föräldrarna anlitar. Det kangivetvis vara värdefullt att sUppa byta tandläkare, i varje fall för den somhar påbörjat en behandling hos en viss tandläkare, men om en förälder harpåbörjat en tandbehandling för ett barn eller vill ha behandlingen utförd av enprivattandläkare och betala vad det kostar, sä är det ju ingen som förmenarhonom eUer henne att fortsätta därmed. Men givetvis kan då ingen ersättningutgå från försäkringen. Jag tycker sålunda att man inte skaU överdrivasvårigheterna att byta tandläkare och inte heller farhågorna för barnenstandhälsa. Sedan vUl jag säga tUl både och resurserna inom folktandvården blir inte större genom att barn- ochungdomsgrupperna förs tUl försäkringen. Som jag redan sagt förekommer dettydligen en bra samverkan mellan tandläkare och huvudmän, vilket gör attbefintliga resurser tas i anspråk. I den mån denna samverkan inte ärtillfredsstäUande eUer fuUt utbyggd hoppas jag att den skall bU det så snartsom möjligt. Jag skulle vilja tillägga att det väl inte kan vara såmycket besvärligare att gå till folktandvården eUer till en tandläkare somarbetar inom folktandvården än att gå tUl en privattandläkare. i sitt exempel om en dålig tandläkare inom folktandvården och en braprivattandläkare. Jag vet inte om det över huvud taget finns dåliga tandläkare.Jag tycker i varje faU inte att man skall dela in denna yrkesgrupp i dåliga ochbra tandläkare. Det tycks som om hade uppfattningen att manlättare skuUe hitta en dålig tandläkare inom folktandvården än blandprivattandläkarna. Jag vet inte om det kan vara på det sättet. Jag har i varjefall för min och mina barns del mycket goda erfarenheter av behandUngen inomfolktandvården. Jag viU också säga att blir bara folktandvårdentillräckligt utbyggd, lär det komma att finnas möjligheter de finns ,som jag sagt - att VäUa tandläkare också vid folktandvården om man nu lägger såstor vikt vid ett fritt tandläkarval; jag tycker att huvudsaken är att man kankomma till en tandläkare när man har ont i tänderna. Givetvis kan jag hålla medherr Ringaby om att det bästa är om man hittar en bra tandläkare, men jag troratt de flesta tandläkare är bra. Folktandvården har i varje fall mycket godatekniska resurser, ofta kanske bättre resurser än privattandläkarna har.Därtill kommer att tandläkarna inom folktandvården också har stor vana vid attbehandla barn. Jag tror därför inte, , att det kan vara så förfärligtfarligt för barnen, att det kan rubba deras trygghet i så stor utsträckning, omde får lov att gå till folktandvården. Fröken hade inget yrkande. Jag vUl ändå medanledning av vad hon anfört säga att tandvårdstaxan var en av de frågor som varföremål för den intensivaste debatten , både här i kammaren och iutskottet. I utskottet var det många och jag tror att också fröken Pehrssonhörde tiU dem - som kände visst tvivel i fråga om tandvärds-taxan var riktigtawägd. Det fanns de som fruktade att den var i högsta laget. Enligt utskottets skrivning kunde tandläkare som hadesärskilt höga omkostnader få ta ut en högre taxa. Men för att få göra detskulle de göra hemstäUan därom . Enligt uppgift ärdet många som har utnyttjat denna möjlighet och som också har fått tillståndatt ta ut denna högre taxa - enligt en uppgift jag hörde skulle det varaungefär var fjärde tandläkare. Men avsikten var att detta skulle vara enövergångshistoria och inte att denna möjlighet skulle permanentas; denuppfattningen kan man få när man läser fröken motion. har jagemellertid förstått henne så att motionen inte skaU uppfattas på det sättet,även om man kan dra den slutsatsen. Vi har en tandvårdsdelegation som har att följa upptandvårdsreformen. Utskottet underströk i sin skrivning att det varangeläget med en noggrann uppföljning av taxans effekter redan från början.Riksförsäkringsverket skall också genom olika undersökningar följa utfallet avtaxan. Om nu dessa undersökningar visar att taxan eller delar därav skulle geett felaktigt utslag för tandläkarna bör det