prot · FX09131 · 1974-12-31 00:00:00 — Jagvill inte bestrida all privata förelag kan vara rationella. Frågan är bara varvinsterna hamnar: om de genom produkten kommer konsumenterna till godo ellerom aktieägarna tar hand om dem. Industriministernredogjorde återigen för det inflytande som staten har i Cementa och frågade:Inom vilkel annat område har vi så fina möjligheter att kontrollera förelagen?Jag kan kanske inte visa på någol Omförstatligande av Euroc, m. m. annat sådant område, mendet är om något ett underbetyg till en regering som suttit vid makten . Det är ell underbetyg lill regeringen att den inte skaffat sig ettbättre grepp om och ett större inflytande över företagen. Jag kan inte se detpå annat sätt. Det är en väldig glidning i argumentation. Det är hoppfrän luva till tuva. Jag har talat om hur vi med ett hundraprocentigt ägandeav företagen utvecklar vår företagspolitik. Det är klart att vi där har ettinflytande som innebär fullständig kontroll över företagen, tillgodosedd viabolagsstämma, styrelserepresentation, osv. Men det behöver jag väl inte stå häroch tala om. Jag ställde frågan: I vilka företag, där vi inte har etthundraprocentigt ägande eller är hälftendelägare, har vi så långtgående inflytandeoch kontroll som just inom detta företag? Jag sade att detta är ett försök attutveckla en teknik för att se till vilka resultat vi kan komma. Detkan inte vara obekant att lika stor vikt som vi lägger vid statligtföretagsengagemang i ena eller andra formen, lika stor vikt tillmäter vi deanställdas möjligheter till inflytande och påverkan i de företag i vilka de äranställda - genom styrelserepresentation och genom företagsdemokrati. Vidarepågår diskussioner om arbetstagarkonsulter, och vi förbereder etter, under allaomständigheter, diskuterar en lagstiftning om de anställdas möjligheter tillsamråd i samband med fusioner osv. Här sker elt ständigt fortgående arbete avsådan omfattning och karaktär att det inte finns något tand utanförÖststatsområdet där samhället och de anställda har ett så långtgåendeinflytande över förelagen som i värt land. Det kan inte kommaifrån. Detär menlöst att säga att den socialdemokratiska regeringen som verkat i landelunder så många årtionden inte har kommit längre. Vi befinner oss mitt uppe idet mest aktiva utvecklingsskede då det gäller den ekonomiska demokratin somnågot demokratiskt land kan uppvisa. Det tycker jag är ett talande bevis förvad den gemensamma arbetarrörelsen fackligt och politiskt har åstadkommit. Hen iStockholm (vpk): Jag delar inte industriministerns uppfattning om atl vi befinner oss iett så aktivt demokratiseringsskede här i landet. Jag tycker att tendenserna påmånga håll är de motsatta: monopolen blir större och mäktigare. Manmåste fråga sig: Om allt detta inflytande och all denna företagsdemokrati baraleder till fler monopotbitdningar och företagsnedläggetser, är det då någonmening med den, eller i varje fall, är den tillräcklig? Den frågan måste manställa sig. Industriministernsäger att jag hoppar frän luva till luva i min argumentation. Jag viltreplikera att industriministerns ivriga utläggning här dä inte harlugnat någon angående sysselsättningen i , allra minsl dem som bor där. Överiäggningenvar härmed slutad. §6 Ang. försäljningen av svensk atomkraftsteknik till utlandet Herr industriministern erhöll ordet föratt besvara ' (c) framställda interpellation, nr116, och anförde: har frågat mig, om jag anser att svenskalomkraftindustris försäljningsansträngningar utomlands är förenliga med den restriktivainställning till kärnkraften som beslut och denföljande opinionsutvecklingen innebär. Låtmig först erinra om ordalydelsen i beslut. I sitt av riksdagengodkända betänkande uttalade utskottet bl. a.: "Inga beslut alt bygga utkärnkraften ytteriigare bör fallas förrän ell nytt, allsidigt beslutsunderlag,innefattande bl. a. information om forskningsresultat och utvecklingstendenser,har förelagts ." Riksdagensbeslut gäller uteslutande frågan