prot · FX0976 · 1974-12-31 00:00:00 — Ett försvar byggt på dessa principer fordrarvapen och militär utbildning till alla vapenföra män." Det är inte rimligt, menar generalmajor vidare,att som handlingslinje välja att planera för ett teknologisktperfekt modellförsvar. "Det ger oss en mycket sämre grund att bygga vidarepå än ett folkförsvar byggt på värnpliktens grund. Ett sådant försvar är intemycket att ha som säkerhetspolitiskt instrument för en liten alliansfristat", framhåller generalmajor i denna sin skrift. De synpunkter på en svensk försvarsordning som härframföres är givetvis djärva, och landet bör hålla författaren räkning för detmod som skall till för att framföra dylika synpunkter på ett problem som alltidär synnerligen infekterat, särskilt som den organisation som förespråkas avgeneralmajor enligt dennes egen uppfattning kan åstadkommas förmindre än hälften av landets nuvarande försvarsanslag. Och ändå menar han atten sådan organisation kan ges en betydande försvarseffekt. Dessa avgeneralmajor framförda uppfattningar om landets försvarsorganisationär helt andra än vad som varit gängse i dessa kretsar. Då utskottet på s. 3 i betänkande nr 19 säger att ettförsvar av det slag som skisseras i vpk-motionerna inte skulle varatillräckligt för att förverkliga landets säkerhetspolitiska mål, får man en känsla av att utskottetfortfarande är fånget i den uppfattningen att ju mer sofistikeradkrigsmateriel som anskaffas, ju dyrbarare flygplan, ju mer avancerad materielsom kan forskas fram helt i Unje med stormakternas , desto bättreförsvarsgarantier. Erfarenheterna från , där ett folk med många gångerprimitiva vapen men med en obruten försvarsvilja fått världens störstakrigsmakt på knä, spelar för försvarsutskottet mindre roll. Man tycksfortfarande vara bunden av ett stormaktstänkande när det gäller detta lUlalands försvar. Ändå är det ju på det sättet att ett litet land somSverige inte hur länge som helst kan följa med i denna miljardrullning tillkrigsmateriel-profitörerna och i så stor utsträckning som bindaforskare och forskning för att få fram nya och mer avancerade vapen. Allt talarför att denna forskning borde inriktas på att få fram civila produkter ochdärmed en omställning från krigsmateriel till civil produktion. Jag yrkar bifall till vänsterpartietkommunisternas motioner nr 1283 och 1284 med som första namnsamt motionen 165 2 med i som första namn. i (s): Den som har följt försvarsdebatten på ettkyligt neutralt sätt kan inte undgå att finna motsägelsefulla drag i denna.Vissa röster beskriver främst det militära försvaret som orimligt överstarktoch minerande kostsamt. Andra ger intryck av att försvaret håller på att reduceraspå ett sätt som kommer att äventyra vår yttre trygghet. Ändå är polariseringentill sina praktiska konsekvenser mindre . Polerna, i form avmoderaterna och vpk, har faktiskt närmat sig det enighetens breda mittfält somuppstått genom att och har avstått från att resainvändningar mot den socialdemokratiska försvarspolitiken. Så ligger det till. Men jag måste harangera i Stenkyrka för hans talangfullt vinklade anförande. En förströddåhörare kunde säkerligen av detta dra slutsatsen, att försvarsutskottetsbetänkande i allt väsentligt består av bifall till motioner. Det ärallt en bra liten skärva av verkligheten som detta täcker, men TorstenGustafsson bar fram den mycket skickligt. I de motioner som ansluter till föreliggandeförsvarsbudget är det bara ett parti - som förordarutgiftsökning, mindre än föregående år. anmälde att detta baravar att se som en början i avvaktan pä att en försvarsutredning skulleåterställa ordningen. 1 övrigt tyckte jag, herr talman, att varmycket måttfull i sitt anförande. Men senare har flitigt citeraten general, så det jämnar ju ut sig i det långa loppet. Kommunisterna har krävt en rejäl minskning. Matematiskthar dock kommunisterna sänkt sin ambition genom att kräva sintvåmiljardersnedskärning genomförd i stället för tidigare på ett år.