prot · FX0967 · 1974-12-31 00:00:00 — Jag vill inte i och för sig vara så petnoga att jag fästersärskUt stort avseende vid dessa data, men jag tycker att även med alltillbörlig hänsyn tUl rättssäkerhetskrav vUket man givetvis bör ta - borde ensnabbare handläggning vara möjlig att åstadkomma. ligger frågorna tydligen iarbetsmarknadsdepartementet. Inget ont sagt om detta departement, men man bör,eftersom det är så viktiga frågor det gäller, eftersträva att Fortsatt giltighet av den s. k. terroristlagen, m. m. handläggningenkan ske på ett snabbare sätt. Annars kan det inträffa Nr 67 besvärliga saker. i (vpk); Jag skall i likhet med uttryckaett beklagande, men ett beklagande av något annat slag. Jag tycker nämligen attdet är beklagligt att ledamöter av det är första gången sedan jagkom in i har rest sig upp för att solidarisera sig med ett brottsom begåtts av en annan makts underrättelseväsen. Jag finner ingen anledningtUl att en ledamot av den svenska skall solidarisera sig med det sombedömts som brott. Jag vUl påpeka för dem som reste sig, inklusivesocialdemokraten , två ting: Viddomstolen i utdömdes ansvar för mord. Vid domstolen i framgick med all tydlighet attden israeliska säkerhetstjänsten hade regisserat mordet på den oskyldige arabsom fick sätta livet tUl, Dessa två fakta har faststäUts av domstolen. Jag tyckericke att man mot den bakgrunden skall försvara den handling som där begicks. har kommit med ett för mig fullständigt nyttoch i sin något slingriga logik ganska underbart argument för terroristlagen.Han säger nämligen att om vi inte hade tagit terroristlagen, kunde vi fått enutveckling i den riktningen att man ännu mera än nu hade uttnyttjat sådant somtelefonavlyssning och andra typer av ingripanden i människornas integritet.Terroristlagen skuUe alltså enligt denna egenartade logik vara någon sortsskydd eller restriktion mot utnyttjandet av telefonavlyssning och brevkontroll. Det är en märklig logik. 1 själva verket harterroristlagen vidgat utrymmet för användande av dessa speciella tvångsmedelutöver den gräns som tidigare fanns. Därvidlag är det väl så att terroristlageninte har minskat telefonavlyssningen utan snarare utvidgat möjligheten tilltelefonavlyssning, även om den möjligheten just under det här året i varjefall enligt vad som har uppgivits icke har använts. Den utvidgadetelefonavlyssningen och den utvidgade brevkontrollen är någonting som under desenaste åren har kommit att påverka rättspraxis här i landet. Man har lämnatvidgade sådana möjligheter gång på gång, och den utvecklingen bär beklagligtvisi rätt hög grad signatur. Så tiU jämförelsen mellan terroristlagen ochutlänningslagstiftningen, närmast 34 § utlänningslagen. I den mån tror att den bristande säkerhet somligger i 34 § utlänningslagen är något som man kan kritisera vårt parti för århan ute i ogjort väder. Det är nog inte något parti här i som så oftasom vi har kritiserat både lagstiftning och praxis när det gällerutlänningsärenden: den bristande konsekvens och rättssäkerhet som råder på detplanet. Vi är självklart anhängare av att man förändrar dessa bestämmelser såatt de blir säkrare och ändamålsenligare. Jag tycker inte att har någon anledning attkasta över kritiken på andra. Det är dock som sitter i regeringen,och regeringen har möjlighet att ta initiativ tiU lagars förändring, en Fortsatt giltighet av den s. k. terroristlagen, m. m. initiativrättsom regeringen i andra sammanhang när den skall göra restriktivare lagstiftninggärna utnyttjar och som den även gjort då det gäller terroristlagen. Det kundevarit lämpligt att , innan han kastar över kritiken på andra,granskade vilka initiativ hans egen regering och hans eget departement hartagit för att förbättra rättssäkerheten enligt 34 § utlänningslagen. Det finns i rent juridiska resonemang,som jagser det, ett vilseledande sakfel. Han säger att terroristlagen är frånrättssäkerhetssynpunkt mera tUlfredsställande än 34 § utlänningslagen. Om man skaU bli utvisad