prot · FX0983 · 1974-12-31 00:00:00 — Nyaenergikällor ........... 575 199 Projektsom ej kunnat hän föras till något av ovan stående områden .......... 1 704 400 Summa 7 742 183 Uppdelningen är gjord utifrån en projektkatalogssummariska beskrivning av ohka projekt, och det har varit svårt att medtiUfredsställande säkerhet hänföra vissa projekt till de oUka områdena, varföruppgifterna bör användas med försiktighet, säger man på upplysningstjänsten.Det står emellertid klart att lejonparten av skattemedel tiU energiteknik nugår till atomkraften. I industridepartementets regleringsbrev tiU STU beräknasdessutom till atomenergi under behovsområdetMaterialteknik. Av den ytterst summariska framstäUningen i åretsstatsverksproposition, bilaga 15, framgår inte att man tänker sig någradirektiv om ändrad fördelning för nästa budgetår. Departementschefen sägerunder S punkt 121: "Kraftigt ökade insatser bör göras på projekt somsyftar till effektivare energiutnyttjande." Det är bra. Men till denuranbaserade energiforskningen räknar man också med ökade medel. En sådansnedvridning av samhällets stöd tiU förmån för en enda teknisk lösning avenergifrågan kan inte godtas. Ireservationen2 har i och jag föreslagit att STU i StäUetbör disponera medlen för väsentligt ökad forskning rörande alternativaenergikällor och då huvudsakligen ge möjlighet att ta fram sådana energikällorsom är förnyelsebara och inte ökar värme beläst ningen på jorden. Jag ber, herrtalman, att få yrka bifaU till reservationen 2. i (vpk): På förekommen anledning viU jag markera minoch min partigrupps ståndpunkt tiU punkten I i reservationen 2. Anslagen tUl energiteknisk forskning har i propositionengetts en stark slagsida till förmån för problem och uppgifter som sammanhängermed utnyttjandet av den s. k. smutsiga kärnkraften. Också i andra forskningssammanhanghar liknande tendenser varit rådande. Dettaframstår som felaktigt från främst tre synpunkter. För det första har förbehålUt sig en framtidahandlingsfrihet i fråga om riktUnjerna för energiförsöriningen. Detta skuUeredan i och för sig ha berättigat till en allsidigare fördelning avforskningsresurserna. För det andra har det i samband med fjolårets s. k.energikris och den efterföljande offentliga debatten framstått som uppenbartatt forskningen här i landet rörande alternativa energikällor, vilka iframtiden kan bli aktuella för utvinning, varit försummad. Denna insikt hadebort påverka anslagspolitiken i helt annan grad än den enligt propositionenfaktiskt gjort. För det tredje talar det aUmänna forskningspolitiska lägetför en prioritering av insatser till förmån för alternativa energikällor. Forskningsarbeteti fråga om uranbaserad kärnkraft representerar en epok som lider mot sitt slut.De nya och utvecklande insatserna måste göras företrädesvis inom andra sektorerav energikomplexet. Detta bör inte få hindras av att inflytelserikainvesterarintressen knutit vittsyftande planer kring en stor satsning påuranbaserad kärnkraft. Framsyntheten kräver en annan prioritering. Jag yrkarbifaU tiU reservationen 2 av och mig. Teknisk forskning och utveckling HerrSVANBERG (s); Frågorna angående den tekniska forskningenoch utvecklingen i vårt land är vi i stort sett överens om. Jag vill gärna pekapå att anslaget tUl STU, styrelsen för teknisk utveckling, detta budgetårföreslås höjt med nära 34 miUoner kronor. påpekar i sinskrivning också att den tekniska utvecklingens grundläggande betydelse församhällets omdaning är obestridlig. Vi är alltså överens om att detta är ettmycket viktigt område av samhällslivet och att det därför bör nogauppmärksammas. I motioner och i annat sammanhang har det anförts attvissa delar av STU;s verksamhet kanske inte är så bra som de borde vara. Manklagar över att det finns för litet anslag till småföretagen, man har talat ombristande förbindelser med företagareföreningar, o. s. v. Man har kort sagttalat för en vidareutveckling av STU. Utskottet har resonerat om detta och har i sin behandUngav ärendet