prot · FX0966 · 1974-12-31 00:00:00 — § 1 Internationellt utvecklingssamarbete (forts.) Fortsattes överläggningen angående utrikesutskottetsbetänkande nr 3. Debatten om u-hjälpen har pågåtti . Jag skall i all korthet endast behandla två punkter i detomfattande utskottsbetänkandet, nämligen punkten 11 om katastrofbistånd ochpunkten 13 angående jordbruksprojektens ekologiska aspekter. 1 vad först gäller det som sägs under punkten 13 'nardessa frågor aktualiserats i en motion från . Utskottet har i sinmycket utförliga skrivning framhållit hur angeläget det är att bevakningen avmiUövårdsintressena sker även för utvecklingsländernas del. SIDA har också isin anslagsframställning understrukit dessa frågor. Alla tycks nu vara överensom att given i att söka åstadkomma en så snabb förbättring som möjligt avlevnadsnivån för folken i de fattigaste länderna inte får ske med såkortsiktiga perspektiv att väsentliga naturvårdsintressen offras, vilket pålång sikt kan få långtgående konsekvenser. Ätt ta dessa hänsyn i områden därsvältdöden skördar mycket stora offer kräver en stor och aldrigsviktande uppmärksamhet. Fasansfulla exempel på effekten av att kortsiktigtsöka vinna snabbast möjliga framgångar finns på olika håU i världen. Jag viUhänvisa tUl utskottets enhälliga skrivning, som visar hur allvarligt vi bedömerdessa frågor. Utskottet förutsätter att biståndsmyndigheten även framdelesägnar de ekologiska frågorna stor uppmärksamhet och att man får praktiskamöjligheter att ytterligare förbättra insatserna i dessa hänseenden. När det gäller punkten 11, som handlar omkatastrofbiståndet, föreligger ett par reservationer. Herrar ochTuresson föreslår i sin reservation att minst 30 miUoner kronor avkatastrofsreserven skall beräknas för att lindra svältkatastrofen i Etiopienoch Sahelområdet. Som motiv anförs att har långa traditioner avhumanitärt hjälparbete att hänvisa till i dessa områden. I statsverkspropositionen redovisas de ökade anslag somunder senare år beviljats som hjälp till katastrofdrabbade områden. Denkatastrofreserv som byggts upp beräknas för /75 till 150 miUonerkronor. har anslagits för katastrofhjälp till och9,tUl utöver den ordinarie biståndsramen för dettaland. Den redan nu avsatta reserven bör enligt utskottsmajoritetens mening geutrymme för de insatser som kan bli aktuella framöver. Vi har under arbetets gång under hand inhämtat hos dem somsysslar med dessa frågor att de inte anser det vara något större problem att fåpengar för fortsatt katastrofbistånd. Betydligt svårare är det att få olikaåtgärder att fungera pä fältet. Jag vUl i detta sammanhang bl. a. hänvisa tUlde oroligheter som utspelas i , vilka onekligen innebär att det aktuellaläget just nu är svårare att överblicka. 1 detta sammanhang kan nämnas att det svenskstödda EPID -en avdelning i etiopiska spelar en roll i planeringenoch utbyggnaden av mer långsiktiga åtgärder för att hjälpa befolkningen i deområden som drabbats av torka. Att utskottsmajoriteten inte har kunnat tillmötesgåmoderaternas krav beror på att vi inte finner det ändamålsenligt att diskuteraminimiramar för framtida katastrofinsatser i olika länder. De aktuella behovenmåste alltid vägas mot behov som hastigt kan uppkomma i anslutning tillkatastrofer som inträffar på andra håll i världen. Från svenskt håU har olika initiativ tagits, ochutrikesministern underströk i utrikesdebatten för här ikammaren nödvändigheten av att hjälparbetet på internationell nivå i det hårtkris-och svältdrabbade samordnas. kommerVärlds-livsmedelskonferensen att få ta ställning till en del av dessa problem. Reservationen av och ärhållen i en mer allmän form som man pekar på hjälpbehovet i Sydasien.Några belopp anges inte i reservationen. Reservanterna talar vidare om behovetav en förbättrad internationeU planering och samverkan vid katastrofsituationer- åtgärder som redan uppmärksammats av regeringen. Några förslag på åtgärderfrån utskottets sida i anledning av motion föreligger såledesinte. När det gäUer viljan att hjälpa