enligt 34 § krävs, som herrSjöholm redan har framhållit, att man har gjort sig skyldig tiU någonting ellerblivit misstänkt för brott som är knutet tUl ens egen person. Jag kunde aldrig,om jag vore utlänning, utvisas enligt 34 § för att min bror gjort någontingeller för att min hyresvärd tiUhör en viss organisation. Just detta "guiltyby association", som har talat om, finns i terroristlagen.Men hur otillfredsställande 34 § än är, finns det dock inte där. Denna skillnadkan inte komma ifrån. Den borde han kommentera på ett mer seriöstsätt. Han borde erkänna att det från rättssäkerhetssynpunkt är enundantagslagstiftning. har också fel, såvitt jag förstår, när hanpåstår att vi mäste ha terroristlagen därför att den ger oss möjlighet attkomma åt vissa företeelser, som vi annars inte kunde komma åt. Han nämner dåsärskilt att terroristlagen skuUe ge större möjlighet att ingripa motförberedelser eller stämplingar än den nuvarande lagstiftningen. Men som jaghade tUlfälle att framhålla ganska utförligt i förra årets debatt är faktisktalla de brott, som vi brukar betrakta såsom typiskt sammanhängande medterroristverksamhet, brott av sådan natur att det enligt svensk lag är möjligtatt vidta bestämda tvångsåtgärder, t. o. m. att ingripa redan på förberedelse-eller stämplingsstadiet. Redan där finns ett skydd, och terroristlagen är ävenpå denna punkt i och för sig obehövlig. Jag kommer till själva kärnpunkten i den rent rättsligakritiken av terroristlagen. Jag går inte så mycket in på den politiskabedömningen i detta fall. Det förs ett egenartat resonemang av dem som talar förutskottsmajoriteten och även av . Man säger att detta inte ärnågon farlig lag. Se bara så säUan den har tillämpats. Den har praktiskt tagetinte alls tillämpats. Men då bevisar man i själva verket sanningen i vad vpkoch lagens övriga kritiker har sagt, nämligen att denna lagegentligen inte är behövlig för det ändamål som man uppgav att den var behövligför. Eftersom den har tillämpats i så liten utsträckning, borde de övrigabestämmelser som finns ha kunnat ersätta denna lag. Eftersom det var ett såoerhört litet problem man ville komma åt med terroristlagen, hade man ingalundabehövt införa den och göra så stort rabalder för att komma åt detta tydligenmycket obetydliga problem. Men det verkligt farliga ligger inte där utan i stället isjälva den karaktär som denna lag har och i de potentiella befogenheter som denger myndigheterna. Det är obestridligt att den sektor inom vUken lagen nu hartillämpats är väldigt liten. Men de potentiella möjligheter som lagen ger rörsig inte inom någon liten sektor. Den kan vidgas när som helst och bli enoerhört vidsträckt sektor. Som har sagt går lagens möjligheterlångt Över vad man inom svensk rättstUlämpning och rättstradition brukar ansenormalt. Häri ligger ett speciellt juridiskt problem, nämligen detbetänkliga i att för dagen anta en lag, som man inte avser att tiUämpa mer änkanske till två , och sedan bevara de övriga nittiosju nittioåttaprocenten såsom något slags maktreserv, som de exekutiva myndigheterna kangripa tUl när helst de viU. Faran ligger i att man inte har en rättstillämpningsom är anpassad till det läge som lagen förutsätter. Man utnyttjar bara enliten del av lagens maktreserv men kräver att skaU ge en inblanco-fullmakt för polis och regering att när som helst gå in och tillämpa deövriga nittiosju . Därmed skapar man en sovande maktreserv,som kan aktiveras när som helst när de exekutiva myndigheterna vUl det ochdå utan kontroll. Man skapar en sovande maktreserv, vars utnyttjandekommer att vara beroende av tillfälliga politiska stämningar och som gerutrymme för de åtgärder regering och polis mot bakgrund av dessa tUlfälligapolitiska stämningar kan se sig föranlåtna att sätta sin makt bakom. Om man skall bedöma terroristlagen i dess rättsligasammanhang, vill jag säga att jag - efter att i andra lagstiftningsfrågor hahaft anledning att gå igenom många lagtexter, många utredningar och resonemangom