prot · FX09131 · 1974-12-31 00:00:00 — Denstrukturomvandling som ulredningen lagt fram förslag om anses vara nödvändigför att utveckla den svenska cementindustrin. Jag finner dock anledning attstarkt understryka del ansvar som företaget - i detta fall Cementa - hargentemot de anställda och kommunen för att söka skaffa ersättningsindustri somkan trygga sysselsättningen i . Samhället kan emellertid inte varapassivt i denna situation. håller därför en arbetsgrupp underlandshövding på atl undersöka möjligheterna att skaffaersättningssyssetsättning titt vid en nedläggning av cementfabriken.Gruppen har kontakt med ett tiotal intresserade företag och mera seriösadiskussioner pågår med tre av dessa. Genomsina slyretserepresentanter i Euroc och Cementa har staten möjlighet att följautvecklingen och påverka den i önskad riktning. Det lorde finnas goda utsikteratt lösa sysselsättningsfrågan innan en nedläggning blir aktuell. Omförstatligande av Euroc, m. m. Hen i (vpk): Jag tackar industriministern för svaret pä min interpellation. Detfördes en interpellationsdebatt som i stort setthandlade om samma saker som jag har frågat om . Industriministern upprepar ståndaktigt ungefär vad han då sade, dvs. nej till ytterligaresamhällsingripanden mot cemenlmonopolet och dess behandling av de anställda.Industriministern upprepar också, förtäckt i Omförstatligande av Euroc, m. m. varie fall: Ja tillfusionen, den var bra för samhället, osv. Jagmedger att industriministern kan replikera att samma frägor kräver samma svar.Men de fromma förhoppningar som dä framfördes om att sysselsättningsfrågan iHällekis skulle ordna sig har inte infriats. Dessa förhoppningar uttalas ocksånu men det finns inget konkret resultal. Befolkningeni är oroad. Den uppgår totalt till 1 000 personer och över 300 avdessa arbetar i cementfabriken. Nästan heta samhället, marken, affärs- ochhyreshusen, gator, vatten och avlopp ägs av . För arbetarna ochsamhället är fabriksnedläggningen ingenting mindre än en katastrof Manmåste ju konstatera att befolkningen i varje fall inte anser sig ha fåtttillräckliga garantier för att frågan skall lösa sig. Närdet gäller åtgärder för att trygga sysselsättningen för de anslällda framförindustriministern ingenting nytt i förhållande till , dä han uttaladealt han utgick ifrån "att Cementa i första hand aktivt bidrar medetablerandet av annan sysselsättning på orten". säger industriministernsamma sak fast på annat sätt: "Jag finner dock anledning att starktunderstryka det ansvar som företaget - i detta falt Cementa - har gentemot deanställda och kommunen för atl söka skaffa ersättningsindustri som kan tryggasysselsättningen i ." Alltså en upprepning av tilltron till attett företag som Cementa, som äger praktiskt laget alt mark i och somhittills använt detta ägande till alt stoppa andra företag som velat etablerasig på orten och försalt samhällel i kris, skall klara sysselsättningen påorten. Vilketansvar skulle Cementa ha? Skulle det vara lagligt eller kanske moraliskt? Finnsdet i så fall något exempel pä att ett kapitalistiskt förelag visat sådaniansvar mot andra än sina aktieägare? Detnya som kommer fram i industriministerns svar är att en grupp under ledning avlandshövding undersöker möjligheterna att skaffaersättningsindustri titt . Vidare sägs att tre företag är allvarligtintresserade. I förhållande till vad som kom ut av förra åretsinterpellationsdebatt är detta -jag hoppas industriministern ursäktar vad jagsäger nu - i bästa fall en marginell förskjutning till förmän för invånarna iHällekis. De är nämligen inte särskilt hoppfulla. Jag vill citera vad enreparatör skrev titt . Först uttalar han att även om arbeteti cementfabriken var smutsigt var det ändå säkert. Han skrev vidare: "Idagsäger ingen så mer. är oron, ovissheten och missnöjet del alltöverskuggande. Vi tror oss vela allesammans att vi arbetar på en industri sorningen chans har att överieva. Vikänner oss ungefar som en rätta som fångats av en katt och i dess sistalevnadsminuter