prot · FX09132 · 1974-12-31 00:00:00 — Delär sä myckel mer märkvärdigl atl man inte kan göra delta som socialstyrelsensäger all medlen inte ger någon effekl. Därmed har ju sagl altde inte heller ger någon skadlig effekl. Varför kan man då inte använda dtsådan förfaringssätt för all hjälpa patienter all få klarhet i situationen? Jag instämmer hell medherr när han säger all del är bra att vi haren restriktiv läkemedelsprövning. En sådan skall finnas -den säger jag absolut ja lill. Marknadsföringens principer skall gälla även på detta område -del säger jag också ja lill. Men när tiotusentals män niskor befinner sig i en konfliktsituation gentemot är del naiurligi all socialminislern lar elt eget initiativ. Varför inte göra del? Till skillnad mol vad som är fallei med THX används Paspal av elt läkarleam som också vill fortsätta all använda del och som kan visa all deras paiienier har blivii bällre. Varför skall man ivinga dessa läkare all avslula denna form av medicinering, när så många människor känner sig beroende av den medicinen? Del är i allra högsia grad en human fråga. Kanske socialminislern ändå kan gå oss lill möles på della område? Annars blir del någonling av iräaklighd i hela behandlingen av fråge ställningen. En överläkare sade lill mig : "Varför tar so cialstyrelsen inte allvarligare på detta? Även vi lycker atl man bör be handla den här frågan på ell annal säu." Det var en överläkare som inte tror på t. ex. THX. Jag lycker, fru lalman, all säll all agera visar all den 36 är sä bunden av vissa beslämmelser all den intevägar eller kan ta inilialiv och att den dessulom harelt lolkningsförfarande som inte är rikligt. Tyvärr har jag inte kunnat svara på alla herrRomanus' frågor, men den detta är enligt mitt förmenande det viktigaste. Socialminislern sade alt regeringen inte kan göra någon speciell insalsför ett enslaka läkemedel. Men när ell stort antal människor har känt sighjälpta i elt så allvarligt läge, när de har tagit THX som sin sista utväg, dåborde regeringen överväga möjligheten all se lill all de får lillgång lillmedlet. Del är grymt all ställa dem utanför. Jag har upplevi hur en sådanpatient har känt sig i den situationen. Jagvill även poänglera vad jag i mill första anförande sade om behovet avtillräckliga medel lill forskning och uiredning. Det är beklagligt omsocialstyrelsens anslag i just detta läge inte räcker så långt som det bordegöra. Regeringen borde överväga all ställa yllerligare medel lill förfogande. Ang. rätten att användavissa s. k. naturläkemedel, m. m. Hen (): Socialminislern hade från börian inie någol svar på mina frågor. Närhan sä småningom uiiade igenom sina papper - och sade sig vara förvirrad överframställningen i min interpellation - kom han till slul fram lill alt om detär friskvården min interpellation gäller, sä är del inget problem; man satsarnu för liden hyggligt på friskvården. Jag har myckel noggrantföljl situationen på friskvårdens område -jag var den som prägladeordet "friskvård". Jag har alltid tyckt atl det gått väl långsamt påfriskvårdssidan. Men var det inte direkt friskvården jag avsåg, ulan mininterpellation gällde de aktiviteter som bedrivs prival pä olika håll i landeloch som sjuka människor kan utnyttja om de betalar för del och tror på dessametoder. Min fråga var om samhället satte sådani värde på detta all man kundetänka sig all ge någon form av samhällsstöd. Närdet sedan gäller ' frågor kanske jag fär göra som statsråden brukargöra och besvara flera frågor i ett sammanhang, dvs. tala både lill statsrådetoch lill . Jaganser också att läkemedelslagen är myckel bra och bör finnas; jag har sagt ddäven i tidigare sammanhang. Men när en hårt drabbad människa söker sig till såpass enkla läkemedel - om jag nu får kalla dem så - som örter och liknande,vill man ju inte alt den här lagen skall skörda offer därför att den vill hävdasin egen förträfflighet genom alt göra del omöjligt för människor all få tag pådessa enkla läkemedel. Närdel gäller frågan om hur man på