Även detta är naturligtvis en hopplös manöver redan av rent tekniska skäl. Om ytterligheterna räknas bort, råder bred enighet om attfullfölja en försvarsuppbyggnad enligt riktlinjerna försvarsbeslut. Försvarspolitiken, m. m. 4 protokoll 1974. Försvarspolitiken, m. m. möjligskärningspunkt i denna har kunnat undvikas genom överenskommelse om hurpriskompensationssystemet skall hanteras. Jag har här nämnt försvarsbeslut. Låt mig rubrik-och citatmässigt något utveckla tankarna bakom detta. Den svenska säkerhetspolitiken- vår yttre trygghetspolitik - bör enligt försvarsbeslut bidra fredlig utveckling i världen, bidra till utjämning av motsättningar och till störreförståelse mellan folken, bidra till att skapa en värld, där även små stater kanhävda sina intressen, bidra till att minska stormakternas strategiska intressenatt dra in i eventuella krig, redan i fred tillvarata våra intressen underhänsynstagande till den internationella solidariteten, värna vårademokratiska friheter och rättigheter. Dessa tankar har på följande välbekanta sätt kommit tilluttryck i den av godkända inriktningen av vår säkerhetspolitik:"säkerhetspolitik, liksom andra länders, syftar till att bevaralandets oberoende. Vårt säkerhetspolitiska mål bör därför vara att inom våragränser bevara och utveckla vårt samhälle i politiskt, ekonomiskt, socialt,kulturellt och varje annat hänseende efter våra egna värderingar samt i sambanddärmed utåt verka för internationell avspänning och fredlig utveckling." Omkringdessa mål råder det uppslutning från det svenska folket. Vårt lands möjligheter att stå utanför krig och allvarligakonflikter främjas även bäst genom vår alliansfria politik, sominriktas på att möjliggöra neutralitet i ett framtida krig. Säkerhetspolitiken kommer i än högre grad attbestå av ett samspel mellan utrikes-, handels- och försvarspolitiken.Försvarspolitiken är således endast ett av säkerhetspolitikens medel. Dennainriktning av säkerhetspolitiken betonar försvarets krigsavhållande förmåga. Är de av regeringen föreslagna försvarsanstalternatillräckliga? Utskottet anser detta. försvarsbeslut kunde utgå från iakttagelser omsträvanden till avspänning i vår omvärld. Denna riktning följs upp i deneuropeiska säkerhetskonferensen inte minst i form av en strävan i samband meddenna till ekonomiskt samarbete mellan öst och väst. Här skönjer man påstormaktsnivå något som - hisnande tanke åtminstone kan bidra till någonliten rörelse i riktning mot positiv fred. Även om inget har inträffat som skakat grunden för 1972års försvarsbeslut skall inte farorna förnekas. Den bottenlösa dumheten attutsätta den centraleuropeiska avspänningspolitikens främsta talesman, , för närgånget politiskt spionage är ett exempel på de störningsriskersom kan föreligga. Visst bedrivs avspänningspolitik och pågårnedrustningssträvanden, det erkänns t, o, m. i moderatreservationen, menavspeglar det sig i staternas mstningspolitik? Ja, en sådan tendens kan faktiskt iakttas. Man kan anta att kostnadspressenär ett påtryckningsmedel. Det är inte bara vi som har att beakta ekonomiskarealiteter. Innan jag går öve"r till att verifiera iakttagelserom detta måste naturligtvis framhållas att någon "snitslad" bana motnedrustning inte är upplagd. Visst kan t, ex. den inre politiska oro som nufinns i en rad av stater utlösa händelser som också medför utrikespolitiskastörningar, som visserligen ingen räknar med skall få utlösa allmänt krig i enöverblickbar framtid, men som dock kan komma att störa avspänningssträvandena. I förra årets statsverksproposition anfördeförsvarsministern att 1960-talets snabba tillväxt i omvärldens försvarsresurserhar följts av en tendens tUl stabilisering och i många fall avsevärdaminskningar . med denna utveckling konstateradesatt konsekvenserna av den snabba tekniska utvecklingen i form av kraftigakostnadsstegringar för kvalificerade vapensystem medför stora ekonomiskasvårigheter. Till detta fogas svårigheter betingade av ökade lönekostnader.Departementschefen drog av dessa förhållanden slutsatsen att