om uppförande av ytlerligare kärnkraftverkhär i landet. har såvitt jag kan finna inte uttalat sig i frågan omden svenska kärnkraftindustrins export. Medanledning av ' interpellation vill jag beröra frågan, hurkontrollen av den svenska exporten av klyvbart material och nukleär ulruslningär uppbyggd. Sverigehar biträtt fördraget om icke-spridning av kärnvapen. I artikel 111:2 bfördraget sägs att varje stat som är fördragspart förbinder sig alt icke titthandahättautrustning och material som har särskilt konstruerats eller iordningställts förbearbetning, användning etter framställning av särskilt klyvbart material tittnågon icke-kärnvapenstat för fredtiga ändamål med mindre det särskilt klyvbaramaterialet underkastas kontroll enligl avlal med det internationellaatomenergiorganet i (lAEA). Enliglatomenergitagen (1956:306) krävs liltstånd av Kungl. Maj:l för utförsel avklyvbart malerial, dvs. uran, plutonium och torium. Därjämte kan Kungl. Maj:tföreskriva att utförsel av utrustning eller material som har särskiltkonstruerats eller iordningställts för bearbetning, användning ellerframställning av särskilt klyvbart material inte fär äga rum utan tittstånd avKungl. Maj:t eller myndighet som Kungl. Inomindustridepartementet utarbetas en kungörelse som närmare angervad utförselkontrollen skall omfatta. Somvillkor för tillstånd till export av klyvbart material eller viss nukleärulruslning krävs att importlandet godtar kontroll av del klyvbara materialeteller av sådant klyvbart material som framkommer eller bearbetas med hjälp avutrustningen i fråga. Detta gäller dock inte vid export till de femkärnvapenmakterna, som inte är underkastade kontroll Ang.försäljningen av svensk atomkraftsteknik till utlandet Ang.försäljningen av svensk atomkraftsteknik till utlandet Lägetär således i korthet följande. Vi tillverkar kärnkraftverk och viss nukleärutrustning i landel. Vid export förvissar vi oss om atl materialet ochutrustningen endast används för fredliga ändamål. Andra exportör-ländertillämpar motsvarande regler enligt ingångna internationella överenskommelser.Vid de förhandlingar som den svenska reaktorinduslrin för med kunder i andraländer framhålls atl I AEA-kontroll av det klyvbara materiatet i enlighel medicke-spridningsfördragets bestämmelser ulgör ett absolut villkor för att avslutskall kunna träffas. Avdel jag nu har sagt framgår att vi vid exporlaffärer med klyvbart material ochutrustning för kärnkraftverk noga ser till all vi följer våra förpliktelserenligt internationella överenskommelser. Någon annan grund för restriktionerför sädana exportaffärer finns enligt regeringens åsikt inte. Jag ber att få tacka herr industriministern för svaret på min interpellation. Idelta svar tonar bilden fram av en handlingsföriamad regering, som inte vill gålängre när det gäller att arbeta för fred och mot atombombsspridning än debräckliga internationella överenskommelserna tvingar dem till och inte vilt taett större ansvar för medborgarnas trygghet än årsgamla riksdagsbeslut tvingardem till. I själva verket är det ju regeringen som har resurserna attsystematiskt skaffa fram de fakta som behövs för att ta nya initiativ. IRIFO:s studiegrupp Synpunkter pä vägar lill ett nytt kulturmönster talade SvenLindqvist om nuvarande dubbelroll, hur det finns motsägelser i vårtsätt att agera internationellt. Jag tycker att följande är ännu ett exempel:Inga Thorsson och före henne har skaffai anseende som ennation som gör alll vad den förmår för nedrustning och för att stoppaspridningen av atomvapen. Men ligger vårt industridepartement sålågt som möjligt och ser inte någon annan grund för restriktioner föratomkraftexporlaffärer än all vi följerde internationella överenskommelser somvi i andra sammanhang anser olillräckliga! Industriministernsäger att han inte kan finna att har ullalat sig i fråga om densvenska kärnkraftsindustrins export. Detta innebär en så snäv tolkning sommöjligt av riksdagsbeslutet . Isill av godkända