prot · FX0991 · 1974-12-31 00:00:00 — HerrHOVHAMMAR (m): Innan jag går in på de olika reservationersom är fogade till detta betänkande, skulle jag gärna vilja kort göra någrapersonliga reflexioner kring den näringspolitik som jag tror skulle vara den bästai den situation vi nu upplever. Huvuddragen i en ny framtida näringspolitik med möjlighetinte bara för de människor som vUl finna ett meningsfullt och lönsamt arbeteutan även för andra, kanske mindre framåtsträvande människor, skulle kunnauttryckas i tre rätt korta punkter: Ge oss ennäringspolitik som med generella medel, Uka för alla företag ochföretagsformer, stimulerar till initiativ, investeringar och risktagande! Reformeraskattepolitiken, särskUt marginalskatteeffekterna, så att det blir lönsamt attgöra arbetsprestationer och så att människorna kan fungera riktigt och intehindras, som , av en mängd irrationella skattehinder! Bringa denoffentliga sektorns expansion under kontroll! Gör den effektivare, och gör denbilligare! Precis som vi i näringslivet måste jagakostnader måste den offentliga sektorn vara inställd efter samma principer. Så vill jag, herr talman, något kommentera de olikareservationerna. Beträffande reservationen 2 anser vi att det är riktigt med enkartläggning av vilka effekter olika näringspolitiska åtgärder har haft när detgäUer företag tillhörande olika storleksklasser. På detta område råder ändåosäkerhet om huruvida vissa företagsstorlekar äger fördelar framför andra.Därför anser vi att en utredning på det området kan ge goda och värdefulla rådför den framtida näringspolitiken. Reservationen 3 har mycket gemensamt med reservationen 2.Men vi har från moderat håll ändå inte velat skriva på denna reservation. Vihar nämligen den grundinställningen att alla företag, oberoende av storlek,skall få arbeta under likartade ekonomiska förhållanden. Vi brukar uttryckadetta med devisen konkurrens på Uka viUkor, och vi ser i och för sig inget motsatsförhållandemellan stora och små företag. Vi har den uppfattningen att ett riktdifferentierat näringsliv behöver både stora och små företag. Detta uppleverman om man ser på hur storföretagen, exempelvis , är beroende avsmåföretag som underleverantörer. Många ytterUgare exempel på detta kundeanföras. Man frågar sig också: Var går gränsen mellan stora och småföretag? Är ett företag som har 501 anstäUda nödvändigtvis ett stort företagsom skall behandlas enligt principerna för stora företag? Från vårt håll har viunder en lång följd av år koncentrerat oss på att försöka avhjälpa de speciellaproblem som gäller för de mindre och medelstora företagen. Det finns vissafrågor där vilket också framgår av både reservationen 2 och reservationen 3 -som behöver tas upp. Vi har från moderata samlingspartiets sida i såvälpartimotioner som enskilda motioner krävt konkreta åtgärder i skUdaavseenden. I många fall - och i de allra flesta fallen - har vifått god anslutning även från representanterna för mittpartierna. Det haralltså inte varit några större avvikelser i åsikterna när det gällt dessafrågor. Om man påyrkar en utredning måste man självfallet tahänsyn till att den säkerligen kommer att ta , och därför har vi tycktatt det är lika bra att omgående ge sig i kast med de här speciella områdenamera konkret. Jag vill hänvisa till att från - både 1973 och1974 - finns det många exempel på hur vi konkret sökt lösa för de mindreföretagen väsentliga problem. Jag kan börja med familjeföretagarnaskapitalskatter, som behandlades i kammaren så sent som i går. Vi har från vårthåll drivit den frågan mycket energiskt i partimotioner och i enskildamotioner. Den linjen kommer vi också att arbeta efter allt framgent. Sambeskattningen av äkta makar som arbetar i sammaenskilda firma har vi önskat få upphävd tUlbaka. Vi harpartimotioner och enskUda motioner , bl. a. från . Vi har föreslagit en sänkning av lägsta aktiekapitaletfrån 50 000 tiU 20 000. Den frågan togs upp av mig själv och har iår tagits upp i en partimotion samt i en