prot · FX09135 · 1974-12-31 00:00:00 — Förhandlingarnaleddes av fru tredje vice talmannen. §1 Ang. ersättningen för skördeskador Herr jordbruksministern erhöll ordet föratt besvara () framställda interpellation, nr 118,och anförde: har frågat mig om jag är beredd att vidta åtgärder för attpåskynda utbetalningen av ersättning för skördeskador och för att få titt stånden individuell prövning av denna ersättning. Istora delar av Norriand var vädret ovanligt nederbördsrikt underhöbärgningen. var de nederbördsfria dagarna fä och dessutomutspridda . De dåliga bärgningsförhäl-landena ledde tillkvalitetsförsämringar av höet. I vissa fall måste höet kasseras. läget påbörjade berörda myndigheter undersökningar om vilka åtgärder somkunde vidtas från samhällets sida för att hjälpa de ska-dedrabbadejordbrukarna. Regeringen har därefter beslutat att särskildaersättningsberäkningar skall göras inom ett tillfälligt skadeomräde somomfattar de fem nordligaste länen. Det blir därmed möjligt att inom deltaområde betala ut skördeskadeersättningar före december månads utgång. har skördevädret varitogynnsamt i hela landet. Detta förhållande har i förening med sen mognad avskörden lett till atl delar av denna inte kunnat bärgas inom vissa områden. Denobärgade arealen varierar starkt mellan olika gårdar. Regeringen har därförbeslutat att obärgad areal av spannmål och våroljeväxter tillfälligt skall beaktasindividuellt över hela landet samt att efler samrådmed skördestatistiska nämnden, statens jordbruksnämnd och lantbruksslyrelsenskatt avgöra om obärgade arealer även av potatis och sockerbetor skall beaktasindividuellt. Hen (): Jagtackar jordbruksministern för svaret pä min interpellation. Närinterpellationen väcktes vid höstriksdagens början var skördesituationenmycket dyster, särskilt i mellersta och norra . I flera områden och förmånga enskilda jordbrukare var skördekatastrofen redan då ett faktum och storavärden raserade. Väderieken och därmed skördemöjligheternahar inte nämnvärt ändrat denna bild 9 protokoll 1974. utan fastmer markeratskördekatastrofen. Detminskade skördeutfallet måste beklagas med tanke på global livsmedelsförsörjning.Värt lands förutsättningar atl bidraga med spannmål till FN:s livsmedelsfondhar därmed något reducerats. Härhemma har den uppkomna skördesituationen skapat stora problem för mångaenskilda jordbrukare. Självklart är det den ekonomiska situationen ochmöjligheterna att klara därmed sammanhängande problem som är den primärasvårigheten. Men därtill kommer ett psykologiskt tryck inför svårigheterna ochförsämrade möjligheter titt framtidsplanering. Årets situation med fortfarandeoröjda och optöjda lalt kommer också atl försämra möjlighelerna till en godskörd . Minadirekta frägor gällde, som framgått av jordbruksministerns svar, behovet avindividuell prövning saml skyndsam utbetalning av ersättningen. Redan tidigtunder hösten stod det klart att ojämnheten i fråga om skador var stor fråntrakt titt trakt och frän gärd till gärd och alt det var nödvändigt attkomplettera provruleuppskatlningen med individuell prövning. Jag noterardärför med littfredsställelse jordbruksministerns positiva svar i deltaavseende. Likaså vitt jag notera den redovisning som görs i svaret beträffandebehandlingen och utbetalningen av ersättning för skördeskador på hö i de femnordligaste länen. Mennu är det angeläget för de skördeskadedrabbade lantbrukarna att bedömningen avskadorna kan ske sä snabbt som möjligt och alt skör-deskadeersäUningen kankomma dem till banda utan tidsuldräkt. Många jordbrukare har tänkt sig atl medskördetikviden betala skulder på kanske såväl utsäde som konstgödsel och andrainvesieringar för produktionen. Unga jordbrukare har ofta en särskilt besväriigsilualion vad beträffar driftskrediterna. Det rör sig här om stora värden. Närdet gäller skördeutfallet i de olika länen synes mitt hemlän, ,vara särskilt hårt drabbat. Enligt den färska statistiken över normskörd ochaktuell skörd beträffande fodersäd per hektar