betänkande nr 1973 behandlar näringsulskolletförutom riskerna i samband med avfallet frän kärnkraftverk också frågan omriskerna för militärt utnyttjande av kärnkraftslek-niken. Utskottet framhöll pås. 18 och 19: "Enandra fråga som internationellt blivit föremål för en omfattande deball ärriskerna för militärt utnyttjande av kärnkraftstekniken. Enligt många kritikerär del förenat med betydande risker all sprida den civila användningen avatomkraften. Kunskaperna på detta område anses näm- ligen med lätthet kunnaomsättas i framställning av kärnvapen." Medhänsyn lill dels denna risk, dels andra risker med kärnkraften drog ulskottelföljande slutsats: "Utskottetanser sig sakna lillräckligl underiag för ett bestämt ställningslagande idenna fråga. Den kritik som framförts mot satsningen på kärnenergin är dock såallvariig, att den tills vägande motbevisning kunnal förebringas eller tillstekniken vidareutvecklats inte får förbigås." Vidare uttalade utskottetsom industriministern påpekar: "Ingabeslut all bygga ut kärnkraften ytteriigare bör fattas förrän elt nytt,allsidigt besluisunderiag, innefattande bl. a. information om forskningsresultatoch utvecklingstendenser, har förelagts ." Dethade inte behövts mycket av god vilja för att av detta riksdagsbeslut kunnaläsa ut en uppmaning att avvakta med all sorts kärnkraftsarbete och målmedvetetverka för att fä fram kunskap om alternativ titt kärnkraft. I stället harregeringen valt atl tolka beslutet så att del bara gällde om vi skall hakärnkraftsutbyggnad utöver det nu aktuella programmet. Ja, man har tolkat delpå ett så snävt sätt att ingen inskränkning behöver göras alls i det pågåendesnabba utbyggnadsprogrammei av kärnkraften. Man arbetar och planerar vidare somom ingenting hade hänt. Regeringenlägger t. o. m. fram proposilioner om försörjning med kärnbränsle förålskilliga årtionden framåt också för ännu inte beslutade kärnkraftsaggregat,senast i propositionen 170 beträffande Svensk kärnbränsleförsörjnings AB.Regeringen vitt här alt vi skatt satsa för all bl.a. bidratill alt skall kunna bygga anriksanläggningar för kärnkraflsbränsle. Regeringenhar dock tillsatt mänga utredningar med anledning av riksdagsbeslutet, mendessa har fått domineras av kraftindustrins intressen och regeringen har vägratatt ställa tillräckligt mycket resurser till förfogande för dem som skullekunna poängtera möjlighelerna och sättet all undvika kärnkraften. Trotsupprepade anmodanden från näringsutskottet vägrar energiprognosutredningen attockså se på den prakliska innebörden och genomförbarheten av ett s. k.nollallernativ, dvs. ell läge med icke ökande energikonsumtion. Dessauppmaningar finns i närings-utskollds belänkande nr 49 s. 15 och nr 71 s. 5 år1973. Det är närmast skandal alt inte denna fråga har utretts ordentligt infördet beslut som skall fatta om energipolitiken . Efterriksdagsbeslutet har ätskittigl hänt som gör det önskvärt attstoppa att kärnkraft i landet sä fort som möjligt. Man ifrågasätter t. o. m.kärnkraftens ekonomi och effektivitet. På kort sikl innebär inte kärnkraftenheller någon som helst oljebesparing. Belräffande riskerna villjag framhålla följande. Fördet första har ingenting framkommit som kan verka lugnande när det gällerkärnkraftverkens säkerhei. Fördel andra kan man konstatera att avfallsfrågan inte är löst. Inte ensupparbetningsanläggningarna tycks fungera. I fungerar ingenupparbetningsanläggning. Eurochemics anläggning i Bel- Ang.försäljningen av svensk atomkraftsteknik till utlandet Ang.försäljningen av svensk atomkraftsteknik till utlandet gien, där ärdelägare, har fått stängas. Fördet tredje har människorna blivit medvetna om riskerna och reagerar mol attivingas ta sädana utan att det ens tycks vara några fördelar med dem. Fördet fiärde växer det fram en allt starkare opinion i värt land och i helaväriden mot att vår generation skulle ha rätt att bestämma risker för kommande generationersom de måste klara av antingen de kan eller vill. Fördet femte