prot · FX0938 · 1974-12-31 00:00:00 — Även om jag ofta haft en annan mening än finansministern, t. ex.beträffande den ekonomiska politiken, så innebär det inte att jag känner någonskyldighet att i varje läge ha en annan uppfattning än finansministern. Jagtillåter mig att även tala om när jag delar finansministernsuppfattning. På andra sidan följer av det förhållandet, att vi har friapartier, också rätten att säga ifrån när man har en annan mening. Jag tycker t.o. m. att det är viktigt att inte dölja att det i vissa frågor finnsskillnader. Det vore inte riktigt mot väljarna. Det är vad jag har gjort.I dessa båda avseenden har jag en annan mening. Eftersom det här inte varitfråga om principiella eftergifter, var det en så stor fördel med uppgörelsenatt jag icke anser mig ha svUcit mina väljare genom att tauppgörelsen, vilket indirekt låg i beskyllning. Det är viktigt attden politiska debatten kan föras på sådant sätt att man har rätt att säga ifrånåt alla håll. Under detta anförande övertog fru tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. HerrBOHMAN (m) kort genmäle: Först helt kortfattat till ! länder där de ekonomiska teorier och det samhällssystem som för är förverkligade har demokrati och individuell frihet avskaffats. Omdet är det som är målet för politik, så säg det rakt ut istället för att gå omvägar. Finansministern talade med illa dold förtjusning om att vivar "isolerade" i förhållande till mittenpartierna. Jag tror intefinansministern skall dra alltför långt gående växlar på det som har hänt.För det första har i mittenmotionen yrkats 5 procents sänkning avmervärdeskatten, något som också vi har yrkat på. För det andra har yitillsammans stött barnfamiljerna och pensionärerna i enlighet medpropositionen. Där föreligger överensstämmelse. Vi har föreslagit en sänktarbetsgivaravgift i stödområdet. Det har mitten också gjort. Vi har föreslagitökad kanalisering av AP-medel till näringslivet. Det har också gjorts imittenmotioner. Om det är någon vi strävar efter att isolera oss ifrån inte ialla frågor men i många så är det från parti och inte från deandra två partierna. I vår konjunkturpolitiska motion till årets riksdag hadevi två alternativ för att åstadkomma generell stimulans. Det ena var entidigareläggning av skatteutredningens blivande förslag, vars detaljer var rättväl kända då motionen väcktes. Det är samma förslag som harframkastats helt nyUgen av i LO. Det andra alternativa förslagetvar en sänkning av mervärdeskatten. Vi stannade för en sänkning avmervärdeskatten därför att vi vid de preliminära överläggningarna medmittenpartierna hade kommit fram till att det var en bra lösning. Ifortsättningen följde vi den linjen. Inför hela resonemanget om riktade stödåtgärder då detgäller bostäder och matvaror finns det anledning att påminna sig, att en avanledningarna till att det är så svårt för människor att betala sina hyror är Då kan man med rätta fråga sig: Är det rimligt att man skaU behövage bidrag till hyrorna därför att folk inte kan betala dem på grund av de högaskatterna? Ju högre bidragen blir, desto högre måste skatterna bli och destosvårare får folk att i fortsättningen betala sina hyror. Det är en giftcirkelsom man måste komma ur. På samma sätt förhåller det sig med matvarorna. Om viinte hade en nära 20-procentig moms på matvarorna, skulle de vara betydligtbilligare. Då skulle behovet av subventioner till mat försvinna. Det finnsverkligen anledning att ordentligt studera detta samband. Det är en av defrågor som måste bli föremål för en ordentlig debatt i en förutsättningslösskatteutredning. Kopplingen mellan bidrag, subventioner och skatter måste säsmåningom få en förnuftigare lösning än vi har . () kort genmäle: envisas med att spela Dysterkvistmot mig och vill inte unna mig att tala om någon glädjeladdadskattereform. Han menar att vi skulle ha uraktlåtit att tala om att det kanbehövas alternativa skatter. Jag tror att tydligare änsocialdemokratin har pekat på nödvändigheten av att när man tar