prot · FX09121 · 1974-12-31 00:00:00 — Däremotär inte de materiella villkoren intäckla vid förändringar i andra riktningen,dvs. efter en försening. En sådan förändring avseende markpriset förutsätteruppenbariigen godkännande. Ingenting hindrar naturiigtvis attriksdagen beslutar om anstånd med amorteringar lika väl som Kungl. Maj:t kangöra ändringar därvidlag på grund av överiålelseförändringar. Svårare än såbehöver del här inte vara. Nufinns det på en del håll, främst i den allmänna debatten om de här frågorna -inte minst här i regionen - en ganska god vilja att vränga till saker och ting.Låt mig därför nämna helt kort all ramavtalets konstruktion, med staten somsäljare och fem kommuner som köpare, gör det, enligt min mening, naturiigt attingen hälls utanför om avtalet förändras. Därför föreslär ulskoltsmajoriletenatt Kungl. Maj:t bemyndigas all uppla förhandlingar också med de kommuner sominie direkl berörs av elt beslut om amorteringsanstånd. Ingen bör alltsådiskrimineras. Enligtden uppfattning som majoriteten ger ullryck för i belänkandet beträffande denhär amorteringsfrågan innebär de ändrade planeringsförutsättningarna i frågaom såväl den allmänna bebyggelseutvecklingen som bevarandeintressena altkommunerna kommer i en situation motsvarande den då tillträdet försenas.Beträffande Rissneområdet i har myndigheterna redan förbehållit sigrätten alt överlämna området först . Meddet nu anförda ber jag alt få yrka bifall lill utskottets motivering ochhemställan i punkten 4 beträffande anstånd med vissa amorteringar. Däreftervill jag något kommentera utskottets betänkande i övrigt, och lill att börjamed vad som anförs inledningsvis om vår motion från , nr 1587, och dessyrkande att staten som markintressent inte får motverka den fysiskariksplaneringens intentioner. Anledningen till denna hemställan är naturiigtvisatt bevarandefrågorna är särskilt aktuella för en del av Järvamarken, nämligenden i . Dessutom pågår alltså arbetet med den fysiskariksplaneringen. Del innebär således ingen som helst nedvärdering av de andraargumenten, dvs. verkningarna av den successivt förändradebefolkningsutvecklingen, som stöd för kravet på revidering av avtalet. Ocksåpä denna punkt innehåller motionen 1587 en ulföriig motivering. Isamband med riksplanebeslut antog bl. a.pla-neringsrikllinjer för vissa geografiska områden med bevarandeintresse Underrubriken ipropositionen 111 är 1972 nämns bl. a. sådana som "genom sitt läge iförhällande till större befolkningskoncentrationer är av särskild betydelse somrekreationsområden". I propositionen om den fysiska riksplaneringenbetonas också att det kommer att la tid alt förverkliga handlingsprogrammen föratt bevara områden med särskilda rekrealionsvärden. Därefter sägs det, och detfinns anledning att understryka detta mycket starkt: "Det är dockangeläget att värdefulla områden redan nu får elt sådant skydd alt derasnaturvärden inte går förlorade i avvaktan pä att handlingsprogram upprättasoch planerade åtgärder vidtas." Dettaär bakgrunden till vårt första yrkande i motionen 1587, dvs. helt enkelt attåtgärder skall vidtagas redan nu för att bevara handlingsfriheten. Ökadhandlingsfrihet uppnås för Järvamarken genom amorle-ringsanslånd, och därmedhar syftet med yrkandet lillgodosetts. Del skulle naturligtvis också ha kunnatuppnås genom en prisreducering, och jag återkommer till den frågan . Ärdå handlingsfriheten beträffande Järvamark hotad på något sätt? Kommunen är utsatt för ekonomisk press. Som redan har sagts härbeslutades om skattehöjning, och den har bl. a. sin grund i dekommande kraven pä amorteringar och räntebetalningar till följd avJärvaavtalet. Grannkommunen vill köpa en del av marken för 85miljoner kronor, och man kan ställa frågan: För vilken användning lill detpriset? Privataexploatörer har velat köpa. Det är möjligt att viljan här har avtagit som enföljd av propositionen om bostadspolitiken, men det har varit en uppenbar viljafrån olika häll att "lätta" kommunens bekymmer genom att