blir medvetenheten allt starkare om det unika i riskerna medradioaktivitet. Det finns stor fara för att radioaktiviteten åstadkommercancer och fosterskador och genetiska skador utan att vi märker det. Kärnkraftenär alltså ingen lösning av vår energiförsörjningsfråga, varken på kort ellerlång sikt. Kärnkraften hindrar oss däremot från att bygga upp denlångsiktiga lösningen. Om allt kapital, såsom sker, koncentrerastill kärnkraften finns det inte utrymme för de alternativ som skulle kunna geoss energiförsörjning både nu och . Dä finns det inte heller pengarnog lill investeringar i industri och hushåll för energibesparing. Och mankommer att vara mån om att hälla efterfrågan uppe när det gäller den energi somkärnkraftverken beräknas leverera och på grund härav obenägen alt stimuleraefterfrågan på alternativ energiteknik, vilken också skutte innebära enbesparing av energi. Enannoriunda teknik skulle ge många nya och intressanta arbetsuppgifter inom vårnuvarande industri. skutte t. ex. kunna börja bygga vindkraftverk i storskata, både små och stora kraftverk. Bilindustrin som i hela väriden möterstora problem - även i de länder som fortsätter att bygga ut kärnkraften -skulle kunna börja bygga värmepumpar, något som nu sent om siderbörial intressera sig för. Ensådan teknik, som alltså även innebär en lägre energianvändning, skulle göraoss oberoende av oljan, antagligen fortare än vad kärnkrafts-förespråkarnahoppas på vid användning av kärnkraft. En sådan teknik skulle också varalämplig atl exportera till andra länder. Den skulle innebära att man intebehöver utbilda en speciell sorts tekniker för att klara de fruktansvärdariskerna med kärnkraften. Den skulle säkeriigen också vara mycket lättare atlförena med många länders traditioner. Detär alltså myckel som talar för atl stoppar kärnkraften . Ettnedbantat kärnkraftsprogram - någol som har föreslagits i debatten -omfattande de kraftverk som inte uttryckligen förbjudits av krävernog export för att man skall kunna behålla den kunniga personalen inomalomkraftsinduslrin. Del skutte betyda att vi utomlands försöker sälja det somvi själva inte tror pä. Anser industriministern att del är rätt all sälja enteknik som vi stoppar i vårt egel land därför alt den är för riskfylld? Redanriksdagsbeslutet tog upp den ofrånkomliga kopplingen mellan atomkraft ochatombomber. Mycket har hänl . atomsprängning har väcktoro i vida kretsar. överväger frågan om del ärförenligt med dess ansträngningar att arbeta för fred alt samlidigl göra reklamför den s. k. fredliga atomkraften. - det inlernalionellafredsforskningsinstilutet i Slockholm - varnar för det tydliga sambandet mellanden krigiska och fredliga användningen av atomteknik och för riskerna medproduktionen av alltmer plutonium som del blir alll svårare alt kontrollera. Industriministernsäger i svaret: "Vid export förvissar vi oss om att materialet ochutrustningen endast används för fredtiga ändamål." Hur är det möjligt attförvissa sig om en sådan sak. I trodde man anlagligen all man hadeförvissat sig om det när man sålde sin kärn-kraftsieknik till . Somutrikesministern påpekade här kan den nu befinlligainternationella kontrollen bara registrera och anmäla överträdelser när sådanasker, men den har ingen möjlighet att förhindra att de sker. Dessutom kan vi,såvitt jag förslär, aldrig kontrollera hur man använder de kunskaper som vårfredliga utrustning ger. Dessa kunskaper kan också användas förvapenframstättning. Jag ber alt fä ställa tvä följdfrågor lill herr industriministern: Anser industriministern all det är rätt atlexportera något som vi finner för riskabelt att använda i vårt eget tand? Hur kan vi förvissa oss om att det atommaterial ochden teknik vi exporterar endast används för fredliga ändamål? Ang.försäljningen av svensk atomkraftsteknik till utlandet Hen (): Deninternationella kontrollen av det klyvbara materialet och den civilakärnkraften som sådan är ett utomordentligt angeläget problem som vi måstelösa. Jag