lagar och lagars tUlämpning fått ett mycket bestämt intryck av hur desenaste årens lagstiftningsarbete har börjat eftersätta vad som annars normaltbrukar ingå i rättssäkerheten. Det är möjligt att ickerekryterar de allra mest lysande juridiska begåvningarna i landet, men det ärockså obestridligen så, att det har blivit en politiskstämning för, skall vi säga, slappare och mera lösligt formulerade lagar . Lagbestämmelser på alla områden - det må gällanaturvårdslagar, och det må gälla lagar av repressaliekaraktär - har blivitdiffusare till sin formulering än vad äldre lagar var. De har därmed ocksåblivit tänj barare och skapat möjligheter för större godtycke. Jag har tycktmig spåra att det är en ganska allmän tendens som går tvärs igenomlagstiftningsarbetet. Det finns också en annan tendens som man har kunnatiaktta, nämligen att de lagstiftande instanserna, i första hand , har sämre kontroll över, sämre insyn i och faktiskt också mindre intresseför hur lagarna tillämpas när de har sipprat ner genom den byråkratiskaapparaten och i olika former skall drabba människorna. Också på den punktentror jag att vi debatterar alltför litet. Det är ett perspektiv som vi gärnakan komma ihåg när vi diskuterar den synnerligen diskutabla och egenartade lagsom terroristlagen är. I den politiska och rättsliga tendens som jag här harbeskrivit finns det ytterligare ett moment, och det är att vi de allra senasteåren har fått ett politiskt klimat som mer än tidigare präglas av de politiskaoch sociala högerkrafternas och högertänkandets framryckning ett auktoritärtlänkandes .framryckning. Detta har medfört att politiska hänsyn tas i olikasammanhang när straffbestämmelser och repressalier skall tillämpas. Sorgligaexempel på detta har vi sett i IB-affären, där man har eftersatt Fortsatt giltighet av den s. k. terroristlagen, m. m. grundlagen för att få tillfäUe att komma åt två människor vilkas samhällskritik var obekväm. -------------------- lät nu klubban falla och Fortsattgiltighet av yttrade; Jag ber att få erinra den ärade talaren om innehålleti § 90 den s. k.terrorist- regeringsformen, enligt vUken paragraf frågor om domaremakternas ingen, m. m. beslut, resolutioner och utslag icke må komma under kammarens överläggning och prövning i sådana sammanhang som det nuförevarande. Jag avsåg med min kritik icke domaremaktenutan de exekutiva myndigheter som är satt att övervaka, myndighetervilkas handlande i det här fallet också blivit föremål för kritik och somdessutom i många fall har anmälts för justitieombudsmannen. Jag avsåg icke dendomstolsbehandling som har förekommit i den s. k. IB-affären utan andramyndigheters ämbetsutövning, som vi här har rätt att diskutera. Det har som sagt, skett en förändring avtoleransgränserna. Det föreligger aUtså en tendens till politisering avrättsskipningen, en tendens att anpassa myndigheters handlande efter vad somför dagen är politiskt lämpligt att tolka in i lagarna. Också detta är enbetänklig tendens, som vi har anledning att håUa i minnet när vi går attbesluta, och det är ytterligare ett argument för att rösta emot en förlängningav terroristlagen. i tillät sig att med enmagnifik gest ta en del av kammarens ledamöter vid örat sä att vi skulleskämmas. Vad jag skulle ha skämts över, , vore att bli jämställdmed parti. Vi har icke solidariserat oss med brott såsom herrSvensson uttryckte det. I Ert långa tal nämnde Ni själv felaktigheter i detjuridiska resonemanget. Jag tilltror den intelligensen att hanvet, och därför missbrukar den juridiska logik som han onekligen äri besittning av. Det var icke en solidarisering medett brott. Det var en protest mot att har missbrukats. Vi är icke endomstol, är inte någon plats för grov propaganda, utan frän dennatalarstol eftersträvas den objektivitet som kan gagna saken och samhället. Ettgodtyckligt urval av tragiska brott mot mänsklig trygghet världen över utgöringet bevis - i synnerhet inte om urvalet sker som det skedde i , helt ideologiskt