bortlöneskatten, som gör skada för sysselsättningen, man också måste acceptera enöverskjutning av skatten på produktvärden, kanske på energi och råvaror. Detär dubbelt värdefullt därför att det stimulerar sysselsättningen och gör ossmera aktsamma med knappa råvaror och energikällor. Än så länge är det naturligtvis, tyvärr, en skUlnad mellanmig och finansministern, nämligen att vi inom tror mera på värdetav skattesänkningar för människor i de vanliga inkomstlägena. Vi tror att detinte bara ger de berörda människorna glädje utan att det också ökar samhälletssamlade resurser genom den förstärkning av initiativkraft och arbetsvilja sompå det sättet kommer till stånd. Lät oss alltså föra diskussionen med sikte påen bra provisorisk skatteomläggning för och därefter en rejälskattereform. Jag tror att finansministern kommer att ha glädje av att lyssnapå litet längre fram. Vi har under den gångna mandatperioden från folkpartietofta kritiserat regeringen för att den tillsammans med kommunisternahar trumfat igenom förslag med en knapp röstövervikt här i kammaren. Vi hartyckt att det varit otillständigt att visa så liten hänsyn till den andrahälften av svenska folket. gav valet ett jämviktsläge,och regeringen har tagit större hänsyn . Det kompromissförslag som redovisas har tydligen kostat på en del för regeringen det har herrSträng inte gjort någon hemlighet av. Men eftersom vi - och det är min poäng -tidigare med rätta har kritiserat regeringen för att den inte har tagit hänsyntill oppositionens önskemål så måste det vara främmande för oss här , närdet föreligger ett förslag där regeringen har accepterat kärnan i folkpartietsuppläggning, att byta fot och kritisera regeringen just av den anledningen.Någon logik får det lov att vara också i opponerandet. I all stillsamhet villjag säga att det kanske också borde ha präglat första inlägg. HerrHERMANSSON (vpk) kort genmäle: När jag har lyssnat till sådana här ekonomiska debatter har jag haft misstanken att det har varitnågot fel på hans verklighetsuppfattning. Den misstanken fick jag bekräftad . Han tror att vi har socialism på den svenska bostadsmarknaden. gav mig rådet att säga rent ut vUket samhällevi vill bygga, och det är vad jag försöker göra. Det är ett samhälle därmedborgarna har det avgörande inflytandet över produktionen och över hela sittsamhälleliga liv. Det har de inte . Det är inte de vanliga medborgarna somträffar de avgörande ekonomiska besluten. Det borde de göra, och vi arbetar förett sådant samhälle. betygade som sin uppfattning attcenterpartiet inte hade gett upp några principiella uppfattningar när detgällde att komma fram tUl den här kompromissen. har förmodligensamma uppfattning. Det är alltså tydligt att de enda som vill erkänna att dehar gett upp några principiella uppfattningar är socialdemokratin och herrSträng. tog upp frågan om arbetslöshetsstatistiken ochdess värde. Det är givet att man kan diskutera statistik, men de diagram jagvisade uttryckte arbetslösheten i absoluta tal . Det är nogen allmän uppfattning bland människor som arbetar med ekonomi och statistik,att om man skall jämföra olika år så är det bättre att försöka få fram medeltalför exempelvis femårsperioder än att visa siffror somfinansministern gjorde. Då kommer man väldigt lätt till missvisande resultat ochdå visar man upp tillfälliga svängningar. Med en jämförelse mellan exempelvisfemårsmedeltal kan man påvisa tendensen i utvecklingen. Och ett faktum är attvilka statistiska serier finansministern än väljer så visar de en tendens tUlökning av arbetslösheten, en tendens till ökad takt i prisstegringen och entendens till minskad ekonomisk tillväxttakt i vårt land. var det valsöndag. Iår blir den dag då herrar , och höjermomsen för svenska folket och åstadkommer den nya prischocken. är den 16betecknande nog . HerrBURENSTAM () kort genmäle: Om det inte är socialism som råder på bygg-och bostadssidan så är det åtminstone trekvartssocialism, , ochdet har ju gett upphov till väldigt kraftiga hyresstegringar, tomma