enskUd motion av iStockholm. När detgäller uppbörds- och uppgiftsskyldigheten, som ju är särskilt betungandeför små och medelstora företag, har vi engagerat oss genom motioner och påannat sätt. Anställningstrygghetslagen och de stora problem som denför med sig för mindre och medelstora företag har även givit ett stort resultati motionsfloden. väckte vi en partimotion i frågan, och har vitvå enskilda motioner som behandlar samma ämne. Jag skulle, herr talman, kunna gå vidare och nämna det enafallet efter det andra där vi från moderata samlingspartiets sida engagerat ossi frågor som direkt berör de smärre företagen i landet. När det gäller de olika frågor på området som aktualiseratshar jag också personlig erfarenhet, eftersom jag är egenföretagare och vetvilka problem som den här stora kategorin företagare brottas med. Men jag vetockså att de mindre företagen jag upprepar det är väldigt beroende av destörre, och jag viU för min del inte vara med om att man skapar ettmotsatsförhållande mellan stora och små företag. Jag tror heller inte att detär avsikten med reservationen 3. Men vi anser att det inte skulle tjänasärskilt mycket till att göra en ingående utredning om dessa saker, eftersombåde vårt parti och andra partier har pekat på alla de problem som behandlas ireservationen. Vi tycker att vi konkret kan ta itu med de mindre och medelstoraföretagens problem på sätt som vi tidigare gjort och föra det arbetet vidaretillsammans. Då tror vi också att vi skall kunna nå goda resultat. Beträffande reservationen 4 anser vi det viktigt att vissaåtgärder vidtas för att stimulera småföretagandet här i landet. Enförutsättning för att de mindre företagens innovationskraft skall uttnyttjas ärsjälvfallet tillgången på riskvUligt kapital. För att stimulera människor atttillvarata sina upptäckter och uppfinningar och omsätta dem i produktionen ärdet fråga om huravida inte skattelättnader för nystartade företag bör utredas.Det är en viktig sak som vi gärna vill slå fast. Mot bakgrund av bl. a.förbudet för företagare att låna ur det egna företaget skuUe en skattelättnadför dessa företag verka stimulerande när det gäller att etablera nya företag.Som bekant har vi en alldeles för liten nyetablering i vårt land. Allagoda krafter bör inriktas på att företagar-andan stimuleras och att detresulterar i nya företag. I reservationen 5 framhålles att marknadsföringen för demindre och medelstora företagen är av stor betydelse. har nysskommenterat den reservationen, som jag tycker är mycket viktig. Mångasmåföretag klarar ganska bra sin tillverkning; sådant kan företagarna rättmycket om. Däremot har de alltför små resurser för att kunna föra ut varornasärskilt på den stora exportmarknaden. Därför har vi från vårt parti ocksåansett det vara nödvändigt att på olika sätt stärka marknadsföringsresursernaför mindre och medelstora företag. Det är mycket viktigt från både konkurrens-och sysselsättningssynpunkt att så sker. I de frågorna finns det mycket attgöra. Vad angår reservationen 6 anser vi att vissa delar av densvenska industrin utsätts för en mycket hård och ohämmad konkurrens från ländersom inte tillämpar en företagsekonomisk prissättning på sina exportprodukter.Det finns en mångfald exempel på det, t. ex. inom min egen bransch, där vi serhur man från vissa länder för in varor till priser som intehar med riktiga kalkyler att göra. Om man studerar importstatistiken, vUket ärväsentligt när man talar om dessa saker, så finner man att vi har fått enmycket stor importökning av vissa varugrupper från dessa länder. Från bådesysselsättnings- och beredskapssynpunkt är det av intresse att främst den s. k.lågprisimporten håUs under en viss kontroU. Det är det vi har velat föreslå idenna reservation. Sedan har vi reservationen 9. Vi moderater menar att ettfritt näringsliv är överlägset ett statsdirigerat. Det Ugger liksom i grundenför våra bedömningar när det gäller näringspoUtiken. Marknadshushållningen gerutrymme för ett enskUt initiativ och