prot · FX0960 · 1974-12-31 00:00:00 — Utskottet har sagt det tidigare, så det är egentligeninga nyheter aUs. Under hela den tid som existerat har vi varit medom försöksverksamhet. Det skedde redan innan det stora grundskolebeslutet togs,och försöksverksamhet har förekommit fortlöpande år efter år.Försöksverksamhet har ägt mm på olika områden, ty det är givet att det icke ärmöjligt att göra en riktigt bra skola utan att den 17 aprO 1974 Skolans inre arbete m. m. Skolans inre arbete m. m. revideraden med hänsyn tUl vunna erfarenheter och forskningsresultat. Denförsöksverksamhet som redan pågår skall nu utvidgas så att ytterligare ettantal högstadier kommer att föra in vissa nya element i sin utbildning. Vi ärövertygade om att detta är i pakt med tiden, och det är ett förslag som ocksåväl överensstämmer med vad vi räknar med att kan komma attföreslå. Det finns också ett moderat förslag i detta motionspaketsom har föranlett ett särskUt yttrande. Det talade ganska litet om.Fru talade mest om något som inte alls står i det särskilda yttrandet.Men vad som står i det särskUda yttrandet om ett praktiskt-teoretisktämnespaket har utskottet väldigt kortfattat gått förbi. Vi vUle varahänsynsfuUa när vi nu skrev ihop oss i ett enhälligt betänkande och ville intedirekt säga ifrån att det hela aren fuUständigt befängd idé som inte går att ipraktiken genomföra. Det står alltså inte i betänkandet. Läser man den moderatamotion som föranleder den här debatten, finner man också där väldigt storttvivel om huruvida detta är praktiskt genomförbart. Även i det särskUdayttrandet finner man att inte ens motionärema själva kan sägas tro på det härprojektet. Därför har utskottet i tysthet gått förbi det. Vi ansåg att det varmest barmhärtigt. Jag ber att få notera med tUlfredsställelsesåsom ordförande i utskottet att vi har kunnat nå fram tUl ett enhälligtutskottsbetänkande. Vi avvaktar en serie viktiga utredningar, och vi ärmedvetna om - jag sade det då grundskoleanslaget beslöts i för ettpar veckor sedan att när de utredningarna kommer kan vi få anledning attdiskutera nya satsningar och göra nya försök för att uppnå vår målsättning attgöra den svenska skolan så bra som möjligt. Med detta ber jag att få yrka bifall tUl vadutskottet hemställt i sitt betänkande nr 11. Fm (): Att går ut och säger att jagrUctar en fantastisk kritik mot den socialdemokratiska utbildningspolitiken tarjag som en komplimang därför att det aren utbildningspolitik som verkligen ärvärd att kritisera. Men vad jag främst skulle vUja bemöta är när i fråga vem som har närmat sig vem. Jag skaU bara urutbildningsutskottets betänkande, underskrivet ocksä av moderatarepresentanter, läsa upp några uttryck som jag vågar vidhålla helt och håUethar sitt ursprung i borgerlig utbildningspolitik: Inhämtandet av centrala fakta.Modifiera timplaner. Bromsa nedläggning av glesbygdsskolor.VUl inte stimulera till stora skolor. Och slutligen hänvisningen tUl utbUdningsutskottetsbetänkande just om nedläggning av glesbygdsskolor. På punkt efter punkt är det åsikter, ord, synpunkter sommoderata samlingspartiet bl. a. har fört fram i utbildningsutskottet under desenare åren. uttrycker utbUdningsutskottets ordförande sin glädjeöver att det är ett enhälligt betänkande. Han har ibland med större glädjeuttalat de orden. Visst är det självklart att man kan få fram enhälligabetänkanden om man germed sig på väsentliga punkter. Då vUljag särskUt påtala att sin förvåning över att moderata samlingspartiet skriver under på attde unga skaU ha en likvärdig studiegång. Men, , det är ju förstagången utskottet uttalar att praktisk verksamhet är likvärdig med teoretisk.Det är vi moderater som i vår utbUdnings-politik har velat jämstäUa praktiskverksamhet med teoretisk verksamhet, medan socialdemokraterna med sina krav påabsolut sammanhållning hela vägen har velat prioritera den teoretiskautbUdningsgången och därmed ansett att den praktiska har varit mindre värd. Jagkan inte finna yttrande om lUcvärdig studiegång förenligt