får utgöra en leksak åt katten. Päsamma sätt uppfattar vi Eurocs lek med oss, med våra familjer och våra egnahem.Vi känner en maktlöshet till vars proportioner det är svårt att ge uttryck.Denna plats, som vi alla känner så stark samhörighet med, som vi så gärna villarbeta och bo pä. Meddessa våra känslor hunsar , och som om(jag måste återkomma dit igen) vi vore den förut relaterade lekråttan." Hanuppmanar sedan Eurocledningen och : "Lägg era papper påbordet, tala om hur framtiden skall bli för ." Ävenom det här brevet kan betraktas som tillspetsat, eftersom del är skrivet av ensom själv är hotad, måste det ändå vara ullryck för en tämligen allmän oro, somhar framkommit på många håll i pressen. Varförskulle man inte kunna vända på frågeställningen om sysselsättning och fråganom man skall ge Euroc någol generellt föreläggande? Kan man inte säga påföljande sätt: ingen nedläggning innan ny sysselsättning har ordnats. Voreinte det en rimligare och riktigare ordning, som i varie fatt skulle göra attinvånarna i drabbade samhällen skulle känna sig lugnade? Det talas iblandganska högstämt om Eurocs möjligheter och om hur många företaget sysselsätter.Ja, men tvinga dä Euroc all skaffa den önskade industrin. Vaddet gäller vidgat inflytande från statens sida över Euroc sätterindustriministern sin tillit till en minoritetsrepresentation, bestående av tvårepresentanter och en revisor i Cementa och Gullhögen. Han anser att staten meddenna representation och av aktiekapitalet har skaffat sig eltinflytande i cementrörelsen som betraktas som avsevärt. Han sätter vidare sin littill statens pris- och kartellnämnd och till att Cementas försäljningsvillkorskall vara öppna. Jagmåste då fråga statsrådet om han är nöjd med nuvarandeinflytande och anser att det är tillräckligt. Kan man i så fall tolka det såatt industriministern är tillfredsställd med resultatet - dvs. alt helaHällekis är nedläggningsholat? Detsamma gäller , och andra orterdrabbas hårt, exempelvis , och . Jag kan lägga lillatt prishöjningarna på cement enbart i är har tegat på . Jagfrågar också: Varför kan man inte förstatliga? Jag skall inte upprepa allaargument från tidigare interpellationsdebatt, men jag måste fråga varförsocialdemokraterna är sä rädda för samhällsingripanden. I stället för att gripain gör regeringspartiet halt inför ett privatkapitalistiskt monopolvälde inomen av våra viktigaste basindustrier. Vore det inte bättre atl bryta den alltsnabbare integrationen inom byggämnes- och byggbranscherna med tvä av vårastörsta banker i bakgrunden? Detförefaller mig som om industriministern aren av regeringens främstabiandekonomer - och det handlar om en biandekonomi där de flesta och viktigasteindustrigrenarna skall förbehållas kapitalisterna. Är ni möjligen rädda atlstaten inte skall lyckas driva förelag? Jag hoppas atl inte det är anledningen,för man måste fråga sig hur regeringen kan ta på sig ansvaret atl leda en hetnation om staten inte tror sig kunna driva cementtillverkning. Under della anförande övertog herr lalmannenledningen av kammarens förhandlingar. 10 protokoll 1974. Omförstatligande av Euroc, m. m. Omförstatligande av Euroc, m. m. Del är ett par saker som jag tycker alt vi kunde vara överens om. Detavtal som träffades mellan staten och Euroc trädde i tillämpning iår. Vid bolagsstämma detta år utsågs de represenlanler somföreträder staten i styrelsen. Det betyder att vi hell kommit med iverksamheten. Vid dl av de första sammanträdena presenterades den strukturplansom vi hade begärt och som vi krävde skutte utarbetas i samråd mellan företageloch de anställda. Jag har i milt svar sagt all det väl är ganska rimligt atlman någol avvaktar de erfarenheter som vi får av i vilken omfattning delinflytande och den kontroll över verksamheien som kan utövas motsvarar deförväntningar vi ställt. Mankan naturiigtvis vid utövandet av samhällels inflytande och kontroll överföretag och företagsverksamhet följa två olika principiella linjer. Del kan bl.a. ske genom