även folken i de nämnda delarna avSydasien föreligger inte några delade meningar mellan utskottsmajoriteten ochreservanterna. Med det anförda yrkar jag bifaU tUlutskottets hemställan under punkterna 11 och 13. Den svenska u-hjälpen röner säkerligen störreförståelse i kammaren än vad den gör när den diskuteras av gemene man. Det ärkanske naturligt, när människorna dagligdags upplever att pengarna räckerdåligt till och att deras egen situation sannerligen inte är överdrivet Uus.Därför är det svårt att skapa förståelse för de lidanden som drabbar människorlångt borta, pä behagligt avstånd på världskartan. Det kan också verkligen ifrågasättas, om regering ochriksdag gör tillräckligt mycket för att människorna i det här landet skallkunna få större förståelse för det oerhörda hjälpbehovet hos tredje världensmänniskor. 1 det betänkande som vi nu behandlar nämns bl. a. på s. 20 och 44 enmängd organisationer och befrielserörelser som får del av det svenskabiståndet. Finns det verkligen någon garanti för att det humanitära bistånd somSverige strävar att ge blir ett humanitärt bistånd när det är fråga omorganisationer som verkar så långt borta? Vi har ju ytterst dåligt grepp om vadsom där sker. Det primära när människor tar stäUning och skall tyckanågonting om u-hjälpen är ju att de vet någonting om de organisationer som fårbistånd. Låt oss ta bara ett namn bland dem som anges i utskottsbetänkandet,nämligen folks organisation, SWAPO. Hur många av kammarensledamöter vet vad som döUer sig bakom det namnet? I massmedia kallasorganisationen oftast bara för SWAPO, och sedan är det ingentingmer med det. Hur skaU människor kunna få förståelse för hjälpverksamhet, närman så litet informerar dem om vad som döUer sig bakom sådana här beteckningar?Det tycks för övrigt vara en något överdriven ambition i regeringensu-hjälpsbudget att ge pengar till olika befrielserörelser. Också på många andra sätt kan fördelningen ifrågasättas.Vid allmänna val i får avvalmans-kårens röster, men av u-landsbiståndet ger den svenska regeringensannerligen en betydligt större procent tiU kommunistiska diktaturer. Jagifrågasätter inte att hjälp ges där hjälp verkligen behövs, men vi kan ju tittaexempelvis på fördelningen av hjälpinsatser mellan Nord- och Sydvietnam.Hjälpbehovet är säkerligen stort i , men jag har litet svårt attförstå vad det är för skillnad mellan svältande risbönder, om de bor påenaeller andra sidan gränsen i det krigshärjade . Som människa bör hanrimligtvis, oberoende av i vUken del av landet han bor, få samma chans tUlhjälp av de länder som skaU hjälpa. Han rår sannerligen inte för att han bor iden ena eller andra delen av ett land som drabbats av ett svårt inbördeskrig.När det gäller det humanitära biståndet har han samma värde, vare sig han borpå den ena eller den andra sidan. Detsamma gäller naturligtvis de människor somsitter i ett flyktingläger och som har flytt från en diktatur, varssamhällssystem de inte tror på. Svenska riksdagsmän gör då och då resor till olika länder,och man förvånar sig ibland över att de så ensidigt kan uttala sig för vissainsatser när de hemkomna skall brUjera i massmedia och framträda i TV för atttala om vad de har sett. Jag tror inte att man kan få en objektiv bild genomatt se den ena sidan av två i ett krigförande land. Det pågår fortfarandestrider i , där båda sidor beskyller varandra för övergrepp. Jag ärganska övertygad om att övergrepp sker från båda håUen. Det är litet grand avatt ha skygglappar på sig när svenska riksdagsmän ensidigt uttalar att det baraär en sida som för krig. Det är också, herr talman, ett exempel på att mansannerligen inte gör så mycket för att skapa förståelse bland svenska medborgareför att vara med på en större hjälp tUl . I motionen 982 tiU årets riksdag har jag yrkat attvarubiståndet till skall ökas. skriver utskottet i sittbetänkande; "Utskottet vUl erinra om att det svenska biståndet utgår frånmottagarländernas önskemål och prioriteringar." har trots alltregeringen och en