med detbetänkande där utskottet vUl ge Kungl. Maj;t tUl känna att den praktiskaverksamheten bör utökas. Det är helt och hållet våra synpunkter som har vunnitgehör. Jag är också tacksam för att betonade att vi är vUliga attansluta oss tUl tanken på den likvärdiga utbildningen givetvis är vi det. Dethar varit bakgmnden tUl hela vårt agerande på detta område. berörde också det särskUda yttrande som herrNordstrandh och jag avgivit. Att det praktiskt-teoretiska ämnespaketet skullevara en befängd idé kom inte fram vid utbildningsutskottets behandling av dessafrågor, men låt mig säga att det faktiskt var utbUdningsutskottets ordförandesjälv som väckte tanken hos mig på ett sådant en gång ,när vi diskuterade införandet av nya ämnesområden, som genomgående skuUekonkurrera med befintliga ämnen på schemat. Då sade , att med denfastlåsning vi nu har vid speciella ämnen låter sig denna tanke integenomföras, om man inte talar om vUka ämnen som skall tas bort. Menman kunde då i stället tänka sig att ge utrymme för större områden inom olikabefintliga ämnen. Det är faktiskt denna tanke som ligger bakom bl. a. förslagetom det praktiskt-teoretiska ämnespaketet, som med aU sannolikhet kommer att blien verklighet, även om betraktar det som en befängd idé. Jag vUl också bemöta vad sade om att vi barahar brytt oss om dem som haft det lättast för sig och inte velat ge dem somhaft de sämsta förutsättnmgarna samma chans. Men är inte just det tUlkännagivandesom gör i utbUdningsutskottets betänkande nr 11 ett tecken på att viäntligen fått gehör för vår vilja att ge dem som är mindre teoretiskt begåvadesamma chans att finna skolarbetet meningsfyllt? Egentligen skulle kanske också någon av deandra borgeriiga ledamöterna i utbildningsutskottet begära ordet i dettasammanhang. talade nämligen om borgerligutbildningspotitik. Hon grupperade ihop och medmoderata samlingspartiet när det gällde utbildningspoUtiken. Det har ju varitså att det inte funnits en sådan borgerlig utbUdningspoHtik. Detvore intressant att få denna litet närmare definierad för att denna debatt skaUkunna bli fmktbar. Fm läste upp några ord ur betänkandet, vilkaskulle vara uttryck för denna borgeriiga utbUdningspoHtik. Såvitt jaguppfattade det finns praktiskt taget alla dessa ord i läroplan för ,och denna kan väl ändå inte betraktas som uteslutande ett resultat avborgerlig Skolans inre arbete m. m. Skolans inre arbete m. m. UtbUdningspoHtik,herr talman. De ord som, såvitt jag uppfattade det, inte återfinns i läroplanför gmndskolan gällde de stora respektive de små skoloma. Det är en fråga somvi debatterat i en lång rad andra sammanhang. Jag skuUe vUja fråga fruSundberg: I vUket sammanhang har en ledande socialdemokratiskutbUdningspolitiker sagt att praktisk utbUdning inte är likvärdig medteoretisk? Det var nämligen den röda tråden i anförande att vi nuslagit tUl reträtt. Vi skulle tidigare ha favoriserat de teoretiska ämnena ochnegligerat de praktiska. Vad stöder sig på i detta sammanhang? Harjag eUer någon annan inom socialdemokratin sagt att de praktiskaämnena icke är likvärdiga med de teoretiska? Vidare noterade jag att stod i visstacksamhetsskuld till mig. Det var från mig hon fått idén tUl motionen omämnespaketet. har inte undertecknat denna motion. Den harskrivits av helt andra personer. Kanske har låtit mina idéer gåvidare tUl moderata samlingspartiets ledning. Jag är tacksam om att göra det, herr talman. Vi begränsar oss tUl tre frågor, där detre borgerliga partierna haft samma inställning och motionerat om samma sak.Det gäller det ökade inslaget av praktiska ämnen, skolstorleken och baskunskapernaoch basfärdighetema. I dessa frågor ville jag inte särskilja moderatasamlmgspartiet, även om vi i alla dessa sammanhang också för fram våra åsikter. Jag vidhåller att socialdemokraterna har slagit tillreträtt, och vad jag har velat understryka är att den reträtten skett imedvetande om att vi fått rätt. Jag vill i detta sammanhang gå tillbaka ändatill det tillfälle dä infördes och ersatte