prot · FX0957 · 1974-12-31 00:00:00 — 1 reservationen 10 föreslås anslagsökningar med 6respektive 10 miUoner kronor för speciella miljövårdsåtgärder ochsjörestaurering. Reservanterna har ansett att detta i ett läge där man haranledning att stimulera konjunkturen är ett mycket värdefullt område att satsa på.Det finns redan ganska avancerade inventeringar och undersökningar Uksomfärdiga program som gör det möjligt att sätta i gång ett sådant arbete. Det ärexempelvis förhåUandet i ; det finns också särskilda motioner medbegäran om 3 miUoner tiU sjörestaureringar i just detta län. Det skall här förklaras att reservanterna anser att de 3miljonerna inryms under den punkt där reservanterna yrkar iökning. Detta är, fru talman, en mycket kort och ofullständigredogörelse för många och stora och för vårt jordbruk mycket väsentligariksdagsbeslut. Man brukar inte be om ursäkt för att man tar för litet tid ianspråk, och eftersom det är någon tid kvar av vad jag har bestäUt finns detalltså, som jag förväntar, en möjlighet att återkomma i debatten för eventueUakompletteringar. Jag ber, fru talman, att med detta fä yrka bifaU till dereservationer där mitt namn förekommer och i övrigt tUl vad utskottet hemstäUt. HerrKRÖNMÄRK (m): Jag skulle väga mig på den förutsägelsen attdebatten om jordbrukshuvudtiteln i kväU blir mindre dramatisk än vad den brukarvara. Skälet tUl detta är givetvis att jordbruksutskottet i det betänkande sombehandlades berörde en del av de frågor som.vi under en föUd av århar debatterat i och som gäUer rationaliseringspolitiken. Densituation på den internationella livsmedelsmarknaden som utskottets ordförandehänvisade tiU har gjort att man även från regeringspartiets sida numera ärberedd att se litet mera nyanserat på dessa frågor. Vi noterar som sagt dettamed tillfredsställelse och hoppas att den sittande jordbruksutredningen såsmåningom skaU lägga fram konstruktiva förslag i enlighet med de beslut somfattades här i'för sedan. Jag skall försöka följa utskottsordförandens manandeexempel att vara kortfattad, och jag vill bara något kommentera en del av de reservationersom undertecknats av moderata utskottsrepresentanter. I reservationen 1 har företrädare för moderatasamlingspartiet och reserverat sig angåendelantbruksrepresentanter. Detta är delvis en följd av beslut förraåret om utökning av lantbruksrepresentationen. Vi fick en befattning föröststaterna, och som utskottets ordförande sagt drog regeringen i detsammanhanget in den tiänst som fanns i . I reservationen har vi anfört attvi anser den numerautvidgade EG-marknaden vara utomordentligt betydelsefull för vårt jordbruk. Närdet gäller att välja meUan en tjänst som biträdande lantbruksattaché i Bryssel- för att bevaka hela EG-marknaden och en liknande tiänst vid FAO i , harvi valt att prioritera tiänsten inom EG. VisserUgen är FAO av mycket storbetydelse, men när det gäller att hävda jordbruksnäringens intressen vägar jagsäga att det svenska jordbruket har omedelbar nytta av den bevakning och detjänster som man kan få inom EG-området. Detta skulle aUtså innebära att vi fåren ordinarie och en biträdande lantbruksattaché inom EG. Och eftersom Italienockså ligger inom EG kan man givetvis tänka sig att vederbörande tjänstemanförlägger en viss del av sin tjänstgöring inom FAO. Jag vUl ytterligare kommentera reservationen 4 angåendebidrag tiU djursjukvård i vissa faU. Det är en fråga som behandlades i slutetpå , när fastställde reglerna för det nyaveterinärväsendet. Det gäUer resekostnader. Förra årets beslut innebar ju skar ner antalet veterinärdistrikt, vilket gjort att veterinärtätheten gåttner och att ressträckorna för tjänsteveterinärerna blivit betydligt längre. Föratt rationaliseringen i detta avseende inte skulle drabba djurägarna orimligthårt krävde vi att man skulle ändra ersättningsgränserna frånnu gällande 5 mils enkel resa till 2,5 mils enkel resa. Detta krav framför viäven . Likaså föreslår vi återigen att man skall höja deninkomstgräns som