bärgad skörd ligger Kopparbergslän i botten. Utfallet i fråga om korn är enligt den redovisningen perhektar mol medeltalet för tandet på . Motsvarande siffror för havre är1 per hektar i mot som medeltal för landel.Omsätter man del här i ett försök att beräkna den obärgade skörden, kommer manfram lill en siffra mellan . Dettavisar alt läget är mycket pressat för jordbrukare, men självfallet ärproblemen lika stora för andra företagare i branschen, var de än ärlillfinnandes. Det skutte därför vara av värde, om jordbruksministern ulöversitt positiva svar ville lova alt han skatt medverka titt attskördeskadeersättningarna utbetalas möjligt. Tittsist vill jag betona värdet av att även obärgade arealer av potatis ochsockerbetor beaktas individuellt. Än en gångtack för svaret på min interpellation. I det här sammanhanget har man ju tvä intressen att försöka tillgodose,nämligen dels att fä en sä rättvis utbetalning av ersättningarna som möjligt,dels all få en så snabb utbetalning som möjligt. Vad beträffar höskörden ochden nordligaste delen av tandet säg man tidigt vad som var på färde och hademöjligheten atl med en mera generell metod fä snabba utbetalningar titt stånd.När del gäller vad som hände med skörden i övrigt i landet kom man senare tillklarhet om vad det skulle komma att betyda. Det blev därmed också, som sagt, nödvändigt att göra en mera individuell prövning, som av naluriigaskäl blir omständligare. Det gör att det dröjer litet längre, innan man fårfram underlaget för de utbetalningar som man önskar göra. Utövervad jag sade tidigare vill jag bara tillägga att man kommer att sätta in allade resurser som vi har tillgång till för all utbetalningarna skall kunna ske säsnabbt som möjligt. Omändrad handläggning av ärenden angående miljöfarligt avfall Hen (): Jagvill bara notera i anslutning titt jordbruksministerns senaste inlägg att detär värdefullt att de anförda synpunkterna blir beaktade. Jag noterar också dethoppingivande i beskedet att ersättningarna skall nå deskördeskadedrabbade jordbrukarna. Övertäggningenvar härmed slutad. § 2 Om ändradhandläggning av ärenden angående miljöfarligt avfall Herrjordbruksministern erhöll ordet föratt besvara iKristianstad (s) framställda interpellation, nr 155, ochanförde: i har frågat mig om jag vill medverka tillsädana ändringar av miljöskyddstagen alt berörda myndigheter skall kunna vidtaåtgärder när uppenbara risker för miljöskador föreligger av miljöfariigt avfalloch atl regeringens beslut skall vara slutgiltigt och inte kunna bli föremålför en helt ny handläggning hos andra instanser. Miljöskyddslagenhar varit i kraft och har som påpekar varit etteffektivt medel för atl skydda miljön. Vissa ändringar har skett under årenslopp för att anpassa lagen till skärpta miljövårdskrav. Regeringen är medvetenom att problem kan uppslå vid tillämpningen av nuvarande lagstiftningbeträffande kemiskt avfall. Om sådana olägenheter skall kunna undanröjaserfordras bl. a. bättre möjligheter att lösa avfallshanteringens praktiskaproblem. Denarbetsgrupp för avfallsfrågor som jag tillsatte i början av årel och som förramånaden avlämnade sitt betänkande har bl. a. lämnat förslag Omändrad handläggning av ärenden angående miljöfarligt avfall i fråga om hanteringen avmiljöfariigt avfall. Närremissbehandlingen av betänkandet skett kommer regeringen alt ta ställning tillvilka ytteriigare åtgärder som kan behöva vidtas i fråga om miljöfarligtavfall. HerrNILSSON i (s): Jag får först framföra elt tack lill jordbruksministern för svaret påmin interpellation. Jagfinner av svaret att den arbetsgrupp som statsrådet tillsatte i början av åretnu avlämnat förstag i bl. a. frågan om hanteringen av miljöfariigt avfall ochalt regeringen, efter sedvanlig remissbehandling, kommer att ta ställning tittvilka ytteriigare ålgärder som kan behöva vidtas i fråga om miljöfariigtavfall. Införden förestående revisionen av lagen vill jag framföra den förhoppningen atlman verkligen skärper bestämmelserna i miljöskyddstagen