ägande, dvs. genom en statlig företagsverksamhet där vi äger förelagen och driver dem via Statsföretag, som dotterbolageller på annat sätt. Det kan väl ändå inte ha undgått i Stockholmatt vi successivt utvidgat denna verksamhet i en takt somaldrig tidigare. Beslutet om 80 innebär exempelvis ell av de längstgående samhälleliga engagemangen i företagsverksamhet. Vi för ocksådiskussioner om siatens aktiva medverkan i oljehanteringen, den petrokemiskaindustrin osv. Vi har ell huvudansvar för energiförsörjningen, som förulom vårmedverkan i oljeindustrin och den petrokemiska industrin också kommer attställa oss inför andra utomordentligt långtgående engagemang. Vi är alltsåengagerade i basinduslriella verksamheter av utomordentlig betydelse förlandets ekonomi, för vår sysselsättning och för vår framtid. Viställs självfallel inför en avvägning av i vilken omfattning vi skall engageraoss också i andra, nog så vikliga områden. Är del inte angeläget att vi dä delgäller ägandet koncentrerar uppmärksamheten på de basindustriella områdena? Vikan komma att ställas inför uppgiften att också gä in i förelag inom andrasektorer. Jag länker bl. a. pä det verkstads-industriella området, där vi bl.a. gäll in i transportsektorn och där vi räknar med dl successivt växandeengagemang. Denena linjen är alltså ett långtgående statligt ägarengagemang inomföretagsväriden. Den andra utvecklingslinjen är atl utöva ett inflytande och enkontroll över företagen genom statliga represenlanler, exempelvis i stiftelseroch investmentbolag. Det är dä lika angeläget atl se lill all de anslällda iföretagen engageras och ges lillfälle att följa företagens utveckling inifrån.Lagen om styrelserepresenlation och de företagsdemokraliska strävandena ärdelar i ell sådant utvecklingsarbete. Vihar här ställts inför möjligheten att pä denna väg vidga värt inflytande ochfå en kontroll över en del av byggmaterialindustrin. Vi har valt denna väg föralt se hur långt den är framkomlig. Dessutom uppvisar byggmalerialindustrin,åtminstone vissa delar av den, såvitt jag förslår ingen lysandeverksamhel. Det är ingen som ropar efter alt vi skall ta översnickeriindustrin, som är en del av byggmaterial-industrin, och del kan jagförstå. Vi är visseriigen redan delvis engagerade, men vad jag vill peka pä äratt byggbranschen som helhet arbetar under utomordentligt stora besväriigheter.Det är också faltet med stora delar av byggmalerialindustrin. I och med attbyggandet har gäll ned har också byggmaterialproduktionen minskat. Detbetyder inte att vi skall ställa oss kallsinniga inför allt del här, men vimåste se till realiteterna och fråga oss, om det är , , somdet är mesl angeläget att vi engagerar oss i den här uppgiften. Vihar bedömt del annoriunda. Vi har varit inne i cementindustri-sektorn via vårtengagemang i Gullhögen. Vi kunde fullfölja de diskussioner som fördes omkringstatens engagemang i den verksamhet som innefattar hela cementindustrin underEuroc. har godkänt denna form för inflytande och kontroll, och nuhäller vi alltså pä med den. Menvad är motivet bakom del här, bortsett från intresset för att vara inne ibyggmalerialindustrin? För mig har kanske det väsentliga motivet varit attförsöka få en kontakt med utvecklingen inom ett område där vi kunde förutselångtgående struktuella förändringar. Cementa hade sin verksamhet fördelad påsex företag, och man kunde i funderingar över strukturfrågorna senödvändigheten av att sä småningom lägga ned en del av dessaföretagsaktiviteter. Den tekniska utvecklingen skulle komma atl erbjuda heltandra möjligheter och förutsättningar för framtiden. Del var den frågan viville reda ut - om vi skulle kunna följa upp en sådan omstrukturering och taansvaret för de anställda och för kommunerna, ifall det skulle bli ennedläggning. Alternativetär att låta marknadskrafterna fritt verka, alt låta nedläggningarna komma, attgå in efter det alt nedläggningsbeskeden har kommii för alt sopa igen spårenoch för att i det läget bistå. Nuvar alltså, som jag sade