ankomma på riksförsäkringsverketatt föreslå de ändringar som kan anses motiverade. Taxan kan alltså både höjasoch sänkas om det finns motiv härför. Denna bedömning gäUde normaltaxan, och den kvarståroavsett verkningarna av den individuella taxebUdning som fröken talatför. Men en del ledamöter var också - om jag, herr talman, tillåts erinra omdet - av den uppfattningen att den individuella taxan förstärkte intrycket aven något för stor frikostighet på det här området. Jag skall inte alls uttala mig om huruvida taxan är förlåg eller för hög. Vi har inte så stor erfarenhet därav, eftersom den endasthar gällt sedan den . Taxan får prövas i fortsättningen. Jag villbara ha sagt att verkningarna av taxan skaU följas upp och att taxan kanändras. Jag anser att genom den tiU verket knutnatandvårdsdelegationen - där tandläkarna är representerade har möjlighet attvid sin prövning av taxan åstadkomma den smidighet som fröken härefterlyste. Låt mig tillkännage min principiella uppfattning, som äratt den individueUa taxan inte bör behållas längre än absolut nödvändigt. Deprincipiella uppfattningarna grundar sig bl, a. på att det bör ligga en storfördel i att alla patienter får sin tandvård till lika kostnad oavsett vUkentandläkare som anlitas. Jag ber att med det anförda få yrka bifalltill utskottets hemställan. HerrRINGABY (m): Vi skall Inte överdriva frågan ombarntandvård, säger . Det kan jag gärna hålla med om, men vaddet närmast är fråga om här är att skapa rättvisa när det gäller tandvården såatt barn och ungdomar kan få samma återbäring som äldre. Vidare anför att folktandvårdens resurserinte blir större om man inför dessa bestämmelser. Nej, men de samladetandvårds- resursernaskulle otvivelaktigt bU mycket bättre utnyttiade om man lät försäkringen gällaför alla. Vad sedan beträffar dåliga eller bra tandläkare vUljagsäga: Vi äraUa människor, . Det finns dåliga och bra eUer ivarje fall mer eUer mindre kunniga människor på. de flesta områden blandriksdagsmän, statsråd, läkare, ja, överallt. Låt oss i stället tänka på frågan: Varför skall man inteha valfrihet och få välja den tandläkare man trivs med? Om man nu råkar trivasmed en viss tandläkare, råkar vara 18 och råkar ha dåligt med pengarskall man inte på grund av bestämmelserna i en försäkring av ekonomiska skälhindras att välja den man vill anlita, dvs. bU tvingad att gå till en annantandläkare för att få gratis vård. Det är bara det som vi har reagerat mot. Vi anser atttandvårdsförsäkringen skaU gäUa även barn och ungdomar. Om den inte gör detmissgynnar man i första hand dem som har ont om pengar. Jag är helt överens med ochfröken om att det Ugger ett stort värde i att folktandvården byggs utoch att denna utbyggnad kommer att fortgå; men ännu så länge är vården inte såutbyggd att den omfattar alla. Det gäUer alltså även i detta ärende liksom idet förra en eftersatt grupp, nämUgen barnen under skolåldern. Jag tycker också måste tänka på dem i det här fallet, eftersom inte på långt när allaär med i den fria tandvården. Jag har inte gjort någon jämförelse mellan tandläkare inomfolktandvården och privata tandläkare, utan jag har endast talat för attbarnen skuUe få sin tandvård hos samma tandläkare som föräldrarna. Beträffande påståendet att detta skulle vara"farligt" tycker jag det är fel att tolka vad jag har sagt på detsättet. Däremot vill jag vända på det och säga, att jag tycker tandvård bör gespå sådant sätt att den är vänUg mot barnen så att de sUpper vara rädda osv. Detbetyder inte riktigt detsamma som att det skuUe vara farligt, men har sinbetydelse om vi kan eliminera något av de ting som skapar oro och rädsla hosbarn. Det är väl inte helt omöjligt att vi, om vi skall vara ärliga, litet varbär på rädsla, och då kan vi väl åtminstone tänka på att vi inte bör nonchalerarädslan hos barnen. Det är fråga om valfrihet här,såsom framhöll. Vi vuxna har valfrihet när det gäller att gå tilltandläkare. Det vore rimligt att ha sådan valfrihet även