kommit fram tiU att man bör se över STU;s organisation ocharbetsfor- 3 protokoll 19 74. Teknisk forskning och utveckling mer.Utskottet föreslår därför att en utredning tillsätts, en utredning där utöveravnämarintressen och tekniska intressen också parlamentariker skall varaföreträdda. Vi säger jag vUl gärna poängtera det, eftersom det i utskottet haransetts att vi borde göra det - att utredningen dels bör arbeta snabbt, delsbör awakta resultatet av vissa utredningar som direkt berör STU:s verksamhet.Vi menar alltså att utredningen bör genomföras så snabbt ske kan utan attföregripa de utredningar som talade om och som direkt berör STU:sverksamhet. Det är inte möjligt att vänta på utredningen om finansieringen avforskningen o. s. v. Vi anser att den nu aktuella utredningen bör se över helaSTU:s verksamhet men också ta ställning till hur man skaU kunna skapa enregional organisation för STU. Om detta är som sagt utskottet enigt, och jagtänker inte beröra den frågan mer. I utskottets betänkande finns ett par reservationer, somjag gärna vill kommentera. Den första handlar om den s. k. utvecklingsfondensanknytning till STU. De som satt med i minns kanske att kungeni sin proposition hade föreslagit att utvecklingsfonden skulle anknytas tillindustriverket administrativt men att den skulle få en mycket självständigställning och en särskUd styrelse. Det sades att utvecklingsfonden skulle ledasav en särskUd styrelse samt administrativt knytas till industriverket genom attverket svarade för den löpande verksamheten i fonden. Detta ändraderiksdagsmajoriteten senare till att den i stället skulle anknytas tillstyrelsen för teknisk utveckling, men formuleringen i övrigt var densamma attfonden skulle arbeta under stor självständighet. hävdas det i en motion att det hela inte har blivit vadriksdagen avsäg; anknytningen tiU styrelsen för teknisk utveckling har inteblivit så intim som man menade att den skulle bli, sägs det. Jag tror attmotionärerna är inne pä fel väg; vad propositionen föreslog var att fondenskulle vara självständig och att administrativa göromål skulle handläggas avindustriverket. handläggs dessa i stäUet, enligt riksdagsbeslutet, av STU. Sedan är STU också med och bereder ärenden i förväg. Detfinns folk från STU i styrelsen, och på det sättet har man samverkan. Jag troratt det finns ledamöter i styrelsen som kan berätta om detta bättre än jag gör,och jag går därför förbi dessa förhållanden. Vi har i utskottet ansett att detinte finns anledning att göra något särskilt uttalande i sammanhanget, utandet som har åstadkommits är vad som avsågs med beslut. Den andra reservationen handlar om fördelningen avforskningsanslagen, och reservanterna vänder sig mot den föreslagnafördelningen av anslaget för insatserna inom behovsområdet energiteknik. FruHambraeus och i har anfört att de anser att vissa saker hareftersatts och att för mycket pengar har lagts på annat. Vi har i utskottetinte velat alltför ingående bedöma vad som är riktigt och inte riktigt ur rentvetenskaplig synpunkt. Utan tvivel kan just forskning beträffande kärnkraft haen viss betydelse. Man måste veta vad man sysslar med. hävdas det att viskaU forska ännu mer för att veta vad som är riktigt och inte riktigt i det sammanhanget. Utskottet har här följt propositionen,som bygger på vad styrelsen för teknisk utveckling själv har föreslagit omfördelningen av anslag på olika titlar. Det är alltså inte märkvärdigare än så. På bådadessa punkter yrkar jag bifall till utskottets hemstäUan. Sedan vill jag också med några ord beröra frågan om en särskilddelegation på havsresursområdet. En hel del utredningar är på gång, och detarbetas inom skilda departement på olika avsnitt av det här området. Frånbörjan ansåg vi att det kanske inte nu finns anledning att tillsätta ensärskild delegation; Kungl. Maj:t borde i stället pröva frågan när mer avutredningsresultaten lagts fram. Men efter diskussion i utskottet har vi kommitfram tiU den ståndpunkten att vi anser att det är riktigt