enhetsskolan. Vipåtalade då från moderata samlingspartiet nödvändigheten av att i den nyaskolan ge de elever som saknar teoretisk begåvning men som har praktiskbegåvning tUlräckligt utrymme för sin intressesfär. Det fick man inte, menutbildningsutskottets betänkande nr 1 1 är ett steg på väg. Jag tror attvi tUlsammans på det sättet kan få en skola som ger alla olikabegåvningstyper möjlighet till utbUdning efter de egna förutsättningarna. HerrELMSTEDT(c): Jag tillhör kanske också dem som tycker attfru river i litet väl mycket med tanke på att det ändå är ettenhälligt betänkande vi har kommit fram tUl. Jag begärde ordet därför attutskottets ordförande sade att har buntat ihop oss i två olikagrupperingar, som representerar den socialdemokratiska synen och en borgeriigsyn på skolpolitiken. Från vår sida har vi sedan grundskolereformentogs varit på det klara med att den måste få ha sin gång . Undertiden får vi plocka ut de svagheter som otvivelaktigt vidlåder systemet ochföreslå förbättringar. Vi har varit med om beslutet, och vi är också bereddaatt ta konsekvenserna av det, men självfallet förbehåller vi oss rätten attlägga fram förslag på de områden där svagheter uppträder. Det dröjde inte särskilt länge efter det att den härreformen var satt i sjön förrän vi kom underfund med att där fanns uppenbarasvagheter. Inte minst gäUde detta efter Lgr 69. Den aUtför teoretiskt inriktadeläroplanen visade sig snart inte hålla måttet, och vi hade då anledning attmotionsledes aktualisera förslag om större utrymme för de praktiska inslagen. Vid 1972 fanns det motioner från ochockså från något annat håU - dock icke från moderatema som ledde tiU attriksdagen uttalade sig för en bättre balans mellan teori och praktik pågmndskolans högstadium. Vi har ansett att det har kommit fram för litet medanledning av den bestäUningen från , och kom alltså igen med merakonkreta förslag. Det resonemang som har förts tidigare från alla håll har rörtsig mera i svepande formuleringar, och vi har därför ansett det nödvändigt attprecisera tankarna. Det är det som har gjorts i motionen 1035. Jag är till freds med att utskottet har kunnat enas om denskrivning som föreligger, och jag tror att den verksamhet som bör följa pådagens riksdagsbeslut skall ge erfarenheter som kommer att vara tUl gagn ifortsättningen. Jag är övertygad om att de ungdomar som har svårt att accepteraverksamheten i skolan, sådan den ter sig, kommer att hitta ettandningshål, genom den utökning av praktiska inslag i skolan som så väl behövs.Det är värt att notera som en plusfaktor, som ett fall framåt. Utskottets ordförande sade något om att denna utvecklingligger i tiden, och det instämmer jag gärna i. Det finns aUtså anledning attvid det här tUlfället notera den samstämmighet som råder i utskottet ochkanske också rätta debatten därefter. Skolans inre arbete m. m. Efter inlägg skall jag baramycket kort upprepa vad jag sade i mitt första anförande från kammarenstalarstol, nämligen att ingen skolreform kan någonsin vara färdig när man tarden. Det kommer alltid att vara på det sättet, vUken utbildningsnivå vi äntalar om, att när vi vinner erfarenheter och kunskaper, märker att saker ochting inte är så som vi önskar att de skall vara, så måste vi göra justeringar.Tiden förändras, och skolan förändras med den, och det är naturligtvis ganskaofruktbart att stå och säga att den eller den har givit vika - det vinner inteskolan på. Jag har i alltid strävat efter att få så litetstrid som möjligt kring den svenska skolan. Jag tror att det gagnar den bäst. Vi kommer att få många debatter,herr talman, om justeringar och förändringar på de olika utbildningsnivåerna,och det är naturligtvis mycket värdefullt om kan göra dessajusteringar med så stor majoritet som möjligt. Överläggningenvar härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. Anslag till högre utbildning och forskning § 19Anslag till högre utbildning och forskning Föredrogs utbildningsutskottetsbetänkande nr 13 med anledning av propositionen 1974:1 