exploateraden här marken på ett sätt som kommuninvånarna sade nej till val. Självfalletskall inte lägga sig i markanvändningen. Riksplaneringen skallfullföljas och vidareutvecklas genom planering. Milt parti delaremellertid den uppfattning som den nuvarande majoriteten i har ommarkanvändningen, nämligen att behålla området i huvudsak somrekreationsområde. Enligt min uppfattning är detta ett intresse inte bara förhela invånare, utan del är också elt mycket markeratriksintresse. Det är naturligtvis främst ett intresse för dem som bor i västraStockholm och på övriga delar av - de ganska hårt exploaterade ochredan bebyggda delarna - för dem som bor i osv. Att bibehållaSollentunas Järvadel som rekreationsområde blir för nordvästseklorvad Nackareser-valel är för sydoslseklorn. Genom en sådan markanvändningminskar också riskerna för fier lomma lägenheter i regionen. Detär också ett riksintresse ur den synpunkten att här kommer re-gionalpoliliskabedömningar in i bilden. De som inte vill motverka en bättre regional balanshar naturiigtvis inget skäl att stödja tidigare krav på 120 000 invånare iSollentuna, som har 40 000, vilket Försäljningav statlig mark på , m. m. Försäljningav statlig mark på Järvaföltet, m. m. Närutskottsmajoriteten begär amorteringsanstånd för och Sundbyberglägger de olika partiernas representanter tyngdpunkten i motiveringen på olikasätt, men vi är övertygade om all det är en riklig linje au bibehållahandlingsfriheten just på det sätt som statsrådet starkt understryker ipropositionen 1972:111 om den fysiska riksplaneringen. Det är viktigt all deuttalanden som gjorts där inte bara förblir ord ulan också åtföljs av handling.Att bevilja amorleringsanstånd, alternativt all reducera priset, är ell sättatt öka kommunens handlingsfrihet. Enreducering av priset på mark kan givetvis vara ett verksamt medel för alt ökakommunernas handlingsfrihet vid den framlida markanvändningen. Skulle enkommun välja alt bygga bosläder pä sådan mark kan således boendekostnadernasänkas i viss utsträckning. Statsmakterna har emellertid att diskutera denmarkanvändning som en kommun själv vill främja och ingenting annat. Däravföljer exempelvis att prisreducering av bostadssociataskäl,i varje fall ,bara delvis har aktualitet i fall. För övriga markområden enligtavtalet mellan staten och Järvakommunerna är förhållandena annoriunda, mendetta måste då vägas mol de svåröverskådliga konsekvenserna vid en prisreduceringpå marken förändra liknande markavlal. Jag medgerutan vidare att deninformation som har getts och den diskussion som har förts i anslutning lilldetta ärende har lett mig lill att acceptera förklaringarna all del är svårtall se exakt vilka konsekvenserna kan bli för andra liknande avtal om man gårtill en prisreducering. Som jag sade inledningsvis är frågan omamorleringsanstånd en betydligt mindre ingripande åtgärd, som ändå fyller sammasyfte, nämligen att öka handlingsfriheten vid markanvändningen. Jagskall bara helt kort kommentera några av de saker som sagts tidigare idebatten, bl, a, i anslutning till reservationen 3, Det sägs där all diskussionenom kommunernas handlingsfrihet skulle ha uppkommit under utskottsbehandlingen.Jag utgick från att det var en självklar sak för dem som arbetat en lid icivilulskotlet att den fysiska riksplaneringen och diskussionerna kring den varnågot aktuellt. Som jag också har sagt är delta innebörden i det förstayrkandet i vår motion, 1den socialdemokratiska reservationen 3 sägs det att man skulle gynna "dekommuner som redan haft det längsta amorieringsanslåndet", vilket skullevara orältfärdigl på något sätt. Men det som är intressant här måste ju varatidsmarginalen mellan betalning och exploatering enligt avtalets ursprungligasyften. Men användningen enligt de ursprungliga syftena har inte kommit i gång,och ingen vet om den någonsin gör det. Det är naturligtvis detta som äravgörande för hur man bör se på amorteringsfrägorna. Amorteringsperioden ladesju ut dä avtalet skrevs med tanke på att man