majoritet i den svenska gått ifrån den ursprungligatidpunkten för uppnående av enprocentsmålet. Jag stöder detta, och jag tyckeratt det är riktigt - det är bättre att vi har målsättningen kvar, även om vimåste skjuta på tidpunkten för dess uppfyllande. På det sättet kan vi kanskeockså skapa en större förståelse för problemen. Men då tycker jag inte hellerutskottet i sin skrivning över motionen 982 skaU åberopa vad som sagts om detsätt pä vilken hjälpen skaU utgå. Jag anser att det då måste finnasförutsättningar att på nytt ta upp en diskussion om hur man skall kunna hjälpamänniskorna. Om man exempelvis gav svenska jordbruksprodukter tiU de svältandemiljonerna i , tror jag att man skuUe skapa bättre förståelse fördessa problem. 8 protokoll 1974. mannen pågatan säga: "Varför ger vi pengar till , till länder som för krig;vi vet inte om pengarna går tUl kulor och krut?" Det resonemanget förmänniskor, oavsett vilken politisk uppfattning de har. Jag tror att förståelsenför u-landsproblemen skulle bli större om. vi kunde påvisa att vi gav ettvambestånd genom en svensk livsmedelsproduktion exempelvis tUl ochIndien, där de svältande människorna direkt fick dessa produkter. Vi kan se pådet arbete som bedrivs av och . Det är en direkthumanitär insats, som jag tror att människorna i det här landet har mycket storförståelse för och sannerligen i mycket stor utsträckning ansluter sig till. Man kan naturligtvis ha många olika synpunkter på hurhjälpen skall bedrivas. Jag ifrågasätter lämpligheten i - något som redantidigare har diskuterats - att vi som statliga organ för denna verksamhetdels har SIDA, dels har en utlandsavdelning inom och attdessa båda organ skall se verksamheten från olika sidor. Jag ifrågasätter rentav om inte SIDA är en alldeles för stor byråkratisk apparat och om manmed hjälp av dessa organ rätt hanterar de pengar, som inte uppgår till såstora belopp som vi skuUe önska. Missionen har fått ett större anslag än tidigare.Procentuellt sett är det en stor ökning, men i den totala kakan går mycket småbelopp till missionen. Här har man till förfogande erfarenhet från etthundraårigt arbete av människor, som befunnit sig ute i krisdrabbade länder. Detiänster som missionsfolket kan erbjuda, den erfarenhet de har är helt gratis.Då behöver man inte i större utsträckning än nödvändigt satsa på att SIDA skallkunna tUlgodogöra sig den erfarenhet som de människor redan har, vilka längeverkat ute på fältet. Dess insatser skulle på det viset kanske kunna blistörre. Det är sannerligen en dyr apparat att skicka kring medarbetare kors ochtvärs. Enbart en resebiljett kan kosta . För dessa pengarskulle man kunna få mycken hjälp, om man i större utsträckning anlitademissionens folk, som har så lång och stor erfarenhet. Det är någotutrikesutskottets ledamöter åtminstone verkligen skulle fundera över.Även regeringen skulle kunna dra nytta av dessa erfarenheter när den skaUutarbeta statsverkspropositionen. Med det anförda ber jag att få yrka bifalltill motionen 982. HerrGÖRANSSON (s): genomlevde världen enoljekris. För oss i västvärlden betydde det att vi fick börja åka mera buss ochtåg i stället för med den invanda bilen. Man kan väl också förutsätta att dettakommer att sätta sina spär i västvärlden både när detgäller tillväxttakten i ekonomin och när det gäller betalningsbalansen medandra länder. Men för kan denna oljekris närmast betraktas som enkatastrof om ingenting händer. Jag tror inte att detta är några överord. Lätmig, herr talman, med några ord beröra oUekrisens verkningar för u-ländema. När jag säger menar jag naturligtvis intede oljeexporterande länderna vid och , därför att dessa kommer attfå mera pengar än vad de kan placera i sina egna länder. har räknat ut attår 1974 kommer dessa länder att tvingas placera iandra länder. Men den fråga vi aUa stäUer oss är: Var kommer dessa pengar attplaceras? Jag tror tyvärr inte att de i någon större utsträckning kommer atthamna i de andra fattiga , för vilka det är mycket betydelsefullt attkunna