att tUlsätta enhavsresursdelegation. Vi skriver därför att vi anser att det är enändamålsenlig form och förutsätter att frågan prövas av Kungl. Maj:t samt attförslag läggs fram . Jag vill bara poängtera att det varit mer engradskiUnad än en artskillnad i uppfattningarna inom utskottet, men det är ettenigt utskott som står bakom förslaget. Sedan finns, herr talman, inte mycket mer att säga. Jagvill bara peka på att hela problematiken kring vår forskningspolitik,ställning i detta sammanhang, riksdagsledamöternas kunskaper o. s.v. också har tagits upp i en skrivelse från riksdagsrevisorerna. De frågornabehandlas emellertid på annat håll än i näringsutskottet; det är framför alltutbildningsutskottet som har med forskningsråden och forskningen vid vårauniversitet att göra. I den nämnda skrivelsen pekas på att det pågår en översynav dessa frågor; det framförs synpunkter på hela befattning med dem,särskilda sekretariat osv. Jag skall inte gå djupare in på det än att jag anföratt STU finns med också där. Det är inte någon anledning för att tanågon bestämd ställning härvidlag på annat sätt än att uttala att det börtillsättas en utredning, som skall arbeta förutsättningslöst. Utskottet gersåledes inte någon uppfattning till känna när det gäller frågan huruvida STU skallförvandlas till stiftelse. Den frågan är inte aktueU i det här sammanhanget,utan utredningen bör arbeta helt självständigt. Med det anförda ber jag att få yrka bifalltiU utskottets hemställan. Teknisk forskning och utveckling HerrNYQUIST (fp): Efter allt som har sagts och hänt iSTU-frågan finns det all anledning såsom tidigareframhållits av och utskottets ordförande - attgranska styrelsens departementala förankring, dess organisation,verksamhetsformer och arbetssätt. Å andra sidan skulle det väl, helt oavsett deaktuella händelserna, ha varit påkallat och befogat med en genomgripandeöversyn, av skäl som jag i någon mån skall återkomma tUl. Utskottets ordförande har redovisat ett enigt utskottspositiva inställning till utredningskravet och det skulle i och för sig kunnaräcka med det, men det må kanske tUlåtas mig, herr talman, att utveckla någraaspekter på STU:s verksamhet och den föreslagna utredningen. LUcsom utskottet utgår jag visserligen från att denföreslagna organisations- och verksamhetsutredningen avvaktar prövningen isärskUd Teknisk forskning och utveckling ordning avde påtalade ansvarsfrågorna de som direkt berör STU och att man självfalletockså skall avvakta redovisningen av de administrativa åtgärder som under enövergångstid vidtas genom industridepartementets försorg. Den omfattning somanslagsfrågorna fått kan emellertid, såvitt jag förstår, på ett olyckligt sättinnebära att den föreslagna utredningen skjuts på en ganska osäker framtid, tUlstor olägenhet för STU;s arbete och dess avnämargrupper. Om så skulle bU falletgäller det enligt mitt förmenande att finna former för att utredningen pålämpUgt sätt i varie fall kan förberedas genom faktainsamling osv. STU fyller väsentliga uppgifter för statens stöd tillteknisk forskning och industriell utveckUng, det är inget som helst tvivel omdet. Styrelsen fick, då den inrättades 1968, överta uppgifter som ditintillshade omhänderhafts av statens tekniska forskningsråd. Malmfonden, institutetför nyttiggörande av forskningsresultat samt Svenska uppfinnarkontoret. Genomdet nya ämbetsverkets tillkomst åstadkoms en önskvärd samordning och i fleraavseenden också en effektivisering av arbetet. Under hand har organisationen,som vi vet, tillförts värdefulla komplement i form av bl. a. de tiU vissauniversitet och högskolor knutna kontaktsekretariaten samt genom tillkomstenav statens utvecklingsfond. På vissa punkter det har vi klart för oss haremellertid under de gångna verksamhetsåren rUctats kritik mot STU. Ute påfältet har den uppfattningen vuxit sig allt bredare att STU har för tröga ochtidskrävande arbetsrutiner samt att ärendebehandling och beslut i alltför ringaomfattning i verklig mening decentraliserats