i vad avser anslag /75 till högre utbildning och forskning jämte motioner. I fråga om detta betänkande håUes gemensam överläggningför samtliga punkter. Under den gemensamma överläggningen får yrkandenframstäUas beträffande samtliga punkter i betänkandet. I det föUande redovisas endast denpunkt, vid vilken under överläggningen framställts särskilda yrkanden. Punkten 21 (Om anslag till vissaforskartjänster inom universitetsområdet) I motionen 1974:1373 av m. fl. (fp) hade -såvitt nu var i fråga - hemställts att skulle A. utöver vad Kungl. Maj:t begärde anvisa 10 miUonerkronor för inrättande av fasta forskartjänster vid universitet och högskolor, framför allt i samhällsvetenskapliga och humanistiska ämnen, B. begära att Kungl. Maj:t efter samråd meduniversitetskanslers- ämbetet och berörda forskningsråd lämnade förslag till årets riksdag om fördelningen av dessa tjänster. Utskottet hemställde att riksdagenskulle avslå motionen 1974:1373 yrkandena A och B. Reservation hade avgivits av () som ansettatt utskottet bort hemställa, 1. att riksdagenmed bifall tiU motionen 1974:1373 yrkandet A tiU Vissa forskartjänster inomuniversitets- och högskoleområdet för /75 anvisade ettförslagsanslag av , 2. att riksdagenmed bifall till motionen 1974:1373 yrkandet B som sin mening gav Kungl. Maj;ttiU känna vad reservanten anfört beträffande förslag till omdispositionen av ifrågavarande förslagsanslag. Årets debatt om anslagen till universitet ochhögskolor sker i skuggan av U 68 :s förslag och den vidare behandlingen avdetta förslag. Det är därför naturligt att den här debatten blir kortare ochmindre djupgående än tidigare debatter på detta område, och jag skall barauppehåUa mig vid tre olika punkter i utskottsbetänkandet. Den första punkten gäller en relativt liten sak i fråga omstudievägledningen. anvisade ytterligare medel tillstudievägledningen i samband med den modifikation av PUKAS-systemet som dågjordes. I årets statsverksproposition talas om en viss omfördelning av medlentUl studievägledning, men det framgår inte klart av statsverkspropositionen attdetta också innebar friställning av studievägle- dåre undernästa läsår. Om det hade stått klart, hade det kanske föranlettmeningsyttringar i form av motioner. Jag viU peka på att utbildningsutskottet på den härpunkten säger att friställningen av studievägledare bör kunna minskas genom att! 'medel för studievägledning vid förvaltningarna i betydande omfattning tas i anspråkför studievägledningsändamål på institutionsnivå". Jag tror att det ärviktigt att detta uttalande från utskottets sida följs upp, helt enkelt därföratt den effektivaste studievägledningen är den som sker vid de enskildainstitutionerna, där närkontakten med de studerande och kännedomen om destuderande är störst. Jag skuUe vUja säga några ord också omforskarstipendierna eller doktorandstipendierna, som vi väl nu kan kalladem. Utskottet säger på den här punkten att tiden nu är mogen för att övervägaom de nuvarande stipendierna kan ersättas med någon annan finansieringsform,och jag tror att det är riktigt. I samband därmed föreslår utskottet attstipendiebeloppen skall höjas från tiU 12 250 kronor.Detta är delvis en följd av påpekanden i motioner från mittenpartierna och frånkanslersämbetet i dess petita, att realvärdet hos doktorandstipendierna harurholkats . Det är alltså synnerligen befogat med en höjning avstipendiebeloppen. Utskottets förslag på denna punkt är en kompromiss iordets egentliga mening. Från vårt håU hade man yrkat på en höjning med 3 000,medan regeringen inte hade föreslagit någon höjning aUs, och utskottets förslagär en höjning med . Med detta får man vara till freds för dagen,och jag vUl bara säga att det här är ett exempel på en kompromiss som ju gerett påtagligt resultat för de berörda, nämligen forskarstuderandena. Den tredje punkten som jag skulle vUja beröraär frågan om den fasta basorganisationen för forskning vid universitet ochhögskolor. Om man ser på utvecklingen finner man att det harskett en betydande