prot · FX09110 · 1974-12-31 00:00:00 — Manför i detta land vara rätt värdslös med sin egen hälsa. Man kan begå självmordutan att bli straffad för den händelse man skulle misslyckas, till skillnadfrån andra länder där det faktiskt är straftbart. Man för vara vårdslös med sinegen hälsa men vi tillåter inte att man skadar en annan person. Det är vad somförekommer i boxning. Densom utövar bergbestigning och sådant som man kallar farligt för stå sitt egetkast. Han skadar bara sig själv. Man för alltså inte skada någon annan. Det ärju det man gör i boxning. Jagskulle gärna vilja höra hur herrarna förklarar att Per , som ärboxningsförbundets egen läkare, säger att boxning är fariig. Han har sett mångaboxare som blivit skadade och tagit licensen ifrån dem. Han säger att EEGförändrades hos alla som deltog i en tävling. Kan ni inte konkretisera dethela? Hur bortförklarar ni dessa uttalanden? , som var livmedikus, har ju också sagt att när detblir fullt klariagt att knockout medför en hjärnskakning sä borde boxningenpacka ihop och tacka för sig. Han säger naturligtvis det som ansvarig läkare.Jag råkar också veta att Per inte gärna uttalar sig numera. Hanhar nu kommit till insikt om att det inte är förenligt med hans ansvar somläkare att försvara boxningen. Slutligenvill jag säga till i att jag aldrig sagt att boxaren gårin för att skada motståndaren. Men jag säger - och det häller jag fast vid -att man inte kan boxas utan att göra det. Boxaren slår ett slag mot huvudet påsin motståndare. Dessa slag är fariiga och åstadkommer hjärnskador. Dessaskador blir sä småningom allt allvariigare om man för för många slag. Jag villdock inte säga att boxaren medvetet gär in för att skada motståndaren, det villjag upprepa. Jag kan det här gebitet. Men boxning kan inte utövas utan att manblir mer eller mindre allvariigi skadad. Jag kan nämna mänga exempel pä amatörboxaresom blivit psykiskt skadade för livet. HerrNORRBY (c): Jag skall gärna erkänna att jag inte tog upp alla de frågor som herrSjöholm ställde till mig. Jag var medvetet kortfattad i mitt inlägg. Jag trorinte att jag har någon möjlighet att påverka varken eller kammareni deras ställningstaganden. Låtmig bara, för att även göra mitt inlägg kort, hänvisa tillkulturutskottets betänkande nr 1973, Där har dessa frågor tagits upp ochbemötts av . Det finns nämligen en bilaga tillkulturutskottets betänkande nr 28, Där konstateras det att dessa regler hariakttagits, t. ex, när det gäller åldern. Möjligheter har dock funnits förnägon boxare att boxas än reglerna föreskriver. Då hänvisas detemellertid särskilt till att det gällt mtinerade boxare. Avgörande för kultumtskottets bedömning av dennafråga har varit -det står även i utskottets betänkande - möjligen inträffadeskadefall , Vi för väl ändå tro att reglerna efterföljs. Vi villocksä göra detta konstaterande eftersom de medicinska fakulteterna, somframhållits tidigare i debatten, icke har kunnat påvisa ett enda olycksfall.Detta har varit vägledande för utskottets bedömning, och vi har kommit framtill att det icke föreligger sådana skäl för ett förbud mot amatörboxningen somherr åberopar. Jag skulle vilja ställa den frägan till hurfariig en idrott egentligen skall vara i skadehänseende för att förbjudas. Hert NISSER (m): Jag vet inte hur länge man skall försöka fö att förstå -det tycks vara alldeles omöjligt - att boxning icke är en sport där man gär inför att krossa sin motståndare, slå sönder käkar, buckla till skallar, krossanäsor eller vad man vill påstå. Boxning är faktiskt en sport för självförsvar.Det går mycket bra att boxas utan att skada någon om man följer reglerna. Menjag sade fömt ocksä att visst förekommer det i undantagsfall olyckor inomboxningen liksom inom alla andra idrottsgrenar. Men den inställning som herrSjöholm har, nämligen att en boxare går in i ringen för att slå ihjäl sinmotståndare, är felaktig. Det är icke boxning. Sedanondgjorde sig mycket över att jag behagade göra en