vill klart påstå att bland de risker och nackdelar med den civilakärnkraften som diskuteras är just de internationella problemen de alltöverskuggande. Det är dessa problem som verkligen är stora och därvi inte har fått fram praktiska lösningar. FruHambraeus sade att avfallsfrågorna över huvud taget inte har fått någon teknisklösning. Jag vill påstå, efter ett långvarigt arbeie i den s. k.AKA-utredningen, att del finns lösningar. Några tekniska problem bör del intevara atl förvara själva avfallet, men där kvarstår naturiigtvis hela frågan ompluloniumproduktionen. Vihar, herr latman, ett omfattande problem , vilket mänga glömmer borti debatten när det gäller klyvbart material. Som konstateradefinns del ell antal kärnvapennationer, dit man väl får räkna även efterderas s. k. fredliga sprängning . Från deras kärnvapenprov kommer mycketstora mängder avfall, framför allt plutonium. Plutonium som nalurtiglvis kanåteranvändas och som ulgör en allvariig fara rent potentiellt. Hur stora dessamängder kan vara är mycket svårt all säga, men atl det rör sig om åtskilligahundratusen kubikmeter, förvarade på olika ställen i , ochAme- Ang.försäljningen av svensk atomkraftsteknik till utlandet rika är uppenbart. Dennalagring har dessulom under både varit bristfällig - delhar rapporter utvisat. Dettavisar hur litet observant man har varit belräffande dessa problem så länge detgällde kärnvapenproduktionen. Där finns alltså en stor mängd radioaktivtavfall, framför allt plutonium, som framåt, även om den civilakärnkraften expanderar, kommer all överstiga avfallet från civil kärnkraft itotal mängd. Men det är nalurtiglvis, herr talman, obestridligt så att då detfredliga utnyttjandet av kärnkraften utvecklas och expanderar så ökar ävenmängden klyvbart material. Jagvill nu säga att det är felaktigt atl inbilla människorna i delta land att detfinns en direkt och nödvändig koppling mellan civil kärnkraft och kärnvapen.Att framställa kärnladdningar från det reaklorptulonium som produceras ärvisserligen teoretiskt möjligt men i praktiken utomordentligt svårt. Jag vitthänvisa till den utredning som försvarels forskningsanstalt har gjort nyligenoch där man myckel ingående studerat dessa olika problem. Om man villframställa en kärnladdning är det teoretiskt möjligt med reaktorplutoniet menknappasl praktiskt genomförbart. Det finns enligt FOA dess värre enklare vägaratt gä. Här vill jag, , framför allt peka på de uppgifter somkommit om relativt små anläggningar, där man med ganska små resurser kan tafram del uran man vilt för direkt vapenframställning. De sägs existera pä fieraställen i . Med detta vill jag ha sagt alt kärnvapenframslällning ärett allvariigt problem för oss och atl det är livsviktigt att deninternationella kontrollmekanismen utvecklas. Men jag lycker att det ärmissvisande att göra en automatisk koppling mellan det plutonium sornreaktorerna producerar och en eventuell framlida vapen-framställning. Delär nalurtigtvis ändå allvariigt nog med plutoniet. Det är extremt giftigt, detvet vi, och det är klart all elt illegalt innehav av plutonium i sig innebär enterrorrisk för ett samhälle, ett utpressningsvapen som skulle kunna vara mycketeffektivt. skall man vara medveten om alt det är ett mycket svårtämne att handskas med. Det är inte bara att ta med sig plutonium hem i köket,som det ibland verkar. Men det är angeläget att vi får till stånd deninternationella kontroll som både industriministern och var innepå. Där kan vi väl vara helt överens. Jagvitt speciellt apostrofera det arbete som gör i FN-organet vidnedruslningsförhandlingarna i . Det är ett utomordentligt angelägetarbete. Hela denna fråga har ytterst med icke-spridningsavtalel att göra.Stormakterna har nalurtigtvis ett utomordentligt stort ansvar. Sä länge vi intefär notabla framgångar i försöken all begränsa kapprustningen mellanstormakterna på detta område och sä länge , och vägraralt acceptera begränsningar lär vi inte heller fä den stora