ett ansvarstagande som inte är möjligt ien planhushållning. I vårt parti har vi varit ensamma om att reservera oss föratt ett av målen för näringspolitiken bör vara bevarandet av enicke-socialistisk ekonomi. Vi förmodar emellertid att också de övrigaicke-socialistiska partierna instämmer i detta mål, även om man där inte hargivit uttryck för detta på samma sätt som vi har gjort. När det slutligen gäller reservationen 10 säger vimoderater att vi föredrar generella åtgärder på ekonomins område. Vi har iolika sammanhang haft tillfälle framhålla, att punktinsatser ibland kan varabra, men de löser sällan problemen. Generella åtgärder anser vi överlägsna. Denmängd selektiva stödåtgärder som florerar bidrar till att störakonkurrensen - det är uppenbart att man därigenom skapar en osundkonkurrenssituation. Därför vUl vi ha tUl stånd en undersökning av vilkapraktiska verkningar de olika selektiva stödåtgärderna har på konkurrensen inomdet svenska näringslivet. Med hänvisning till vad jag nu har sagt villjag avslutningsvis poängtera att kontentan i näringspolitikenmåste vara att ordna det så bra och effektivt som möjligt för dehundratusentals små och medelstora företagen i vårt land. Det har gjorts en heldel, men mycket återstår. Jag yrkar därför bifall i första hand tillreservationerna 4, 9 och 10, och i andra-hand tUl reservationerna 2, 5 och 6. I detta anförande instämde herrar () ochMagnusson i (m). HerrANDERSSON i (fp): De näringspolitiska frågorna har, som detidigare talarna anfört, tilldragit sig och tilldrar sig alltjämt storuppmärksamhet i landet. Och det är självklart, eftersom det är såbetydelsefullt för hela vår välfärds utveckling att vi har ett väl fungerandenäringsliv. har vid skilda tillfällen senast behandlat frågor som sammanhänger med näringspolitikens inriktning och målsättning.Det skedde senast när tog stäUning till företagarföreningarnasadministrationsbidrag. I det sammanhanget behandlade vi frågor som låg mycketnära de frågor som vi behandlar , och vissa av de motioner som återfinns iföreliggande betänkande blev så att säga delbehandlade i detta tidigarebetänkande från näringsutskottet. Från har vi i sju partimotioner till åretsriksdag tagit upp frågor som rör de problem som de mindre företagarna har attbrottas med. Vissa delar av de två partimotioner som behandlas i näringsut- skottetsbetänkande nr 36 har tidigare behandlats här i kammaren. Det gäller bl. a.möjligheterna tiU återlån ur allmänna pensionsfonden. På den punkten fick vigehör för våra synpunkter, och gjorde ett uttalande om attkapitalmarknadsutredningen borde se över möjligheterna att slussaAP-pengar till mellanhandsinstituten. Vi har i andra motioner påpekat att det är viktigt attstaten ökar sina insatser genom företagarföreningarna när det gäUer denuppsökande serviceverksamheten. Även dessa synpunkter fick vi gehör för ibetänkandet, och beslutade höja administrationsbidraget med 3miljoner kronor. Den som följer den näringspolitiska debatten kan integärna undgå att tycka att den upprepar sig - det är något av ett eko man hör.Men har då inte samhället på något sätt förändrats? Har inte näringslivet fåttbättre möjligheter än man tidigare hade? Vad gör samhället för insatser? Ochvad gör näringslivets egna organisationer för att förbättra förhållandena försina medlemsföretag? I de olika branschorganisationernas ochnäringsorganisationernas tidskrifter finns en hel del som kan vara av intresseatt ta del av. Framför allt gäller detta artiklar där företagare själva redogörför sin vardag och arbetet på verkstadsgolvet. I kan man ta del av sådana skildringar. Det är intressant därför därigenom får en mera påtaglig bild av hur den enskilde verkstadsägarenupplever sin vardag. Det kan annars bli så att vi poUtiker i våra ambitioneratt föra fram olika förslag överdramatiserar småföretagarnas situation. Jag läste i senaste nummret av om en företagare som redogör för sin vardag i verkstaden. Han sägeratt det förmodligen är mycket svårt att