bostäder,betydande arbetslöshet och en inte särskilt förträfflig bostadsmiljö på mångahåll. Det är erfarenheten av denna trefjärdedelssocialism som gör att manskulle vara orolig om det blev ytteriigare en fjärdedel under . har sagt att han anser att mantar vissa risker men att han är med på att man tar dem när allt kommer omkringför att sätta in de åtgärder som föreslås risker för att man skulle få enöverhettning. Och sådana risker finns. Ingen vet exakt hur det kommer att gå.Men om man nu har den bedömningen att det finns sådana faror, varför då sättain åtgärder som är så synneriigen svåra att ta tillbaka? sade visserligen i sitt anförande att i sinom tid får vi fundera påvad vi skall hitta på för motåtgärder. Men det måste såvitt jag begriper då blifråga om skattehöjningar. Det brukar det vara fråga om när skallvidta någon motåtgärd. Och är vi precis i den situation som på i sin senaste replik, nämligen att skatterna är så höga att man måstebetala ut subventioner för att den vanlige inkomsttagaren skall kunna klara sinmaträkning och sin bostadsräkning. Och när man sedan skaU strama åt litet grandskall man höja skatterna ytterligare så att vederbörande faktiskt trotssubventioner fortfarande har svårt att klara sig. Och därmed är man inne i enfarlig skruv den skruv som har skapat svårigheter i . Det är mot den bakgrunden som vi lägger stark tonvikt vidatt man måste försöka få ett skatteväsen som gör att vanUga människor medgenomsnittliga inkomster har möjligheter att klara sig på sin inkomst. Och detfinns möjligheter. Man kan när det gäller att spara på offentliga utgifter t. ex.låta bli ganska dyrbar marksocialisering som kostar någon miljard . Meden annan bostadspolitik skulle man inte behöva betala ut så stora offentligapengar på att finansiera de tomma bostäderna. De tvångsvisakommunsaminanläggningarna har säkert kostat en massa pengar förskattebetalarna. Utflyttningen av statliga verk, som vägrar attredovisa kostnaden för, kommer säkert ändå i ändan på repet att för svenskafolket framstå som en mycket dyrbar form av regionalpolitik. Den låga sysselsättningenhar inneburit en lång rad miljarder i anslag till AMS som inte hade behövts isamma utsträckning om man fört en politik som bättre klaratsysselsättningsläget. Och när det gäller att skapa utrymme för deskattesänkningar som behövs och som faktiskt vare sig hantrivs med det eller inte har sagt att man också måste få fram, så kan man bl.a. vara försiktig med ytterligare utgiftshöjningar. Då får man ett system därdet lönar sig att arbeta och ta initiativ, med mera nyföretagande och bättresysselsättning och bättre inkomster för människorna. HerrLÖFGREN (fp) kort genmäle: Det var bra att nu tycker att detinte råder något tvivel om att handlarna kommer att dra av momssänkningen påpriserna. Då kan vi vara överens om den saken, och det var värdefullt att herrSträng jyorde detta erkännande. Men han säger också att frågan är om inte husmödrarnaeller andra köpare blir besvikna över vad som har hänt med priset innanmomssänkningen dras av. Jag vUl då fråga: Skulle vederbörande bli mindrebesvikna om det bara blir en prisökning, som inte reduceras genom avdrag förmomssänkningen? Statens pris- och kartellnämnd kan ju t. o. m. finna detnödvändigt att medge prisökningar, och det är ju för att eliminera effekten avsådana - i varje fall för att minska deras effekt - som vi har möjligheten tUlen momssänkning. Jag tyckeratt vi kan avsluta denna debatt oss emellan med att efterlysaen litet bättre förståelse för vad momssänkningen i verkligheten innebär.Under sådana förhållanden kanske man också lättare inser hur mycketmomssänkningen i verkligheten kommer att betyda. ingettvivel om att den kommer att vara av väsentiigt värde. Jag skall bli till ytteriighet kortfattad. I den fråga vi debatterar har somtalesman för dem som har varit med om uppgörelsen hävdat en uppfattning. Hanhar blivit starkt kritiserad av , som har reserverat sig motuppgörelsen. I sitt sista inlägg diskonterade