betala både sin egen import av oUa och de råvaror som framstäUs av olja. Man skuUe kunna ta exempel från många länder vad dettakommer att innebära. Låt mig bara nämna som ett enda exempel. Indienimporterar av sin olja. Prishöjningarna på oljan harnu förstört den handelsbalans som landet höll på att bygga upp med hjälp av enväxande export av industrivaror. Det oUebehov landet hade motsvarade ungefär 11procent av exportvärdet. Det finns en mängd beräkningar för det kommandebudgetåret, men ingen av dem slutar på ett lägre tal än . För Indieninnebär med andra ord oUeprishöjningen att mer än hälften av landets exportvärdegår åt för att betala de höjda oljepriserna. Det är naturligtvis ett dUemma.Den indiske finansministern har formulerat problemet ungefär så här: harinte råd att avstå från oljan, men vi kommer inte heller att ha råd att betaladen. Vad tvingas därför att göra? Jo, man får ta kortfristiga lån medhöga räntor från olika länder för att kunna täcka det underskott ibetalningsbalansen som man annars skuUe få. Många andra exempel skulle kunna ges, inte minst när detgäUer konstgödseUndustrin och dess betydelse för jordbruket i . Menvi kan med all säkerhet konstatera att av de som oljeländernagenom de höjda priserna kan placera, så kommer den absolut största delen atthamna i , eller i form av värdesäkra papper för ägarna. VUka möjligheter har genom sitt bistånd atthjälpa ? Ja, de är naturligtvis små. Företrädare för moderatasamlingspartiet har gett oss "strålande" exempel på hur det skall gåtUl. Enligt vad sade kan vi klara allu-hjälp bara vi skickar ut flera med några MFI-plan eller skänkerpengarna till . Det löser inte problem, är som vanligt den gamla konservativa tanken att vi skaU ge av vårtöverflöd till människorna i . Vi har större ambitioner än så med vår u-hjälp. Vi vUlinte bara hjälpa till i katastrofsituationer, utan vi vill också hjälpau-länderna i deras planering att bygga upp sina samhäUen så att de förframtiden på ett bättre sätt kan ta hand om sina medborgare. har blivit något av en symbol för svensktbistånd. menar, att tack vare hans insatser så är den svenskau-hjälpen populär. Jag tror det vore djupt orättvist mot de svenska medborgarnaatt säga att det är och hans PR-män som har skapat förståelse föru-hjälpen. Jag hoppas,verkligen att bland människorna i sinvalkrets också försöker tala om på vUka andra områden, bUateralt ochmultilateralt, som kan göra och gör insatser för . Att i utskottsarbetet kunna tiUstyrka motionen 982, somtar upp principerna för varubiståndet, har för oss socialdemokrater varit helt omöjligt,liksom det har varit omöjligt för utskottets majoritet. Vi har större ochdjupare syften än . En annan del av dagens debatt har rört sig omenprocentsmålet. Det är inte som vi har att ta stäUning tiU omenprocentsmålet skall infrias /75. Utskottet har föUt statsverkspropositionen och sagt attdenna fråga får avgöras när kompletteringspropositionen kommer Jag yiU säga tUlkammarens ledamöter att ett bifaU tUl reservation 1 i den härfrågan inte för enprocentsmålet ett enda steg närmare en lösning. Vad är detfolkpartiet säger i reservationen 1? Jo, att regeringen skall återkomma medett förslag om erforderliga tilläggsanslag för att enprocentsmålet skaU kunnaförverkligas. Det är alltså ingen skUlnad meUan reservation ochiitskottets övriga ledamöters skrivning. Vi har sagt precis som regeringen ättfrågan skall avgöras när kompletteringspropositionen framläggs, och detfolkpartiet begär är samma sak, nämligen att Kungl. Maj:t skaU återkomma medförslag i frågan. Det är inte vi skall avgöra frågan om enprocentsmåletutan den är öppen och skall diskuteras i samband medkompletteringspropositionen. Låt mig också säga några ord om den moderata reservationenvid punkten 5 angående forskningen. Jag tror inte det är någon skillnad mellanmajoritetens skrivning och den reservation som här föreligger. Alla är viöverens om att det är viktigt att forskningen får tillräckliga medel för attkunna sprida kunskap och