leda storföretag som ASEA och SKF detär nog alldeles riktigt men det är inte precis lätt att leda ett småföretagheller, och han tar upp alla de problem som han står inför: avsaknad av egnaspecialister och de kontakter som finns inom ett storföretag när det gäller attlösa interna frågor. Därför var han självfallet glad att han hade fått kontaktmed SAF och kunnat ta del av deras material i form av . Det är förvånansvärt hur litet man från kommuner och landsting satsarpå just den formen av kursverksamhet, som skulle kunna vara tUl nytta förföretagarna. I vissa kommuner i har man gjort det. Där har man gettföretagarna, som ofta är självlärda, möjligheter att förkovra sig på olikasätt. De mindre och medelstora företagen spelar en mycket viktigroU i samhällsekonomin. De behövs som komplement till de stora företagen. Deskall självfallet kunna utvecklas de måste utvecklas , men de skall behållasin egen profil. Från sysselsättningssynpunkt, men även från regional synpunkt,är det av central betydelse att vi har en kraftig småindustri, som skaparsysselsättningsmöjligheter i olika delar av vårt land. Utvecklingsmönstret haremellertid förändrats . Företag med mindre än tioanstäUda har gått tiUbaka kraftigt i vad gäller både antal ochsysselsättningsandel. har storföretagens andel av sysselsättningenstigit, och mom enskUda branscher har naturligtvis mer markanta förändringarägt rum. Dessa problem tas upp i en reservation tillnäringsutskottets betänkande, men jag har inte kunnat biträda denreservationen, där det begärs en utredning om hela den här problematiken inomsmåindustrin. Den problematiken är rätt väl känd. Professor uppe i har specialstuderat småindustrins problem och pekar på någraav huvudproblemen för de mindre företagarna. Det är bl. a. företagarnasvidareutbildning, finansieringsfrågorna, generationsväxlingsproblem, hjälp medspecialistkunnande och service. Dessa mindre företags problem är genom olikaundersökningar väl kända, och de sammanfaller i stor utsträckning med problemenför företagssektorn i sin helhet: exempelvis den successivt sjunkandelönsamheten och den minskade självfinansieringsgraden. Ett speciellt problem hänger samman med de flesta mindreoch medelstora företagen som är familjeföretag. Under gårdagens debatt omskattefrågor när det gäller familjeföretagen framgick att dessa under en långföljd av år, speciellt , haft det besvärligt. Därförhar en stor del av dem också försvunnit. Man får förutsätta att de beslut somriksdagen fattade i går skall innebära en förbättring. Företagsgrupperingen inom exempelvis verkstadsindustrinhåUer på att anta formen av ett timglas; de stora företagen ökar snabbt sinandel av produktion och sysselsättning medan de mindre företagen i stort setthåUer ställningen. Det är alltså mellangrupperna familjeföretagen somförsvinner rätt snabbt. Bakom den här utvecklingen ligger en rad faktorer, menavgörande har som jag tidigare sade varit de speciella problem somsammanhänger med arvs- och förmögenhetsbeskattning. haremellertid beslutat om en hel del åtgärder som borde innebäraförbättringar for de mindre företagen. Självfallet återstår dock mycket attgöra. Inom känner vi speciell tillfredsställelse över att enutredning har tillsatts för att ta upp frågan om trygghetsfonderna inom demindre företagen och likaså frågan om den särskilda bolagsformen för mindreföretag som vi har föreslagit. I vad gäller de reservationer som mitt namnstår på skall jag något kommentera reservationen 5 beträffande utvecklingen avde mindre företagens marknadsaktiviteter. Som bekant har vi förtfram motionskrav om förbättrade förutsättningar för de mindre och de medelstoraföretagens marknadsföringsfunktioner, men ännu återstår det en hel del att göradär. Man kan väl säga att företagen i allt större utsträckning måste planerasin produktion utifrån en välgrundad bedömning av kundernas allt rikarevalmöjligheter. För att ett företag skall kunna hävda sig i den nyamarknadssituationen måste det bygga upp resurser i form av ett mera avanceratmarknadsföringskunnande. Förarbetet med och introduktionen av företagetsprodukter på en ny och främmande marknad förutsätter investeringar, som mångagånger kan vara betydande. De mindre företagen har ofta inte möjligheter attmed egna medel bryta in på nya marknader, varför det finns anledning att seöver även denna sida. vUl jagsäga att en hel del arbeten med den saken självfallet pågår. 