gäUer för statsbidrag till djursjukvård från nuvarande 5 000tiU . Inkomstgränsen faststäUdes -redan1958 - och jag tror att herr jordbruksministern mäste hålla med om att ifall vitittar i aktuell inkomststatistik finner vi att väldigt få människortaxerar för inkomster . Man kan säga att den härinkomstgränsen är av rent fiktiv art, och det innebär faktiskt inte mer än enblygsam anpassning till kostnadsstegringar och penningvärdets faU att företaden av oss förslagna höjningen. Jag föreställer mig också att detta rent ekonomiskt är avväldigt liten betydelse för staten. Givetvis kan man å andra sidan säga att detinte rör så väldigt många djurägare, men jag tycker att det härvidlag inte ären fråga om antalet utan en skälighetsbedömning, och det finns mycket starkaskäl för att göra den föreslagna justeringen. Reservationen 7 gäller bidrag till viss praktisktvetenskaplig växtförädling. Det är alltså ett anslag tiU den förädling avträdgårdsprodukter som försiggår vid Weibullsholm. Också denna fråga hardiskuterats i kammaren tidigare. Det råder inget tvivel om att i och med attSveriges utsädesförening i övertagit växtförädlingsverksamheten vid Hammenhögoch man i fått i och för sig berättigade statliga anslag har detskett en viss snedvridning av konkurrensläget. Vi tror att det är stimulerandeatt man har två fristående anläggningar som bedriver forskningsverksamhet pådet här området, och även där har vi gjort en skälighetsbedömning. Jag anseratt starka skäl talar för ett bifall tUl reservationen. Moderata representanter står antecknade på ytterligare reservationer,men eftersom jag har partikamrater anmälda på talarlistan skall jag för tids vinnande inte kommentera dessa reservationer utan överlämna Det finns en del i och för sig kloka reservationer iövrigt som vi från moderata samlingspartiets sida inte velat biträda avekonomiska skäl. Det är också en bedömning som vi har gjort; vi har enligt deallmänna riktlinjer vi följer försökt vara ganska restriktiva. Vi har ingasom helst sakliga invändningar mot exempelvis det som herr ordföranden iutskottet sade om sjörestaurering. Det är något som även jag anser nödvändigt det är någonting som måste tiU. Men vi har bedömt saken så att vi inte äri stånd att plocka fram de ansenliga belopp som behövs i de olika fallen. Detär emellertid frågor som måste lösas. Jag ber att få yrka bifall till reservationerna1, 3, 4, 7 och 12 och i övrigt bifall till utskottets hemställan. HerrENLUND (fp): De båda föregående talarna uppehöll sig vidpunkten 2 i utskottets betänkande, alltså frågan om lantbraksrepresentationen,och även jag vill säga några ord om den. Regeringen inrättade en tjänst i , ochdet låg helt i linje med beslut. Men dessutom inrättades en tjänst iNairobi, närmast i enlighet med det önskemål som framförts i en reservation somriksdagen avslagit. Detta innebar emellertid inte någon utökning av antalettjänster inom lantbruksrepresentationen utöver beslut, eftersomtjänsten i drogs in. har redan varit inne på den saken. Arbetsuppgifternai lades på en tjänsteman i lantbruksstyrelsen som ägnar högst tvåmånader åt de arbetsuppgifter som tidigare sköttes från . Utskottet skriver på s. 3 i betänkandet: "Utskottethar för sin del inte funnit anledning tiU invändning mot de omdispositionerKungl. Maj:t företagit i förevarande hänseende." Nej, det finnsnaturligtvis ingen invändning att göra mot att Kungl. Maj:t utnyttjar sin rättatt företa omdispositioner, men det får väl anses rimligt att omdispositionernaligger mera i linje med beslut än med avslagna reservationer. Det var mot den bakgmnden som i ochherr i Ulfsbyn väckte en motion om ett återbesättande av tjänsten iBonn med uppgift att tillsammans med representanten i svara förbevakningen inom EG. 1 motioner från och yrkadesemeUertid att EG-bevakningen skaU koncentreras tiU genom att därinrättas en tjänst som biträdande lantbmksrepresentant. Jag anslöt mig tUl detförslaget, och jag vet att de motionärer som önskade ett återbesättande