så att en frågaslösning inte skatt kunna förhatas i det oändliga. Enligt min uppfattning börmyndigheterna ha större befogenheter än att snabbt ingripa motmiljöfarligt avfall när stora risker finns för miljöskador. De fatt som undersenare lid aktualiserats i debatten understryker just detta. Erfarenheternavisar nämligen all beslämmelserna kan kringgås. Imin interpellation har jag anspelat på ett falt där kommun och länsmyndighetfört en segdragen kamp för att fä borl elt giftavfall, men totalt misslyckats.Såväl hälsovårdsnämnd som länsstyrelse och naturvärdsverk bedömer avfallet somen klar risk för miljön och som en slor fara för grundvattnet. Det har funnitsmöjligheter att forsla borl det kemiska avfallet och låta destruera ellerdeponera del på ett för myndigheterna godtagbart säll. Ägare till giftavfallethar emellerlid förhatat ärendet gång på gång. Atl lagen medger manövrer av detslaget skapar inte förtroende hos allmänheten för vår lagstiftning. Delmärktiga i sammanhanget är också att en stattig myndighet kan skjula påverkställigheten av ett regeringsbeslut. Man utgår ju från all regeringensutslag skatt vara slutgiltigt och inte som i det här fallet kunna bli föremålför en hett ny handläggning hos andra instanser. Jagförutsätter, fru talman, att man vid en översyn av lagen också prövar det jagtog upp i den andra alt-satsen, nämligen all regeringen bör vara sista instansvars beslut inte kan omprövas eller förhalas vid en ny process. Överiäggningen var härmedslutad. remissbehandlingen av SIA:s betänkande om skolans inre arbete Fru statsrådet erhöll ordet för attbesvara hen Hallenius' (c) i kammarens protokoll för intagnafråga, nr 359, och anförde: har frågat mig om jag anser att urvalet av kommuner somberetls tillfälle att avge yttrande över SIA-ulredningen är tillfredsställandeur regional synpunkt när fem län ej är representerade. Ulredningensbetänkande har remitterats direkt till 28 kommuner, bl. a. de kommuner somdeltagit i utredningens försöksverksamhet. Dessutom har betänkandet remitteratstill myndigheter och organisationer som vanligtvis inhämtar synpunkter frånlokala organ. Så t. ex. inhämtar yttrande frånlänsskolnämnderna vilka i sin tur berett kommunerna tillfälle all inkomma medyttrande. Olika regioners synpunkier på ulredningen torde därför bli välföreträdda i remissomgången. Jagvill i delta sammanhang upprepa vad jag tidigare uttalat, nämligen att ocksåandra än de som formellt utpekats som remissinstanser är vät-komna medsynpunkter pä utredningsförslaget. Också sådana synpunkter kommer att beaktas iden fortsatta beredningen. För att SIA-debatlen skall fä ytteriigare tid attutvecklas och fördjupas har remisstiden dessutom föriängls. Ang.remissbehandlingen av :s betänkande om skolans inre arbete Hen HALLENIUS (c): Jag tackar försvarel på min fråga. SIA-ulredningenom skolans inre arbete är en stor och omfallande uiredning, vars förslaginnebär belydande förändringar i kommunernas uppgifter på skolans område såvälorganisatoriskt som ekonomiskl. Jaghar ställt denna fråga för att därmed rikta uppmärksamheten på viklen av atturvalet av kommuner som bereds tillfälle all yttra sig över SIA-ulredningenäven ur regional synpunkt är tillfredsställande. När fem län, ,, , och , ej är represenlerade anserjag att urvalet ur regional synpunkt ej är tillfredsställande. Det är nog intebara i som vi blivit förvånade över della förhållande. När 28kommuner beretls möjlighet att yttra sig, hade det då inte varit möjligt allöka antalet sä att de olika länen blivit representerade? Dekommuner som beretls tillfälle atl yttra sig har en betydligt längre lid föratl avge yttrande än de kommuner som är underremissinstanser. Del ger demmöjlighet och tid att diskutera igenom kommunens förutsättningar att genomföraSIA-utredningens förslag men också att få en bred diskussion inom kommunen. Statsrådethänvisar i svaret titt aU kommunerna genom länsskolnämnderna har beretlslillfälle att yttra sig. Jag är överens med statsrådet