ell enkelt sätt skall göra enläkemedelsprövning kan jag på den korta lid som slår lill mitt förfogande integå in i delalj, men jag skall ändå räkna upp en del meloder. Mankan göra en jämförelse med en uppfinnare som måste söka patent på sinuppfinning. Del kostar pengar. Även den som upptäckt dl läkemedel måste läggaut myckel pengar för att bevisa dess verkan. Ang.rätten att använda vissa s. k. naturläkemedel, m. m. finnaren har lill sittförfogande slyrelsen för leknisk utveckling och andra organ, av vilka han kanfå hjälp med utvecklingen av sin idé. Jag vel inte om del finns någol sådaniorgan när del gäller läkemedel. Som jag lidigare sade, bör socialstyrelsenintressera sig för sådani som kan länkas vara bra och t. ex. medverka lill attdel på lasaretten under kontroll kan göras försök på frivilliga. Läkarna ärsäkerligen sä skickliga all de kan bedöma hur man skall lägga upp en sådankonlrollserie ulan all del blir farligt för patienten. Vidarebör man i praktiken kunna utöva kontroll på dem som tillämpar olika behandlingsmetodergenom atl man under överinseende inför olikalegilimalionsniväer, så alt dugliga människor får tillstånd, medan de somsaknar kunskap eller visal sig inte kunna sköta sin verksamhet inte får någonlegitimation. 1 samband härmed bör man givelvis också ge en viss ulbildning,som väl i allmänhel fär bekostas av den som är intresserad av atl driva ensådan verksamhel. Vidarebör man försöka komma dithän all alla människor med förtroende kan vända sigtill legitimerade läkare, så alt man kan undvika alt sjuka människor vänder siglill personer som inte har kompelens. Den legitimerade läkaren kan med hjälp avprovulrusining och sin assistentpersonal göra ordentliga kontroller ocherforderliga provtagningar. Han skall sedan kunna bestämma behandlingsformen,dvs. avgöra om vederbörande patient skall behöva läggas i en 500-kronorssängeller kunna dirigeras lill en kunnig sjuksköterska som kan avgifta och gelämplig diet m. m. för all ulan alltför slarki verkande medel häva sjukdomen. Delkan invändas myckel mol della, om man inte har den goda viljan all försökaförslå del. Men om man verkligen skulle vilja ulnyllja della för alt få enparallellväg till den nuvarande sjukvården tror jag man skutte finna all delgår all göra på det här viset. Jagbegär inte längre av socialminislern atl få svar på mina frägor. Man kan ju avhans svar i protokollet sedan utläsa hur han ställer sig lill denna silualion,och del räcker. Därför ber jag att få tacka socialminislern för vad han harsagt och gjort i ärendel. Jag skall för egen del inte förlänga debatten så myckel mer. Den har nupågått . Men några av de repliker som förmedlats vill jaggärna ta upp och svara på. i Skärslad bör ha klart för sig all man här i intediskuterar enskilda fall. Del är en gammal princip som slagit vaktom. Han tatar om två personer som har framträtt i TV och gjort vissa uttalanden.Herr i Skärstad måsle förslå atl det är orimligl atl begära all jagskall kommentera della. Han frågar om de var med i undersökningsmalerialel elc.Jag går inie in på de enskilda fallen. Del vill jag understryka, och jag följerhär, fru talman, den princip vi hållit i helgd i . Titt villjag säga alt när han nu understryker all han vill ställa sig bakom enrestriktiv - del var så han uttryckte del - läkemedelslagsliftning, måste hanockså ta konsekvenserna av all den till-lämpas, eller hur? Och del ärtillämpningen som självfallel är väsentlig och avgörande. HerrLolhigius försöker med egendomliga kringgående rörelser egentligen lala omandra ling än vad denna debatt centralt borde röra sig om. Jag vill, herrLothigius, påstå atl veterinär givits osedvanligamöjligheler atl själv styrka THX-preparaiels värde och med hjälp av medicinsksakkunskap pä högsia nivå få preparatets effekier objektivt prövade. Jag villhänvisa till mill svar, där jag mot slutet säger: "Del är enligt minmening av värde om en sådan forskning kan komma till stånd för all dellapreparat därigenom på samma säll som andra medel skall