avtjänsten i inte hade någonting emot detta, eftersom det i båda fallengäUde bevakningen inom EG-området. Det vore frestande att här citera några rader urriksdagsprotokollet från en interpellationsdebatt , därjordbruksutskottets förre ordförande fällde ganska kraftiga omdömen om dessaomdispositioner. Jag skall avstå från att göra det. Men jag viU gärna tillutskottsmajoritetens talesmän ställa frågan: På vUka gmnder har bedömningenskett, när man har kommit fram tiU att den bevakning inom EG som tidigarekrävde två tjänster nu skaU skötas med en och en sjättedels tjänst? Iutskottets skrivning har jag bara hittat en enda mening om 10 protokoll 1974. utskottetssyn på EG-bevakningen, och den lyder så här: "De motionsvis framfördaförslagen om ytterligare förstärkning. av utrikesrepresenta-tionen påförevarande områden kan utskottet dock inte biträda." Jag tycker, frutalman, att detta inte räcker som motivering för utskottsmajoritetensställningstagande. Därtill kommer att det egentligen är fel att tala om enförstärkning. Här gäller det ju EG-bevakningen, och vad vi reservanter kräverär en återgång till den resursnivå som fanns före de ändringar som gjordesunder 1973. När det gäUer den nya tjänst vid FAO i som utskottetföreslår har jag egentligen inte mycket att invända mot vad utskottet skriverpå s. 3 i betänkandet rörande värdet av en bevakning i . Det tror jag ärhelt riktigt. Men det underlag som vi har haft tiU vårt förfogande vid behandlingeni utskottet har inte gjort mig övertygad om att det är nödvändigt med en nybefattning som lantbruksrepresentant i . Det finns 2530svenskar som arbetar vid FAO i . Om jag fattat rätt är de anställda ochavlönade direkt av FAO, och därför är jag medveten om att man inte utan vidarekan ta deras tid i anspråk för uppgifter som normalt skaU ligga på enlantbruksrepresentant. Men jag föreställer mig att den personalen liksom allannan personal från de 7580 medlemsländerna som arbetar vid FAO ändå hållerganska livliga kontakter med hemlandet. Eftersom FAO:s verksamhet täcker deområden som en lantbmksrepresentant skaU bevaka, kanske man ändå i första handborde undersöka om inte de kontakter och den rapportering som normalt äger rummellan och tiU dels innebär den bevakning utskottet talar om. Vad jag nu sagt har lett tUl att vi i valet mellan enförstärkning av lantbraksrepresentationen inom EG-området med en representant iBryssel och en ny tjänst i har valt att prioritera en förstärkning iBryssel. Värt StäUningstagande i reservationen 2 vid punktenFrämjande av rennäringen kommer senare i debatten att motivera. Jag vill sedan säga några ord om reservationen 8 som fruAnér ensam står för. Den gäUer skoglig forskning. När det gäller behovet av miUövänliga skogsbruksmetoderfinns inga större meningsskiljaktigheter inom utskottet. Däremot råder detdelade meningar beträffande anslagets storlek. har i reservationenstått fast vid motionskravet på en uppräkning av anslaget till det belopp sombegärts av statens råd för skogs- och jordbmksforskning. Det innebär 575 000kronor mer än regeringen föreslår. Jag skall här nöja mig med en enda synpunkt. Mot bakgrundav den intensiva debatt som pågår angående det moderna skogsbruketsproduktionsmetoder tror jag att det är nödvändigt att satsa på en intensivforskningsverksamhet. Så några ord med anledning av reservationen 9,som gäller miUövårdsinformation. Även där är ensam reservant. Grundtanken i den reservationen kan enklast och kortastuttryckas så här: Vi tror att man når längst med miUövårdsinformationen om manså långt det är möjligt anlitar de ideeUa organisationerna med särskildanknytning tUl miUövårdsintressena. Som exempel nämns i reservationen Vi är ganska övertygade om att det utmärkta material som därstäUs tiU förfogande snabbast, effektivast och tUl lägsta kostnad kan föras uttill aUmänheten, om man utnyttjar de kontakter som de ideeUa organisationernahar med människorna ute i bygderna och för all del också i tätorterna. Viförordar här en ganska