för barnen och att dekunde få den ersättning som försäkringen ger. Det blir ändå en kostnad förföräldrarna som de kanske visserligen gärna tar; jag förmodar att många ifortsättningen kommer att betala hela kostnaden, eftersom de anser det varavärdefuUt att barnen får sådan vård. Men det är rimUgt, och det vore ocksårättvist, att barnen kunde omfattas av samma möjligheter som de vuxna har. FrökenPEHRSSON (c): Jag vill som svar till på hansförra inlägg säga att såvitt jag kan förstå måste en överenskommelse kunnaträffas mellan huvudmän och privattandläkarna. På det sättet kan tandvårdenordnas väl för de små barnen. TiU vill jag säga att jag är nöjd medutskottets ordförandes sätt att tala om min motion. Just atttandvårdsdelegationen skall få möjlighet att pröva taxorna kräver jag i motionen.Herr nämnde att han förutsätter att också kravet på smidighet närdet gäller anpassningen i tiden av taxorna bör kunna tillgodoses. Om taxorna vill jag vidare bara säga detta har jag ocksåuttryckt tidigare att det kan röra sig om både en höjning och en sänkning avdem för att få tUl stånd en smidig anpassning; däremot gäller det inte enpermanentning av systemet. Jag vet inte vilka slutsatser att man kunde dra av motionen, men om man läser den, kan man väl knappastfå annan uppfattning än att det gäller den här smidiga anpassningen. HerrFREDRIKSSON (s): Den rättvisa som efterlyserkanske inte aUa gånger skulle vara tiU fördel för de här barnen och ungdomarnaoch inte heller för deras föräldrar. Om de kan få sin tandvård inom folktandvården- som är under snabb utbyggnad - kostar den ingenting, men skuUe de inrangerasi försäkringen, innebär det i alla fall en viss kostnad, såvitt jag kan förstå.Många föräldrar som har ont om pengar skulle kanske ändå föredra att gå tiUfolktandvården för att få sina barns tänder översedda där. Sedan har jag väldigt svårt att komma ifrån minuppfattning att det väl ändå inte bör vara svårare att gå tUl folktandvårdenoch att det även inom folktandvården finns möjligheter och kommer att finnasännu större möjligheter för ett fritt tandläkarval. Jag beklagar, , om min replik som var avsedd förherr Ringaby skulle ha uppfattats så att även fm hade gjort någonjämförelse meUan de tandläkare som arbetar inom folktandvården ochprivattandläkarna. Det var absolut inte min mening. Till fröken vill jag endast säga att minuppfattning var att den individueUa taxan inte bör bibehållas längre än vad somkan anses nödvändigt. Det lät på -åtminstonetolkade jag det så - som om han trodde att jag vUle förmena barnen gratistandvård hos folktandvården, och det ansåg han skuUe vara orättvist eftersom denu får gratis tandvård men enligt reservanternas förslag bara 50 procentsåterbäring. Självklart skall barnen tillhöra folktandvårdens vårdansvaroch få gratis vård där. Men om de vUl anlita en privattandläkare skall deåtminstone få 50 procents återbäring. Det är alltså en större rättvisa än somdet är , då de får betala hela kostnaden hos privattandläkaren. Krångligareär det inte. Det bör vara det ena eller det andra. Vidgad rätt till ersättning för resor och vid frånvarofrån arbetet folktandvårdenha ansvaret för vården av dessa åldersgruppers tänder eller också skall mantiUhöra försäkringen. I det senare faUet får man betala de ersättningar somtandvårdstaxan föreskriver. Det bör vara till fördel för barnen att de fallerunder folktandvårdens ansvar. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifaU till dels utskottetshemställan, dels reservationen av m. fl., och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes föUande voteringsproposition: Den som vUl att kammaren bifallersocialförsäkringsutskottets hemställan ibetänkandet nr 12 punkten 1 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifaUit reservationen av m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr Ringaby begärde rösträkning verkstäUdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 256Nej - 83 Punkterna 2 och 3 Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. § 12 Vidgad rätt till ersättning för resor och vid frånvaro från arbetet Föredrogs socialförsäkringsutskottets betänkande nr 13 ianledning av motioner angående vidgad rätt tUl ersättning enligt lagen omallmän försäkring för resor och vid frånvaro från arbetet. i (s): Det är inte så ofta man har anledning atttala för avstyrkta motioner, men i detta faU tycker jag att det finns anledningatt säga några ord. Det gäller frågan om inkomstbortfall för de människor somexempelvis behöver reparera proteser och inte får ersättning fränförsäkringskassan. I en del fall utgår ersättning - men det beror på var manbor. Jag tycker att det är otillfredsställande att vi skall ha en sådan ordningatt man får ersättning om man bor i ett län, men inte får det om man bor i ettannat län. Det är denna ordning som jag tycker är oriktig, och därför har vigenom en motion aktualiserat frågan. Om jag bUr förkyld får jag ersättning när jag stannarhemma, men om jag blir borta från arbetet på grund av att jag behöver repareraen protes - det mågälla armprotes eller benprotes får jag inte alltid ersättning för minförlorade arbetsförtjänst. Om man vill hårdra det hela kan man naturligtvissäga att detta senare inte direkt gäUer någon sjukdom. Men sjukpenningen är juen ersättning för förlorad arbetsförtjänst och borde därför utgå även i det härfaUet. Utskottet har sagt att man anser det varaangeläget att frågan får en tillfredsstäUande lösning. Jag tycker att utskottetden här gången klart borde ha sagt ifrån att ersättning bör utgå. Utskottethänvisar till att det ankommer på rättstiUämpningen att närmare utformasjukdomsbegreppet. Jag anser att det hade varit bättre om utskottet gettklartecken för att ersättning bör utbetalas i dessa fall. Utskottet skriver attdet enligt utskottets mening inte synes föreUgga något hinder att utgesjukpenning i dessa fall. Nej, tacka för det! Men varför säger utskottet inteklart ifrån att ersättning skall utgå och att behandUngen av dessa ärendenskall vara Ukartad i aUa kassor och ger klarsignal att setUl att en sådan här ordning tiUämpas? Då tycker jag att utskottet hade handlatriktigt. hoppas jag att detta - skaU jag våga använda ordet? -milda uttalande som utskottet gör och den starka motivering som finns imotionen är tillräckligt för att skall ge klartecken tiUförsäkringskassorna att ersättning skaU utgå likvärdigt vid aUa tUlfällen avdenna art. Om så sker - och jag räknar med att kommer attge klartecken på denna grundval - har jag ingenting mer att tillägga. Jag tänker inte begära votering i ärendet.Jag tycker att det räcker med detta klargörande anförande. Det kan få fråganatt falla framåt. Vidgad rätt till ersättning för resor och vid frånvarofrån arbetet Under detta anförande övertog herr förste vice talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. HerrFREDRIKSSON (s): Det finns ingen anledning för mig attpolemisera mot i pä detta område. Jag vUl bara lämna enkort förklaring till utskottets skrivning. Jag skall inte citera allt vad som står på s. 2 och 3 iutskottets betänkande. Den intresserade kan själv ta del av det, men där lämnasen redogörelse för frågans tidigare behandling. har kommit tiU den uppfattningen attde erkända sjukkassorna i vissa fall ersatte sådan läkarvård som föranleddes avmedfödda kroppsfel och genom vUken arbetsförmågan hos den vårdade kunde höjas,dock inte åtgärder vUka helt eUer huvudsakligen var betingade av önskan attförbättra utseendet. Vid remissbehandlingen av kommitténs förslag påpekadeförsäkringsrådet att den föreslagna bestämmelsen att med sjukdom skuUejämställas vissa tiUstånd av arbetsoförmåga eller nedsatt arbetsförmåga måsteanses innebära att även sådana efter en sjukdomsprocess kvarblivandemissbildningar eller stympningar utan Samband med sjukliga symtom, som ickeborde räknas såsom sjukdom, omfattades av bestämmelsen. 