jämförelse medvissa andra idrottsgrenar. Jag sade att vi inte skall hårdra men jag har svårtatt förstå att det uttalandet skulle vara särskilt enfaldigt. Det finns dockäven inom andra idrottsgrenar saker som man kan diskutera - exempelvis inombrottning, där brottarna kanske gör kast som kan vara verkligt farliga. Skallvi därför förbjuda brottning? Hur är det pä ishockeymatcher där spelarnaibland tacklar varandra sä att det uppstår verkliga skador? Visst är detregelbrott, och ibland kanske det också sker med avsikt. Sedanvill jag beröra svaren från fakulteterna. Om del hade funnits fall av skadorhade detta rapporterats av vederbörande fakultet. Det kan hända atl en ochannan boxare blir skadad för hela livet - vi kan inte förneka att del är medsanningen överensstämmande. Men hur många pojkar och medelålders män finns detinte här på jorden som har boxats och som är fullt normala, . HerrBERGMAN i (s): Jag bestrider inte att boxning kan förorsaka skador, men i vilkenidrottsgren kan man garantera att inte utövarna råkar ut för skador - ochskador som inte alltid orsakats omedvetet? Idrottsrörelsen är i alla fall vårkanske största folkrörelse och så länge karaktäriserarboxning som idrott bör den ocksä behandlas såsom likvärdig med andraidrottsgrenar. Boxare är inte särskilt blodtörstiga, hert Sjöholm.Däremot vill jag gärna hålla med om alt man bör vara mer orolig för den publiksom besöker boxningsgalorna. Det viktigaste i den här debatten hade varit atl fä klart beskedbeträffande de frägor jag ställde till , om man har följt de 16regler som ställdes upp . Jag kunde visa all det ibland har förekommitau ungdomar under 17 är har boxals -i s. k.knatteboxningar. Jag har bilder frän bl, a. som visar alt 12-,13- och 14-åringar är uppe och boxas. har startat enknatteverksamhet - direkt i strid mot de bestämmelser som antog år1969, Det är elt faktum. Niberör inte alls det förhällandet att egen läkare - som juinte kan beskyllas för att ha antipatier mol boxning - har slutat uttala sig omboxningens risker, eftersom hans läkaransvar inle tål det. Han har sagt är 1974alt boxning är fariigt och att EEG visar sjukliga tendenser hos alla boxare.Jag litar på den medicinska expertisen - alla våra medicinska fakulteter,och andra - men det gör inle herrarna. Ni tillmätertydligen inle dessa uttalanden ett skvatt betydelse. Ni tror att ni bedömer demedicinska riskerna bättre än den medicinska expertisen. Det är rättskrämmande. Om ni reagerar på samma säll vid andra frågors avgörande är detlitet kusligt, tycker jag. Som svar på frägan varförremissinstanserna inte uttalar sig vill jag säga 10 protokoll 1974. att dessa symtom kommersmygande. De kommer efter hand, och ju fler matcher en boxare varit med omdesto starkare blir symtomen. De kommer efter hand som hjärncellerna blirförstörda, och hjärnceller kan inte återuppbyggas igen. Jagkan bemöta alla tre herrarna på en gång. Jag sade faktiskt atl jag aldrig harpåstått att boxarna medvetet slår sönder varandra, i ochherr Nisser. Jag sade alt man inte kan boxas utan att skada motståndaren ochdet häller jag på. Det som skiljer boxning frän allt jag kallar idrott ochsport är alt den är fariig i sina regler. Regelrätt utövad boxning är fariig fördeltagarna. Men det gäller inte fotboll, inte ishockey, inte motorsport ochingen annan idrott om den utövas regelrätt. Visst kan det förekommaolyckshändelser, och sådana inträffar ocksä. Om 250 000 fotbollsspelare är ifarten , mäste det naturiigtvis förekomma en hel delolyckshändelser - och dess värre även en hel del regelbrott. Men dessa skallbeivras. En ishockeyspelare som slår en annan i ansiktet blir utvisad. Hanborde enligt min mening visserligen visas ut än tvä minuter -det är en punkt där en ändring kan genomföras -men skillnaden är alt en boxaresom slår den andre i huvudet inte blir utvisad. Han gör dä bara det han skallgöra. Förstår herrarna verkligen inte den skillnaden? Boxningen är fariig inomsina egna reglers