kraftig höjning - 1,5 miUoner kronor. Vi tror att ensådan satsning skulle ge god utdelning. Det är säkerligen i längden betydligt billigare församhället att försöka lära folk att inte skräpa ned och fördärva naturen än detär att i efterhand plocka skräp eller försöka reparera. Vi talar mycket om förebyggande hälsovård. Jag trordet är att även börja tala om förebyggande naturvård. Det är välnärmast en sådan naturvård det gäller när vi talar om miljövårdsinformation. Beträffande övriga reservationer, där fm Anérs eUer mittnamn förekommer, ber jag att få hänvisa tUl skrivningen i reservationema ochtill de motiveringar som kommer att anföras av andra talare i debatten. Jag ber, fm talman, att få yrka bifaU tUl reservationerna1, 2, 4, 8, 9 och 11, och vid bifall tUl reservationen 11 också tillreservationen 14. HerrLARSSON i (c) kort genmäle: har frågat, på vUka grunderutskottsmajoriteten accepterat att representationen i EG-området skärs nedfrån två tjänster till en och en sjättedel. På det kan jag svara, att vad herrEnlund mbricerar som en sjättedel vUl jag snarare beskriva som en utomordentligtskicklig representant, som visserligen endast utför uppdrageti men som enligt aUas bedömning gör ett mycket värdefullt arbete så passvärdefuUt att jag tycker det är felaktigt att karakterisera detta som ensjättedels tjänst. Utöver det har utskottsmajoriteten här föreslagit riksdagenatt besluta om en utökning med en hel tjänst, placerad i ; visserligen ärtjänsten förbunden med FAO men detta ger inte bara den möjlighet som man i ettEG-land har att följa utvecklingen i EG utan också möjlighet att följa hela detglobala händelseförloppet på lantbruksområdet. Antalet tjänster är alltså inte 1 1/6 utan 2 1/6.Majoriteten har inte funnit någon gmndad anledning att avstå från den kraftigaförstärkningen av vår samlade lantbruksrepresentation. () kort genmäle: Det råder säkerligen inte delade meningar omskickligheten hos den tjänsteman på lantbruksstyrelsen som skall sköta dettaarbete. i adderar naturligtvis rätt när han räknar ItalientUl EG. Meningsskiljaktigheterna oss emellan skulle således bestå iolika uppfattningar om vilket som kan vara rimligast att göra en förstärkningmed en biträdande lantbruksrepresentant i och därutöver utnyttja denpersonal som vi från redan har i , eller att inrätta ytterligare entjänst i . Vi tror att modeUen med två man i är den biista. HerrTAKMAN (vpk): I tre motioner, undertecknade avrepresentanter för fyra partier, hemstäUs att under anslagetFrämjande av rennäringen anvisar ett reservationsanslag om , dvs.200 000 kronor mer än det belopp som regeringen föreslagit. Detta belopp skuUeutgå tiU som bidrag tiU konsulentverksamheten.Sedan 1971 års rennäringslag trädde i kraft har denna konsulentverksamhetbedrivits med hjälp av tiUfälliga medel. Lagen innebar bl. a. att samebyarna blev ekonomiskaföreningar med allt vad det leder till. Samebyarna har styrelser, somorganiserar renskötseln inom varje bys betesområde, planerar, bygger ochunderhåUer gemensamma anläggningar och fördelar kostnaderna mellan medlemmarna.Fram tUl , då den nya lagen trädde i kraft, var det 1928 årsrenbeteslag som i detalj reglerade förhåUandena inom byarna. Lappväsendet varöverhetens maktinstrument. Lappfogdarna, som aUtid var tjänstemän urmajoritetsbefolkningen, såg tUl att samebyarna inte tog några väsentligasjälvständiga initiativ. Ända in kunde de också lägga sig i deenskUda famUjernas beslutanderätt. När lappväsendet upplöstes i och med den nya lagen,flyttades tjänsterna över tiU de tre nordligaste lantbruksnämnderna. I ett särskilt yttrande tiU jordbruksutskottets betänkandenr 1971 uttryckte jag allvarliga farhågor för att detta skulle ske ochatt de nyinrättade tjänsterna skulle bli reträttposter för tjänstemännen vidlappväsendet. "Det finns," skrev jag i det särskUda yttrandet,"inga rimliga proportioner mellan antalet centrala och regionala tjänsterpå den offentliga sidan och den underbemannade och ekonomiskt svaga organisationsapparatsom