expansion av forskningen utanför universitetsvärlden: STU,vissa bolag, ämbetsverken - där har forskningsverksamheten ökat kraftigt.Däremot har forskningsverksamheten vid universitet och högskolor ökat mycketlitet. Jag tror att det är betydelsefullt att den här relationen mellanforskningen vid universitet och högskolor och forskningen utanför universitetoch högskolor inte förändras alltför mycket. Det är viktigt att man har ennågot så när stor, fast basorganisation vid universiteten för forskning inteminst därför att man där i större utsträckning kan bedriva en mindremålinriktad forskning, en gmndforskning. På det här området har det stått nästan stilla, trots attökningen av forskarstuderande har varit större än tidigare och trots attforskarutbUd-ningsreformen, som fattade beslut om 1969, juuttryckligen innebar att man räknade med en ökning av resurserna förhandledning av doktorander. I motion från folkpartihåll och en reservation tiUbetänkandet har vi följt upp de här tankelinjerna års riksdagsbeslutoch yrkat på en förstärkning av resurserna för forskning ochforskarhandled-ning vid universiteten. Vi har sagt att man bör ta särskildhänsyn till det faktum att relationstalet mellan antal forskartjänster ochantal forskar- Anslag till högre utbildning och forskning den 17 aprU 1974 Anslag till högre utbildning och forskning studerandehar blivit speciellt ogynnsamt vid de humanistiska och samhällsvetenskapligafakulteterna. Jag tror att det är ett obestridligt faktum, och jag vUl, herrtalman, med understrykande av att det här yrkandet har stöd i önskemål frånmånga håll och dessutom stöd i intentionerna bakom riksdagsbeslutet omforskarutbildningen yrka bifall till reservationen. I motionen 1974:463 har vi hemställt attriksdagen hos Kungl. Maj:t anhåUer om att initiativ tas tiU inrättande av enpersonlig professur i audiologi vid i för docent . Frågan är inte ny vi har under en föUd av år motionerat i samma fråga,och utskottet gör föUande uttalande: "Utskottet anser inte några nya omständigheteranförda som motiverar att beslutar anvisa medel till en ånyoföreslagen personlig professur i audiologi vid i Göteborg- . avstyrkerdärför yrkandet i motionen 1974:463." Anledningen tiU att vi träget har återkommit år idenna angelägna fråga är att vi hade hoppats att utskottet skuUefå upp ögonen för värdet av att en professur i audiologi inrättas.Arbetsplatsernas miUöproblem har mer och mer kommit i centrum av debatten. del av docent vetenskapliga verksamhet har varit inriktad påarbetsmiUöproblematiken. Han har bedrivit undersökningar för att utrönaindividernas olika bullerkänslighet - ett synnerligen viktigt led när detgäller att placera arbetare i olika utsatta miUöer. Detta arbete är unikt ochkommer att få stor betydelse för att minska invaliditetsriskerna. Sekundäraeffekter av buller på människan är ett annat område där docent bedriverundersökningar. Det gäller då framför allt bullrets inverkan på individensblodtryck och puls, faktorer som är av stor betydelse för stressproblematiken. Docent namn är känt och aktat utomlands, och hansvetenskap bedöms vara av yppersta kvalitet. Han är kompetentförklarad tillprofessur i öron-, näs- och halssjukdomar och är sålunda en synnerligenkompetent företrädare för sin specialitet. Han har på ett mönstergillt sättbyggt upp en audiologisk klinik vid och han bedriver enmycket kvalificerad sjukvård och forskning. Det bör vara ställt utom aUt tvivelatt docenten är den mest kvalificerade specialisten inom sittområde i vårt land. Han har också stimulerat-flera yngre forskare tUl att ägnasig åt audiologisk forskning. Likaså är rehabilitering av gravt hörselskadadebarn ett område som har stått i förgmnden för Lidéns intresse. Nya diagnostiskamätmetoder har utvecklats som möjliggör en säker diagnos från sex månadersålder. Härigenom kan det hörselskadade barnet fä en så god start i livet sommöjligt genom att det hörselpedagogiska omhändertagandet kan ske mycket tidigt.Lidéns forskning är nu inne på att utnyttja ännu