4 protokoll 19 74. nen attsådan efter sjukdom kvarstående arbetsoförmåga, som föranletts avmissbildningar och stympningar, i förevarande hänseende borde jämstäUas medsjukdomstillstånd. Utskottet är av den uppfattningen mot bakgrund av dessauttalanden att det utan att ändra på lagtexten bör vara möjligt att utgeersättning just i de fall som har omnämnt. Utskottet har sagt attdet är angeläget att få en tolkning av lagen. Jag tror inte att det harförekommit några överklaganden - kanske något, där ett positivt utlåtandeavgivits - men det är viktigt att få en enhetlig tolkning. Vi vUl inte lämnanågra anvisningar om hur lagen skall tolkas. Utskottet tycker attriksförsäkringsverket skall göra den tolkningen. Jag hoppas, liksom herrKarlsson, att den skall bli positiv. BUr den inte det, finns det anledning attåterkomma. Jag yrkar bifall tUl utskottets hemställan. Överläggningen var härmed slutad. Utskottets hemstäUan bifölls. Föredrogs socialutskottetsbetänkande nr 4 i anledning av motioner angående vissa arbetsmiljöfrågor. I detta betänkande behandlades motionerna 1974:34 av herrHermansson m. fl. (vpk) vari yrkats 1. att riksdagenhos Kungl. Maj.t hemställde om stopp för all utbyggnad avdieseldriften vid gruvdrift under jord och utarbetandet av direktiv för engradvis nedtrappning, 2. att riksdagenuttalade sig för ett intensifierat statligt utvecklingsarbete för att få frammiUövänligare arbetsmaskiner och att det statliga gick i spetsen härför, 3. att gruvarbeteunder jord hänfördes till sådant arbete som berättigade till sex veckorssemester, 1974:165 av m. fl. (s)vari hemställts att skulle anhålla hos Kungl. Maj:t att motionenöverlämnades till arbetarskyddsstyrelsen för erforderliga åtgärder när detgäUde varudeklaration av industrimaskiner m. m., 1974:212 av i Borlängem. (vpk) vari, såvitt här var i fråga (yrkande B), yrkats att hosregeringen hemställde om förslag angående bestämmelser som regleradeskiftarbetets omfattning och att det endast fick bedrivas i undantagsfall, 1974:420av m. fl. (s). 1974:697 av m.fl. (c) vari hemstäUts att beslutade 1. atthos Kungl. Maj;t anhålla om a) att pågåendearbetsmiUöutredning utvidgades med parlamentariska representanter, med uppdragatt utforma ett arbetsmiUöpolitiskt handlingsprogram enligt vad som anförts imotionen, b) att vid detfortsatta utredningsarbetet härvid beaktades de riktlinjer som anförts imotionen, särskilt i fråga om förbättring av de psykosociala arbetsmiljöerna, isyfte att motverka skadlig stress och psykisk otrygghet i arbetslivet, c) att vid detfortsatta utredningsarbetet jämväl prövades möjligheten att tillgodose allagruppers behov av företagshälsovård genom att gavs en samordnandefunktion, d) att vid det fortsatta utredningsarbetet omarbetsmiUöerna samar bete skedde med företagsdemokratiska utredningar och försöksverksam heter i syfte att främja en från arbetsmiUösynpunkt angelägen utveckling av företagsdemokratin, 2. att ge Kungl.Maj;t tiU känna vad i motionen anförts i fråga om angelägenheten av ökaderesurser och förbättrad organisation beträffande forskning och utbildning kringarbetsmiljöfrågorna, 3. att hos Kungl.Maj;t anhålla om skyndsam prövning och förslag beträffande tillfäUigt statsstödtill åtgärder för förbättrade arbetsmiUöer inom industrin i fråga omarbetslokaler, maskiner och andra anordningar enligt samma grunder som förnärvarande gällde för industrins omgivningsmiljö. 1974:700av m. fl. (fp) vari hemställts 1. att riksdagenskuUe uttala att den kommande arbetsmiljölagen gavs en sådan utformning att deanställda blev jämstäUda med arbetsgivaren i vad avsåg det reeUa inflytandetöver arbetsmiUön i vid mening, 2. att riksdagenhos Kungl. Maj:t begärde att förslag förelades i syfte att skapaförutsättningar för att lägga huvudansvaret för arbetsmiljön inberäknatföretagshälsovården på företagsnämnderna varvid dessa fick beslutsrätt iarbetsmiUöfrågor, 3. att riksdagenhos Kungl. Maj:t begärde att förslag förelades om principbeslutrörande obligatorisk företagshälsovård, 4. att riksdagenhos Kungl.