forskningsresultat och dessutom gå in på områden därforskning saknas i . Det finns således full uppslutning kring behovetoch nödvändigheten av en ökad forskning. Vad frågan närmast gäller är huruvidaman skall anslå en viss del av medlen tUl en fond och inrätta en nämnd förutvecklingsforskning. Vi har i utskottsmajoriteten resonerat som så att iawaktan på den nu arbetande biståndsutredningens resultat kan det inte varariktigt att vid detta tUlfäUe tar ställning för inrättandet av enspecieU fond och en . Detta bör anstå till dessatt biståndsutredningen kommer med förslag om den framtida inriktningen av helavår biståndspolitik. Jag yrkardärför avslag på reservation nr 5. I punkten 14 har utskottet gått ett steg längre än vadregeringen föreslagit. Vi har ansett att behovet av att öka bidraget tillenskilda svenska organisationers hjälpverksamhet är stort. Visserligen sadeherr i att utskottet lyckats höja anslaget från 20 tiU 25 miljonerkronor. Sanningen är att i förhållande till detta budgetår höjs anslaget från16 tiU . Det är alltså en ordentlig höjning som föreslås. Utskottet vUl dock slå fast att denna anslagshöjning inteinnebär några principiella förändringar mot tidigare skisseradebidragsgivningsregler. De principer som regering, SIDA och riksdag har antagitkommer att följas även framöver. Det innebär att dessa anslag i första handkommer att användas för hälso- och sjukvård, familjeplanering,landsbygdsutveckling, livsmedelsförsörjning och undervisning. Det är gamlakända principer som kommer att föUas. Med den anslagshöjning som förordas av utrikesut- skottethar utskottet klart velat visa att vi anser att de svenska enskildaorganisationernas biståndsverksamhet är av stor betydelse för . Menvi anser också att den är av stor betydelse för de svenska medborgarna somgenom sitt engagemang i dessa organisationer får en mera påtaglig känsla föru-ländernas problem. Med det, herr talman, yrkar jag bifall tUlutrikesutskottets hemstäUan i betänkandet nr 3. () kort genmäle: Man skapar säkerligen inte större förståelseför de här problemen, , genom att försöka misstolka och på ettfelaktigt sätt vinkla andra ledamöters inlägg. Men kanske gjordeså för att dämpa sitt samvete, som måste vara dåligt eftersomsocialdemokraterna nu har gått ifrån den målsättning som en gånghade. Jag har inte sagt att man löser alla problem med sådanainsatser som jag exemplifierade genom att nämna - långt därifrån. Vihar större ambitioner, säger . Jag vågar påstå att våra är minstlika stora. Men det är ändå så att det parti tUlhör har denpolitiska makten och har möjligheter att visa sin goda vUja genom större anslagöver budgeten. Mitt exempel gällde varubiståndet. Jag tror fortfarande,, att en sådan satsning skulle skapa förståelse för u-hjälpengenom att visa att den blir tUl direkt hjälp för svältande människor. Om herrGöransson och jag skulle gå fram och fråga människorna därvad de tycker om u-landshjälpen, skulle säkerligen bli mycketförvånad över deras inställning tUl denna. Vi har också talat om den långsiktiga målsättningen. Menjag har med mitt exempel avseende varubiståndet velat visa vad man kan göra föratt ge hjälp åt exempelvis de miljoner som svälter längs vägarna iEtiopien. Dessa människor kan man hjälpa på det sätt som jag beskrivit, och detklarar man inte genom att tala om ett långsiktigt program, . Ettsådant handlande skuUe kunna beskrivas med hänvisning till ordspråket"medan gräset växer, dör kon". () kort genmäle; talar för honom och hans parti på ett så utmärkt sätt, att man inteskulle behöva förlänga denna debatt. Jag bara konstaterar att för oss ärkatastrofhjälp till krisdrabbade områden oerhört väsentlig. Men det är inte entillräcklig målsättning för oss att inskränka oss tUl sådan hjälp. Vi menar attvårt land är så rikt att vi bör ha tUlräckliga resurser och kunskaper för attutöver katastrofhjälpen också lämna annan hjälp tUl olika länder föruppbyggnad av deras samhällen. HerrÅKERLIND (m): Jag har i motionen 1281 yrkat för det förstaatt det