om att det är värdefulltatl så många kommuner som möjligt fär tillfälle ömökad vidareutbildning av sjuksköterskor att framföra sinasynpunkter. Men de är underremissinslanser, och det innebär all dessa kommunerhar haft mycket kort lid för att yttra sig och att de därför inte kan jämförasmed de kommuner som fär yttra sig direkl. Föriängningen av remissliden lill den1 juni understryker della ytteriigare. Förall få ett bällre underlag för att bedöma våra kommuners möjligheter allgenomföra förstag vädjar jag till statsrådet all övervägamöjligheten att få en bättre regional fördelning än den som är. Hänvisningenlill alt även andra än de som formellt utpekats som remissinstanser är välkomnamed synpunkter uppfattas nog inte av kommunerna sä alt de lägger ned likamycket arbete som de kommuner gör som har direkt utsetts till remissinstanser. Överiäggnmgenvar härmed slutad. § 4 Om ökadvidareutbildning av sjuksköterskor erhöll ordel för att besvara fm Froenkels (fp) den 13november framställda interpellation, nr 153, till herr utbildningsministern,och anförde: har frågal chefen för vilkaålgärder han ämnar vidla för all samordna utbildnings- och hälso- ochsjukvårdsplaneringen, för all ell centralt kösystem införes och för all ökavidareulbildningskapacitelen så att tillräckligt antal sjuksköterskor kan fåsin vidareutbildning. Enligt fastställd ärendefördelning ankommer det på'migatl besvara interpellationen. Iproposiiion 1968:66 (SU 1968:108, rskr 1968:259) angående vidareutbildning avsjuksköterskor anförde departementschefen att "pågående verksamhel medsikte på effeklivisering och ralionalisering inom sjukvården kan komma attväsentligt förändra personalstrukiuren inom vårdområdet. Delta kan i sin turkomma alt väsentligt påverka del kvantitativa behovel av sjuksköterskor ochdel kan inte uteslutas att även frågor om sjuksköterskeutbildningens utformninginom inte alltför på nyll aktualiseras." Isamband med den kommande propositionen om högskoleutbildningen kommerregeringen atl redovisa sin syn på vissa kortarevärdutbildningar. Undervåren 1974 har . , Svenska kommunförbundetoch i samarbete med Sjukvårdens och socialvårdensplanerings- och rationaliseringsinstitut låtit genomföra en undersökning ombemanningssiiuaiionen för sjuksköterskor i öppen hälso- och sjukvård.Undersökningen har omfattat drygt 20 000 fiänsler för vilka uppgifter harinfordrats bl. a. angående fiänstetyp, sysselsättningsgrad och längd av yrkeserfarenhet.Resultatet av undersökningen bör kunna ge en säkrare uppfattning om denakluella sjuk- skölerskesitualionen ochdärmed även ett bättre underiag för ställningstagande titt dimensionering m.m. av sjuksköterskeutbildningen. Enliglbeslut av riksdag har riktlinjer för dimensioneringen avvidareulbildningen av sjuksköterskor fastlagts. När frågan om dimensioneringenbehandlades av riksdag (proposiiion 1973:1 bilaga 10, UbU 1973:5, rskr1973:72) fann ingen anledning alt ändra dessa riktlinjer. Medutgångspunkt i dessa riktlinjer har balans uppnåtts mellan antaletgrundutbildade och vidareutbildade sjuksköterskor. Delantal terminskurser inom vidareutbildningen som beslutat om har intekunnat komma till stånd. För läsåren 1969/70-1973/74 anvisade medeltitt 996 terminskurser varav 890 kunde anordnas. Inte heller har det avskolöverstyrelsen medgivna anlalel elev-platser vid de olika skolorna tagils ianspråk. För innevarande läsår har medel anvisats för 260 terminskurser.Härtill kommer ytterligare 13 terminskurser, som ornfördelats frångrundutbildning titt vidareutbildning efler framställning frånskolöverstyrelsen. Efter vad jag har erfarit kommer dock högsl 260terminskurser all kunna anordnas. 