och propagandistiskt. Att protestera mot ettsådant bruk av talarstolen i denna kammare anser jag vara en renlighetsåtgärdsom icke något enskilt demokratiskt parti i denna riksdag har äganderätt tiU.Jag förbehåller mig - jag förmodar att andra ledamöter av demokratiska partiergör likaledes rätten att reagera när vi märker att kammarens plenummissbrukas för ideologisk propagandistisk framställning. I dettaanförande instämde i (c). HerrSVENSSON i (vpk) kort genmäle: Nr 67 Jag visste inte att det på något sätt skulle strida mot j , , riksdagsstadganatt göra ideologisk propaganda i , . ~ ,, ,(,-,a Det är vadvi alla mer eller mindre gör här. Det kan väl inte rimligen---------------- utgöranågon större fara, så att man i och för sig skall behöva protestera, rortsattgiltighet av sade, att mordhandlingar begåtts av vissutländsk "" - "- terroristmakts säkerhetstjänst, och de ingåri denna utländska makts säkerhets- ''Sn, m. m. tjänsts så att säga dagliga ochnormala beteendemönster. Mot denna beskrivning av och . Det föranledde mig att säga att den verksamhet, somdessa organisationer har bedrivit, av norsk domstol har bedömts såsombrottslig. Logiken säger ju då att vad solidariserade sig med varen protest mot att betecknade och handlingarmed samma ord som domstolen i betecknat dem. Då kan man säga attindirekt har solidariserat sig med dessa säkerhetstjänstershandlingar. () kort genmäle: Jag vill bara invända att vad vi fick ta delav var den skolastiska dialektik som är så van vid att utöva. Denär väl inlärd och väl igenkännbar. väntar vi bara på exempel på hur man iden andra delen av världen östvärlden förföljt människor och på hurtryggheten där åsidosatts för enskilda medborgare. i (vpk) kort genmäle; Den diskussionen skall vi gärna ta när detföreligger något sådant ärende på bord att vi kan föra endiskussion. Vad vi nu skall diskutera är vad egentligensolidariserade sig med. Om betecknar en viss handling med sammabeteckning som en norsk domstol använt om sagda handling och sedan sig upp här och protesterar mot att framhåller dettauppenbara och även för domstolen i uppenbara faktum, då får man väl säga,att med all den kraft hon är mäktig försvarar och tycker jag är en vänskap för som är missriktad. Man kan vara vän avdet israeliska samhället eller det israeliska folket utan att på detta sättsöka täcka över dess säkerhets-tiänsts uppenbara brott. Jag skall väl egentligen be kammaren omursäkt för att jag, genom att gå upp och protestera mot de uttalanden somgjorts, föranlett en förlängning av debatten. Det är tydligen bara herrarLövenborg och i som inte uppfattade vad jag sade. Det är väluppenbart för alla att jag beklagade en språkutveckling i vårt land som medförtatt man använder förgrovande och förråande och på olika sätt kränkande uttryck. Som exempel kan jag ta en vändning som förekom i herrSvenssons anförande när han gick in pä en bedömning av intelligensnivån hos medarbetarna i . Jag tycker att det är tråkigt att 59 Fortsatt giltighet av den s. k. terroristlagen, m. m. man skallbehöva stärka ett svagt anförande med sådana påståenden. Det finns en gammalvis regel om att man skall vara mild i sättet och stark i sak. Jag tror denregeln fortfarande gäller. Det beklagliga i sammanhanget är att , föratt försvara en relativt svag sak, använde så enormt starka uttryck att han iviss utsträckning vUseledde eller försökte vilseleda kammaren genom attmåla upp vissa scenerier. Det har inte varit min mening att här försvara någotbrott - jag tror inte heller att jag någonsin gjort det. Långt mindre tror jagatt de som instämde i mitt anförande var inställda på att ta upp vad som händei LUlehammer till diskussion. Det var i stället själva språkbruket jag vändemig mot. Jag tror att vi alla, kanske också jag vid något tUlfälle, skuUe vinnapå att uttrycka oss litet mera försiktigt och klart. (vpk); Jag brukar i allmänhet uttrycka mig tämligenförsiktigt. Men det finns två saker som är helt klara och det är att