tidigare, en av huvudpunkterna i vårt avtal att enstrukturplan skulle läggas fram av Cementa i samarbete med de anställda. Denstrukturplanen visar att nedläggning i kan komma i fråga 1978. i resonerar som om den nedläggningen sker , men denligger attlså fyra ä från den tidpunkt dåvi kom in i diskussionen. Vi var redan från börian inställda pä att del här kankomma alt hända i , men vi hade dä ungefärligen fyra och ett halvt årför att försöka klara en situation där en friställning skulle kunna komma. Jaghar sagl i mitt svar att en arbetsgrupp under landshövdingen i länet i kontaktmed länsmyndigheter, kommunen, de anställda och olika förelag har haft tilluppgift att försöka hitta företag som skulle kunna etablera sig i . Jaghar meddelat att det är tio företag med vilka man har kontakt och att det ärtre med vilka man nu för seriösa förhandlingar. Men varför bara tre? Jo,därför alt de tre företagen - om förhandlingarna leder till resultat - kommeratt sysselsätta ett större antal Omförstatligande av Euroc, m. m. Omförstatligande av Euroc, m. m. människor än vadcementindustrin gör. Ettpar av dessa företag ställer anspråk på att få komma in i lokaliteter somcementindustrin förfogar över, kanske än en nedläggningskulle bli aktuell enligt Cementas strukturplan. Låt mig i det sammanhanget geCementa en liten blomma: man har ställt sig helt öppen för diskussioner om entidigare nedläggning för att möjliggöra den successiva överföringen ochomskolningen av arbetskraft från cementindustrin till de industrier som kankomma i fråga på orten. Omdet går bra med de här tre företagen - jag har ingen anledning att hysa någonpessimism i det fallet - kan slutresultatet alltså bli atl de erbjuder 50-60fler sysselsättningstillfällen i än vad Cementa nu ger. Det är dettajag ser som positivt i sammanhanget - att vi skulle kunna skapa lugn ochtrygghet för människorna i ell företag och i en kommun, där en sådanomstrukturering ter sig oundgänglig, genom all ge dem möjligheter till nysysselsättning, till större mätt av valfrihet än vad de har haft tidigare. Detär det som kommer atl ske. Attjag nu säger att jag är beredd att ge något erkännande åt Cementa beror på från början varit beredd atl medverka till markanskaffningen och harställt - sä långt jag vet - industrimark till förfogande för kommunenför att man där skall kunna placera in nya industrier och göra en planför bostadsbyggande och servicebyggande. Det förfogande över vatten- ochavloppsledningar osv. som Cementa har haft har överflyttats utan kostnad tittkommunen. Dessutom har man ställt ett inte föraktligt belopp till förfogandetill kommunen för att underhållet skall kunna . Jagupprepar att det inte befriar Cementa frän ett långtgående ansvar. Men jag harvelat säga att företaget i detta läge har fått klart för sig attsamhället ställer detta anspråk och att föreiagel i någon mån söker motsvaradet. Jag tycker som sagt att det är rimligt atl man nu avvaktar deerfarenheter som vi fär av den här formen av inflytande och kontroll. Det ärdet mest långtgående inflytande i ett företag som vi har, bortsett från företagdär vi är helägare eller hälftendelägare. Det är av utomordentligt intresseockså när det gäller att välja . Vi har anledning att räkna medvidgad samhälleligt företagsengagemang för framtiden. Det är inte bara mintro, det är min politiska uppfattning atl ulvecklingen erbjuder för atl intesäga inbjuder till sådant engagemang i åtskilliga sammanhang för att vi skallkunna klara full sysselsättning, tryggad inkomsi, fortsatta framsteg ochvälstånd för vårt land. Men vi skatt vara försiktiga och inte ta på oss alltförmycket utan steg för steg gå vidare. Jag kommer tillbaka till det angelägna ialt nu ägna uppmärksamhet ät omfattande basindustriella engagemang, där bådekapital och människors kunskaper kommer att engageras för att utveckla dessaväsentliga områden. Iavvaktan pä resultatet av ett sådant arbete måste vi följa utvecklingen iåtskilliga branscher - i vissa fall bistå industrier oberoende av