ram. Den har inget samband med vad jag kallar idrott ellersport. Det är den avgrundsdjupa skillnaden. HerrNisser anför brottningen som exempel. Brottningen är en fin sport, visseriigenrätt tråkig men ofariig. Man har förbjudit de grepp som var fariiga. Enmellanviktare vid namn hade som specialgrepp det s. k. kravattgreppet,som togs om halsen, men del är förbjudet. Del gäller inom alla idrotteratl det dess värre förekommer skador och olyckor, men de är då orsakade av enolyckshändelse eller ett regelbrott. Kan inte begmnda detta ochinte återigen framföra argumentet att det förekommer skador inom idrotten? Föratl avskaffa risken för skador inom boxningen för man också avskaffa slagen,men då är det inte längre fråga om boxning - det vore ocksä väl om sä skedde. HerrNorrby har inle heller svarat pä frågan frän universitets medicinskafakultet om möjligheten att förbjuda slag mot huvudet. Är del så viktigt förboxningen atl man för pricka motståndaren just i huvudet? Är det inte tänkbartmed en boxningsform, där endast slag mot kroppen är tillåtna? Denna kunde däkanske t. o. m. madrasseras på liknande sätt som sker inom ishockeyn. Dä blirboxningen rätt ofariig. Man skulle dä kunna dansa omkring lika mycket och fö sammaträning, t. ex, med rephoppning, som säkeriigen är mycket nyttig. Men varförskall man absolut panga motståndaren i huvudet? Hjärnan är faktiskt inte gjordför sådant. Detstår i ett av de referat som just nu fyller sida efter sida i tidningarna, atlden här boxas med hjärnan. Ja, del är det som är fariigt. Del är,som jag säger, hjärnan som blir utsatt för slagen. Del avgörande för minståndpunkt i förhållande lill de tre övriga debattörerna är, att all medicinskexpertis har sagt att boxningen är farlig och medför hjärnskak- Det förnekar ni tre. Jag vädjar till kammarens övriga Nr110 ledamöter att avgöra vilka som har rätt: ä ena sidan hela vår medicinska OnsdaeenHen expertis eller ä andra sidan herrar Nisser, och iNyköping, q QUtoher 1974 Jag kan hälla med om en sak, nämligen atl kammarens ärade ledamötertroligen skulle sätta stort värde pä om vi som är inblandade i debatten användehjärnan till något mera konstmktivt än att diskutera boxning. Jagskall bara svara på en enda fråga. har gäll igenom dettaproblemkomplex ganska noga. Därvid har vi också läst och tagit hänsyn till vadde medicinska fakulteterna har sagt. Vi äger icke rätt att utförda bestämmelsersom reglerar boxningarna, men det kan tänkas atl vi får återkomma, omboxningen inle håller sig inom de givna reglerna. Låtmig bara, , till protokollet också läsa in vad som stär i skrivelse till kulturutskottet i fiol, då vi begärde indess yttrande över del årets motion. Det heter där bl, a,: "Sjöholmpåstår också att särskilda s, k. Knatteboxningar har arrangerats," Det harherr sagt ocksä i är. Som svar framhålls i skrivelsen: "Des, k, Knatteboxningarna är en träningsuppvisning där pojkarna i en ringmarkerar slag och visar upp vad de lärt sig om teknik pä ell lekfullt sätt. Detbör observeras att detta sker i intimt samarbete med föräldrarna vilka pä egetinitiativ tagit ned pojkarna till träningslokalen," Meddel anförda, herr talman, ber jag att få yrka bifall lill utskoitetshemställan. Hert (): Det är ju synd om , som behöver använda sin hjärna för ensådan här mindervärdig debatt. Men jag förslår i sä fall inte varför herrNorrby anmälde sig till debatten. Det finns ju flera ledamöter än han ikulturutskotiet. Jagförsökte tidigare klargöra att denna fråga visseriigen på sill säll är litenmen ändå är betydelsefull därigenom all den har samband med samhällets attitydtill våld. Detta framhålls av , av och avriksåklagaren, dessa instanser vill också förbjuda både proffs- ochamatörboxningen. Beträffandefrågan om träningen vill jag slutligen bara säga, , alt hjärnan avnågon underiig anledning inte reagerar annoriunda om den utsätts för ell slagunder träning än för ett slag under tävling. Av samma skäl reagerar hjärnaninle olika om