2 protokoll 1974. Nr 91 Företagarföreningarna har genomden ökade tilldelningen av resurser satt igång en verksamhet för de mindre företagen just på marknadsföringsområdet, ochi vissa län har bolag bildats i form av trelänsbolag, _ som skall hjälpa demindre och medelstora företagen i deras marknads- Detta har inte blivit omnämnt iutskottets betänkande, men i enhel del län har man redan kommit i gång med detta. Jag tror det är ett sätt attbidra till lösningen av problemet, men ännu återstår mycket att göra för attförbättra marknadsfunktionerna. Som sade är väl problemen för de mindreföretagen rätt väl kända. De har ju i motioner fört framkonkreta krav på åtgärder som skulle medverka till en förbättring av dessaföretags situation. Någon speciell utredning anser jag emellertid inteerforderlig för dagen. Vi har fått industriverket - tidigare hade videlegationen som sysslade med småföretagens problem. Inom industriverket finnssåvitt mig är bekant en grupp politiker, och det bör väl vara en uppgift fördem att försöka klarlägga det här problemet för de mindre företagen, sammanvägade olika utredningar som gjorts och det kunnande som utvecklats i det avseendetoch söka finna lösningar. Med detta,herr talman, yrkar jag bifall till reservationen 5. i (vpk): Vi från vpk brukar sällan gå upp i denäringspolitiska debatterna bl. a. därför att vi tycker att näringspolitik i dehär debatterna uppfattas synnerligen "trångt" - debatterna handlarnästan bara om att samhället och skattebetalarna skall stödja olika typer avföretag, och det tycker vi är en något snäv uppfattning av begreppetnäringspolitik. Vi tycker också att det utvecklas en väldigdubbelmoral i sådana diskussioner. som de brukar vara platsen förkäcka principiella deklarationer om vikten av att ha ett s. k fritt näringslivär det knappast som man i hör så många vädjanden omytterligare samhälleligt skattestöd åt företag av olika typer som just i de härdebatterna. Det där hänger inte ihop! Man brukar också visligen förtiga den faktiska ekonomiskaintressepolitiska motsättning som finns mellan stora och små företag ochförtiga det förhållandet att de små företagens svårigheter - till delsåtminstone beror på att det försiggår en mycket skarp kamp mellan dem ochstora företag och att småföretagens svårigheter är betingade av att de mångagånger är offer för monopolistiska strävanden och försök från storföretagenatt slå sönder dem eller köpa upp dem. Inte heller den motsättningen kommer jufram i de här diskussionerna. Det hade varit bra om de verkliga missförhållandena i detsamhälle som vi lever i hade blivit föremål för ett lika flitigt motionerandesom förekommer när det gäller att bereda olika företag och branscher stöd medskattebetalarnas pengar. I det härbetänkandet behandlas emellertid också två motioner från enskildasocialdemokrater, motionerna 843 och 859. Från vpk-håll har vi utifrånvåra uppfattningar inte skäligen kunnat annat än reservera oss till förmån förbåda motionerna, så mycket mer som de inte har tagits upp av någon annan i utskottet utanblivit rätt snävt behandlade. Den ena motionen är av m. fl. och kräverutredning om Nr 91 etableringskontroll. Från vårt partis sida har vi ofta haftanledning att hävda den principen att någon form av verkUg samhälleligplanering vare sig det gäller regionpolitik, miljöpolitik eller industripolitiköver huvud inte är möjlig med mindre än att åtminstone alla tyngre etableringarkan Näringspolitiken bli föremål för något slag av offentlig styrning.Problemet är naturligtvis inte löst bara med det frågan blir givetvis