utvecklingen ochsade, att även i kommande debatter om hur man skall finansiera framtidajordbruksavtal har han en uppfattning som går tvärtemot . har ju deklarerat att subventioner i jordbruksuppgörelserär en form av otyg som man inte skall ägna sig åt. I två utomordentligt väsentliga frågor har jag konstateratatt herrarna har ohka meningar, och det var det som gjorde att jag drog denslutsatsen att man här har avskUt från den borgerliga samlingen påett ganska markant sätt. Men detta mitt konstaterande föranledde säga att man inte skaU tolka honom så Ula trots allt känner han sig isjälen befryndad med . Eftersom jag och alla mina partikamraterkunnat leva vidare trots alliansen mellan herrar och sedanåtskilliga år tUlbaka, kan vi självfallet leva med i den situationen ävenfortsättningsvis. gjorde en enkel beskrivning innebärande attsocialt betonade bidrag leder till högre skatter, som medför att man måstelämna ännu mera bidrag, som i sin tur höjer skatterna ännu mera. detta som en circulus vitiosus som aldrig tar slut, utan tankepå att i detta också ligger en socialt betingad ambition, nämligen att genompolitiska beslut ge ett handtag till dem som bäst behöver det. kan uttryckas med de få orden: Hjälp dig själv, så hjälper dig !Jag har en annan uppfattning om det politiska arbetet, nämligen att kammarenhar skyldighet att i sitt sätt att handla tillämpa en solidaritetstanke. Det ärnågot som den politiska församlingen i en avancerad nation är skyldig sina medborgare. diametralt motsatta uppfattning om politikenvar traditionen för den gamla högern, och den flyter vidare i moderatasamlingspartiet. Här möts vi förmodligen aldrig, hur gamla vi än blir. Jag vUl tUl slut till , utan att ge mig ini en fortsatt debatt om de statistiska redovisningarna, säga; Var försiktig medstatistiken! säger att han redovisar i absoluta tal. Jagförmenar att det inte är fullständigt att bara redovisa i absoluta tal, omkällmaterialet är så annorlunda än det var tidigare. Jag vill, fru talman, tiU slut understryka att det primäraför regeringspartiet i sakfrågan alltid varit människornas sysselsättning. Jaghar tyvärr anledning att understryka detta gång på gång, eftersom vi i denallmänna debatten så ofta misstänkliggörs på den punkten. Fru tredje vice talmannen anmälde att anhållitatt till protokoUet få antecknat att han inte ägde rätt tUl ytterligare replik. HerrMAGNUSSON i (m): Under de många är som jag har tillhörtbevillningsutskottet och skatteutskottet har jag fått vara med om denlånga 7 protokoll 1974. kamp somvi moderater har fört år för att påvisa hur angeläget det är att fåtill stånd ett rimligare skattetryck i vårt land. Tydligen har våra mångagånger ensamma reservationer emellertid inte varit förgäves. Den tidigare pålitliga socialdemokratiska majoriteten häri har inte velat höra på de varningar vi har uttalat för attskatterna med sin nuvarande höjd kommer att leda till ett kostnadsläge, somkommer att medföra allvarliga störningar på arbetsmarknaden och förorsakaarbetslöshet. Åtskilliga näringsgrenar har försvunnit från eller är påväg att helt utplånas. Först sedan även löntagarorganisationerna med skärpagjort gällande, att det inte går att med löneförhöjningar förbättra vUlkorenför människorna så länge vi har de nuvarande höga skatterna, vaknade ocksåregeringen till, och några månader före valet kom man med det bekantaförslaget om borttagande av folkpensionsavgiften. Detta kunds man emellertidinte göra med mindre än att man höjde en annan pålaga, nämligen löneskatten. Vi moderater ser det som nödvändigt att de enskUdamänniskorna i större utsträckning får disponera och bestämma över sinainkomster, och det är därför vi ständigt har återkommit med våraskattesänkningsförslag. Vi har inte förtröttats i den kampen, och kan vi ialla fall räkna in den vinsten att vi har fått rätt i vår bedömning. Men dågäller det verkligen att åstadkomma skattesänkningar och inte den typ avskatteomläggningar som har varit och även i fortsättningen synes bli den modellsom