omvärldenskrigsmakter måste minska i kvantitativ omfattning eller att omsättningen avmateriel måste ske i betydligt lägre takt än och med inriktningmot enklare vapensystem. I statsverkspropositionen 1974 slås fast att dennytillkomna informationen bestyrker iakttagelsen attden snabba tillväxt i försvarsresurser som utmärkte stora delar av 1960-taletär bruten och att utgiftsnivån har stabiliserats i fasta priser. De totala resurser som avdelades för försvarsändamålminskade enligt med något ifast prisläge. Minskningen är hänförbar till industriländerna, medan utvecklingsländernasförsvarsutgifter fortsätter att öka. NATO-blockets utgifter för militära ändamål minskaderelativt kraftigt . Min.skningen kan till övervägandedel tillskrivas , vars försvarsutgifter har minskatmed i fast prisläge. De europeiska NATO-länderna tenderarenligt SIPRLs statistiska uppgifteratt överta en något större andel av blocketstotala försvarsutgifter. Det föreligger självfallet betydande svårigheter i vadgäller motsvarande beräkningar för Warszawapaktsländerna. SIPRI:s beräkningarvisar emellertid att blockets försvarsutgifter i löpande pris utvecklas medendast en mycket svag ökningstakt . Sovjetunionensförsvarsutgifter uppges vara oförändrade i löpande pris . Deövriga Warszawapaktsländerna uppvisade en kraftig stegring och1969, medan ökningstakten varit väsentligt lägre. Inga tecken tyder på att tendensen till stabilisering avvärldens försvarsresurser på en något lägre nivå än den som gällde under1960-talets senare år skulle brytas . Det ekonomiskatryck som riktas mot försvarssektorn i flertalet länder kansnarare antas komma att ytterligare öka. De förhoppningar om ett mer varaktigttillstånd av avspänning och samarbete som skapats av fördrag och förhandlingartorde komma att understryka krav på utgiftsreduceringar i flera länder. Försvarspolitiken, m. m. Försvarspolitiken, m. m. Flertalet länder har kommit attberöras kraftigt av ökade arbetskraftskostnader. Personalkostnadernas andel avde totala resurser som avdelas för militära ändamål visar i många ländertendens till påtaglig stegring. På motsvarande sätt tenderar kostnaderna förutveckUng och anskaffning av teknologiskt avancerade vapensystem att stigakraftigt. Det är väsentligt att notera att detta är en internationellföreteelse. Ökningen av världens försvarsutgifter betingadestill allt övervägande del av allmän prisutveckling och de kostnadsstegringarsom följer av den snabba teknologiska utvecklingen. har flertaletländer konfronterats med svårigheten att kombinera ett vidmakthållande avkvantiteten stridskrafter med strävan efter fortsatt snabb teknologiskutveckling av vapensystem. Det framstår som nödvändigt att söka hejda denkostnadsstegring som sammanhänger med fortsatta kontinuerligt utökadekravspecifikationer på kvalificerad vapenmateriel. Strukturella förändringaräger rum eller kommer att ske inom åtskilliga krigsmakter som en följd avkostnadsutvecklingen. En rimlig bedömning är att flera länders krigsmakterkommer att utvecklas i riktning mot en avvägning kvantitetkvalitet som utmärksav ett relativt sett mindre inslag av extremt teknologiskt avancerad materiel. I ett land i utvecklingsläge är nämndaförhållanden högst påtagliga, vilket har gett upphov till den debatt som pågårom vårt försvars framtida struktur. Vi har t. ex. haft en ganska livlig debatt om flygplanet37 , där det bl. a. har tecknats en bild av politikernas roll som liggerlångt borta från verkligheten men som dock på vissa områden har fäst uppmärksamhetenvid reella problem. har en viss oro uppstått i fråga om ett eventuellt nyttplan efter . Ett förhållandevis litet belopp är anslaget förundersökningar om detta nya plan. Om den funktion som planet är avsett för äveni framtiden skall fyllas av bemannat flyg, så måste vi räkna med ett plan medmåttliga prestanda. Annars torde kostnaden komma att utesluta ett tillräckligtantal. Det har här anmälts oro för att medel, äskade för , i verklighetenskulle gå till låsande förberedelser för ett