skulle ha en snabb exploatering,och det var därför den gjordes bara tioårig. Så har det alltså inte blivit. Detsägs också i reservationen 3 att "ell ansländsbeslul kan komma altuppfattas som ett gynnande av vissa kommuner eller andra lokala Jagförstår inte del resonemanget. Självfallet är det de kommuner som inte harkunnat eller som i den nuvarande situationen inte har önskat - klokt nog, villjag tillägga - använda marken enligt de ursprungliga syftena som ligger sämstlill. Det är alltså inte fråga om att gynna någon, och vi har inte undantagitnågon, Varie kommun som kan peka på motsvarande skäl för amorteringsanstånd somSollentuna eller skall naturligtvis framföra dessa skäl iförhandlingar. Allrasist i sin reservation har socialdemokraterna egentligen sagt det jag sadeinledningsvis. Men jag tror all de har fel när de fortsätter: "Kungl.Maj:ts redan givna befogenhet läcker möjligheten att göra därav betingadeändringar i betalningsålagandena." Del finns anledning att fattarett beslut på den punkten, sä är saken oomtvistlig. Det finns delade meningarom vad bemyndigandet ursprungligen innebar. HerrClaeson talade om trångboddheten i regionen och behovet av ytterligarebostadsbyggande. Ja, visst måste det byggas mera, men vi skall därför inte tade sista riktigt stora gröna lungorna i den här regionen i anspråk förbostadsbyggande. Vi borde fä en mera differentierad bostadsmarknad med fierabostäder i innerstaden än för all komplettera de mångaarbetsplatserna just i dessa delar exempelvis. Meddella, herr talman, ber jag alt få yrka bifall lill reservationen 2 a. Försäljningav statlig mark på , m. m. Utskottets vice ordförande, i , sade att del varen ganska risig materia som man hade att behandla här, och del kanske vi hällermed om allesammans som försöki tränga igenom den text man har lämnat ifrån sigoch framför allt de motioner som har skrivits i del här sammanhanget. Härhar framträtt tre personer som gjort tre olika beskrivningar av lägetbeträffande bostadsbehovet i Slorslockholm . sägeratt det egentligen inte behöver byggas någonting, eftersom läget helt harförändrats. säger alt vi behöver bygga ganska myckel och hänvisarlill all planeringen omfaiiar 13 000 lägen-heierom året, jämfört med 20 000tidigare. Slutligen uppträder i med den bekantacenlerpartisliska argumentationen, all miljön är det enda som egentligenbetyder någonting, och så får man ett mycket diffust besked om var finns i sammanhanget. Den här motionen som i m. fl.centerpartister har levererat är onekligen ett myckel märkligt aktstycke. Detvisade sig också under utskottsbehandlingen all åtskilliga av de påståenden somgörs i motionen kunde bemötas i ulskotlels skrivning. Av motionens yrkandeblir ingenting kvar, ulan man adopterar ett halvt yrkande i kommunistmotionenmed i och andra som motionärer. Slutsatsen blir att man, somockså sagts här, vill bevilja kommun anstånd med amorte- Försäljningav statlig mark på Järvaföltet, m. m. ringarna för demarkområden kommunen förvärvat från staten. Eftersomjag har varit bosatt i den berörda kommunen och dä jag kommer altrösta med den ulskotishalva som går emot motion, har jagbehov av att säga några ord. Jag vill alltså motivera mitt ställningstagande. Efterlånga och mycket intensiva överiäggningar mellan de berörda kommunerna ochstaten i början av 1960-lalet öppnades möjligheten för dessa kommuneratt fåköpa för bostadsändamål. Som framgår av den debatt som har förtsoch av handlingarna skedde delta 1966. Motivet var dä att marken behövdes föratt möta en fortsatt efterfrågan på bostäder. Man ville också åstadkomma enbättre social bostadsmiljö genom planering och utglesning av en äldrebebyggelse i regionen. Medstor energi drevs arbetet för all möta dessa behov. Det var ett omfattandearbete, och kommunerna fick ganska god tid pä sig innan amorteringarna skullepåbörjas. Det har också sagts här att fick den längsta tiden - från1966 till . Man fick alltså på sig. Föratt möta de ökade kraven pä en bättre boendemiljö - som del talas