prot · FX0971 · 1974-12-31 00:00:00 — Sedan fruLindquist begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition; Den som vill att kammaren bifaller lagutskottetshemställan i betänkandet nr 13 punkten 1 röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nejhar kammaren bifalUt reservationen av och . Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då fruLindquist begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav föUande resultat: Utskottets hemställan bifölls. § 27 Insyn, integritet och medinflytande inom sjukvården,m. Föredrogs socialutskottetsbetänkande nr 15 i anledning av motioner om insyn, integritet och medinflytandeinom sjukvården, m. m. I detta betänkande behandlades motionerna 1974:67 av (vpk) ochfru (vpk) vari yrkats att hos regeringen hemställde ominitiativ i syfte att inom företagshälsovården åstadkomma en med den offentligasjukvården likställd praxis i fråga om patients rätt att ta del avsjukjournaler, ' 1974:288av fröken (). 1974:101 1av herrar MoUn (fp) och () samt 1974:1342 av m. fl. (fp). 1. beträffanderätt att ta del av sjukjournal inom företagshälsovården att skulleavslå motionen 1974:67, 2. beträffande denpersonliga integriteten för patient inom den slutna sjukvården att riksdagenskulle avslå motionen 1974:288, 3. beträffandepersonal- och patientinflytande inom vårdområdet att skulle avslåmotionen 1974:1011, 4. beträffandeöversyn av lagen (1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissafall att skuUe avslå motionen 1974:1342 i motsvarande del, 5. beträffandeförsöksverksamhet med regionala vårdombudsmän att skulle avslåmotionen 1974:1342 i motsvarande del. Insyn, integritet och medinflytande inom sjukvården, m. m. Reservation hade avgivitsbeträffande rätt att ta del av sjukjournal inom företagshälsovården av herrHagberg i (vpk) som ansett att utskottet under 1 bort hemställa, att med bifall tillmotionen 1974:67 hos Kungl. Maj;t skulle anhålla om initiativ i syfte att inomföretagshälsovården åstadkomma en med den offentliga sjukvården likställdpraxis i fråga om patients rätt att ta del av sjukjournaler. Till betänkandet hade fogats ett särskilt yttrandebeträffande rätt att ta del av sjukjournal inom företagshälsovården (punkt I ihemställan) av (). (vpk): Motioner som väcks i den här kammaren har iallmänhet sin upprinnelse i något konkret förhållande. Så är det också medmotionen 69, väckt av och mig, som behandlas i detta betänkande.De krav som ställs mynnar ut i att hos regeringen skall hemställa ominitiativ i syfte att inom företagshälsovården åstadkomma en med denoffentliga sjukvården likställd praxis i fråga om patients rätt att ta del avsjukjournalen. Upprinnelsen tiU motionen är i korthet föUande. ArbetarenNils i har arbetat hos I mitten pä 1950-taletböriade hans hälsa vackla. Han fick ont i bröstet, misstänkte själv att hanhade silikos, blev inte bra och besökte vid upprepade tiUfällen LKAB.sföretagsläkare. Vid ett tUlfälle remitterades han till medicinska kUniken vidlandstingets lasarett i GäUivare. Företagsläkaren i sände dit ettbrev, som patienten i fråga blev underkunnig om , för övrigt sedanhan blivit sjukpensionerad. 1 detta brev hette det att patienten har ett"svårt humör" och att han lider av en "inverterad psykiskskada" och har "en utomordentlig förmåga att hetsa upp sig". Brevet komtill offentligheten och väckte en väldig uppståndelse bland Insyn, integritet och medinflytande inom sjukvården, m. m. gruvarbetarna,som dels känner sin arbetskamrat väl, dels bökade undra över hur många som harfått beteckningen psykiskt sjuka om de har råkat säga något mindre väl valt ordåt sin företagsläkare. Den här historien har under aUa förhållanden inneburit attrelationerna mellan å ena sidan fackföreningen och å andra sidan företagsläkareninte är så bra. Samarbetet har fått sig en aUvarlig knäck och det förtroende sommåste vara eftersträvansvärt meUan arbetare och den läkare som skall skötaderas hälsa är tämUgen spoUerat. Frågan behandlades också av