svenska u-landsbiståndet under nästa budgetår skall förbli oförändrat,för det andra att bistånd som ges tUl länder där inbördesstridereller krigstillståndsliknandeförhållanden råder gentemot annat land skall administreras av Röda korset.Rädda barnen och/eUer missionen. Dessa yrkanden har avstyrkts av utskottet. Närdet gäller det sistnämnda yrkandet har jag dock en känsla av att utskottetgenom sin skrivning StäUer sig rätt positivt. Utskottet anför nämligen bl. "Utskottet vill tillägga att andra former avkanalisering av humanitärt bistånd i konfliktsituationer kan förekomma, varviddock dess humanitära karaktär måste klart framträda." Detta kan vara riktigt, och det är ju i linje medmotionen, men jag förstår inte varför då inte motionen skulle ha kunnattUlstyrkas. Det hade varit logiskt. När det gäller det första yrkandet, om storleken på anslaget,anför jag i motionen: "Det höga skattetrycket skapar svårigheter för denenskUde och leder tUl ökat behov av hjälp från samhället. leder dethöga skattetrycket tUl ytterUgare förväntningar på samhället, förväntningar somsamhället inte har resurser att infria. De ekonomiska ramarna kan heUer intevidgas så mycket mera, eftersom det knappast går att öka skattetrycketytterligare. kan det visa sig mycket svårt att klara allade åtaganden som samhället påtagit sig. Statsinkomsterna under de senaste årenhar inte på långt när räckt till, och en ökad upplåning har skett.---- Underskottsfinansiering bör endast accepterasdå det gäUer att stimulera den egna samhällsekonomin." Jag menar också att det vore värdefullt om u-landsbiståndkunde utgå genom frivUliga insatser och var och en själv kunde bestämma hurmycket han skall skänka. Skattefrihet för gåvor är en väg att stimulerafrivilliga insatser - men en väg som socialdemokraterna och deras regering harmotsatt sig. Det är också förvånansvärt att endast knappt 1,5 procentav u-hjälpen kanaliseras genom missionen, som ändå låter pengarna komma tillnytta på bästa sätt. Missionens andel av medlen borde ökas kraftigt. Då blevesäkert mycket mera gjort för samma belopp - det finns många exempel på det. Själva motiveringen i min motion har utskottet inte funnitanledning att polemisera emot, utan skälet till att man har avstyrkt motionenär, som man säger, följande: "Liknande motionsyrkanden har avslagits av detre , som konstaterat att yrkandena var oförenliga med deav 1968 antagna principerna för de svenska biståndsinsatsernasökning." VUka är då de principerna? Det redovisar utskottettidigare på samma sida, s. 4 i betänkandet: "Det av antagna enprocentsmåletinnebär att de samlade biståndsanslagen /75 skulle svara mot 1 %av bruttonationalprodukten till marknadspris." Det är med motiveringen att mitt motionsyrkande intestämmer med målsättningen att anslagen skulle uppgå tUl under nästabudgetår som utskottet har avstyrkt motionen. Med samma motivering borde man,om man hade varit konsekvent, ha avstyrkt också propositionen, men det har maninte gjort. Det ärmöjligt att utskottet har tänkt så här: "För de frivilliga insatser som görsav missionen. Röda korset osv. utgår ju ganska stora summor frånolika håll. Om man räknar samman alla dessa frivilliga satsningar med detstatliga stöd som beslutar, kommer man kanske över enprocentsgränsenredan nu." Ja, kanske man gör det även med den motion som jag har väckt.Men jag tycker att man skall vara konsekvent. Avstyrker man mitt förslag medhänvisning till att det inte stämmer med beslut, skall man ocksåavstyrka andra förslag som heller inte stämmer med beslut, t.ex.propositionen. Det har man alltså inte gjort. Jag beklagar det här förfarandet. Jag hadetänkt yrka bifall tUl min motion på alla punkter. I de här frågorna har jagmotionerat , men jag har ännu inte fått stöd hos opinionen i den härfolkvalda kammaren för mina åsikter; kanhända de skulle vinna stöd i enfolkomröstning. Eftersom jag anser att det inte finns möjlighet att mot ett enhälligtutskott åstadkomma en ändring, avstår jag från att framställa något yrkande.