avancerat följande plan. Enligtvad utskottet har inhämtat vid föredragning måste denna oro vara grundlös. Deolika delposterna är klart destinerade till sina ändamål. Nästa försvarsutredning börjar redan kasta sin skuggaframför sig. Försvarsministern har ju anmält att en sådan utredning skalltillsättas inför det långsiktiga försvarsbeslut som efter innevarandeperspektiv-planeperiod skall fattas 1967, och i vanlig ordning har endiskussion uppstått om när utredningen bör få påbörja sitt arbete. Kanske debatten om detta den här gängen har varit någotmenings-fullare . Det förkättrade planeringssystemet bonar fåfasthet, och det kan råda delade meningar om vilka faser i planeringsarbetetsom en utredning bör få påverka och vilken ledning som en parlamentariskförsvarsutredning skall ge för regeringens beslut och förslag till riksdagen.Här finns motsägelsefulla krav. Erfarenheten måste få ge vägledning. Utskottetsäger att det kan vara bra om en utredning får komma i gång och förbereda sig ihöst, även om dess huvudsakliga arbetsmaterial kommer först . Det har sagts att kommande försvarsutredning i högre gradän tidigare utredningar kommer att bli en totalförsvarsutredning. Ett fylligaregrundmaterial kommer att föreligga, och möjligheten av att andrapåtryckningsmedel än militära kan komma att användas i en framtida konfliktframstår som allt påtagligare. Detta måste självfallet påverka vår beredskap. En fråga som kommande försvarsutredning bör kunna behandlaganska tidigt är prisregleringssystemet, som har varit en följetong alltsedanövergången från försvarskostnadsindex till nettoprisindex. Det är en svårfråga. Självfallet är det angeläget att finna ett system som med bibehålletincitament till rationaliseringsvinster möjliggör fasthet i planeringen. Härär utskottet mycket till freds med att regeringen tänker låta en särskildexpertgrupp bearbeta det faktaunderlag som beräknas föreligga . Fråganbör därefter övervägas av den försvarsutredning som utskottet räknar medkommer att påbörja sitt arbete . Den mänskliga faktorn i försvaret har gettsstor uppmärksamhet både i debatten om försvarets framtida utformning och i vaddet gäller de värnpliktigas villkor. I sistnämnda avseende hälsar utskottet medtillfredsställelse att försvarsministern avser att komma med förslagtill ytterligare förbättrade värnpliktsförmåner. Det har faktiskt hänt inte sålitet i vad det gäller dessa på senare är. senast har resorna getts förtur,vilket ligger helt i linje med vad försvarsutskottet har önskat. Utryckningsbidragen uppmärksammades , ochutskottet engagerade sig för tidigareläggning av en höjning. Det kändesverkligen riktigt att få göra detta inte minst som ett svar på mogenheten i devärnpliktigas agerande. De få övertramp som förekom var marginella företeelsersom det kan bortses frän. Värnpliktskonferenserna och de organisationssträvandensom utgår från dessa har nått en fasthet och ryktat ett ansvar som bör mötasmed positivt gen.svar från samhällets sida. värnpliktsutredning avlämnade sitt förstabetänkande . 1 detta avvisades enhälligt en del tidigareframförda tankar om extremt förkortad utbildning av värnpliktiga avsedda föruppgifter i förband med företrädesvis stationära uppgifter. Denna fråga ärsjälvfallet en förgrening av det tidigare nämnda problemet att finna rättavvägning mellan hög kvalitet och tillräckligt antal, när resurserna sättergränser för ohämmad satsning pä båda delarna. 1 all försvarsplanering räknas med beredskap att vid behovkunna "växla upp". Vi räknar alltså med förvarning och håller ossockså med förvarningsinstmment. Det lilla IB är en del av detta system. varnande röster mot övertro på möjligheten till snabbmaterielanskaff-ning. Självfallet måste sådant förberedas väl. Så har ju ocksåskett t. ex. för anskaffning av gasmasker, och så kan även ske för t. ex.transportut-mstning. En tar det att komma på fältfot. Detta gäller t.o. m. för stormakter och än mer för ett försvar med den uppbyggnad som vårtförsvar har. Försvarspolitiken, m. m. Förs varspo litiken, m. m. Det tar tid att få fram den tekniskt mest fulländadematerielen, men man kan ifrågasätta om inte värnpliktsutbildningen är ännu långsiktigare.Grundutbildningen skall ju hålla längre än . 