det är en proffsboxare som slår mot den eller om del är enamalörboxare. Hjärnan är liksom inte inställd på del sättet atl den reagerarolika, utan där åker en del hjärnceller varje gång den för ell slag. Det här ärkusligt, och det är cyniskt att försvara någol sådant. Jagvet att när man slog ihjäl världsmästaren i weltervikt. Paret, blev det en vägav motstånd mot boxning i , och alla de största tid- ningarna krävde all denskulle förbjudas. De kallade den en uppvisning av sadism, och del ligger någoti del. All folk går för att se två människor slå på varandra det värsta de kanför atl den ene skall falla omkull medvetslös, del anslår inle elt kulturiandoch idrotlsland som , för del svär mot allt vad idrotten vill slä för. Överiäggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs pä bifall till dels utskottetshemställan, dels motionen nr 40 av , och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Densom vill atl kammaren bifaller kultumtskottets hemställan i betänkandet nr 16röslar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammaren bifallitmotionen nr 40, Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då herrSjöholm begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Föredrogskultumtskottets betänkande nr 17 med anledning av motion angående . Som åskådare lill den intensiva "boxningsmatch" som förekomhär kan man med glädje konstatera all de som dellog i debatten inte liderav nägra hjärnskador. Jag önskar atl kultumlskotiets ledamöter hade lagt nernågot av den energi som de här har visat när del gäller boxningen i detbelänkande som vi nu kommer all behandla och som gäller en motion om Läcköslott. Änen gäng har kultumtskottet i ell belänkande förklarat all är eltbyggnadsminne av myckel hög klass. Dessutom uttalar utskottet atl miljön påslottet skulle bli mera levande för de besökande om man kunde förse vissa rum itredje våningen med inventarier. Efler dessa mycket positiva uttalanden omLäckö slott, sell från kulturhistorisk synpunkt, har utskottet ändå med enmyckel knapphändig motivering återigen föreslagit alt avslå vårmotion. Vihar föreslagit att ger Kungl. Maj:t i uppdrag att tillsätta enutredning med uppgift atl undersöka fömtsättningarna för och framlägga förslagom alt pä sätt som vi utvecklat i vår motion sätta vissa delar av tredjevåningen pä i ett värdigt skick. Efter kultumtskottets besök påLäckö slott sä senl som hade vi motionärer hoppats pä en störreförståelse frän utskottets sida. Men sä har tyvärr inle blivit fallet. Det är framför allt tväskäl som utskottet har anfört för sitt avslagsyrkande. Fördet första har utskottet inte ansett sig kunna "bortse frän att motsvarandeönskemål med samma styrka kan anföras beträffande andra byggnadsminnen, bådesädana av samma karaktär och andra". Fördet andra anser utskottet atl ett "tillstyrkande av motionsyrkandet skulleinnebära en prioritering mellan olika önskemål på kulturminnesvärdens områdesom utskottet saknar underiag för". Delär från flera synpunkter beklagligt alt utskottet inte funnit det meningsfulltatt i betänkandet ta fram exempel pä sädana aktuella kulturhistoriskabyggnader. Jag tror nämligen all många av ledamöterna med intresse skulle hatagit del av en sådan redovisning. Vi kunde dä samtidigi ha fött en översiktöver hur många andra önskemål som kunde aktualiseras, om gavregeringen i uppdrag att tillsälta den utredning som vi motionärer harföreslagit. Självfallet finns det i värt land fiera värdefulla byggnadsminnen.Det vill vi motionärer inte bestrida. Inte minst med tanke pä de uttalanden somgjorts i olika sammanhang om kulturhistoriska byggnader bör det ändå vara ettrelativt litet antal byggnadsminnen som kan mäta sig med påKållandsö, Idetta sammanhang finns det även all anledning att framhålla allmänhetens storaintresse inle bara för ulan för hela omgivningen pä , Det ärett mycket naturskönt område, som alltmera utnyttjas såsom fritidsområde. Men iförsta hand beror det ökade intresset pä