kunna bli prövat enliglde grunder som gäller enligl läkemedelslagstiftningen." Jag har, frutalman, med all rätt -eftersom inierpellanierna uppenbarligen är sä engageradei denna fråga - sagt atl de i slällel för all kriiisera läkemedelslagsliftning,socialstyrelse och myndigheier skall åka hem titt den bygd där de verkar ochsjälva lillse alt medlet kommer under prövning i den ordning som gäller enligtläkemedelslagstiflningen. Här står socialslyrelsens läkemedetsavdelning hellnaturligt redo all pröva varje ansökan för alt på så säll just för patienternasskull skaffa de garantier de har rätt att fordra då det gäller delta preparatseffekt. Tillherr vill jag bara säga alt visst är del angelägel alt myndigheterlyssnar pä människorna. När man vill ha sädana kontakter är del ulifrånprakliska synpunkter viktigt all man anmäler del i lid, för att göra sådanaöverläggningar möjliga och meningsfulla. Jag vill emellerlid upplysa herrRomanus om alt jag lillsammans med generaldirektören i hafttillfälle atl överlägga med represenlanler för förihymusforskning. De begärde att få komma upp lill departementet, och vi hadetillfälle alt resonera under närmare ell par limmar. Del är nalurtigtvisvikligl atl man så långt som möjligt på del sättet tillmötesgår önskemål omkonlakler och överläggningar. Närdet gäller de frågor som log upp om patienten visavi läkaren ochsjukvården så är det angelägel atl vi kan gå vidare för atl åstadkomma ennärsjukvård i ordets bästa bemärkelse och en kontinuitet i behandlingen. Får jag sedan nämna atl eftersom för en lid sedan behandladeden viktiga frågan om sjukvården i livels slutskede och förordade en uiredninghar vi nu tillsatt den utredningen. Den skall, så som socialutskottgivit uttryck för, ske med utgångspunkt i atl allmänheten skall kunna kännaförtroende för sjukvården. Under utredningsarbetet skall särskild uppmärksamhetägnas åtgärder som gör del möjligt för sjukvårdspersonalen au la hand ompaiienier på elt psykologiskt rikigl sätt. Behovet av en fördjupad och merpersonlig kontakt mellan sjukvårdens personal saml patienten och dennesanhöriga understryker vi i direktiven till ulredningen. Jag har velal nämnadelta Ang.rätten att använda vissa s. k. naturläkemedel, m. m. Ang.rätten att använda vissa s. k. naturläkemedel, m. m. därför all de frägor somherr tog upp ulan tvivel är viktiga och väsentliga. Lätmig slutligen, fru talman, lill protokollet fä notera all den ingående analyssom ägnade de utan tvivel vikliga frågor vi diskuterat var avslorl inlresse. Analysen gav oss alla ålskilligl av slorl objeklivt värde. HenLINDAHL i (fp): Jag har med inlresse lyssnat på en del av vad socialminislern haft altandra i della ärende. Jag måste emellerlid anmäla all jag icke delar hansuppfallning på så värst många punkler. Socialminislernlalar om svensk läkemedelskoniroll som om den skulle vara så förnämlig och finoch restriktiv och atl man därför inte kan godkänna flera av de medel som ärakluella i denna debatt. Jag lycker inte den svenska läkemedelskonlrollen är såfantastiskt bra. Vihar fakliskt skall vi säga en renl statistisk undersökning. Socialstyrelsengör inga egna prov. Därför händer del alt mediciner godkänns här i påav tillverkarna, de siora läkemedelsföretagen, framlagt malerial. I andraländer, t. ex. , där man har en självständig prövning av medlen,kanske samma medel underkänns på grund av all man vid den egna kontrollen harkommii fram till andra resullal. Vidare är denna prövning i praktiken upplagdsä all den passar ulomordenlligl väl för de stora läkemedelsföretagens resurserekonomiskt och personellt. Men den enskilda person som ä la doktor bakom elt medel eller de små förelagen som framställer vissanalurpreparal har i praktiken inga egentliga chanser att få sina medel prövade iSverige. Försvaretfrån i de här frågorna brukar vara väldigt underligt, det harredan påpekats i denna deball: Anlingen är ett medel skadligt eller - när manhar upptäckt atl del inie är del - hell ulan verkan och kan därför