fackföreningen vid fleratUlfällen. Framställning gjordes, men företagsläkaren har konsekvent vägrat de2 000 gmvarbetarna att se vad som står i deras sjukjournaler. Han har fått stödav företagsledningen som bl. a. stöder sig på ett interpellationssvar lämnat avherr Aspling . Självfallet är det nu inte detta enskilda fall som härskaU diskuteras, utan det är principerna det är frågan om. Jag har tagit dettasom en Ulustration till det inkonsekventa läge vi har , där det nu börjarvara en självklarhet att man inom den offentliga sjukvården skall ha rätt attläsa vad det står om ens egen person. Det är en information man bör ha rätttiU, och det kan också förebygga vUket är viktigt i sammanhanget - att läkaregör kränkande omdömen om sina patienter Självfallet bör demia rätt också finnas för patienter inomprivat sjukvård och företagshälsovård. I det betänkande som behandlas understryker utskottetbetydelsen av öppenhet i relationerna mellan patienten och hans läkare, enöppenhet som sä långt det är möjligt bör gälla även innehållet isjukjournalerna. Det är enligt utskottets mening angeläget att ävenföretagen verkar för öppenhet när det gäller sjukjournaler som förs inom den avdem drivna företagshälsovården, står det. Det är bra att utskottet slår fastdetta, men så fungerar det tydligen inte. Det exempel jag har gett visaratt så inte är fallet. 1 utskottets positiva skrivning, som absolut inte kantjäna som argument för att inte låta de anställda läsa sina journaler,hänvisar man tiU att prövning av dessa frågor kommer att ske inom den tiUsattamedicinalansvarskommittén. Enbart av den anledningen anser man att det inteerfordras någon åtgärd. Den här kommittén har ett vitt frågekomplex att behandla.Vi anser att eftersom patienter inom den offentliga sjukvärden nu har lagfästrätt att se sina journaler, bör det rimligtvis inte vara alltför storarättsliga svårigheter att knäsätta samma rätt för patienter som är behandladeav andra läkare. Det gäller alltså så har vi resonerat bara att vidga enrätt som redan finns, och då kan det inte vara nödvändigt med långa och omständligautredningar. 1 varje fall bör man kunna rycka ut företagshälsovården ochfastställa att där skall samma principer gälla som inom den offentliga sjuk-och hälsovården. Jag viU i detta sammanhang också säga att jag delar herrRomanus' åsikt att de statliga företagen med anledning av utskottets yttrandeutan dröjsmål bör se till att man tillämpar samma principer som gäller för denoffentliga sjukvården. Det rimmar mycket väl med vår principiella inställningatt de statliga företagen aUtid skall vara steget före, alltid gå före medgott exempel. Tyvärr räcker det nog inte med utskottets uttalande. Detenergiska motstånd som man från LKAB-håll har bedrivit mot en sådan öppenhetvisar att man inte kommer att följa de principer som råder inom den offentligasjukvården, med mindre det fattas andra beslut av . I protokollet från interpeUationsdebatten den 22 novemberi fjol säger att det självfallet inte föreligger något hinder fören läkare att informera en patient om undersökningsresultat, patientenshälsotillstånd och eventuellt erforderliga medicinska åtgärder "Ettförtroendefullt förhåUande mellan patient och läkare är alltid av storbetydelse; det må gälla företagsläkare vid statliga eUer privata företag,läkare i aUmän tjänst eller privatpraktiserande läkare. Det är aUtid viktigtatt man kan etablera ett förtroendefuUt samarbete." Men att det inte finns hinder innebär ju inte att det skeren sådan information. Rätten att se journaler är självfaUet inte den avgörandefrågan inom svensk sjukvård det är jag medveten om eller när det giilleratt öka förtroendet mellan läkare och patienter. Men den rätten bör finnas, ocheftersom den redan existerar inom den offentliga sjukvården bör det vara lättatt gå vidare på den vägen. Det handlar alltså bara om att vidga en rätt somredan finns. Med den motiveringen yrkar jag bifaU till reservationen avherr . Insyn, integritet och medinflytande