regeringen föredrar att praktisera. Efter det att man höjt såväl dendirekta som den indirekta beskattningen i en utsträckning som innebär att detinte går att ta mer den vägen, har man kommit underfund med att man kan ta utskatter på arbetet som sådant i form av en avgift på den lön som arbetsgivarenbetalar sina anställda. har vi hört - och det har även skymtat i debatten påsenare tid att man tydligen är beredd att hitta på nya skatteobjekt för attdärigenom stilla sin hunger efter ytterligare skatteinkomster. Kanske kommer vidå att få behålla alla de olika tidigare beskattningsreformerna och vid sidanav dem få in nya. För det är väl det som är meningen när man från regeringenssida talar om att man i ökad utsträckning skall utbygga den offentliga sektornoch därmed också behöver mera inkomster? T. o. m. regeringen var dock tvungenatt göra någonting för att undvika effekterna av marginalskatten, som vi alltidhårt har kritiserat. Det hände när man lade fram det förslag som jagnyss nämnde - om borttagandet av folkpensionsavgiften. Denna s. k. skatteomläggningmedförde ju att marginalskatten inte kunde göra något nytt ingrepp, då avgiftenförsvann från skattsedeln men ersattes med en avgift, betald direkt avarbetsgivaren. Det systemet innebar att man kunde undgå de av regeringen såomhuldade hårda marginalskattetabellerna. Det är förklarligt om människorna kräver att fåbehålla mera av sina inkomster. Granskar man hur det går till, kommer mantill rent häpnadsväckande siffror. Det är inte en obetydlig del avvederbörandes arbetsresultat som inkomsttagaren måste lämna ifrån sig. Tag t.ex. en typisk låginkomsttagare med något . och undersök hurmycket han för att kunna uppbära den inkomsten måste göra rätt för, och bedömsedan vad som blir över till hans egen disposition. givetvisprestera ett arbete som finansierar aUa de avgifter, förmåner m. m. somarbetsgivaren måste betala för honom. När man har gjort den beräkningen, kommerman fram tUl att han måste göra en arbetsprestation som motsvarar . När han sedan dragit bort de skatter - stats-, kommunal- ochvaruskatter han har att betala, så återstår inte mera än ca . avdetta stora bruttobelopp som han har gjort en prestation för. Det är alltsåbara av det ursprungliga beloppet. En inkomsttagare med ca . får inte bestämma över mera än ca en tredjedel av det beloppför vilket han måste göra en arbetsprestation. Detta är dagens - jag vågar säga förmyndarsamhälie, som vi nu reagerar emot. Det är det praktiska resultatetav den nuvarande politiken. När försöker göra gällande att vi från vårthåll inte skulle ha någon förståelse för de små inkomsttagarna, så är ju dettaett helt felaktigt påstående. Vi har aldrig sagt annat än att man måste sättain hjälpåtgärder där inkomsterna är för små för att vederbörande skall kunnaleva. Men den metod som man använder från regeringens sida är att ta utså höga skatter att även inkomsttagare med förhållandevis höga inkomster måstebli understödstagare i någon form. Det är detta som är det allvarliga i dagenssituation. Tag alla de olika barnfamiljerna runt om i vårt land, som i dagmåste ställa sig i kön och hämta bostadsbidrag för att. över huvud taget fåinkomsterna att räcka till hushållsräkningarna och tillfredsställa den delen avde nödvändiga behoven! Det är därför ingalunda någon riktig debatt man driver,när man försöker föra tUl torgs så ytterligt felaktiga uppgifter som herrSträng gjorde sig skyldig till här . Det är inte, som mantycks tro, bidrag som människorna i vårt land ropar efter, utan vad människornai dag ropar efter är rätten att få behålla något mera av den inkomst som dearbetat ihop. Vi har därför från sida i första hand krävten sänkning av de direkta skatterna. Men vi har sagt att vi också kanacceptera en momssänkning. Det måste dock vara en så pass rejäl momssänkningatt den verkligen märks och är värd det extra arbete som en omläggningförorsakar. har också i sitt yttrande understrukit att det ärangeläget att ändringar genomförs utan tidsutdräkt, då man