så mycket omi centerparlimoiionen - tillsattes på 1960-lalel en friomrädeskommilté, somreserverade stora grönområden pä delta gamla militära övningsfält. Samtidigtminskades exploateringsgraden högst väsentligt genom en överarbelning av deursprungliga bebyggelseplanerna. parlamentariskt sammansatta friomrädeskommitiéns utredning framhålles alt"del planerade antalet innevånare på minskar från över 150 000till under 80 000". Jämsides med denna minskning ökar friomrädesarealerna"lill att omfatta mer än halva fältets yla eller drygt 2 300 ha. Ifriområdena ingår tre sjöar, över 1 000 ha skog och ungefär lika myckel öppenmark samt många kulturhistoriskt intressanta miljöer t. ex. , medtorp och gårdar". Detta har ju beskrivits som ett mönster när det gälleratt tillgodose den moderna stadsmänniskans behov av ströv- och grönområden. Kommitténframhåller vidare, att "räknas bara egna innevånare får denäslan-300 m' per person, vilket är långt mer än t. ex. tidigareregionplanekrav på strövområde inom 30 minuters resa från huvudstaden".Även om de framtida invånarna i kranskommunerna runt inräknas, blirfriytorna imponerande - 100 m' per person. Sä långt kommitténs egenredovisning. Vadsom sedan har hänt kan studeras i de nya områden som stad heltnyligen bebyggt på och som framstår som de mest omtycktabostadsområdena i hela . Dess värre tycks detta inte uppmärksammasi massmedia på samma sätt som negativa saker. Men hälsan tiger ju still, intebara hos människorna själva utan tydligen också när massmedia skall in ibilden. Dethar emellertid under hela liden stått klan all de stora markområden som tillkomSollentuna kommun skulle bli myckel kostnadskrävande att exploatera. Mol denbakgrunden tvingade sig frågan fram om en för- säljning av marken. Försocialdemokraterna och föll det sig naturiigt att i detta lägeavyttra marken lill , som hade behov av större markområden.Väljarna fick beskedet, först av socialdemokraterna och förevalet också av i den kommunala valrörelsen , att detta var denlinje man hade valt. Centerpartietoch byggde hela sin kommunala valrörelse på att marken skullebehållas i ägo. Dessa partier var tydligen inte nöjda medfriomrädeskommitiéns långtgående förslag när man förde sin propaganda motbyggnadsplanerna för och när man fö-respeglade väljarna att dettakunde ske utan ökade kostnader. Så här helte det i en iStockholm närstående valpublikalion som spreds i mina trakter: Cenlerparlialternativel"innebär att området sparas som grönområde utan att skattebetalarna iSollentuna behöver la på sig den ekonomiska belastningen". Del här, sade vi, är allslå blå dunsier i ögonen på folk. Moderaternaanslöt sig till samma uppfattning - all i varje fal! inte sälja lill Stockholmskommun. skickade ut trycksaker med varningar för ell nyttuppdykande miljöparti som hade samma program som de själva men ansågs befinnasig i maskopi med kommunistiska parti, f d. kfmi. Dessa trepartier-alltså , och del nämnda - vannmajoritet och kommunen fick ell cenlerparlisliskl kommunalråd. Stockholmskommun förklarade sig vara i behov av större områden och var beredd att köpamarken. Beslut fattades i , men den nyamajoriteten i ville inte sälja. Denframlagda motionen visar alt när sedan löftena skulle infrias, räkningen fördessa stora outnyttjade områden skulle betalas, var man inte beredd att ta deekonomiska konsekvenserna av de frikostiga vallöftena. Mot den bakgrunden, herrtalman, måste man se den motion, som väckts av i Stockholmm. Personligenansluter jag mig lill den uppfattning som kommer lill uttryck hos dem somplanerar för det framtida vidareutveckling. Inte heller i denframlagda myckel omfattande bosladspro-posiiionen finns del något som lyder påalt utvecklingen skall stoppas eller rent av vridas tillbaka - inte heller ilandels storstadsregioner. Tvärtom talas där om en fortsatt progressivutveckling. En fortsall sund och harmonisk utveckling även iSlorstockholmsområdena måste vara ett krav. Människornai , inklusive , har rätt alt ställa krav på en