inom sjukvården, m. m. HerrNILSSON i (s); I socialutskottets betänkande nr 1 5behandlas frågan om insyn, integritet och medinflytande inom sjukvården.Angående frågan om rätt att ta del av sjukjournalerna inom företagshälsovårdenhar reserverat sig, och har här talat förreservationen. Vi inom utskottsmajoriteten tycker väl inte att det skiUersä mycket mellan utskottets skrivning och reservationen. Det är alltså på sättoch vis en överflödig reservation. Utskottet understryker ju betydelsen avöppenhet i relationerna mellan patienten och hans läkare. Denna öppenhet börockså så långt möjligt gälla sjukjournalerna. Det har även . Man pekar i reservationen på angelägenheten av attföretagen verkar för öppenhet när det gäller sjukjournalerna inomföretagshälsovården och kräver att staten skall gå före med gott exempel. Vitycker från utskottsmajoritetens sida att det är angeläget att denna rättighetfinns för alla inom företagshälsovårdens ram och inte bara för anställda inomde statliga verken. Vi förutsätter emellertid att staten här går före, med denskrivning som utskottet har. Det är också utskottsmajoritetens uppfattning att de aUraflesta företagshälsovårdscentraler och företagsläkare tillämpar denna öppenhetgentemot sina patienter. Jag har varit i kontakt med någraföretagshälsovårdscentraler och frågat hur de gör, och de säger att självklartlämnar vi ut journalerna tUl de patienter som så begär 1 annat fall kan vi intesköta vårt jobb och vi kan inte få de resultat som vi vill ha. I de fall då någon läkare eller något företag visar alltför litet Insyn, integritet och medinflytande inom sjukvården, m. m. tUlmötesgåendetycker vi att detta kan tas upp på det lokala planet. Företagshälsovården skall vara en integrerad del avarbetarskyddet det har vi fastslagit i denna kammare. Riktlinjerna förföretagshälsovårdens arbete bör alltså diskuteras och faststäUas iskyddskommittén på företaget. Det bör då finnas möjligheter för de anställdaatt kräva och få tillgång till sjukjoumalerna om man så eftersträvar Utskottet anser vidare att det bör vara riktigt att fråganprövas inom medicinalansvarskommittén, så att problemet blir belyst i hela dessvidd. Inget hindrar emellertid att medicinalansvarskommittén behandlar dennafråga med förtur. Jag säger detta med anledning av att man i reservationenframhålUt att kommittén har ett vittomfattande uppdrag och att det aUtså kan talång tid innan vi får ett besked från den. Med det anförda ber jag att få yrka bifaUtill socialutskottets hemställan på samtliga punkter i dess betänkande nr 15. (vpk) kort genmäle: Utskottets talesman förutsätter att mankommer att ta utskottets skrivning ad notam. Det är kanske en något fromförhoppning, eftersom man på vissa håll aUdeles tydligt har en i förhållandetUl utskottet motsatt uppfattning. Vidare fömtsätter i att man skaU kunnaåstadkomma någonting genom att ta upp denna fråga på det lokala planet. Mendet är precis vad man har gjort inom Gruvfyran i . Där har man vidflerfaldiga tillfällen i företagsnämnd och på annat sätt aktualiserat dettaspörsmål och fått ett blankt nej. Det betyder att ett par tusen gmvarbetare gåroch funderar över vad som står i deras sjukjournaler. De undrar om ocksä de ärföremål för kränkande omdömen. Betecknas man t. ex. som psykiskt sjuk fastänman har sUikos? Jag har noterat att utskottetsskrivning är välvilUg. Det handlar inte, såsom man sagt i ett annat sammanhangi kammaren , om att köra över någon utredning. Vi motionärer anser baraatt medicinalansvarskommittén, som har en rad andra frågor att syssla med,skulle kunna rationalisera sitt arbete genom att helt enkelt vidgatillämpningen av en lagstiftning som redan finns på den offentliga sjukvårdensområde. För att göra detta kan det inte behövas något omständUgtutredningsförfarande. Det är vår ståndpunkt, och den kommer tUl uttryck ireservationen. HerrNILSSON i (s) kort genmäle: Det kan finnas anledning att låtamedicinalansvarskommittén pröva vilka konsekvenser den i reservationenföreslagna ordningen får i olika avseenden. Det är utskottets bestämda meningatt detta bör undersökas. sade tidigare att läkaren i det exempelfrån företagshälsovården som han tog upp hänvisade tUl besked ikammaren. Då hoppas jag att denna läkare i fortsättningen skaU hänvisa till vadriksdagen nu kommer att besluta i enlighet med socialutskottets skrivning, därvi fömtsätter att läkarna skall lämna ut sina journaler. Om vederbörande läkaretar hänsyn till uttalande, hoppas jag alltså att han tar minstUka stor hänsyn tiU vad nu beslutar. HerrLÖVENBORG (vpk) kort genmäle: Enligt detta resonemang skuUe de gruvarbetaresom har fört en energisk kamp i denna fråga kunna gå upp tiUsin företagsläkare och be att få se sina sjukjoumaler. Vi får väl se om detfungerar på det sättet. Man kan i praktiskt taget alla sammanhang rada uppargument för att olika frågor skaU hamna i utredningskvarnen. Det är en metodsom ofta förhalar angelägna frågor, vilka skuUe kunna fatta beslut omutan långvarigt utredningsarbete. Det exempel som jag anförde visar att det ärangeläget för människor att få se sina sjukjoumaler, och en hel fackförening iett statligt företag har, som sagt, ställt sig bakom detta krav. I vart fallintill denna dag har detta krav tillbakavisats. Utskottet hade naturligtvis isin skrivning kunnat gå en medelväg genom att ställa förslag om att dennaprincip ofördröjligen bör tiUämpas inom den statliga företagsamheten. Idebatten har det nu framhållits att man skaU awakta vadmedicinalansvarskommittén kommer att uttala pä denna punkt. Jag förstår att vi knappast kommer att få majoritet förvår reservation. Jag skulle dock avslutnmgsvis vilja stäUa följande fråga, somär rätt väsentlig: När kommer medicinalansvarskommittén att framlägga sittbetänkande? Insyn, integritet och medinflytande inom sjukvården, m. m. i (s) kort genmäle: På den sista frågan kan jag självfallet intelämna något svar. säger dock att vi är sä måna om attförslagen hamnar i utredningskvarnen. Han tillhör ett parti som liksom en delandra partier ofta motionerar om utredningar. När vi sedan hänvisar tiU enutredning som bör titta på sådana här saker, säger han att vi medvetet förhalarfrågan genom att slänga ner den i utredningskvarnen. Jag tycker att det ärlitet inkonsekvent att resonera på det sättet. Vi har sagt att vi ser mycketallvarligt på denna fråga och förutsätter att den får en snabb lösning,eftersom den är angelägen för många människor ute i arbetslivet. Jag vet intevarför tror att läkarna tar mer hänsyn till ett uttalande avstatsrådet än tiU som jag hoppas - ett beslut av kammaren med mycketstor majoritet i enlighet med socialutskottets hemställan. Jag räknar med attläkarna tar den hänsyn tiU vad beslutar som vi har förutsatt iutskottets betänkande. HerrROMANUS (fp); Jag är glad att kunna konstatera att det somutskottets talesman, i , här har sagt bekräftar den tolkningav utskottsbetänkandet som jag har gjort i mitt särskilda yttrande. Den fråga om rätten för patienter inom företagshälsovårdoch privat sjukvård att ta del av sina sjukjournaler på samma villkor somgäller för den offentliga sjukvården som jag stäUde tiU socialministern ihöstas var aktualiserad av just det fall som här har berättatom. Jag fick det svaret av att frågan om rätten att ta del avsjukjournaler för sådana kategorier skuUe behandlas av medicinalansvars- Insyn, integritet och medinflytande inom sjukvården, m.ni. kommittén,och jag gjorde då den i sammanhanget naturliga reflexionen att de statligaföretagen, som ju önskar vara ett föredöme och ligga steget före, inte behövdevänta på den här kommitténs arbete, utan kunde medverka tiU att de anställdasom patienter i företagshälsovården får rättigheten att titta på sinasjukjoumaler, om de viU det, på samma viUkor som gäUer för den offentligasjukvården, i huvudsak i landstingens regi. 1 utskottsbetänkandet sägs , som uttryckersaken, att den här rätten bör gälla för alla, men han förutsätter att destatliga företagen går före utan att invänta den lagändring som naturligtvis ärnödvändig för att vi skall kunna stäUa samma krav på de enskilda företagen ochpå privatläkarvården. Även om vi i och för sig anser det naturligt att kräva dettaredan nu, kan ju inte i det fallet utan en lagändring hävda kravet,men det kan den enligt min uppfattning göra när det gäller sådana företag somär statliga. Det är givet att man ibland kan hysa tveksamhet inför att ställahögre krav på statliga företag, om det t. ex. sätter dem i ett sämrekonkurrensläge, men detta är inte alls fallet i det här sammanhanget. De här personerna i som är intresserade av frågan gårkanske till företagsläkaren , sade , och då får man sevad som händer. Ja, tar de med sig utskottets betänkande och dessutomprotokollet från den här överläggningen, bör de ha goda utsikter tUl framgångmed sina önskemål, om utskottets hemstäUan bifalls. Jag yrkar aUtså bifall tillutskottets hemställan. Jag är också tacksam för ett annat uttalande som herrNilsson gjorde, nämligen att ingenting hindrar att utredningen behandlar denhär frågan i dess vidare syftning, alltså när det gäller privatläkarvården, medförtur. Det är sant att utredningen har stora och viktiga uppgifter - en del avdem föranleds av motioner bl. a. från folkpartihåll, som behandlats mycketpositivt i utskottet och just därför kanske det kan vara klokt att göra somherr antydde, dvs. behandla frågan med förtur, eftersom det bör kunnaleda till ett rätt snabbt ställningstagande, som ger jämställdhet mellanpatienter av olika kategorier Jag har för min del inte lyckats uppfattanågonting som skulle kunna motivera att man har kvar den här särbehandlingen avpatienter i företagshälsovård och privatläkarvård och alltså ger dem sämremöjUgheter att ta del av sina sjukjournaler. Det talar väl för att en utredningskuUe kunna leda till ett snabbt resultat. Vi kommer att föUa den här frågan från ochhoppas att utredningen tar i anvisningar på orden. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall tilldels utskottets hemställan, dels reservationen av i , ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. § 28 Föredrogs socialutskottets betänkande nr 20 i anledning av Nr71 propositionen 1974:85 angående utgifter på tilläggsstat till riksstatenför /74 i vad avser verksamhetsområde. Parlamentarisk Kammaren biföll vad utskottet i detta betänkande hemställt, beredning av § 29 Parlamentarisk beredning av förslag årsutbildningsutredning Föredrogs utbildningsutskottetsbetänkande nr 16 med anledning av motioner angående parlamentarisk beredning avförslag som avgivits av utbildningsutredning. När utbildningsutredning, U 68,tillsattes av dåvarande utbildningsministern , gavs den en för svensktutbildningsväsen särpräglad och, som det snart visade sig, olycklig konstruktion,TUl sakkunniga för att utreda våra universitets och högskolors framtid kalladessom ordförande den ansvarige statssekreteraren och därutöver de tre närmastberörda generaldirektörerna. De politiska partiernas representanter hänvisadestill en av tre referensgrupper. De borgerliga partierna protesterade mot dennaordning och krävde i att utredningen skulle omvandlas till enparlamentarisk utredning, något som emeUertid avvisades av densocialdemokratiska riksdagsmajoriteten. I ett särskUt yttrande, knutet tUl U 68 :shuvudbetänkande, har de tre borgerUga partiernas representanter redovisat hurutredningsarbetet till följd av utredningens konstruktion lagts upp och styrtsav de fyra ämbetsmännen. Den politiska referensgruppens ledamöter har kunnatframföra synpunkter, men avgörandet har legat i de fyras händer, och dessa fyrahar därför, konstateras det, ensamma det egentliga ansvaret för utredningensförslag. Helt föUdriktigt begärde de tre borgerliga partiledarnamotionsvis till årets riksdag, sedan 1968 års utbildningsutrednings förslagframlagts och gått ut på remiss, att en parlamentarisk beredning eUer kommittéatt handha den fortsatta prövningen av frågoma rörande den högre utbildningensframtida organisation, lokalisering och dimensionering, skulle tillsättas. U 68underkändes alltså som det sista utredningsordet i fråga om högskoleutbildningi . Med hänsyn till den vändning som saken därmed tagit, ochtill det nuvarande parlamentariska läget i denna kammare, fick utbildningsminis tern tydligen bråttom att förekomma ett ställningstagande i utbildnings utskottet som kanske skuUe ha kunnat leda till lottning eller andra komplikationer i kammaren. Han tillkaUade, efter kontakt med de borgerliga partiledarna, sex riksdagsledamöter att, som det heter i departementsprotokollet, såsom sakkunniga inom utbildningsdeparte mentet medverka i beredningen av de förslag som avgivits av utbildningsutredning. Enligt en till beslutet fogad promemoria, som 9 Parlamentarisk beredning av förslag årsutbildningsutredning återges iutskottsbetänkandet, "skall de sakkunniga självständigt" jagunderstryker självständigt "gå igenom det föreliggande materialet ------ ochgöra en samlad bedömning av de aktuella huvudfrågorna" Den parlamentariska kommittén skall alltså, under namnet U68-beredningen och med egen sekreterare, i stort sett arbeta som en vanligutredning, dock med den otUlfredsstäUande tidsgränsen detta år. Detvore lyckligast för saken om regeringen sköt på propositionen. Risken för att detbUr ett hastverk av det hela är överhängande med hänsyn tiU tidsfaktorn bl. Vi i moderata samUngspartiet har trots anvisningen omforcering inte velat undandra oss att medverka i beredningen, dåutbUdningsministern i övrigt i huvudsak böjt sig för partimotionernas krav.Dock vill vi än en gång för vår del understryka att hela handläggningen avfrågan om den framtida högskoleutbildningen i vårt land bort ske på annat sättän som blivit fallet. Det var ett misstag såväl när tillsatte U68 med dess konstruktion som när den socialdemokratiska riksdagsmajoritetensnart därpå avslog de borgerliga partiernas krav på U 68 :s omvandUng tiU enparlamentarisk utredning. TiU sist blev det ändå, kan nu konstateras, en sådanparlamentarisk beredning - trots allt socialdemokratiskt motstånd, lett frånutbildningsdepartementet. Det är, som fastslås i det särskilda yttrandet tiUutbildningsutskottets betänkande nr 16 som samtliga borgerliga utskottsledamöteranslutit sig till, of-vivelaktigt en framgång för de borgerliga partiernasenträget framförda önskemål, med de inskränkningar som jag här nämnt. Enligt pressuppgifter och vänder jag mig tUlutbildningsministern - tycks det som om utbildningsministern trots tUlkomstenav beredningen tänker framhärdat förhoppningen om att framlägga en propositiontill hösten, i allt väsentligt baserad på U 68:s förslag, som orden har fallitenligt pressen. Det är en vådlig önskedröm. Många och skilda remissinstanserhar utsatt detta förslag för en hård kritik. Oppositionen inte minst vi imoderata samlingspartiet - har instämt i betydande delar av denna kritik. Omutbildningsministern tror att oppositionen eller delar av den skuUe kunnaövertygas i den riktning han viU, bara för att den får deltaga i en beredning,torde han tro fel. Tron allena hjälper under alla förhållanden inte i dettafall. Utbildningsministern bör avvakta U 68-beredningens promemoria innanuttalanden som kan ha något verklighetsunderlag görs om hur en eventuellproposition skall kunna se ut. Under detta anförande övertog herr andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. (vpk): Det svenska utredningsväsendet brederständigt ut sig. Utredningar tillsätts nästan oupphörUgt. ställsofta krav på att olika samhällsfrågor skall bU föremål för utredning.Utredningarnas arbetsformer har kraftigtförändrats. Man har övergått från slutna tillställnmgar till utredningar medöppnare arbetsför- Dettamåste ses som positivt. Vad som däremot kan ifrågasättas är den sammansättning somutredningarna aUt som oftast numera får Ofta förbigås politikerna, ochutredningarna får i stället en expertgrupps sammansättning. Detta kan av oUkaskäl betecknas som olyckUgt.