1syfte all uppnå bättre kapacitelsutnyUjande har en arbeisgrupp inomsocialstyrelsen, vari ingått representanter för , sjukvårdshuvudmännenoch , titt överiämnat enrapport om bl. a. utnyttjandet av utbildningsplatser i vidareutbildningen.Inom Landstingsförbundet pågår en inventering av tillgängliga praktikptalser. Jagvill erinra om all lidigare i är (proposition 1974:1 bilaga 10, UbU1974:8, rskr 1974:92) mot bakgrund av tidigare erfarenheler belräffandeuinyUjandet av kurser och etevplatser inom vidareutbildningen inte fann detmotiverat all förorda en ytteriigare ökning av vidareulbildningskapacitelenutöver vad Kungl. Maj:t hade förordat för innevarande budgetår. Jag avser atllägga fram förstag om kapaciteten för nästa budgelär i 1975 årsbudgetproposition. Somframgår av proposiiion 1974:1 har Landsiingsförbundei i skrivelse till Kungl.Maj:t framhållit att frågan om en eventuell förändring avanlagningsförfarandet lill sjuksköterskeutbildningen bör anstå i avvaklan påKungl. Maj:ls ställningstagande till de förstag som 1968 årsulbildningsutredning har angett. Departementschefen delade denna uppfallning. Sammanfattningsvisvitt jag framhålla att vidareutbildningen av sjuksköterskor dimensionerats ienlighet med statsmakternas beslut samt att frågan om antagningen tillvårdutbildningar kommer att anmälas för . Omökad vidareutbildning av sjuksköterskor /ENKEL (fp): Jag tackar försvaret på min interpellation. Detinnehåller i och för sig ingenting för mig nyll; det är en resumé av vad somskell i sedan proposilionen angående vidareulbildningen logs är1968. Men faklum kvarstår: behovet av vidareutbildade Omökad vidareutbildning av sjuksköterskor sjuksköterskor ärmångdubbelt större än det antal som verkligen utbildas. Och situationen ute påfältet är otillfredsställande -ja, synneriigen otillfredsställande. Jaghade en debatt i ämnet med statsrådet , och hanvisade sig förstående för problemen. Men när nu ingenting har skett för alllösa de här problemen under del år som gått ansåg jag mig föranlåten att pånytt ta upp dem till diskussion. Jagskulle faktiski vilja peka på ett område inom sjukvården vars betydelse viftån den här talarstolen har framhävt, nämligen den öppna vården.Det finns en myckel ulföriig statistik från är 1972 och prognoser fram till1978 angående den. Man kan där läsa att av disiriktssköterskefiänsterna 81stycken var hett obesatta . 142 ordinarie distriktssköterskor var utankompelens. Dessa har alltså blivit fasl anställda därför atl det inte harfunnits andra möjligheter. Del riktiga vore atl låta dem som innehar tjänsternagenomgå vidareutbildning. 182 tjänster var besatta med vikarier utan kompetens.Det behövs alltså enligt denna prognos 405 vidareutbildade sjuksköterskor föratt alla platser inom denna sektor av sjukvården skatt bli besatta medkompetent personat. Socialstyrelsengjorde 1971 en ruttande prognosundersökning, som kallades RUPRO 71, och därhade man planerat 542 nya fiänsler som en generell satsning på den öppnavården. Om en eventuell arbetstidsförkortning kan man läsa följande i RUPRO71: "Del kommer således alt l)ehövas allt fier personer föratl upprällhätta samma arbetsvolym mätt i timmar. Härtill bör erinras om attdel inte torde vara lika tätt inom vårdområdet som inom andra samhällssektorerall genom rationaliseringar kompensera det eventuella produktionsbortfall somannars skulle bli följden av förkortningen i arbetstid." Detbehövs alltså på vårdområdet förhållandevis fier människor för detla ändamål änpå andra områden. Om man räknar med en 5-procentig arbetstidsförkortning,behövs det för att täcka den yllertigare 219 fiänsler inom den öppna värden. Vidarekan jag peka på att 379 skolsköterskor inte hade någonvidareutbildning. skall 456 distriktssköterskor, 205skolsköterskor och 83 företagssköterskor pensioneras. Alla dessa måste ocksåersättas med vidareutbildade. När man summerar alla dessa fiänsler finner manatt det är en ansenlig mängd sådana som behövs. Problemelär alltså inte nytt, och del är mycket stort. Vi kan hett kallt konstatera attvidareutbildningen inte har ökal iden takt som behövs för att vi skatt kommatitt rätta med förhållandena. Menriksdagen har inte ens 1974, påpekar statsrådet, funnii det motiverat attförorda en yllertigare ökning av vidareutbildningskapaciteten. Nej, tacka fördel! På grund av brist på