ägare. i vissa fatt se titt attvi flr längre gående inflytande och kontakt med verksamheterna från statenssida, och inte minst att bereda de anställda sådana möjligheter att de kanpåverka utvecklingen i de företag där de är engagerade. Jagär nog rädd för alt vi kommer att ställas inför åtskilliga strukturproblemäven framöver, att inte är förbi, att vi kommer atl möta svårigheterinom många branscher, att nedläggningar hotar. Vi skall försöka utveckla enteknik frän samhällets sida för att i så god tid som möjligt komma in i dediskussionerna för att kunna möta svårigheterna när de uppenbarar sig istället för att vi bara skall komma in i efterhand. Här görs ett försök. Låtoss se vilket resultat vi kommer till! Omförstatligande av Euroc, m. m. i (vpk): Lät mig ta upp några saker som industriministern här har talat om. Beträffandehotet om den nedläggning som kommer först menar industriministern att jagskulle ha uttryckt mig som om nedläggningen skulle ske . Det var kanskei så fall en missuppfattning av vad jag sade. Men onekligen är de som bor iHällekis väldigt oroade och räknar med den här nedläggningen. Att säga attfabriken försvinner 1978 är också ett ganska bra sätt att strypa ned en bygd. Närindustriministern svarade på en ungefär likatydande interpellationsade han dessutom: "Beträffandede anställdas situation i har jag erfarit att inga friställningar bliraktuella i enligt den utredning som lagts fram om samkömingmellan och ." Detär alltså en förskjutning som skett, och man är vät inte någon slor pessimistom man tror att det kan bli ytteriigare förskjutningar i fråga om löften ochutfästelser. Närdet gäller socialdemokratins olika vägar att styra näringslivet, sä pekarindustriministern på det han kallar för den andra vägen, inflytande ochkontroll över företagen, och säger att det är den väg man valt ibyggmaterialindustrin. Det innebär då att man nöjer sig med några styrelseledamöterplus att man har en mindre post aktier och anser att man därmed hartillräckligt inflytande. Om man är nöjd med det får man ju också vara med ochbära ansvaret för nedläggningar osv. -jag menar kanske främst det moraliskaansvaret. Belräffandestrukturplanen, som visar pä att det skall bli nedläggningar, fattar jagindustriministern så att man frän statens sida inte ville vara med riktigt ochta ansvaret inför kommuner, befolkning etc, utan man skutte låta företagensjälva rationalisera och ta medel från dem. Men oavsett vad som händer och hurföretagen än bär sig ät tycks det ju vara staten, kommunerna och invånarna somfår bära ansvaret, även om man nu uppträder så ädelmodigt som Cementa tycksgöra enligt industriministerns beskrivning. Omförstatligande av Euroc, m. m. Säett par ord om detta att det inte är någon lysande affär alt drivabyggmaterialföretag och att det skulle vara en anledning till attstaten inte skall ta över. Ja, vad vi har krävt från vpk:s sida är att manskall ta över den tunga industrin och inte små snickerier. Att man skall taöver den tunga industrin - cement- och cementva-ruindustrin - beror ju pä denintegration som finns. Och även om man kan visa pä att det inte blir sä felavinster man när inom den här industrin, så har dessa företag tydligen ändålyckats skaffa sig ett oerhört inflytande över hela byggprocessen, fränmarkägande till färdig produkt. Man skaffar sig råvaror, man gör material ochman säljer det strängt taget till sig själv eller till dotterföretag som sedanbygger fram till färdig produkt, dvs. ett färdigt hus. Man är alltså ägare helavägen och gör spekulationer. I vilket led man sedan tar ut vinsterna är ju intealttid så intressant. Dessutomkan det invändas att under alla de lysande år som byggmaterialföretagen ändåhaft skulle man ha klippt till. Ser vi det pä ännu är det väl ingetfel att säga att inte har aktieägarna i byggmalerialindustrin behövt vara utanutdelningar - de har nog fått vad de skatt ha och litet titt. Jagtog tidigare upp detta att statsrådet inte är pessimist när detgäller sysselsättningen och att