sedanvem som styr och efter vilka principer det styrs. Men om man ser det renttekniskt är grundförutsättningen för en effektiv planering att det finns legalaoch administrativa metoder att styra och kontrollera etableringar. Utskottet hänvisar i sin skrivning rörande den Lundbladskamotionen till den sittande utredning som har att komma med förslag till vad somofficiellt kallas starka regionalpolitiska styrmedel. Men det finns ändå skäl,anser jag, att stödja den Lundbladska motionen. Utskottet och tydligen två olika saker. Utskottet skriver nämligen, sedan man hänvisattill utredningen, om "de svårigheter som är förknippade med enetableringskontroll av den allomfattande karaktär som motionärerna tänker sig".Det yttrandet bevisar enligt min mening att den omtalade utredningen sysslarmed en annan och anspråkslösare typ av styrning än vad har tänktsig. Därför är det egentligen felaktigt att hänvisa till utredningen, men detär ett tecken på att utskottet inte vill gå den väg som föreslagit. Som f. d. länsplanerare känner jag dessutom väl till denofficiella politiska jargongen när det gäller dessa frågor. Begreppet styrningär ju i regeringskretsar ett positivt laddat ord, och man använder det därföribland även i sammanhang där det inte betyder styrning i egentlig mening utanmera stimulans och samråd. Den verkliga innebörden av ordet styrning är sådanamedvetna politiska beslut som utgår från offentliga organ. Det är den innebördensom motionärerna lägger i ordet och det är den innebörden som utskottet inte äröverens med dem om. Från vpk;s sida delar vi tankegångar, ochjag yrkar bifall till reservationen 7 som i praktiken innebär ett bifall tillden Lundbladska motionen. Den andra motionen har som första namn. Avtalarlistan framgår att han utförligare kommer att tala för sin sak, och jagskall inskränka mig till en kort kommentar. Motionen går ut på att ett centraltsekretariat inrättas för att bistå offentliga styrelseledamöter i företagensstyrelser med information av olika slag. Frän värt partis sida har vi varit skeptiskamot systemet med offentliga styrelseledamöter och representanter för de anställda i företagsstyrelserna i detta systems nuvarande form. Med sin svaga ställning blir dessa representanter lätt uppbundna, och det finns naturligtvis en strävan från kapitallntressena att göra dem till samarbets- män eller gisslan. Vi är motståndare till alla former av klassamarbete och skeninflytande. Men skepsisen på det generella planet får å andra sidan inte hindra, att en offentlig representant eller den som har valts på grund av arbetskamraters förtroende så långt det är möjligt inom givna ramar ändå försöker skapa sig en självständig plattform för sitt arbete, 19 Nr 91 En av förutsättningarna för det ärotvivelaktigt tillgång till informa- Tisdaeen den '' "" '" '" styrd av företagsledningarna. 28 mai1974 " benägenhet från dessa styrelserepresentanters sida att agera själv- _------- ------ ständigt och efter en samordnad linje. Ett bland flera tänkbara medel för Näringspolitiken jj jjji gj.j . jj särskilda sekretariat sommotionä- Helt utan sådana medel kommer dessastyrelserepresentanter att vara utlämnade åt storfinansen, och det totalaklassammarbetet kommer att vara ett faktum. Även utifrån vår skeptiskaallmäninställning anser vi oss därför böra stödja tanken bakom den Bergqvistskamotionen, och jag yrkar bifall till reservationen 8 som också innebär bifalltill motionen. Hert (); Det föreliggande utskottsbetänkandetbehandlar inte mindre än 23 motioner, som väckts inom ramen näringspolitik.Samtliga dessa motioner är säkerUgen inspirerade av en vilja att skapasysselsättning, att utveckla näringslivet osv., framför allt mot bakgrunden avden arbetslöshet vi hade för bara eller något sådant. Många av dessa motioner kan ju sägas vara överspelade. Destimulansåtgärder som vidtagit, tillsättandet avsysselsättningsutredningen, konjunkturuppgången och mycket annat sådant har såatt säga gett svar på en del av dessa motioner.