interegistreras. Menom elt medel är hell utan verkan, herr socialminisler, borde del vara totaltofarligt också. Varför skall då inte en desperat människa som har prövat alllannal få lov atl pröva delta hell overksamma medel? Del är verkligen enmänsklig rättighet atl få välja den behandling man själv vill ha. Ärdel nu elt medel som enligl - vilkel slyrelsen skriftligenfastslår både här och var - är utan verkan, kan del i vilket fall som helslinte skada någon. Jaghar själv, som jag sade här i en liknande debatt , personligaerfarenheter av naturläkemedel. inlägg ledde till en del publicitet,och många desperata människor har tagit kontakt med mig och försökt fä hjälp.De har berättat om sin situation, att de vanliga metoderna inte hjälper fördem. De har prövat allting och deras enda hopp är att försöka med någol avnaturläkemedlen. Men det förvägras dem. Del är ju ändå medel som är utanverkan, alltså ofarliga, enligt . Varför är det så här? Delfinns en del privilegierade människor här i landet som har råd och i viss månlid all skaffa sig de här medlen ändå. Jag hör lill dem. Jag har möjlighet attåka till , men många människor har inte del. De är rörelsehindrade. Dehar inte de ekonomiska möjligheterna alt åka ned lill och köpa hemmediciner som de anser sig behöva. Jag tycker det är ett omänskligt sätt atlbehandla människor som anser sig ha behov av naluriäkemedel och som sälter sinsista lit till dem. Atlde godkända läkemedlen skutte vara så ofariiga och säkra vet vi inte ärriktigt. För den sjukdom som jag själv har leder det godkända och mesl användamedlet lill direkl skadliga biverkningar för minst 10 proceni av dem somförsöker la det. Själv hör jag lill dem som blir dåliga efter bara en kon tidsanvändning. Sådana medel får del göras slor och påkostad reklam för avläkemedelsföretagen, underdel all medel som i andra länder, , Österrikeoch har prövats och använts vid universitetskliniker och liknande, därman kommer fram lill goda resullal, inte ens får införas i . Herrsocialministern borde verkligen överväga om della är ell rimligl och mänskligtsätt atl behandla människor i en svår situation. Hållersocialministern med mig om atl del verkligen är en mänsklig rällighei all självfå välja den vård man vill ha? Ang.rätten att använda vissa s. k. naturläkemedel, m. m. HenROMANUS (fp): Jag uppfaltar inte - och avsåg inte - mitt lidigare inlägg som ellförsök atl hjälpa socialminislern i hans ämbete. Tvärtom ställde jag ett parfrågor lill honom. De ärade inierpellanierna får ursäkta, men när man lyssnarlill era anföranden inställer sig åtskilliga frågor, som också behöverbesvaras. Närni i allmänna ordalag talar om atl det borde vara en rättighet alt köpa sådanaläkemedel i som finns i andra länder, och alt man inte borde behövaresa utomlands för del, kan jag inie annal än fråga: Innebär inie del -eftersom vi har myckel färre preparat i än man har i andra länder - attni vill skrota hela den svenska läkemedelskontrollen? Det var därför jag togupp de frågorna. i Skärslad svarade inte, men och ställersig, om jag fattade dem rätt, bakom den svenska läkemedelslagsliftningen, ochdel lycker jag är värdefullt att notera. sade t. o. m. all hananser alt alla som har åkommor skall gå till legitimerad läkare, och atl denneskall kunna remittera vidare lill olika typer av behandling. Det är eninställning som också är värd att notera. Jag tror inte att alla de som ärverksamma inom den fria vårdsektorn, som har tagit upp, är hellförtjusta över del beskedel från , men del är bra alt del hargivits. HerrGernandl svarade inte på min fråga om vem han anser skall rensa bort del som är"okunnigt och dåligt" i den fria vårdsektorn, som han själv uttrycktesaken. Jag får väl fatta det så att han menar att Ang.rätten att använda vissa s. k. naturläkemedel, m. m. det skall göras av delegitimerade läkarna. De skall så atl säga styra paiienterna till det som ärbra, och då skulle man bli av med del som är okunnigt och dåligt. närman diskuterar dessa frågor får man en känsla av