1972 årsvärnpliktsutredning har också kommit fram till att grundutbUdning av nuvarandelängd erfordras och att det solidariska system, där de yngre fullgör de mestansträngande uppgifterna, skall behällas. Andra besparingsmöjligheter skallsökas i kommande utredningsetapper. Avvägningsfrågan om allmän värnplikt eller hög teknik harmåhända mera teoretiskt än praktiskt intresse, då beslutet att vi skall ha bådeallmän värnplikt och avancerad teknik bl. a. i form av Viggensystemet alltjämtgäller. Genom detta blir det trångt om utrymmet däremellan, då i fredstid flerabehov än försvarets självfallet måste tillgodoses. I detta har vi en av deofrånkomliga utgångspunkterna för en meningsfull debatt om vårt försvarsutformning. Utskottet har vid sin granskning av föreliggandepropositioner funnit att de förslag som regeringen framlagt i allt väsentligtmotsvarar de anspråk som i dagens läge kan ställas, och jag ber, herr talman,att på alla punkter få yrka bifall till utskottets hemställan. Herr andre vice talmannen () kort genmäle: Jag förstod inte riktigt den reflexion somförsvarsutskottets vice ordförande gjorde att min, som han sade, måttfullhetskulle motvägas av vpk:s uppslutning bakom general . Det tarvar nog enförklaring. För det första är vi i moderata samlingspartiet i stortsett lika mycket eller lika litet måttfulla nu som vi har varit under en långföljd av år. Vi har fört praktiskt taget exakt samma försvarspolitik. För det andra har jag inte mycken förståelse för Sköldsidéer. De påminner enligt min mening alltför mycket om vad som förr varvanligare än , nämligen partsinlagor av representanter för försvarsgrenar.Sköld är armégeneral och han pläderar för större resurser till armén, sedan fårdet bli som det vill med det andra. Sedan sade i att omvärldenrustar ned mycket snabbt, och det gör inte vi i vårt land. Men det finnsfaktiskt inga säkra tecken på hur stormakterna i det fallet kommer att handla,i varje fall inte i öst. Det finns kanske en del som talar för att utvecklingenkommer att gå mot ett minskande antal kvalificerade enheter, det håller jag medom. Men det finns ingenting som talar för att man är på väg mot så starkareduceringar som vi här i är inställda på. Vi sänker inte obetydligtvåra anslag, om man räknar i fasta priser. Om man,antar att sänkningen är 50miljoner kronor - i verkligheten blir den sannolikt större så blir dettotalt med summa på summa inte mindre än 750 miljonerkronor. Omställningen i en organisation av den typ som vi har kan inte följamed så snabbt, och därför drabbar sänkningen först och främst vapen och annanutrustning och leder självfallet till väldiga reduceringar. Som jag sade tidigare kräver också bara vidmakthållandet isjälva verket vissa ökningar. Detta gäller på alla samhällsområden menförsvaret har klarat sig med en lägre stegringstakt än andra områden.Det gälldeäven då alla demokratiska partier var eniga omförsvarspolitiken. Till slut vill jag säga till , som talade omde olidliga bördor försvarskostnaderna lägger på svenska folket, att denskattebelastning som försvarskostnaderna innebär är endast omkringhälften så stor som den var . Försvarspolitiken, m. m. HerrLORENTZON (vpk) kort genmäle: Det är nästan självklart att Maj Wechselmannsfilm har skapat oro i vissa läger. Det framgick också av herrGustavssons i inlägg. Men, sade han, vi skall icke vara oroliga, tyen sådan oro för kostnadsökningar är egentligen grundlös. Vi har haftföredragningar om detta i utskottet, sade , och vi kan varalugna. Men frågan är ju vem som stod för de föredragningarna. Sorn jag sade imitt förra anförande har det egentligen varit experterna som har fått bestämmai detta fall. Jag vill här citera vad en före detta ledamot av första kammaren,, sade om Viggenproble-met i en intervju i den 17januari 1967. Han sade