begårfolkmord och utövar en terror i väldig omfattning, vilket väl har sagts mångagånger tidigare från den här talarstolen. Det är också klart att händelsen i inte ärnågon enstaka företeelse. Det är som gjort sig skyldigt tUl den genomstatligt engagemang. Det är alltså inte nog med den terror som utövas iMellanöstern. Man har också tagit sig rätten att mörda och likvidera folkutomlands. Det är en terror i mycket stor omfattning. Den bedrivs i stora delarav världen. Den är inte mera legal än exempelvis ambassadörsmordet iStockholm. Denna aktivitet har trappats upp. Det var detta jag ville påvisa. Efter dramat på Bulltofta har möjligen Ustasja trappat nersin aktivitet i en smula. Däremot är det ett faktum och vi seryttringar av detta också vid våra egna gränstrakter att den israeliskaterrorismen har trappats upp världen över. Det märkliga i detta sammanhang är det var därför det nämndes att detta inte väcker någon oro hos regeringen. Deisraeliska organisationerna skall tydligen inte uppföras på någon svart lista.Det avslöjar inkonsekvensen i handlandet. Slutligen måste jag uttrycka minförvåning över om det på något sätt skulle vara anmärkningsvärt att talarstolenbrukas till - som säger - grov ideologisk propaganda. Jag tror attdet vore väldigt nyttigt med åtskilligt mer ideologi här i kammaren. Först några ord till har redan tidigare medgett att jag tycker att behandlingen av de nyaärendena som är omnämnda i propositionen har tagit alltför . Jag harpekat på en av orsakerna den omständliga proceduren. Den medverkar också. Detär möjligt att vi kunde ha varit ännu snabbare och effektivare, och vi skallförsöka bli det i fortsättningen. Men faktum är att därför att vi varitangelägna att icke träffa något enda avgörande på grundval av ofullständigtmaterial har vi i olika omgångar beträffande vart och ett av dessa fall begärtkompletteringar. De närmast berörda statsråden har t. o. m. självahaft muntliga överläggningar av ganska ingående slag med vederbörande myndigheter.Vi skall försöka påskynda handläggningen, och vi skaU undersöka omdet är något fel i proceduren som kan avhjälpas utan att man träderrättssäkerheten för när. i tycker att det är egendomligt attjag själv angriper 34 § utlänningslagen ' såsom en från rättssäkerhetssynpunktotillfredsställande paragraf. I så faU borde jag ha tagit initiativ till attden förändras. Det är just det vi gör. Jag ansåg att det var en kompletterandeupplysning jag lämnade kammaren när jag förut sade att vi har upphört atttillämpa 34 § utlänningslagen sedan vi fick terroristlagen i kraft. Vi hardessutom - det kan jag säga nu en översyn av utlänningslagstiftningen pägång. Det är vår avsikt att antingen helt avskaffa 34 § utlänningslagen ellerockså ändra den så att den icke kommer att vara OtUlfredsstäUande längre. Vidare är det så, , att varenda människa somkan drabbas av terroristlagen också kan drabbas enligt ordalagen i 34 §utlänningslagen. Skillnaden är att det är 34 § utlänningslagen som gerregeringen full frihet att avvisa, utvisa eller ställa under uppsikt personerså snart det är i statens intresse. Den formuleringen är ju enormt diffus. Vadär "statens intresse"? Vad behöver man veta om en person för attavgöra att det är i statens intresse att vi blir av med honom? Det säger lageningenting om, och det anser jag otillfredsställande. Men när nu på nytt vädrar sin oro har jagbörjat fundera över om jag möjligen råkar uppkalla tUl talarstolengenom att säga att framträdande detta år var ett ganskapliktskyldigt eko av de patetiska anföranden som han och höllförra året. Jag är ledsen om jag därigenom har provocerat . Men omdet nu ligger allvar bakom oro - vad är det den oron egentligengäller? Vad är det för människor som vUl att vi skall släppa in idet här landet men som vi vill försöka hålla utanför landets gränser?Terroristlagen talar i 1 § om utlänning beträffande vUken det finns"grundad anledning antaga, att han tUlhör eller verkar för organisationeller grupp som på