tiU styrelsens nämnder ochansvariga befattningshavare inom styrelsen. Personligen tror jag med andra ordatt handläggningsproblematUcen är en av nyckelfrågorna i betydligt störreutsträckning än det i motionerna 864 och 1529 aktualiserade spörsmålet omlämplig verksamhetsform "ämbetsverk eller stiftelse". I sammanhanget bör man erinra sig det uttalande somgjordes av det beredande statsutskottet vid 1968 ås riksdagsbehandling, nämUgenatt beslutsfunktionen inom STU när det gäller anslagsgivningen så långt det ärmöjligt skall decentraliseras utan att överblick och initiativ hos styrelsenoch verkschefen går förlorade. Såväl föredragande departementschefen somutskottet underströk också kravet på flexibiUtet i arbetsformer och arbetssätt.Till den angivna inriktningen av arbetets bedrivande bör läggas som ocksåframhölls av det under hand allt starkare framväxande kravet påen fördjupad regionalisering av STU:s verksamhet genom bl. a.företagarföreningarna och kontaktsekretariaten. Men det finns, herr talman, förvisso också andra frågorsom pockar på uppmärksamhet i kanske större utsträckning än spörsmålet omlämplig organisation för STU, i meningen lämpUg verksamhetsform. Sålunda hardet gjorts gällande att samordningen har medfört att den tekniskagrundforskningen har kommit på undantag. Jag tror att det är rätt. I och medatt STU även övertog de uppgifter sorn handhades av integrerades kan man säga under samma tak mål-och grundforskning.Det är i och för sig värdefullt att teori och praktik på detta sätt länkas samman och att grundforskningen och den tiUämpadevetenskapen arbetar hand i hand, men det tekniska områdets praktiska strukturoch kraven på snabba resultat medför lätt en prioritering av den målinriktadeforskningen och de industriella utvecklingsprojekten. Även på denna punkt börerinras om 1968 års riksdagsbehandling, vid vilken , centerpartietoch dåvarande samstämmigt framhöU behovet av att vid sidan av STUmed i huvudsak samordnande och förvaltande uppgifter bibehålla ettforskningsråd med anslagsgivande uppgifter. Ett av huvudskälen till dettasystem var just beaktandet av grundforskningens krav. Som framgår av det utskottsbetänkande som vi i dagbehandlar har forskningsproblematiken uppmärksammats och behandlats av bl. a.forskningsrådsutredningen, som har föreslagit att en särskild nämnd börinrättas inom STU med uteslutande uppgift att ägna sig åt de tekniskagrundforskningsfrågorna. föreslås fådisponera en särskild medelsram. Oavsett arrangemang inom eUer, som föreslogs1968, utom STU måste spörsmålet självfallet bli föremål för en ingåendeprövning av den av näringsutskottet föreslagna utredningen. Utöver handläggningsfrågorna och forskningsproblematikenhar under hand ytterligare ett viktigt spörsmål aktualiserats för övrigtockså framfört med stort eftertryck av vice ordföranden i STU, generaldirektörLennart , i hans hörnartikel i dagens under rubriken . Frågan gäller dels den bristande uppföljningen av de projekt somstöds av STU, dels behovet av lämpliga kanaler och en ändamålsenligorganisation för att nyttiggöra forskningsresuUat och utvecklingsprojekt i bl.a. kommunerna som ju har ansvaret för samhällssektorer, t. ex.bostadsförsörjningen, koUektivtrafiken, vatten-, avlopps-ochavfallshanteringen, där den tekniska forskningens och utveckUngens rön i alltstörre utsträckning måste ingå i det kommunala beslutsunderlaget. ex. utfallet av pågående vetenskapliga utredningar på trafikbuller- ochtrafikvibrationsområdet för den kommunala general-och stadsplaneläggningen? Föratt ta ett konkret exempel; I kommun har man i samråd och samverkan medberörda forskningsinstitutioner visat intresse inte bara för den tekniskaforskningen utan också för samhällsinriktad forskning över huvud taget. Nå, hur förhåller det sig då med frågan om STU:sverksamhetsform? På samma sätt som på ett övertygande sättkortfattat utvecklar i den nämnda artikeln spörsmålet om "ämbetsverkeller stiftelse som ett skenproblem" och debatten om STU som "ingenformsak" har