annars kan räkna medatt möta ett visst köpmotstånd. Vi menar också att den ändring av momsen somriksdagen nu går att fatta beslut om borde ha satts i kraft redan nästkommandemåndag. yttrande har inte haft någon störrepåverkan på det förslag som föreligger, trots att förslaget i så storutsträckning behandlar skatterna. Vi i skatteutskottet har till finansutskottetavgivit ett tekniskt utlåtande. förklarar att en sänkning avden direkta skatten, som vi från moderat sida har föreslagit, mycket väl gåratt genomföra. Det som jag för min del anser vara en rent olämplig åtgärd ärden i realiteten borttagna mervärdeskatten på byggandet. Orsaken är givetvis,som sagt, att det är en åtgärd för attdölja de genom regleringar så höga bostadskostnaderna. Jagskulle vilja fråga socialdemokraterna i skatteutskottet om de menar attde är beredda att på dylika omvägar bryta sönder mervärdeskattesystemet. Detär visserligen sant att man formellt bibehåller mervärdeskatten på byggandetmen betalar tillbaka pengar till dem som råkar få huset färdigt en viss dag.Det kan diskuteras om det är rättvist och riktigt att den eller den dagen förfärdigställandet av byggnaden skall vara avgörande för om man skall få helamomsen tillbaka eller inte. Är man sålunda beredd att ta på sig detobehag som det måste innebära att höja momsen på byggandet ? Metodenhar tydligen också en viss aktualitet när det gäller livsmedelsområdet, och detär därför av ett visst intresse att veta om man menar att momsen skall användaspå det här sättet . Jag ber med dessa ord att få instämma i detyrkande om bifall till vissa reservationer som har framställts av herrBurenstam , Fru tredje vice talmannen tUlkännagav att anslag utfärdats om sammanträdets fortsättande kl, 19.30. HerrMUNDEBO (fp): Det råder enighet mellan partierna på ett parcentrala punkter inom den aktuella ekonomiska politiken. Alla är ense om attdet finns klart behov av ytterligare expansiva åtgärder inom samhällsekonomin.Det råder också numera en rätt bred enighet om formen för och omfattningen avsådana stimulansåtgärder. Den enigheten finns ; den fanns inte i början avdetta år. Dä var nog socialdemokraterna medvetna om att expansiva åtgärderskulle komma att behövas, men man var inte beredd att tala om hur sådanainsatser skulle se ut och vilken omfattning de skuUe ha. Från de flesta hållkom eri klar reaktion mot denna passivitet, denna osäkerhet från regeringenssida. Oppositionspartierna, nationalekonomer, näringslivets folk - de flestainlägg var tämligen entydiga: det behövdes en snabb och omfattande stimulans. Oppositionspartierna var beredda att handla. Undermotionstiden kom konkreta förslag: en gemensam motion från ochcentern och en annan m(5tion från . Detta tvingade regeringen attockså redovisa sina förslag förslag som allmänt betraktades somotillräckliga. I detta skede av debatten vill jag bara göra ett partillägg och börjar då med tidpunkten för och omfattningen av stimulanserna. Dethade varit bättre om betydande stimulanser hade kunnat sättas in tidigare. Vibörjade med arbetslöshet och outnyttjad produktionskapacitet. Den ökningav de disponibla inkomsterna som medborgarna fick genom omvandlingen avfolkpensionsavgiften till socialförsäkringsavgift försvann genom de samtidigaoljeprishöjningarna. Det fanns därför risk för ökad arbetslöshet och för attproduktionsökningen skulle bli obetydlig. Vi borde ha kommit medstimulanser , inte som det nu blir . Ochvi borde redan då ha satt in stimulanser av en omfattning av 45 miljarder. Det dröjde innan några initiativ togs, och då förslagetlades fram var det OtiUräckligt, bara 2,8 mUjarder. Mot den bakgrunden är det ändå tUlfredsstäUandeatt det nu har uppnåtts bred enighet om en stimulans av i runt tal 4 mUjarder,och det är min tro att dagens beslut kan få ganska omedelbar effekt. Även ombeslutet formellt gäller först fr. o. m, april månad kan det få en psykologiskeffekt , eftersom det visar statsmakternas vilja att stimuleraekonomin. Sedan några ord om formerna för stimulansen.