känsligare mätmetoder. Det harnämligen visat sig vara möjligt att registrera hörseln gamlabarn genom att iaktta och registrera hur andningsrytmen påverkas avIjudstimulering. Minamedmotionärer och jag anser att det är en uppenbar brist att vi saknar enprofessur i audiologi i vårt land, ett land där man är klart medveten omarbetsmiljöns betydelse för människorna. Vi är också medvetna om att vi kommeratt behöva ökade personella resurser, dels när det gäller att skapa möjligheteratt förebygga hörselskador, dels för vård av redan hörselskadade. Utskottet anser att inga nya omständigheter har anförtssom motiverar att beslutar anvisa medel tiU en föreslagen professur iaudiologi. Mina medmotionärer och jag ställer oss frågande tUl vad utskottetmer behöver för att inse vikten av att vi på detta område håUer jämna steg medutvecklingen. Vårt alltmer ökade medvetande när det gäller bullrets destruktivainverkan på människorna borde vara skäl nog. Vär strävan att så tidigt sommöjligt hjälpa de barn som föds döva eller gravt hörselskadade borde också varaskäl nog. Vi menar att utskottet borde ha markerat sin förståelse förmotionsyrkandet men inser det meningslösa-i att mot ett enigt utskott yrkabifall tiU motionen. Något förvånande är det dock att utskottet är helt enigt,speciellt med tanke på att en av utskottets värderade ledamöter varförsta namn pä en motion som utmynnade i samma yrkande som motionen 463 . menar vi ändå att vi har ytterligareunderbyggt motionen genom bifogade uttalanden från såväl medicin- somarbetsmiUöexpertis. Vi förbehåUer oss rätten att återkomma, ävenom vi inte kan prestera några revolutionerande synpunkter. Anslag till högre utbildning och forskning 1 detta anförande instämde , i , och fröken samt herrar SivertAndersson i och (samtliga s). HerrALEMYR (s): i och jag har delatupp detta utskottsbetänkande så att jag svarar för utskottet fram tUl och medpunkten 12 och svarar för resten. Vi gjorde det därför att vitrodde att det skuUe bli en lång debatt och många inlägg i diskussionen.Utskottsbetänkandet rör sig ju ändå om drygt I 700 miUoner kronor, och det ärett 40-tal olika motionsyrkanden som där behandlas. är det ju inte så mångadeltagare i debatten och därför kan den här uppdelningen synas mindre lämplig,men den är redan gjord, och jag kommer alltså att i stort sett bara beröra fruHåviks inlägg. Jag vill först bara notera att några motioner som väckts ianslutning tUl denna del av huvudtiteln inte är behandlade i betänkandet. annan motionär kanske undrar varför. Det förhåller sig så att dessamotioner har remitterats, och utskottet kommer tiUbaka med förslagbeträffande dem. Det gäller intressanta uppslag pä olika områden där utskottetgärna vUl höra myndigheternas synpunkter innan ett betänkande angåendemotionerna lämnas tiU . är missnöjd med utskottets korta och kärnfullasvar på motionsyrkandet, och det kan jag i och för sig förstå. När vi säger attnågra nya omständigheter inte framkommit är det inte alls någon nedvärdering avde synpunkter som framförts . Men de synpunkter som finns i åretsmotion är desamma som framförts tidigare Anslag till högre utbildning och forskning och somutskottet då behandlade mera utförligt. Det är alltså inte något försök attnedvärdera varken ämnet eUer motionärema, utan det är ett försök att varapraktisk. Om vi fördjupar oss för mycket i de ständigt återkommandemotionsyrkandena skulle vi fä ett så tjockt betänkande att det skuUe vara svårtatt överblicka för de ärade ledamöterna. När det gäUer ämnet audiologi är naturligtvis alla överensom att hörselforskning är utomordentligt betydelsefull. Det finns emellertidvissa risker efter inlägg att någon ledamot tror att det är dåligtbeställt med detta i . Det är ingen riktig skildring avverkligheten. Det förekommer forskning i audiologi på flera håll i landet. Jagvill erinra om att vi bygger upp en arbetsvetenskapligutbildning och forskning i . Betänkandet över propositionen i ärendet, somligger på bord, kommer utbildningsutskottet att justera .