mångårigaupprustning av . Styrelsen har på ett föredömligt sätt medverkattill att det nu finns mycket goda fömtsättningar för atl pä skapaell verkligt centrum för kulluriiv och ulsläll-ningsverksamhel. Jag vill ocksågärna erinra om den utställningsverksamhet pä som ansvarar för och som troligen inte har nägon direktmotsvarighet. Vimotionärer utgår från atl behovet av atl flytta ul lämpliga miljöer, målningaroch inventarier lill landsorlen i allt större utsträckning kommer attunderstödjas av fier och fier människor. Därför vill jag redan nu säga atlkulturutskottet inom en mycket nära framtid pä nytt kommer all fö möta fråganom . Idetta anförande instämde herrar i (c), (), Börjessoni (c), () och Hallenius (c), () och fm (), (), () samt herrar (), Magnussoni (m) och Larfors (s). iLane-Herrestad (c): De många instämmanden som fick efter sitt anförandevittnar väl om intresse för kulturminnesvård. Det blir tillfälle atl såsmåningom ta ställning lill anslag, och vi hoppas att det dä också skall finnasintresse för att bevilja medel. Ingenmotsättning råder mellan och mig när det gäller bedömningen avLäckö slott. Del är vackert, det är elt alldeles utmärkt utfiyktsmål, och deutställningar som ordnats där har gjort besöken i ännu mer givande.Vidare är det riktigt att vi i kultumtskottet hade nöjet altbesöka , och då var det också en förnämlig utställning anordnad päslottet. Jag har även vid andra tillfällen varit där och glatt mig åt både detvackra och de fina utställningarna. HerrBlomkvist säger att han hade väntat sig större förståelse från utskottet. Hansäger också att det givetvis finns önskemål från annat häll, men han menar altdet skulle vara bra atl veta vad del är för platser vi tänker på när vi talarom dessa andra önskemål som kan framställas. Ja, man kan ju fråga sig vilketsom skall komma först - , , , ochTynnelsö i eller Glimminge-hus i , för att nu nämna några. Delär sanneriigen inte lätt för elt utskott att säga vilket som skall prioriteras.Och det är som i samråd med skall taställning i dessa frågor. Där finns sakkunskapen, och där ligger också ansvaretför värden av fornlämningar och kulturhistoriskt värdefulla byggnader. VadLäckö slott skall användas lill beror pä omständigheterna, I sigsjälvt är elt mycket fint byggnadsminne. Om del skall användas tillmuseum - och det ligger väl närmast till hands, om det blir möblerat i enlighetmed motionärernas önskan - så för den saken prövas i vanlig ordning avbyggnadsstyrelsen i samråd med . Vi har i vårt betänkandesagt alt utskottet inte har underiag för nägon bedömning i sådana fall, ochutskottet kan därför inle tänka sig all avgöra vilka möbler och tavlor som börfinnas på vissa slott. Del är ämbetsverkens ansvarsområde. Meddelta vill jag ha sagt all visst är vackert, och del ligger väldigtvackert ute pä , men naturligtvis är det mycket önskvärt att vi ocksåför andra slott iståndsatta. Det är obestridligt att vi också harbyggnadsminnen som riskerar att bli förstörda därför att underhållet är eftersatt.Det har saknats medel till underhäll, Visseriigen har det under senare ärgjorts betydande insatser med AMS-medel för att hålla fiera byggnadsminnesmärkeni stånd, men elt flertal byggnader måste tyvärr underhållas bättre om de skallkunna undgå förstörelse. är det lyckligtvis så att yttre äriständsatt, och blir därför inle förstört. Och det blir en fråga omprioritering av hur medlen skall användas - om det finnas medel atl använda! Med det anförda ber jag atl fö yrka bifall till utskottets hemställan. Hen- (): Jag uppskattar mycket de synpunkter som kulturutskottets ordförande häranförde om och dess omgivning. Det är uttalanden somkulturutskottets ordförande och andra ledamöter har gjort också tidigare, mendet är värdefullt atl de upprepas . Menjag tycker ändå att kultumtskottet har litet för stora bekymmer medprioriteringsfrågan. Avsikten är ju inte att utskottet skall fö lill uppgiftall bedöma vilka möbler och konstverk som lämpligen