samerna har för att förverkliga den nya rennäringslagens bestämmelser ochgenomföra den rationalisering av rennäringen som lagen syftar tUl". Jag skall inte dröja länge vid vad som sedan hände, men deriksdagskolleger som var med här då och som särskilt intresserade sig församernas förhållanden de fanns inom alla partier minns att oron inte varobefogad. De nya tiänsterna vid lantbruksnämnderna i , Västerbottensoch utlystes i vanlig ordning. Bland de sökande fanns också 19samer. I en ledare i tidskriften nr 1971 kommenterades resultatet:"Det är minst sagt med förvåning, ja med upprördhet, man erfar attsamtliga utom en av samerna förbigåtts vid utnämningarna." Jag tror det är nödvändigt att erinra om detta, eftersomutskottsmajoriteten nu hänvisar tUl att statens kostnader för personal m. m.vid lantbruksnämndernas rennäringssektioner uppgår tiU över 2 mUjoner kronorårligen. Det är inget angrepp på enskUda tjänstemän eller på denna personalkåröver huvud taget, om jag här konstaterar att det inte är samernas företrädaresom avlönas med dessa . Kostnadema för Svenska samernas riksförbunds allmännaverksamhet bestrids med medel ur samefonden, som ju är samernas egna pengar.För den särskilda rådgivningsverksamheten i samband med den nya lagenstillkomst fick ett statligt engångsanslag. Deträckte eUer mindre. finns inga pengar att avlöna den konsulentur samernas egen krets som fyllt en viktig funktion tiden närmast efter rennäringslagensikraftträdande. Som svar på de aktuella motionerna heter det , att sådanrådgivning som bedrivs av samernas egna organisationer enligtjordbruksutskottets mening bör "finansieras av vederbörande organisationsjälv på samma sätt som sker inom t. ex. jordbruket". Detta är verkligenett dåligt exempel, eftersom bidragen tiU rennäringens rationalisering måstetas från samefonden aUtså samernas egna pengar under det att motsvarighetenpå jordbmksområdet finansieras genom statsanslag. Herrar och understryker detta ireservationen 2. De påpekar också att belastningen på samefonden nu blivit såbetydande att ytterligare bidrag för riksförbundets konsulentverksamhet intekunnat erhållas. Det är gott och väl att rennäringen fr. o. m. -1973 fått ett katastrofskadeskydd och att arbetsmarknadsorganen år gjort ganska stora insatser inom renskötselområdet. Men det har sedanmånga decennier också varit en utveckling i rakt motsatt riktning. Det hargjorts ständiga och ofta mycket allvarliga intrång på samebyarnas marker.Renbetesmarkerna har stympats och sönderstyckats av vattenregleringar,vägbyggen, kalhyggen och hyggesplogningar, exploatering av områden för gmvdriftoch turism etc. Situationen är nu sådan, att många samebyars marker är så hårtexploaterade att ytterligare intrång kan kompenseras med pengar. Samerna är i trängande behov av egna tjänstemän, som kanägna hela sin tid åt att bistå dem i de många praktiska uppgifter somsamebyarnas förvaltning nu kräver. Men de behöver också, såsom statsagronomGustaf Ahman vid anmärkte i en skrivelse tUl lantbruksstyrelsenden , anslag av allmänna medel tiU juridisk och teknisk hjälp vidförhandlingar med andra parter inom renskötselområdet. "Dessa grupper avmänniskor är i allmänhet skickligare än renägarna att, utifrån skriftligdokumentation, argumentera för sina intressen", skrev agronom , somväl känner dessa förhåUanden. Företrädarna för dessa intressen har "iaUmänhet mångdubbelt så att förbereda sig för argumentationen somrenägarna har. Renägarna kommer tUl sammanträdena fysiskt ochpsykiskt uttröttade efter krävande arbete i renskötseln och utan att de hafttid och ork att la del av den skriftliga dokumentation som föreligger." Jag har haft privUegiet att få vara med vidsamernas landsmöten, och det är inga överord om jag säger att jag alltid gripsav beundran över delegaternas förmåga att koncentrera väsentligheter i kortadebattinlägg. Men man får inte glömma att samerna är tvåspråkiga och attsamiskan är det språk man vanligen talar i familjen. Ända tiUbörjan