Cementa är så väldigl positivt och uppleversitt ansvar. Men det finns ändå inga konkreta resultat. Själva bakgrunden tilldet hela är ju att här fär människorna veta att industrin skall försvinna 1978,och så säger man att det finns goda förutsättningar för att skaffa enersättningsindustri. Det svarade statsrådet , men än sä länge haringenting hänl. Jag fär nu samma besked som gavs då, att vi skall avvaktautvecklingen. Hur länge skall vi göra det? Vi har gjort det under alla år somdenna industri har härial, och skall vi lydligen fortsätta med det. Först någraord om vad jag sade i fiol. Dåvar vi i det läget att fusionen var klar, och avtal hade träffats som innebaren samordning mellan Gullhögen och Cementa. Jag sade då atl i avtalet ingickalt en strukturplan skulle utarbetas och att vi hade alt avvakta och se vad denplanen skulle ge för upplysningar. Det var i det sammanhangel som jag sade attinga friställningar var aktuella vid sammanläggningen mellan Cementa ochGullhögen, dvs. i samband med samkörningen mellan de två företagen. Detta varockså helt riktigt dä. Strukturplanenär en annan sak. Vi kunde ana oss till att det framöver kunde bli fråga omnedläggningar, därför att den tekniska utrustningen och standarden inom Cementavar av sådan art och karaktär att man kunde förvänta atl det kunde blinödvändigt att förnya och göra om hela strukturen. har vi fått en plan somvisar att vår bedömning i fiol var riktig. Och, i , vi kanställa vilka anspråk vi vill på staten som förelagsägare, men även statligaföretag måste arbeta effektivt och rationelltför att framställa produkterna till lägsta koslnader. Inte minsl inombyggnadssektorn har vi anledning att ställa krav på atl produkterna framställstill så tåga koslnader som möjligt. Och även om vi hade tagit övercementindustrin hade vi ställts inför uppgiften atl granskaproduktionsförutsättningarna. Förmodligen hade vi då också kommit fram tillungefär samma resultat som man gjort nu i den presenterade strukturplanen. Jagär inte böjd för att bara säga att vi godtar den planen utan vidare. Vi harsatl in sakkunnigt folk i - Fabriksarbetare-förbundetsordförande och en av direktörena i BPA - och sagt att de kan räkna med all denexpertis som de behöver anlita för att granska strukturplanen och dessriktighet. Vi skatt medverka till alt de fär det. De diskussionerna har börjati höst. Jag upprepar allisä: Inom vilka företagsområden har vi möjligheterattpå ett så nära sätt följa utvecklingen i ell förelag? Frän statens sida har viknappast några sådana utomordentliga möjligheler på annat häll. Och är detväl ganska rimligl att avvakla vad delta inflytande och denna kontroll överutvecklingen kan ge. Eftersomde representanter jag här nämnt först har inträtt i verksamheten lyckerjag del är rimligl alt de får tillfälle att närmare gå in i diskussionen ochfölja ulvecklingen och konslalera om de anser atl våra anspråk ärtillgodosedda. Jag har inte sagt att vi är nöjda. Jag har sagt att vi härprövar oss fram och avvaktar resultatet av en sådan granskning. När vi har fåttstörre erfarenhet och kunskap skall vi pröva hela frågan igen. Och skulle detdä visa sig att detta inte är tillräckligt - ja, då är jag beredd att diskuteraålgärder av annan karaktär. Den möjligheten håller vi öppen. Omförstatligande av Euroc, m. m. i (vpk): Industriministernsäger att även statliga företag måsle arbeta rationellt - vilkel ju ärsjälvklart - och han tittade alt inte minst inom bygg-nadsmaterialsektorn måsteprodukterna bli billiga. Fär jag tolka industriministerns ord sä, atl hanmenar alt de produkterna är speciellt billiga? I så fall vill jag invända allhyresutvecklingen visar pä något helt annat. Monopolen inombyggmaterialindustrin har tvärtom lett til) höga priser och höga hyror. Atthänvisa till att man måste ha prival företagsamhet för alt pressa kosinadernaär därför, såvitt jag förstår, inte särskilt gångbart närdet gällerbyggmaterial. Ochjag tror att jag har majoriteten av landets hyresgäster bakommig när jag säger det.