grund av vad som är känt om dess verksamhet kan befaras häri riket använda våld, hot eller tvång för politiska syften". Ipropositionen har vi utförligt redovisat hur vi tolkar detta, hur vi uppfattardet och hur vi har tillämpat det . Vad föreligger det för sakligmeningsskUjaktighet här? Vilka människors rättigheter är det som vi träder förnär? Vilka är det som vi borde ta emot med öppna armar enligt men som enligt vår uppfattning skuUe innebära en fara försäkerheten om vi släppte in dem? TiU vill jag säga att ni ibland påkommunistiskt håll råkar ut för att avslöja er själva. När ni attackerar enföreteelse som terroristlagen träder ni gärna fram med stort patos och säger erförsvara frihet, rättssäkerhet och andra sådana värden allt vad ni förmår. Menvad är ni för apostlar för friheten, för rättssäkerheten och för tryggheten? Sålänge ni befarar att terroristlagen skall komma att tUlämpas på någon enstakamänniska som tillhör Svarta september, som ni politiskt sympatiserar med, är nidjupt oroade och upprörda. den 25 aprU 1974 Fortsatt giltighet av den s. k. terroristlagen, m. m Finansiering av Svenska utvecklingsaktiebolaget hellertillämpats på en enda person tillhörande denna organisation. Men när det gäUerandra, som ni betraktar som era politiska motståndare, har ni inte mycket tillövers för rättssäkerheten och friheten. Då manar ni på och säger, att vi bordeföra in också de israeliska organisationerna under lagens tUlämpning. Varför ärni inte oroade om så skulle ske med dem? Det är samma argumentation, herrLövenborg, som en icke alldeles okänd journalist använde när han i Aftonbladetför sedan framhöll att han var djupt bekymrad för att en enda jordanskmedborgare var föremål för polisens intresse enligt terroristlagen - men vartotalt likgiltig för de åtta fascistiska kroater som också var föremål försådant intresse. awecklades ju det jordanska fallet utan åtgärd, men det ärenligt min mening en ovidkommande omständighet. Vad som är intressant i dettasammanhang är att ni avslöjar era verkliga syften. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifaU tUl dels utskottetshemställan, dels reservationen av i , och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vUl att kammaren bifaller justitieutskottets hemställan i betänkandetnr 12 punkten A röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nej har kammaren bifaUit reservationen av i Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr Lövenborg begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav föUande resultat: Utskottets hemställan bifölls. Herr förste vice talmannentUlkännagav att anslag utfärdats om sammanträdets fortsättande . § 11 Finansiering av Svenska utvecklingsaktiebolaget Föredrogs näringsutskottets betänkande nr 22 i anledningav propositionen 1974:54 angående finansiering av Svenskautvecklingsaktiebolaget jämte motioner. I propositionen 1974:54 hade Kungl. Maj;t, under åberopande av utdrag avstatsrådsprotokoUet över industriärenden för , föreslagitrUcsdagen att tUl Teckning av aktier i utvecklingsaktiebolaget /75 under fonden för statens aktier anvisa ettinvesteringsanslag av . 1 detta sammanhang hade behandlats motionerna 1974:1639 avherr Komstedt m. fl. (m) vari hemställts att skulle avslåpropositionen 1974:54 samt 1974:1640 av fru tredje vice talmannen (). den 25 aprU 1974 Finansiering av Svenska utvecklingsaktiebolaget Utskottet hemställde att skuUe 1. med bifall tiU propositionen1974:54 och med avslag på motionen 1974:1639 tUl Teckning av aktier i för /75 under fonden för statens aktieranvisa ett investeringsanslag av , 2. avslå motionen 1974:1640. Reservation hade avgivits av () som ansett att utskottet bort hemställa,att skulle 1. med bifaU tUl motionen 1974:1639avslå propositionen 1974: 54 om anslag till teckning av aktier i , 2. avslå motionen 1974:1640. I näringsutskottets betänkande nr 22behandlas frågan huruvida Svenska utvecklingsaktiebolaget skall få ytterligare30 miUoner kronor i aktiekapital.