jag själv upplevt STU-problematiken mera som ett batteri avprincipfrågor med hänsyn tiU policy, regional förankring, administrativarutiner, anslagsgivning, uppföljning och praktisk tillämpning av vunna resultatän som en grundläggande fråga om verksamhetsform. Låt mig dock helt kort, herr talman, få deklarera denuppfattningen att jag inte utan vidare, och framför allt inte utan enföregående mycket ingående utredning, kan inse att ämbetsverksformen imotsats till stiftelseformen utesluter betryggande arrangemang för ifrågasattsekretess, en smidig anställnings- och personalpolitU: och en inom vidaanslagsramar decentraliserad beslutsfunktion. Detta kan såvitt jag förståråstadkommas även inom ramen för ett ämbetsverk. Teknisk forskning och utveckling Teknisk forskning och utveckling ochoffentlighetslagstiftning samt i den statliga förvaltningen tiUämpade eller ivarje fall möjUga - kontraktsprinciper och förekommande programbudgetering kan,såvitt jag förstår, ge i varje fall de formella ramarna och garantierna. Enannan sak är förvisso med vilket innehåll dessa ramar fylls och hurrelationerna meUan de ansvariga befattningshavarna på olika nivåer utvecklas.Oavsett verksamhetsform förefaller det också ligga i sakens natur att dentekniska forskningens och utvecklingens inriktning måste länkas in i ettpolitiskt-parlamentariskt sammanhang. Sammanfattningsvis vill jag, herr talman, uttrycka denförhoppningen att den föreslagna utredningen med såväl parlamentariker somföreträdare för berörda avnämar- och intressentgrupper utan onödigtidsutdräkt skall kunna komma fram till ett smidigt och effektivt system sombeaktar såväl de strukturella poUcyfrågorna som de mera jordnärahandläggningsfrågorna. Med detta ber jag att få yrka bifall tillutskottets hemställan i alla delar. HerrLOTHIGIUS (m): Jag skall inte gä in pä den intressantaproblematik som behandlade jag åhörde hans anförande med stortintresse. Jag skall i stället i ett kort inlägg koncentrera mig på vårahavsresurser och de förslag som framförts i havsresursutredningens betänkandeoch som går ut på ett bättre tiUvaratagande av havets tillgångar. I två motioner, nr 842 av m. fl. och nr 885av mig m. fl., yrkas att hos Kungl. Maj:t hemstäUer om tUlsättandetav en delegation för havsresurser i enUghet med havsresursutredningens förslag. Anledningen tUl att vi motionerat i denna fråga är heltenkelt den att det på detta område finns en rad uppgifter både uppgifter somman redan sysslar med och uppgifter som man ännu inte tagit itu med. Det behövsett förslag om en långsiktig planering av utforskningen av våra havsområden. Vivet att nersmutsning gått långt syrehalten i harminskat drastiskt. Det behövs betydande forskningsinsatser på oUka områden.Havet är en viktig råvarukälla där finns tillgång på sand, grus och andramaterial vilka behöver kartläggas. Med tanke på den framtida exploateringenbehövs en omsorgsfull planering för att man skall undvika rovdrift och negativaekologiska effekter. Det behövs vidare forskningsinsatser på fiskeområdet. Detkrävs en förbättring av vår sjömätning och en bättre kartläggning av klimat,väder och strömförhållanden i havsområdet, så att vi bättre kan utnyttja demöjligheter havet ger. Räddnings- och bärgningstjänsten måste utvecklas.Oceanografiska mätningar behövs för miljövård, sjöfart, fiske och grundforskning.Det erfordras vidare en prognosberedskap bl. a. i fråga om utbrednings- ochblandningsförlopp när det gäller föroreningsutsläpp som kan framkallakatastrofer. Havsforskningen vid våra högskolor behöver andra ochbättre resurser. Slutligen kan man nämna nödvändigheten av en koordinering avde svenska insatserna med internationell havsforskning. Det anses att densvenska havsforskningen är starkt splittrad. När man läser betänkandet kan man få förhoppningen attutskottet tillstyrker dessa motioner. Jag tror också att utskottets ordförandei debatten har gjort gällande att så är fallet. skriver: "Utskottet delarmotionärernas uppfattning om behovet