av , då den allmänna genomfördes, var samebarnenhänvisade tUl lägre grundutbUdning än andra barn. En av de unga samer som fåttuniversitetsutbUdning, , skrev i en artikel som såvitt jagvet ännu inte är publicerad: "Det är ett perfekt kolonialistiskt system sommyndigheterna tillämpat mot samerna genom att hålla dem på lägre bildningsnivåän andra för attdärigenom bättre kunna övertyga dem om vad som gagnar dem bäst och för attkunna bibehåUa det administrativa maktutövandet över dem. Detta skolsystem harockså bidragit tiU att samerna tidigare haft sämre utgångsläge än andra att t.ex. bilda bolag för distribution av renprodukter, sameslöjd och fisk. Andra har i stäUet kunnat etablera sig som storföretagareoch kan nu med ekonomiska resurser styra utvecklingen. Det är en utveckling somtUlsammans med exploateringen av renbetesmarkerna utgör ett hot mot rennäringenoch mot vår existens som etnisk minoritet. Det bästa vore om samebyarna nukunde bUda kooperativa föreningar för distribution av renprodukter, fisk,sameslöjd, konst, litteratur m. m. Då skulle vinsterna komma tUl gagn församerna, för utvecklandet av ett samhäUe efter egna värderingar. Men sådanaidéer möter motstånd från myndighetshåU." Det finns nu inom den samiska minoriteteninte så få välutbildade ungdomar som i likhet med är beredda attkämpa för samernas existens som etnisk minoritet och för deras rättigheter. Mendet finns praktiskt taget inga tjänster, som möjliggör för dem att arbeta försitt folk. Det skulle vara en välmotiverad gest avriksdagsmajoriteten att medverka tUl att Svenska samernas riksförbundåtminstone får de begärda för konsulentverksamheten. Jagvädjar tiU kollegerna i kammaren att medverka till att denna gest blir enrealitet. Jag yrkar bifaU tUl reservationen 2. Under detta anförande övertog herr talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. HerrLARSSON i (c) kort genmäle: Den allmänna välviUa gentemot samerna somherr TaknHU har talat för är representativ för utskottet i dess helhet. Det ärbara på någon enstaka punkt som är litet vårdslös. säger t. ex. att kostnaderna förrådgivningsverksamheten inom jordbmket betalas av staten. Jag kan hålla medhonom om att jordbruket har ett utomordentligt gott stöd för sin rådgivnings-och informationsverksamhet av statliga pengar. Men därutöver förekommer pålantbruksorganisationernas eget initiativ en ganska omfattande rådgivnings-och informationsverksamhet, och i utskottsbetänkandet har nämnts att det kanskekunde ske på liknande sätt när det gäller rådgivning tUl samerna. Utskottsbetänkandet ger inte uttryck för någon allmäntsnål eUer småaktig inställning tUl samernas arbete och viUkor, utan det handlarom dessa som nämnde i slutet av sitt anförande.Anslaget tillkom för specieU rådgivningsverksamhet och var redan från börjanaviserat som en temporär statlig insats. Vi har i utskottet funnit att eftersomdet rör sig om geografiskt så utomordentligt vidsträckta områden skulle detvara mer effektivt om lantbruksnämndens verksamhet utnyttjades och om samernamed sina egna organisationers resurser bedriver punktvis informationsverksamheti de olika områdena. Detta ärbakgrunden tiU att vi inte funnit anledning att tillstyrka motionernaskrav på att anslaget skuUe höjas med . Vi har alltså ingennegativ instäUning till samerna och deras problem. (vpk) kort genmäle: Jag fick inte klart för mig i vUket avseendeherr i ansåg att jag hade lämnat felaktiga uppgifter. Vad jagsade var och det vidhåller jag - att de som anslås tUlrennäringsadministrationen går till en myndighetsapparat som inte är samernasegen. Samerna fick ett mindre anslag - jag vUl minnas att det var 150 000kronor för rådgivningsverksamheten i samband med rennäringslagens tiUkomst år1971. Det är orimliga proportioner mellan detta temporära anslag och det storaanslag som man kontinuerligt ger till den officiellarennäringsadministrationen, där samerna inte är representerade annat än i etteller två undantagsfaU. Vad det här gäller är inte bara .