bättreboendemiljö och service, vilket vi ju ständigt arbetar med i våra egnakommuner. Vi betraktar oss alltså som en del i en region. Detaktuella lägel i sakfrågan innebär att är beredd att köpamarken. Det är också bekant att vid ett eventuellt köp kommeralt hålla ell ännu lägre exploateringstal Försäljningav statlig mark på , m. m. Försäljningav statlig mark på Järvaföltet, m. m. på dessa områden än vadden redan nu nedbantade planen omfattar. Detta är ett myckel viktigt faktum,som jag starkt vill understryka i anslutning till den här debatten. Motdenna bakgrund väcker onekligen utskotlsmajoritelens ställningstagande storundran - inte minst hos representanter för andra kommuner som har andra ochbetydligt större ekonomiska problem än , Vartbär del för övrigt hän om vi rycker loss och i driver enskildakommuners intressen och bortser från andra kommuner som sannolikt har ännustörre problem? Det måste finnas vissa principer för värt handlande, annarsblir den ena villan värre än den andra. Jagär medveten om alt flera kommuner i har stora problem. En av deväsentligaste storstadsfrågorna tog vi upp i en socialdemokratisk motion somsyftade till att generellt lätta pä dessa kommuners ekonomiska problem. Jagtänker pä frågan om utbetalning av kommunalskatt till expansionskommunerna. Menden motionen möttes med kalla handen av och centerpartisterna i delgamla ban-koutskottet och även i kamrarna. har senare i ökad gradmedverkat lill att brottas med stora svårigheter. Visom tillhör har mött en helt oförståendeattityd till våra frågor när de tagits upp i . Men vi har inteundandragit oss medverkan i den lokaliseringspolitik som blivit så framgångsriki andra delar av landet. Vihar - om än med mycket stor tvekan - medverkat i ullokaliseringen av vissastatliga verk med hänsyn till vad vi tror är helhetens intresse. Detta är någothelt annat än denna märkliga framstöt för en enda kommun som görs avcivilutskoltets majoritet. Delnu hastigt påkomna storstadsintresset är myckel välkommet, men dessa frågormåste behandlas generellt och inte så nyckfullt och opportunistiskt som man nutycks vilja göra. Vikommer att få mänga problem all brottas med framöver, och menar centerpartietfullt allvar med sitt nymornade intresse för storstadsproblemen får del välavläsas i motioner till riksdag. Men menar man allvar så hjälper delalt gä fram radikalt! Här räcker del inte med en begränsad sockenpolitisk syn,om man vill skapa rättvisa och vill åstadkomma en långsiktig politik förlandels olika kommuner. Jag vill draföljande konklusion av detta ärende. Köparetill det aktuella markområdet finns alltjämt. Den rollen kan kommun spela. Men man har i ställetmed knappast möjliga majoritet -jag vill minnas att del bara rörde sig om enröst - motsatt sig försäljning. 1 stället går man med bistånd av i till staten för all få hjälp att - som man hoppas - kunnarealisera sina frikostigt givna vallöften. Delfinns en mängd kommuner som har betydligt större ekonomiska problem. Dessaproblem är av sådan omfattning all de motiverar generella lösningar både förStorstockholm och för andra kommuner i landet. har ju för övrigtgenomfört systemet med kommunalskaileutjämnings-bidrag, vilket en del kommunerhar kommit i åtnjutande av när skatteskalorna har rusat i höjden. Så har varitfallet inte minst med Norrlandskommunerna, som under många är varit håndrabbade i del sammanhanget. Motden bakgrunden vill jag inte medverka lill beslut som enbart favoriserar denegna hemkommunen. Eftersom jag betraktar mig som en representant för helaStockholms län och allt vad del länets kommuner har av mångskiftande problemkommer jag all rösia för den socialdemokratiska reservationen. Försäljningav statlig mark på , m. m. Idetta anförande instämde herrar i (s) och Ulander(s). () kortgenmäle: För det första vill jag säga till , att om han skall läsa urvalpublikationer, varför då inte gå längre tillbaka än lill 1973 och se påkommunalvalet , där socialdemokraterna på valdagenlovade att bebygga med betong och höghus