acceptans avavtalet som krävs av en mängd nalioner i väriden , där vi på flertalethåll har politiska regimer som inger farhågor och där vi harinstabilitet. Alltdetta rör primärt en utveckling utanför . Därför är del svårt för osshär hemma, trots de goda kontrollregler som häller pä alt skapas och detkonlrollavial som är på gång mellan och lAEA, att direkt påverkautvecklingen. Kontrollen måste primärt gälla skydd av anläggningarna,transporterna av klyvbart material samt även regler för hur de internationellakontrollmyndigheterna skall kunna gå in och inspektera befintliga anläggningar.Det måste också, menar jag, finnas noggranna föreskrifter om personalensutbildning m. m. och del måste finnas ett effektivt informationssystem för hurden enskilda kärnkraftanläggningen på ett effektivt sätt skall informera detinternationella kontrollorganet om vart del klyvbara materialet tar vägen, hurdet hanteras och används. Dessakontrollmekanismer fungerar inte tillfredsställande . Det finns alltförmänga nationer som inte har anslutit sig titt NTP-fördraget, och det är nu enhuvuduppgift för oss atl på olika sätt försöka skynda pä denna anslutning. Härmåste vi trycka pä och agera. Jag vill avsluta med atl komplettera den frågearsenal som med en något annoriunda fråga. Det räcker inte, menar jag, med dessakontrotlregler - vi måsle ha någon form av sanklionsregler också. Vad hjälperdel att vi i sinom tid, när elt siörre anlal nationer har anslutit sig, sitteri och konstaterar att en viss mängd klyvbart material har kommit påavvägar? Vi måste också ha tillgång till sanktionsregler frän delinternationella kontrollorganet som upplevs som allvarliga pä sikt för attdessa kontrollregler verkligen skall efterievas. Ang.försäljningen av svensk atomkraftsteknik till utlandet Jag skall svara direkl pä de tvä frågor som ställde. Belräffandeden första frågan, om jag anser att de risker som föreligger inte är av denarten alt vi bör avstå från att exportera kärnkraftverk som vi själva harstoppat, vill jag säga att lever titel före sin lid. Vi har ännuinte stoppat arbetet med våra kärnkraftanläggningar. FruHambraeus kan ju ändå inte vara ovetande om alt den debatt som förs ,grundad på utredningsmotivet och sakkunnigutlåtanden, och de studier sombedrivs i studiecirklar och rådslagsgrupper skall ge oss en mätning påopinionen och bilda underiag för del slutliga ställningstagandet i frågan omulbyggnad av kärnkraften i vårt eget land. Det har ännu inte skett något ifråga om ställningstagandet till de pågående arbetena i landet som ger ossanledning att stoppa verksamheten i de förelag som arbetar med kärnkraft ochsom har rätt all konkurrera och tävla pä den internationella marknaden. Menarfru att vi nu skulle avbryta vår export till avdet kärnkraftverk som ASEA-Alom. bygger där och som Ang.försäljningen av svensk atomkraftsteknik till utlandet är den förstabeställningen utanför vårt lands gränser? Det vore ju elt avtalsbrott, och vifick väl se vad det skulle innebära. Renl praktiskt kan jag länka mig att manfrån den finska regeringens och den finska beställarens sida skulle vända sigtill med motsvarande beställning och få den utförd sä småningom. Vihar medgivit att ASEA-Alom är med i förhandlingar och eventuellt lägger ut enoffert i . härden tyska kärnkraftsindustrin med den tyskaregeringens medgivande tagit emot beställningar på atl bygga - om jag ärriktigt underrättad - två reaktorer i . ASEA-Alom har tillfrågats om manvitt komma in med en offert och detta i konkurrensen med framför allt franskaoch tyska kärnkraftsindustrier om ytlerligare tvä reaktorer. Det är klart allvi kan dra oss ur delta. Dä får man en konkurrent mindre i och det blirmera fritt fram för tysk och fransk kärnkraftsindustri. Det är ungefäriigen detvi skulle uppnå. Parallelltmed detta har vi inte invänt emol att ASEA-Alom får ta upp överiäggningar medNordkorea som också har vänt sig lill den svenska industrin. Hur det kommer attgå med detta vet vi ingeniing om.