all del egentligen inte finnsnågonting som är dåligt, ulan att alll del som kallas fri hälsovård ellerhälsofrämjande är bra och skall uppmuntras. Men del menar alltså inte herrGernandl, och del är vikligl. HerrGernandl säger alt den som gör en uppfinning kan gå till diverse olika fonderför att få hjälp all forska vidare. Ja, , det finns många fonderäven för medicinsk forskning. Den som tror sig ha uppfunnit ell vikliglläkemedel har ålskilliga ställen all gå lill - i syn-nerhel den som tror allhan uppläckt ett medel mol cancer. Jag tror inte alt del finns någolläkemedelsförelag i världen som inte skulle vara överförfiusi över atl kunnasom första förelag lansera elt effekiivi botemedel mol cancer. Dessulom finnsdel, som sagls, ideella organisalioner av olika slag, fonder och annal, somger anslag speciellt när del gäller cancer. Jagär glad åt del socialminislern meddelade: att man har haft kontakt medrepresentanter för patientföreningen. Jag hoppas all man har kunnal repareraden skada som otvivelaktigt uppstod i ett tidigare skede genom denopsykologiska behandling som patientföreningen blev föremål för och som gavintryck av atl myndigheterna inte vill lyssna lill dessa många lusen människor.Jag hoppas alt det var ett olycksfall i arbelel, och all man i framlidenbehandlar dessa människor på ett annat säu än man gjorde den gängen. Jaghoppas all det som socialminislern pekar på i svarel - som kanske är en aningdunkelt, men som han lade slor vikt vid - också innebär atl man kommer alleftersträva ytterligare forskning rörande sådana medel som används av mängamänniskor. HerrLindahl i log också upp en kategori människor som jag berörde imitt förra inlägg, nämligen de som är i en desperat situation, som har fälthöra att de inte kan fä någon hjälp av den vanliga sjukvården. Han sade all manhar anledning alt behandla deras problem på ett särskill säll, och det harjagockså framhållit när vi tidigare diskuterat naluriäkemedel. För en människasom är i en desperat situation är del vikligl all del finns medel som ärprövade. Del kommer alltid all finnas de som har nya lösningar alt erbjuda juslsådana människor. De lösningarna kan vara bra, men det kan också vara ganskagrymt atl inge nyll hopp med dl medel som inte har någon effekt. Del är oftabara de som blivii hjälpla som framträder, medan de som blivit besvikna en gånglill inte säger någol. För dem var del ju inget all berälla om, utan bara enbesvikelse i raden av mänga. Just därför är det så angeläget all medel, somenligl många människors viilnesbörd kunnal vara lill hjälp, blir velenskapliglprövade så all man får ett bällre underlag för alt hjälpa människor som är i endesperat situation. Hen (): Vi har debatterat dessa frågor mycket länge, och dd är kanske iprincip inte rikligt alt la kammarens lid i anspråk så länge för dem. Men närvi nu fåll tillfälle atl la upp dessa spörsmål kan jag inte underiäta att någotytterligare beröra dem, eftersom jag anser att de är så viktiga atl de fordraren bevisning. Socialminislernhar sagl lill mig all jag godkänt gällande läkemedelslagstiftning, och del harjag gjort. Jag inslämmer också i all man bör vara restriktiv vid desstillämpning. Men man måsle också se denna restriktivitet mot bakgrunden av alldel finns exceplionella fall, och del är dem vi har fört fram. Socialminislernmåsle erkänna all de tvä frågeställningar som jag tagit upp som exempel,preparaten Paspal och THX, är speciella, eftersom sä många människor ärinvolverade. Med lanke pä alt THX-preparatds användare, , ickelämnar ell lillfredsslällande malerial lill myndigheterna för utvärdering avpreparatet måsle ta initiativ titt en sådan. Del har man delvisgjort genom tillsättandet av en arbetsgrupp, men det räcker inte. Kvar står fortfarandeall man inte har genomlyst frågan lillräckligl. Därförvar min förhoppning inför diskussionen med socialministern att han skutte tainilialiv lill en prövning av preparatet pä de etablerade institutionerna, därläkare som sä önskar kan utvärdera del och