i den utsträckning som vihar läst så mycket om men som vi lack och lov har sluppil. Fördel andra skall vi komma ihåg all civilutskoltets betänkande inte innehållernågot förslag om alt vi skall gynna eller någon annan enskildkommun, utan vi talar om att vi skall ge de kommuner - pluralis alltså - som ärberörda av avtalet en chans all få andrum, dvs. alt få anstånd medsina betalningar. Del kostar faktiskt inte staten någonting. Fördel tredje vill jag understryka att jag inte talade för någon motion utan fördet utskottsbetänkande som vi har framför oss och för reservationen 2 a. Därförtycker jag att den interna Sollenlunadiskussionen med fördel kan föras iSollentuna kommunfullmäktige. Den behöver vi ju inte besvära denna kammare med. Fördet fiärde påstod all jag skulle ha sagt alt vi inte behöver bygganågot i . Jo visst behöver vi bygga. Del har ju byggts felunder hela 1960-lalel. har vi liolusenlals familjer som slår i kö och spararför alt kunna skaffa sig ell egethem, en markbostad. De människornas önskemålvill vi moderater försöka tillgodose och därför behöver vi bygga. Men vi villinte bygga någonting av den mastodonl-karaklär som socialdemokraternaeftersträvar på . Sedanvill jag också svara på frågan: Varför skall man nu hjälpa dessa kommuner? Jo,för del första sade man för länge sedan att här skall byggas för 100 000människor. Fördel andra har man träffat avtal med utgångspunkt från deprognoserna. För det tredje kom man fram till all de prognoserna inte häller.Och säger man bara helt käckt, trots alla de lomma lägenheterna: Bygg vidarei den här takten! Jag tycker del är en aning skamligt mot de inblandade och isynnerhet mot en rad Slockholmskommuner. Försäljningav statlig mark på Jäiyafältet. m. m. har socialdemokraterna i en valrörelse sagt alt vi lever i enföränderlig värld. Del har de alldeles rätt i. Men dä skall man också la hänsyntill det. Man skall inte skygga för verkligheten, i synnerhet som man faktisktpåskyndat denna verklighet, bl. a. genom utfiyltning av de statliga verken. HerrOLOF i (c) kon genmäle: sade all han inte vill favorisera sin hemkommun, men somherr framhöll är ju inte det vad förslaget går ut på. böralltså läsa utskottets belänkande litet bättre. Det är del enda svar jag harall ge pä den punkten. Sedanvill jag inte lägga mig i kommunalpolitiska debatt, för denna frågarör hela . Del råkar bara vara sä att berörsstarkast, eftersom man där har det mesta av den mark för vilkenplanförhållandena är oklara och som är tillgänglig för att användassom rekreationsområden. Del är pä den punkten som utskottsmajorilelen vill ökahandlingsfriheten för kommunen. Sedangjorde också en del andra underiiga uttalanden. Han talade dels omalt vi vill gynna en kommun, dels om alt han företräder regionen som helhet.Del är regionen som helhet som vi har diskuterat i denna fråga - delkan inte komma ifrån. Del gäller här alla stockholmares möjlighet -junärmare de bor desto större är den möjligheten naturligtvis - all få del av dekvarvarande rekreationsområdena. Dethar sagts här att vi får för myckel av rekreationsområden. Fråga de väljare somfällde utslaget val! Respekterar inte deras uttalademening? Hela valstriden i nordväsiseklorn av stod som hetast kringfrågan, hur resten av skulle användas. Delär underiigt att man i när en sådan här fråga kommer upp -jag behöver bara nämna den socialdemokratiske majo-riteisledaren i Stockholmskommun - på allt sätt försöker komma ät sina grannkommuner. Dennesocialdemokrat liksom borde vara medveten om alt detta är etiSlockholmsregionsintresse och dessutom ett riksintresse att skaparekreationsmöjligheter i närheten av stor-lälorlerna. Varför är det ingen frånsocialdemokratiskt håll som ställer upp bakom del socialdemokratiskastatsrådets uttalande i anslutning till den fysiska riksplaneringen? Gällerinte del längre? () kon genmäle: Låt mig först säga all jag tycker all hela denna motionsframstöt ärgenant. Det känns-genant att få motioner av det här slaget om den kommun manbor i.