av ett i fastare former bedrivet samarbeteinom området. För en sådan samordning torde den av havsresursutredningenföreslagna delegationen vara en ändamålsenlig form. Utskottet förutsätterdärför att denna fråga kommer att prövas av Kungl. Maj;t och att förslagföreläggs nästa års riksdag." Hur kommer då Kungl. Maj :t att pröva frågan? Sker det ienUghet med havsresursutredningens förslag eUer i de mer obestämda former somhittills har karakteriserat departementets handlande? Jag kan ha orsak attförmoda att det senare blir fallet. Med de möjligheter jag såsom motionär harhaft att sätta mig in i denna fråga vill jag uttrycka en stark oro över att t.ex. några personer i departementet föreslår statsrådet att gåhelt andra vägar än havsresursutredningen föreslår. Jag är alltså långt ifrånsäker på att utskottets skrivning och önskemål ger det resultat som de flestainom utskottet avsett. 1972 avgav havsresursutredningen sitt betänkande. Det varen expertutredning, som verkligen gjorde skäl för namnet. Betänkandet varkvalitativt välgjort. Det fick till övervägande del ett starkt positivtmottagande av remissinstanserna. Många tunga remissinstanser sade sitt ja, bl.a. arbetsmarknadens olika parter. Utredningen kritiserade inte i hårda ordalagvår efterblivenhet i fråga om kunskaper och forskning om våra havstillgångar.Men den som läst utredningen kan konstatera att det finns skäl för en verkligsjälvrannsakan på detta område. standard på det tekniska ochvetenskapliga området, know-how och möjligheter att ta varapå sina tillgångar på andra områden motsvaras inte av den aktivitet som vi harvisat när det gäUer havsresurserna. areal under vatten utgör avvår synliga landareal. Vi har sannolikt mycket stora tiUgångar att hämta undervatten. Vi har ett stort ansvar för miljön. Genom att är omflutet avvatten, har vi ett globalt ansvar för dessa tillgångar. målsättning går betydUgt längre änden som anvisas i de direktiv som styrelsen för teknisk utveckUng fått för attutreda formerna för havstekniska forsknings- och utvecklingsinsatser. Frånmånga håll hade man väntat att havsresursutredningens förslag skulle ha tagitsupp i årets petita. Det var en besvikelse att statsrådet direkt sade att haninte var beredd att föreslå detta men däremot att ytterligare utreda vilkenprioritering av åtgärderna som skulle kunna vidtas. Ett sådant förslagframfördes också av statsrådet . Jag kan inte förstå varför den nya utredningen inom STUgjordes på detta sätt. Jag viU fråga industriministern; VUket är motivet? Villeman stoppa havsresursutredningens förslag? De som kan detta område säger att viligger efter flera industriländer. Hade vi befunnit oss längre fram,där vi borde ligga, hade våra samarbetsmöjligheter med exempelvis varitbetydligt bättre när det gäller oljeprojektering. Vält näringsliv hade varitbättre berett att delta i det tekniska arbetet på Teknisk forskning och utveckling Teknisk forskning och utveckling Vi kan inte vänta utan måste gå till verket med en samrådsgruppsom kan behandla hela denna problematik. De informationer som jag har fått visar att fleradepartement arbetar med frågorna om våra havsresurser, bland vilka också ingårmiljöfrågor. Om departementen går in på varandras områden, så uppstår detirritation över att man så att säga trampar varandra på tårna. Man är hellerinte klar över vad den ene och den andre gör, och därigenom blir det stora vitafläckar som aldrig kommer att behandlas. Jag kan inte tänka mig att det kanvara riktigt och naturligt att en kvalificerad grupp arbetar inom STU meduppgift att verka för egen förkovran och egna intressen och att den arbetarungefär så som industriministern sagt i sina direktiv. En sådan arbetsuppgiftär givetvis mycket viktig, men låt då en intern grupp inom STU arbeta med den.Vad som erfordras är att man bräddar arbetet med alla de frågor som jag harangivit i början av mitt anförande, ett arbete där departement, STU, marinen,näringslivet, arbetsmarknaden och forskningen skall vara representerade.