sökande har inte ens de kurser som beslutatom kunnat komma till stånd. Trols delta är del många som har sökt tillvidareutbildningsptatser men inte kommii med. När jag sökl efter roten till detonda har jag funnit att dd är inlag-ningssystemet som inte fungerar. Nusäger statsrådet att i skrivelse har förklarat att man intevill ha någon förändring av inlagningsförfarandei vad gällersjuksköterskeulbildningen i avvaktan pä Kungl. Maj:ts ställningstagande tilldet förslag som framlagts av utbildningsutredning. Jag lycker altdella är den obotfärdiges förhinder. Man får inte krypa bakom någonting someventuellt kommer att genomföras . Del måsle enligt min meninginföras ett nytt intagningssysiem . Jag ställer därför ånyo frågan: medverka till att det blir ett nytt intagnings-system genom en sortskösystemsförfarande? Då skutte de kurser som statsmakterna anordnar fyllas medsökande. Sedan man tillsall dessa utbildningsplatser kan man ökavidareutbildningskapaciteten, och då hoppas jag att statsrådet vill medverkatill detta. Omökad vidareutbildning av sjuksköterskor Jag skall inte tvista med om hur siluaiionen ser ut justnu inom sjukvården. Jag konstaterar att det kanske är lämpligt att avvaktaresultatet av den utredning angående bemanningssituationen påsjuksköterslceområdet som görs. Men jag vill ändå påpeka all situationen ärsådan att i och med utgången av detta budgetår beräknas ca 12 000sjuksköterskor ha genomgått vidareutbildning. Detla motsvarar avdem som grundutbildats t. o. m. /74 och som fullgjort sexmånaders praktik. Del innebär alltså att vad sade 1968 omutbildningsbehovet har uppfyllts. Vissthar det varit svårigheter med att anordna kurserna, och man kan hänvisa tillmänga olika skäl för det. Del har varit brist pä praktikptalser. Men härhoppas vi att det skall kunna bli en förbättring, eftersom Landstingsförbundethar tagit sig an del problemet i en särskild utredning. I vissa fall har delvarit brist på lärare och läkare, och ibland har det varit brist på sökande,särskilt vad beträffar långtidsvården. Dessutom har det varit brist påsamplanering. Pä den sista punklen - brislen på samplanering - hoppas jag attdet skall bli en förbättring genom de konferenser som hälls medurbildningshuvudmännen. Genomatl tala om ett kösystem och ett annat inlagningsförfarande ökar man emellertidinte antalet vidareutbildningsptatser. mäste ju besluta hur storvidareutbildningskapaciteten skall vara. Om sedan riktlinjerna - som faltet harvarit - inte har kunnat följas, får man försöka komma till rätta medbristerna. Men då skulle inte metoden att införa ett kösystem skapa någonlättnad. Tvärtom vore kösystemet just nu omöjligt, eftersom statsmakternaaldrig har sagt att av de grundutbildade skall vidareutbildas, utanvad man har talat om är . Detstörsta problemet med arbetsmarknadssituationen för sjuksköterskor är attförvärvsintensiteten är så extremt låg. Jag har siffror som visar att bara 34procent av dem arbetar heltid- Det är naturligtvis angeläget att få ut deutbildade sjuksköterskorna på arbetsmarknaden. Mot bakgrund av att enbart 34procent är heltidsarbelande, skulle en ökning Omökad vidareutbildning av sjuksköterskor av den procentsatsen t. o.m. kunna innebära en risk för att utbildningskapaciteten kan komma att varaför stor. FruFR/ENKEL (fp): Statsrådet anser att vi skulle ha nätt den utbildningskapacitet sornriksdagen har förordat, om vi har kommit till . Det har sagtsmånga gånger - och jag uridrar om inte statsrådet själv har gjort det vid någottillfälle - alt uttalade sig för att del skulle vara en 70-procentigutbildningskapacitet. Jaghar bläddrat i alla utskottsbelänkanden och utlåtanden ända sedan denna fråga komupp i slatsutskottels utlåtande nr 108 är 1968. Då hade del väckls en motion omatl man skulle följa utredningsförslaget att vidareulbildningen skutte omfatta70 proceni av antalet årtigen grundutbildade sjuksköterskor. Men utskottetskrev inte alts pä del sättet; skrivningen är fakliskt litet grumlig, för delstår sä här: