prot · FX09102 · 1974-12-31 00:00:00 — Torsdagen den 17 oktober1974 andra områden, ökadförädling av skogsråvaran, kraftiga statliga industriinvesteringar i bredregional omfattning. 1 förgrunden måste dä ställas inlandskommunerna, menockså andra eftersatta regioner. Sker ingenting snabbi hanmar betydandelänsdelar i ett helt ohållbart läge. Medhänvisning till vad som här anförts anhåller jag om kammarens tillständ atttill herr industriministern fä ställa följande frågor: Vilka åtgärder övervägerstatsrådet för att åstadkomma full sysselsättning och regional balans iNorrbotten? Kan rnan snart vänta en planför nya statliga industriinvesteringar utöver det redan beslutade 80? § 7 Interpellationnr 122 om en allmän arbetstidsförkortning, m. m. Ordet lämnades pä begärantill (vpk), somyttrade: Dagens arbetsmarknad är uppsplittrad inte bara mellan könen, utan ävenmellan unga friska och äldre utslitna arbetare. Den dåliga arbetsmiljön och denlänga arbetstiden utgör ett gissel för miljoner arbetande. Föräldrar till smäbarn har svart att på ett tillfredsställande sätt kombinera föräldrarollen medett heltidsarbete. Finns daghemsplais kan barnen tvingas tillbringa upp och mer på daghem. Mänga - det rör sig så gott som uteslutande omkvinnor som har ekonomisk möjlighet till det -tvingas därför att banta ned sinakrav pä ett förvärvsarbete. I de flesta familjer är det alltjärnt kvinnorna sombär huvudansvaret för hem och barn. Utbyggnadenav barntillsynen gär trögt. Kvaliteten är på sina håll inte heller den allrabästa. Överinskrivning och brist på personal är realiteter i många kommuner.Föräldrar med valmöjligheter blir tveksamma inför tanken atl lämna in barnenför tio limmars vistelse pä daghem, om omsorgen och den kollektiva samvaronförfelas genom bristande tillsyn och alltför stora barngrupper. Detta, menocksä den pä tok för länga arbetsdagen, tvingar många till deltidsarbeten ochsämre status på arbetsmarknaden. Följden blir att skötsel av hem och barn avnödvändighet sätts i förgrunden. Jobbet kommer i andra hand och ses mer som enmöjlighet att komma ut nägra timmar, få stimulans bland arbetskamrater ochkomma ett steg närmare ekonomiskt oberoende. Mannen med sin åttatimmarsdag ochinte sällan myckel övertid bortkopplas frän ansvaret för de dagliga göromålen ihemmet. Idet här läget framstår en sänkning av arbetstiden för alla perdag som en nödvändighet i kampen för likställighet mellan könen. Kravet föremellertid inte reduceras till en strikt kvinnopolitisk fräga. Sexlimmars-dagenär lika nödvändig för dem som har ett arbete som för dem som fortfarande stårutan. Både man och kvinna har rätt atl kräva möjlighet till ett aktivt livutanför arbetsplatsen, en tjllvaro i gemenskap med familjen, en arbetsdag som möjliggörengagemang i föreningslivet. Detta gäller också människor utan små barn. 850000 kvinnor i arbetsför älder (20-64 är) står utanför arbetsmarknadenenligt undersökningar. Av dem som var registreradesom arbetslösa och latent arbetslösa - inalles 100 000 - uttalar sigen överväldigande majoritet för en önskad arbetstid pä i veckan.Endast en ytterst liten andel av dem kan således tänka sig ett arbete på fulltid. Kvinnorna tvingas med andra ord, sä länge som den kollektiva servicen ärdåligt utbyggd, barntillsynen eftersatt och arbetstiden sä läng som , attavsäga sig sin rätt till ett jobb pä samma villkor som männen. Denna situationvälkomnas av arbetsköparna, som frikostigt erbjuder arbete pä deltid. Dettabesparar dem en massa utgifter, inte bara genom att de slipper sociala omkostnaderför sina anställda. De kan ocksä fritt bolla med arbetstider för att föpersonal, när arbetsbelastningen är som värst, utan att fördenskull bekymra sigför att bereda de anställda ett tryggt, regelbundet arbete. Ihela systemet med deltid finns en rad orättvisor inbyggda. Deltidsjobben finnervi bara pä kvinnornas egen arbetsmarknad, i vissa lägre betalda branscher.Deltidsjobben kan bara utnyttjas av de kvinnor som inte ensamma inneharförsörjningsbördan. Deltidsjobben återfinns bara inom en snäv sektor avarbetslivet och konserverar dåliga löner, sämre sociala villkor och otrygghet.Deltidsjobben är en urusel lösning för kvinnor som kräver stopp för ekonomisktberoende och könsdiskriminering. Genomförandetav sextimmarsdagen onödiggör en uppsplittring mellan hel- och deltidsarbetenoch följaktligen en könsindelad arbetsmarknad. En kortare arbetsdag, dvs.deltid efter det att sextimmarsreformen är genomförd, bör endast finnas för demsom av hälsoskäl eller andra skäl inte anser sig kunna jobba full tid. Mensådant är inte läget . Det är inte bristande hälsa eller ovilja till ettyrkesliv som utestänger kvinnorna från en lika ställning i produktionen. Det ärbristen på barntillsyn och kollektiv service i bostadsområdena. Det är detpåfrestande arbetstempot som omöjliggör för männen atl la del i ansvaret förhem och barn. Sextimmarsreformeni kombination med en kraftig utbyggnad av barntillsynen skulle utgöra ettviktigt steg framåt mot en utjämning mellan män och kvinnor. Dessutom reducerastiden för barnen på daghemmen med all säkerhet med mer än de tvä timmararbetstiden sänks. Daghemmen blir fler och placeras närmare hemmen än vad somnu är fallet. Detfinns i hela landet drygt 800 000 barn i förskoleåldrarna. Av dessa finns 63000 pä kommunala daghem. 51 000 är placerade pä familjedaghem. Detla gerinalles 114 000 platser. Men det finns minst 250 000 barn, vilkas mödrararbetar minst halvtid. Så behovet är skriande. Lägg därtill alla de kvinnor sompä grund av att de vet att det är omöjligt att fö barntillsynen tryggadförvägras en plats på arbetsmarknaden. Utsikterna för en snabb utbyggnad avkommunernas barnstugeverksamhet är nedslående, vilket bl. a. delegationen förjämställdhet mellan män och kvinnor uttalar i elt pressmeddelande från augustimanad i är. , somuppskattar att det finns platser för endast 37 procentav behovet. Delegationen tror inle ens pä en sådan låg behovstäckning. Delslår sålunda klart, att radikala åtgärder måste till för att skapa reellaförutsältnjngar för kvinnornas jämställdhet på arbetsmarknaden - och inte minstför att erbjuda alla barn en kvalitativ social träning i samvaro med andra barnoch vuxna. kommunisterna har under en följd av år föreslagit,att staten övertar kostnaderna för daghemspersonalen. Detla tycks som denenda tänkbara lösningen för kommunerna att snabbt täcka sina behov avbarnstugor. Enviktig aspekt, som sällan nämns i den allmänna diskussionen , är det stora antal äldre människor som sysselsätts inom industrin.Av totalt 1 600000 arbetare är inte mindre än 1 100 000 fyllda är. Dessaupplever starkast de bäde fysiskt och psykiskt härda arbetsuppgifterna.Riskerna för dem att slås ut i förväg, att tvingas avbryta sina arbeten förepensioneringen, är stora. Avtio LO-arbetare säger sig åtta uppleva risker i sina jobb. Det säger sigsjälvt, att en kortare arbetstid, en bättre arbelsmiljö med skärpta bestämmelserför hur en arbetsplats för se ut, minskar riskerna. En större fritid skaparstörre möjligheter för deltagande i det politiska och fackliga livet. Denomtalade demokratin är det inte mycket bevänt med, om den bara skall reducerastill att människorna fär säga sin mening i allmänna val vart tredje är. Varjemänniska måste ges förutsättning att sätta sig in i de politiska frågorna, attaktivt delta i föreningslivet. Den s. k. politiska fattigdomen, som 1968 ärsläginkomstutredning blottade, kan inte brytas med annat än att villkoren päarbetsmarknaden förbättras och kvinnorna kommer ur sin isolering i hemmen. Vänsterpartietkommunisterna ställde i en reservation till socialutskottets betänkandeangående arbetstidslagstiftningen förslaget om en plan för nedtrappningav arbetstiden till sex limmar. Inget av de övriga partierna var berett altstödja förslaget, som innebar att sjutimmarsdagen är uppnådd och attmälet - sex timmars arbetsdag - är en realitet . Sedanapril, dä denna omröstning genomfördes i , har diskussionen omsextimmarsreformen satt ny fart. Kravet framförs nu så gott som itidningarnas insändarspalter och i längre rapportartiklar om kvinnorna ocharbetsmarknaden. Alll fier människor ser en kraftig arbetstidsförkortning somenda lösningen för att bana väg för likställdhet mellan män och kvinnor och föratt minska förslitningen av de arbetande. Sextimmarsdagen ger männen en chanstill ett rikare familjeliv. Den möjliggör för män och kvinnor att fö rätt tillfler gemensamma erfarenheter och upplevelser. Den skulle medverka till att deattitydförändringar som alltmer gör sig gällande angående uppluckringen avmans- och kvinnorollen ocksä för sina avspeglingar i verkligheten. Meddetta som bakgrund anhåller jag om kammarens tillständ att till fru statsrådetLeijon ställa följande frågor: Har regeringennägon plan för genomförande av en reform innebärande Nr 102 en sänkning av arbetstidenför alla till och Torsdaeen den ? Om sä är fallet, när avser regeringen att presentera en sådan jy Qjtober 1974 plan, och när skall dess fulla genomförande vara en realitet? Pävilket sätt ämnar regeringen underiätta för kommunerna atl bygga ut barntillsynen? Föreligger några planer på alt i enlighet med vpk:s förslag låta staten överta utgifterna för daghemspersonalen? §8 Interpellation nr 123 om åtgärder för att säkra folktandvården Ordetlämnades på begäran till i (s),som yttrade: 1 en enkel fråga till socialministern, som jag ställde manad iår, uttryckte jag oro för att huvudmännens värdansvar, i första hand vad detgäller barntandvården, inte kan uppfyllas. Detta är en följd av en starköverströmning av tandläkare frän folktandvården till privatpraktik. Vidareberor det på att nettotillskottet av nya tandläkare inte kommit folktandvårdentill godo i den utsträckning som förutsågs i propositionen om allmäntandvårdsförsäkring. Isitt svar redogjorde dä socialministern för den etableringsregel för nyatandläkare som infördes i och med tandvårdsförsäkringen. Denna etableringsregelinnebär som bekant, att inträdesanmälningar till försäkringen från tandläkaresom vill börja privatpraktik tills vidare förklaras vilande. Det förefaller nuangeläget att vj för en utvärdering av denna form av etableringskontroll.Vidare, hur ser socialministern pä problemet med nyutexaminerade tandläkareoch deras villighet att etablera sig inom folktandvården? Folktandvården harett stort ansvar, och det är viktigt att vi för fullgoda garantier för atlfolktandvården ges möjlighet att bedriva revisionstandvård utan alltför långaintervaller. Värdefterfrågan har blivit större än som väntat, och i det lägelmåste barntandvärden prioriteras. Pä grund av den bristsituation som i dagråder på tandläkare inom folktandvården har man på de flesta kliniker ute ilandet tvingats öka intervallerna mellan behandlingarna. Detla ärotillfredsställande, därför alt barntandvärden pä sikt effektivast leder totalt sett förbältrad tandhälsa och därmed ett minskat vårdbehov. Väntetidernainom vuxentandvården är också pä mänga häll oacceptabelt länga. Dettaförhällande torde delvis ha sin förklaring i att försäkringen stimuleratpatienterna att söka mer omfattande och tidskrävande vård. Isitt svar pä min fräga underströk socialministern med skärpa, aU om det fanns risk för aU folktandvården inte skulle tillförsäkras tandläkarresurser i den utsträckning som statsmakternas beslut förutsätter, så kunde det bli nödvändigt med åtgärder för att säkra folktandvårdens utbyggnad. 7 protokoll 1974. Nr 102 Åberopande det nu anförda hemställer jag om kammarens tillstånd all Torsdagenden ''" '' socialministern fö ställa följande fräga: Vilkafortsatta åtgärder erfordras enligt socialministerns mening för att -------------- folktandvården skall kunna infria sitt vårdansvar i enlighet med den av § 9 Interpellationnr 124 om vissa åtgärder för att förebygga sjukdom Ordet lämnades pä begärantill (), somyttrade: En av de viktigaste politiska åtgärderna i vårt land måste anses varaatl medverka till medborgarnas goda hälsa och välbeflnnande. Storapenningsummor och ett berömvärt och mycket omfattande arbete läggs ocksååriigen ned pä den svenska hälso- och sjukvården. All personal inom sjukvårdenutövar ett mycket värdefullt arbete och de tekniska anordningarna är av myckethög kvalitet. Men det står ända alltför mänga hjälpsökande människor i kö iavvaktan pä behandling. Denna vänlsitualion är naturiigtvis intetillfredsställande. Orsaken till den bristande sjukvårdskapaciteten bör inteovillkoriigen ses som otillräcklig vårdkapacitet - vilket kanske ligger närmasttill hands. Den kan ocksä uttryckas pä annat sätt - nämligen att det tyvärr äralltför många människor som blir sjuka. Manvisar dä med berättigad stolthet pä de omfattande anläggningar som samhällethar byggt för att bota och behandla sjukdomarna. Det är naturiigtvis mycketbra att denna viktiga samhällsätgärd är väl tillgodosedd. Men vore del inteminst lika värdefullt atl kunna visa pä påkostade anläggningar som medverkartill att människor inle blir sjuka? På senare är har värdet av hälsokontrolleroch friskvård alltmer uppmärksammats. Den förebyggande sjukvärden tillämpas iallt större omfattning och mycket görs för motions- och idrottsanläggningar.Men till bilden av aktiviteter som med stor sannolikhet hjälper ett mycketstort antal människor att behålla hälsan på acceptabel nivä bör ocksä fö räknasdel som man kan kalla "den fria hälsovården". Hit kan räknas dehälsofrämjande föreningsrörelserna, hälsohemmen, den s. k. hälsokosthandeln ochfria utövare av hälso- och sjukvård. Ävenom de inte accepteras av m. fl. kan inle vitinesmälen fråntusentals människor som anser sig ha blivit bättre till sin hälsa och ävenvaraktigt botade inom "den fria värdsektorn" fö lämnas obeaktade. Despeciella värdmeloderna kan karakteriseras med följande metoder: Utrensning avgiftprodukter m. m. genom fasta, tillförsel av viktiga näringstillskott ikosten, örtmediciner, behandling av ryggar, leder m. m., detvärdefullaste av den homeopatiska behandlingen samt THX-metoden. Det sannolikavärdet av THX kvarstår ännu - även om det har utdömts Mycketav vad som säges och frågas om de s. k. naturläkemedlen kan under det närmasteåret kringgås med hänvisning lill den pågående s, k,naturiäkemedelsutredningen. Men denna interpellation gäller inle naturläkemedlen.Den gäller allt det övriga som möjligen kan kallas "naturläkemetoder"och som bör utnyttjas för att erhålla en verkligt omfattande hälsovärdsbild isamhället. Bl,a, gäller det därvid - och det är mycket viktigt - att försöka rensa bort detsom är okunnigt och dåligt i denna verksamhet. De seriösa utövarna av den friahälsovårdens olika områden önskar ocksä atl en sådan utrensning kommer tillstånd. Men i starkt ökande omfattning inträder sannolikt den insikten isamhället att det bästa av den fria hälsovården bör lagas i anspråk. Delta kansammanfattas med tanken att all seriös verksamhet, som på lämpligt sätt bidrartill att hålla människor vid god hälsa, bör uppmuntras och stödjas. Alla medelsom bidrar till atl stimulera kroppens egna läkande krafter bör även främjas. Medhänvisning lill det anförda hemställer jag om kammarens tillständ atl till herrsocialministern ställa följande frågor: 1, villig attutlalasigtill förmån församhällsstödd utveckling av de värdefullare delarna avvad som här har kallats "den fria vårdsektorn"? 2, Finns det eventuella planer påatt ytteriigare försvära verksamheten för utövare av "den friasjukvärden"? § 10Interpellation nr 125 om ökat bistånd åt och Ordet lämnades på begärantill (), som yttrade: har utvecklingen mot självständighet i deforna portugisiska kolonierna i gått snabbi. RepublikenGuinea-Bissaus självständighet är nu universellt erkänd, bl, a. genom invalet iFN, De sista portugisiska trupperna häller på att lämna landet. Ansvaret förförvaltningen vilar pä den regering som redan för ett är sedan utsågs i sambandmed att befrielserörelsen och det folkvalda parlamentet i de befriadeområdena utropade den självständiga republiken , Om framtid skall beslut fattas vid en folkomröstning, som förnärvarande förbereds. Överenskommelsehar ocksä nätts om avvecklingen av kolonialstyrelsen i . 1 dennuvarande provisoriska regeringen utgör ministrar nominerade avbefrielserörelsen en majoritet. Vid den fullständigasjälvständigheten, som inträder , kommer FRELIMO att ta överledningen av den nya staten. I vad slutligen gällerAngola har den portugisiska regeringen i princip erkänt dess självbestämmanderätt.Situationen är emellertid mycket komplicerad, och det är ännu oklart när och ivilka former självständigheten kan förverkligas. Detvä nya staterna och är i många avseenden ovanligt välrustade för självständigheten. Redan medan befrielsekampen pågick började manbygga upp det nya samhället i de befriade områdena med civil administration,skolsystem och hälsovårdsorganisation samt de-mokrariska institutioner.Befolkningen har mobiliserats för all fylla uppgifter i samhället ochproduktionen och är väl förberedd för de stora insatser som måsle göras för altutveckla länderna. Det finns en ansvarsfull, skolad och demokratiskt förankradledning pä alla nivåer. Mende svårigheter man stär inför är oerhörda. Den portugisiska kolonialmaktenslog sönder de samhällssystem som fanns före kolonialUden. Praktiskt tagetingenting gjordes för alt utveckla länderna, vare sig för alt moderniserajordbruket, utveckla en modern industri eller bygga ut skolväsen, sjukvårdeller en modern samhällsadministration. Pä grund av den koloniala utplundringentilltog i stället svälten och sjukdomarna alltmer. hotas ocksä de nyastaternas existens och självbestämmanderätt av mäktiga politiska och ekonomiskaintressen, inte minsl i södra . Den uppgift man står inför är därför atlunder starkt hot frän yttre fiender sä snabbt som möjligt söka lösa dessaländers mycket stora utvecklingsproblem. Om man skall lyckas med den uppgiftenmåste man fö elt omfattande stöd av bäde politisk och ekonomisk natur fränvänskapligt sinnade stater. Sverigehar helhjärtat stött befrielserörelsernas kamp för självständighet. Vi harocksä lämnat ell betydande ekonomiskt stöd till PAIGC, FRELIMO och MPLA föruppbyggnaden av samhällsorganisationen i de befriade områdena. Denna solidaritetspolitikmåste nu fullföljas genom att vi i denna situation av avgörande betydelse förde nya staternas framlida existens är beredda alt ge ett omfattande ekonomisktstöd till deras utvecklingsprogram. Ett sådant stöd skulle dessutom te signaturligt för , eftersom man i dessa länder konsekvent strävar efler altfö lill stånd en utvecklingsprocess som avskaffar sociala orättvisor och syftartill att förbättra levnadsvillkoren för folkfiertalet. Medstöd av vad som anförts