så här: "Jag har tvekatlänge om vi skall fortsätta . man måsteerkänna att man den här gången varit helt beroende av experter. Vi har aldrigupplevt något liknande tidigare." Detta var alltså , ochsedan dess har experterna fått bestämma om de här sakerna undan för undan. Tidningen har en artikel med rubrik ochinnehåll som verkar vara mycket bra timad eller synkroniserad med propositionen75, som ligger på bord. Tidningen skriver: "säljstill fyra NATO-länder." Sådana nyheter har återkommit med jämna mellanrumunder årens lopp. Vi bygger planet - visst kostar det pengar, men vi kanju exportera det. skall vi alltså kunna sälja det till fyra NATO-länder. Vemi denna kammare vill ta på sitt ansvar att påstå att har möjlighet attsälja till NATO-länder, till stater i EG, där vi inte är med? Mycket -för att inte säga allt - talar i stället för att dessa länder icke kommer attköpa sina plan frän . Det är ju miljardinsatser det är fråga om. BaraHolland skulle för sin del göra inköp för 2-3 miljarder. Det skulle bli svenskexportindustris största affär . Det är helt klart, säger tidningenArbetet. i (s) kort genmäle: har det väl ansetts vara försvaretoch dess generaler som har att försvara, om inte parlamentet sä det somparlamentet står för. Men här får tydligen en parlamentariker påta siguppgiften att försvara en general mot angrepp från två olika håll. 1 sitt första anförande citerade generalenSkölds idéer med stort gillande. Jag kommer just nu att med anledning av dettatänka på den gamla Strix-versen: "Närden lille får tag i den stores idé som hanmäktar till hälften förstå då plattarhan till den och giver den ut attvägleda andra små." Försvarspolitiken, m. m Jag hoppas att ingen tar vägledning av . General säger i sin broschyr klart och tydligt att vad hanförordar är en basorganisation som kräver en påbyggnad. Sista gången hanpreciserade sig kostnadsmässigt - det var i den broschyr som kom före den nuciterade var hans försvar dyrare än det försvar som vi nuhar. Detta utesluter inte att jag också hyser stor aktning för general med stort intresse tar del av hans idéer. Jag är i långa stycken bärare avsamma idéer som han. såg general skrift som en partsinlagaav en arméman, varpå han gick över till att kritisera mitt resonemang omförsöken att begränsa försvarskostnaderna ute i världen. Jag kan då till herrVirgins glädje, hoppas jag stödja mig på vad en marinofficer, ,skriver i sin mycket väl dokumenterade bok om framtida säkerhet. I denspeglar han just den utveckling som jag skildrade. Jag skulle verkligen vilja skrapa litet på en del av deViggen-resonemang som förts här, men jag är rädd för att tiden för mitt kortagenmäle är så långt liden att det knappast är någon idé att börjamed ett klargörande om . Jag kanske får tillfälle att återkomma till deti ytterligare repliker eller anföranden. i Gäddvik (m): Låt mig först uttrycka min förståelse för denglädje som vice ordföranden i försvarsutskottet visat över attmittenpartierna anslutit sig till den försvarspolitik som socialdemokraternamed kommunisternas stöd genomdrev . Även jag minns 1972 årsförsvarsdebatt. Låt mig sedan med anledning av de uttalanden som herrGustavsson i gjort om avspänningen i och i förhållandetmellan öst och väst i all enkelhet erinra om vad jag i förra åretsriksdagsdebatt om försvarsanslagen anförde ur statsrådet dånyutkomna skrift Spelet om nedrustningen. I den boken summerade sinaerfarenheter från sina som representant vid nedrustningsförhandlingarnai . Jag återgav bl. a. hennes bittra slutsats: "För stormakterna har nedrustning blivit ett objektför super-försäljningsteknik, i själva verket för att få de mindre nationernaatt acceptera restriktioner som de själva, åtminstone , inte varitvilliga att acceptera." efterträdare i , statssekreterare , har enligt tidningsreferat hållit ett anförande vidnedrustningskonferensens 632:a sammankomst, där hon bl. a. med beklagandeanförde att uttryckt i svenska kronor ca I 000 miljarder av världens resurseranvänds till rustningar.