genom journaler och iniervjuer skapaen bättre bevisning än vad som föreligger. Man kommer inte ifrån dennafråga pä någol annat säll, herr socialminisler. Del kommer annars au heta attbehandlingen av denna fråga varit alltför restriktiv eller träaklig. Dd ärnödvändigl atl gå till legitimerade läkare. Jaganser, fru lalman, atl del lyvärr är näslan meningslösi all fortsätta dennadebatt, om socialministern kvarstår vid sina synpunkier och inte villtillmötesgå mina krav. Jag är allvarligt bedrövad över att vi inte har kommitlängre i den diskussion som förts under en rad av år. Följden blir ju bara altsocialministern kommer att få genomlida en sådan här deball också ett pargånger näsla är. Jaghar aldrig t. ex. talat med om dessa frågor. Jag har mött honomen enda gång, nämligen när jag var suppleant i en häst-uitagningsnämnd och närherr som veterinär skulle undersöka hästarna. Del var mill första stegin i del kommunala livet, . har jag aldrig talat medhonom. Anledningentill milt engagemang ligger pä elt hell annat plan. Mycket framstående personerinom statsförvaltningen har framfört önskemål om atl vi skall la upp delta lilldiskussion. Sådana önskemål har även framförts av läkare, dels sådana som harverksam praktik, dels sådana som använder THX för atl behandla egna krämpor.Dessutom kommer nalurtigtvis vi smålänningar, eftersom aktiviteten i vadgäller detta preparal är sä hög i våra trakter, i konlakl med en rad människorsom behandlats med preparatet. Vi kan inte frigöra oss från den härfrågeställningen, och vi måste alltså komma åter. Jag har emellertid denförhoppningen Ang.rätten att använda vissa s. k. naturläkemedel, m. m. Ang. rätten att använda vissa s. k. naturläkemedel, m. m. altsocialminislern i lugn och ro funderar igenom saken i sin kammare och vågar taell egel initiativ. Jag tackar för svarel, och jag ber om ursäktför alt debatten har hållit på så . i Skärslad (c): Del enskilda fallet, herr socialminislern, varju inie huvudfrågan bland de ire, ulan del var om dessa människor, som vårsjukvård inie kan ge någon hjälp, har räll all söka andra vägar och andramedel. Men del enskilda fallei här kan knappasl belraklas som ellenskilt fall. När expertgruppen lämnal sin rapport om alt THX inte skullebetyda någonling visade ju svensk TV upp tvä fall - människor som hade varitbundna vid rullstol o. d. och som utförde gymnastik i TV och demonstreradevad de kunde åstadkomma. Då lycker jag inte alt del är fråga om ell enskiltfall, ulan all del hör hemma i den deball som förs omkring della problem. Även om jag inie svarade på ' många frågor,skall han inie lillvita mig någon speciell uppfallning om svenskläkemedelslag-stiflning. Jag har min egen åsikt, och vel vilkenden är. Då får inte stå här och litet försåtligt göra gällande atljag skulle ha någon annan uppfattning. Jag vill bara säga lill - delföresvävade mig nästan atl säga - all han inte skall göra minaord mera bindande än jag har avsett själv. När jag säger all man skall kunna gåtill legitimerade läkare med förtroende, menar jag naturligtvis inte all manförsl skall behöva gå lill en legitimerad läkare om man sedan vill gå vidaretill dl hälsohem eller en kiropraklor eller en häl-sokoslaffär. Man skall kunnagå till en legitimerad läkare i förvissning om att i de fall man själv önskaren behandling som man tror på, skall man kunna framlägga del önskemålet förläkaren utan all behöva riskera all han lycker illa om all man vågar gå vidsidan av socialslyrelsens linje. Med andra ord menar jag all en läkare skall varaså ulbildad, så kunnig och så förslående för frågorna all han kan ge en godrekommendalion och även fä ulnyllja sådana här medel. Inie minsl är della enså slor folkpsykologisk fråga all del är önskvärt all läkarna har en grundsynpå del hela som inie avviker från den som allmänheien mer och mer får, nämligenall del är värdefulll med behandlingsmetoder som inte är för chockartade ochinte har bieffekter, i den mån man kan ulnyllja mildare medel bland de s. k.naluriäkemedlen.