anhåller jag om kammarens tillstånd att lill frustatsrådet fä rikta följande fräga: Vilkainsatser planerar den för att lämna omfattande bistånd tillutvecklingsprogrammen i och ? Denna anhållan bordlades. §11 Anmäldes och bordlades motionen nr 1871 av m.fl. i anledningav Kungl. Maj:ts proposition 1974:129 med förslag om förbättradefolkpensionsförmåner och en lagstadgad sänkning av den allmänna pensionsåldern. § 12 Utsträcktmotionstid Nr 102 den Ordet lämnades pä begäran till I-7 oktober 1974 (), somyttrade: -------------- Jag hemställer att kammaren ville besluta att tiden för avgivande avmotioner i anledning av Kungl. Maj:ts propositioner 1974:129 med förslag omförbättrade folkpensionsförmäner och en lagstadgad sänkning av den allmännapensionsåldern samt 1974:132 med förslag om sänkning av inkomstskatten, m. m.mätte med hänsyn till ärendenas omfattning utsträckas till första plenum . §13 Meddelande ang. enkla frågor Meddelades att följandeenkla frågor framställts, nämligen Nr257 Fröken () till fru statsrådet angående remissbehandlingenav SIA:s och barnstugeutredningens förslag om fritidsverksamheten för barn: att ta något initiativ så att remissinstanserna kanbehandla både SIA:s och barnstugeutredningens förslag om fritidsverksamhetenför barn? Nr258 i (c) till herr utbildningsministern angående Börskolöverstyrelsen och länsskolnämnder - med beaktande av uttalande ipropositionen 1974:82 och UbU 1974:29 angående lanthushållsskolornas framtidaverksamhet - engagera sig för att begränsa ifrågavarande skolors rekryteringoch verksamhet? Nr259 Fröken () till fru statsrådet om svenska katastrofinsatseri och : beredd att verka för att delar av det svenska spannmålsöverskottettas i anspråk för katastrofinsatser i och m.ed anledning avden svära hungersnöden där? Nr260 () till herr socialministern angående myndigheternas beredd att - bl. a. utifrån erfarenheterna med THX-pre- parat - medverka till en mera positiv inställning till och behandling av naturiäkemedel från myndigheternas sida? Nr 102-------- Nr261 () till herr justitieministern angående behandlingen den frågan om valdistriktens storiek vid allmänna val: Anser justitieministern att frågan omvaldistriktens storlek vid all- -------------- manna val bör underställas och när kan isä fall detta ske? Nr262 () till herr utbildningsministern om information angående U68-beredningens förslag: Vilkaåtgärder avser utbildningsministern att vidta för att närmast berördamyndigheter, organisationer och grupper skall fö möjlighet atl ta ställningtill U 68-beredningens överväganden och förslag innan dessa läggs till grundför beslut av statsmakterna? Nr263 Fni /»»(/(c) till herr kommunikationsministern om upprustning av standardenpä bäddarna i SJ:s sovvagnar: för avsikt att vidta nägra åtgärder i syfte att åstadkomma enupprustning av standarden pä bäddarna i SJ:s sovvagnar? Nr264 i Skärstad (c) till herr statsministern angående om- föngetav offentliga utredningars betänkanden: Anserstatsministern det vara motiverat att ge att betänkandena presenteras i ett omföng som ger enskilda människorreella möjligheter att tränga in i utredningsförslagen? Nr265 i Skärstad (c) till herr socialministern om tillhandahållandeinom landet av vissa läkemedel: Anser statsrådet det varahumant och riktigt att värdsökande, genom myndigheternas ingripande,tvingas att resa utomlands för att erhålla de läkemedel, som de ansersig behöva? Nr266 i (m) till herr kommunikationsministern angåendebeslutanderätten i fräga om indragning av järnvägstrafik: Anserkommunikationsministern det tillfredsställande atl indragning av ävenomfattande lokal spårbunden persontrafik kan ske av SJ:s distriklsenheter istället för av högre myndighet? §14 Kammaren åtskildes .