skall vara placerade päLäckö slott. Kulturutskottels uppgifl är i stället alt ge sin mening lillkänna, huruvida det kan anses vara angelägel alt tillsätta en utredning somskall undersöka möjligheterna att fö en viss del av den tredje väningen päLäckö slott inredd med tidsenliga inventarier, t, ex, bataljmålningarna päKariberg, i original eller kopior. Det är med andra ord fräga om en viljeinriktning.Varje gäng man hör dessa välvilliga ord blir man förvånad över alt de slutar ielt avslagsyrkande. Jag är tacksam för den uppräkning som kulturutskottetsordförande gjorde av slott och byggnadsminnen som kan vara jämförbara med Läcköslott. Jag har faktiskt läst en del om dessa slott, men mina kunskaper om demär icke sådana alt jag nu vill ta upp nägon debatt om dem. Men sä myckel kanjag säga, att det icke är något av de av kulturutskottets ordförande uppräknadeslotten som har blivit så atl säga berövat sina inventarier såsom slottblivit under de gångna århundradena. Ja, "berövat" var kanske intedet rätta ordet i sammanhanget, men kvar står atl hela har fränlagitssin inredning. Det skulle vara intressant att fö ett besked av kulturutskottetsordförande om vilket annat slott som i det hänseendet kan vara jämförbart medLäckö slott. Jaghar inte velat yrka bifall lill vär motion denna gäng, men nästa gång vi läggerfram den hoppas jag atl vi skall ha litet mera material och atl utskottet dåkommer atl behandla den något ulföriigare än utskottet lyckats med denna gäng. iLane-Hen-estad (c): vill all utskottet skall ge sin mening till känna. Menjag har ju sagt att det är som i samråd medriksantikvarieämbetet har alt avgöra frågan. Från deras häll har det inteframförts några önskemål om atl fö frägan utredd. Vad vi för höra när vi harrepresentanter för dessa organ hos oss - de kommer vid olika tillfällen påutskottets begäran lill utskottet för att framföra synpunkter - är atl desaknar medel. Jag är glad över all angav sin viljeinriktninggenom att anslå ett betydligt större belopp till kulturminnesvärden än som frånbörjan var föreslaget. Att detla bifölls är väl om något ett uttalande omriksdagens viljeinriktning. Därmed har man också sagt att man vill ge anslagtill kulturminnesvärden, och med det är en del vunnet, också när det gällerLäckö slott. Men vad medlen skall användas till för prövas i vanlig ordning.Frågan om skall bli museum skall ocksä prövas av byggnadsstyrelsenoch . Om haftinventarier som blivit fiyttade eller inte är såvitt Förbättraderadiokommunikationer för ökad trafiksäkerhet m. m. jag förstår svårt altavgöra. Det påstås bestämt att tavlorna pä har funnits på slott.Det är möjligt alt det är riktigt. Men sedan är det ocksä fräga om en delmöbler osv. eller delar därav mäste ju i sä fall sältas i ett värdigtskick, och det kan vara mycket dyrbart och arbetsamt att plocka fram möblertill det. De möbler som har funnits där från början är det väl alldelesomöjligt att la fram, men det kanske är möjligt att fä fram andra som ärtidsenliga. Men det är en fråga som för tas upp i samband med behandlingen avfrägan huruvida skall användas som museum eller om det i sig självtskall vara elt byggnadsminne, vackert beläget som sagt på , HerrHERNELIUS (m): Såvitt jag förstår har denna motion icke remitterats till byggnadsstyrelseneller . En remiss av en liknande motion skedde 1964, mendet har mnnit mycket vatten i . Jag undrar om inte en remissvore i hög grad påkallad nästa gäng motionen kommer på utskottels bord, Överiäggningenvar härmed slutad, §3 Förbättrade radiokommunikationer för ökad trafiksäkerhet m. m. betänkande nr 20 i anledning av motion om förbättraderadiokommunikationer för ökad trafiksäkerhet m, m. Motionen om förbättrade radiokommunikationer för ökad fjäll- ochtrafiksäkerhet lar helt sikte på all vara en hjälp för människor i olikaangelägna behovs- eller nödsituationer. Den avsikten med motionen tror jagockså atl utskottets ledamöter och de olika remissorganen har full förståelseför.