prot · FX09122 · 1974-12-31 00:00:00 — HerrLindahl i påstår alt jag - kanske rent av vidfiera tillfällen - skulle ha gett uttryck för uppfattningen, alt det bästa voreen sammanslagning eller sammanläggning av fiera ägare till sådana fartyg.Antingen hörde jag fel eller också sade del. Då blir min fråga: Ivilket sammanhang skulle jag ha sagt del och lill vem skulle jag ha sagt all ensammanläggning eller en sammanslagning skulle vara den riktiga lösningen? Jaghar alltså inte gjort del. Här slår tydligen uppgift mot uppgift. Jag berdärför att försöka klara ul vem som har sagt det - jag har i varjefall inte gjort del. Problemetskulle enligt dä närmast vara alt fä svar pä frågan, om jag villha kvar någon svensk kustsjöfart eller inte. Den frågan har också ställts avnågon av de andra debattörerna här. Jag skulle vilja säga att problemet för densvenska kustsjöfarten såväl tidigare som i första hand och i grunden är ofta har köpt ålderstiget och icke ändamålsenligt tonnage. Därhar vi såvitt jag förstår grunden lill den situation vilken vi befinner oss i.Det har sällan eller aldrig varit tal om att köpa nytt tonnage. När jag sägerdetta slår del mig alt de ord om en sammanläggning som ville läggai min mun men som jag icke har yttrat kanske jag borde ha sagt för länge sedan- då kanske man hade haft råd att köpa nytt tonnage. Förmig är del också fråga om kraven och synpunkterna från de anställdasorganisationer. Ingen av de tre debattörerna har sagt någonting om detta, menjag är skyldig att också la hänsyn lill de anställdas krav och synpunkterantingen del gäller bemanningsregler, säkerhet, utrustning eller någontingannat. Jag måste ta med deras bedömningar när de här frågorna skall behandlasoch avgöras. Jag känner inte till hur slor hänsyn herrar och eller anser sig behöva la till de ombordanslälldas synpunkter, men,/'ag kani varie fall inte bortse från dem. Sedan,, är del så - om vi skall tala något mera om exempelvisbemanningsfrågan - att om man köper nytt tonnage kan man slippa undan medmindre bemanning; då behöver man mindre bemanning i maskin och kanske också inågot annat sammanhang. Vi bör alltså mycket noga skilja mellanbemanningsreglernas olika betydelse på elt gammalt fartyg och på ell nyttfartyg. HerrLothigius sade all de fartyg som sålts från oss har sålts till , Danmarkoch . Och så frågar : Varför köper de länderna vårabåtar i andra hand? Varför kan inte vi behålla de båtarna själva? Varför kanNorge, och köpa dem? Jag log då fram förteckningen överavförda fartyg , , och del visade sig alt desom har köpt våra båtar - del är alltså s. k. paragrafbåtar - ärLibanon, , i ett fall, , igen, , ,, , , , , , ,, , och . Delvar annat än , och , som nämnde. Detvar en båt lill av alla dessa och dessutom en båt lill , om vi nutar med även del i sammanhanget. Det är viktigt att vi håller reda pä sädanafakta om vi skall diskutera vart andrahandstonnagel går. Den förteckning jagläste upp över länder som köpt båtar säger ju litet grand ommöjligheterna alt följa bemanningsregler, säkerhetsregler och annat, herrLothigius. Påfrågan om det är en fördel för all tonnaget lämnar landet är svaretsjälvfallet nej. Vi behöver kustsjöfarten nu och , och vi behöverdessutom en utbyggd kustsjöfart. Allt som kan göras för all förbättraförulsällningarna för denna verksamhet skall naturligtvis göras. Jag bekräftaralt för mindre fartyg varit uppe hos mig. Vi har haft enmyckel läng och genomgripande diskussion, och föreningen har också lämnat enskrivelse med en önskelista i en rad punkter där de vill se ändringar. Några avdessa punkter har nämnts här, bl. a. sjöfartsavgifier. Del tror jag inte ärnågot problem. Våra svenska, statliga sjöfartsavgifier är faktiskt myckel braanpassade lill denna verksamhet. Hamnarna har diskuterats och för dem finnsvissa krav. En annan fråga är de skattefria avskrivningarna. Där går det, somherr förstår, mycket lättare om del gäller nytt tonnage. Grundenlill bekymren är, såvitt jag kan förslå, att man av och till hararbetat med tonnage som inte fyllt fordringarna på vare sig säkerhet,utrustning eller bemanning och därför har förorsakat och även förorsakarkoslnader som i vissa fall inte slår i rimlig proportion lill del ändamål, förvilket båtarna utnyttjas. Jag tror att vi får föra diskussionenutifrån dessa utgångspunkter. Omstöd åt den mindre sjöfarten Hen i (fp): Jag får böria med all be kommunikationsministern om ursäkt litet. Jaguttryckte mig tydligen så slarvigt att statsrådet trodde all jag pådyvladehonom rådet om sammanslagning. Denna ursäkt är kanske litet förhastad, förefter kom ju kommunikationsministern fram lill all det var ett braråd. Som jag förstod det var det tjänstemän som sade delta vid mer informellasamtal, och del var liksom det enda man fick ut av dessa uppvaktningar. Delär självklart inte fråga om att ge avkall på säkerhetsbestämmelserna. Men delfaktum att ett fartygs bemanning är beroende av om det finns en halvvägg mellanpentry och mäss har jag väldigt svårt alt se som en säkerhetsfråga. Däremot ärdet en tolkningsfråga. Det är en fråga om hur vi skall ha det, enstandardfråga. Det är våra svenska standardbestämmelser som inte godkännerdetta förhållande. 7 protokoll 1974. Omstöd åt den mindre sjöfarten därför upp i en annanbrutlolonnageklass och kräver en annan bemanning. fartyg under svensk fiaggkan alltså inte konkurrera pä lika villkor med samma fartyg under exempelvisdansk fiagg. Det är del jag vill säga med detta exempel, och det är därför jagönskar en harmonisering. Mälningsreglerna är formellt desamma överallt, mentyvärr vet vi all tolkningen av dessa regler är olika i olika länder. Här ärSverige kanske med mycket goda skäl det mest restriktiva landet, men del lederju lill att vi så all säga spärrar ul våra egna fartyg. Del är här inte frågaom att de skall fä subventioner eller någonling sådant, ulan det är helt enkeltfråga om all de skall kunna tävla på lika villkor. Jaghåller helt med statsrådet om att de anställda naturligtvis så långt del gårskall få sina krav tillgodosedda och bästa möjliga villkor. Del är ingendiskussion om den saken. Men om vi kommer i del läget all del inte finns någrasvenska fartyg, sä behövs det inte heller några anställda. Del är också enhänsyn som man måste ta till de anställda. Eller också får de kanske arbeta isamma fartyg under annan flagg, där de ombordanslällda har sämre villkor. Jagkräver inte något slags harmonisering av de svenska villkoren för manskapetnedåt till vad man har pä andra håll. Men just när del gäller mätningsreglernaoch utrustningsreglerna tycker jag all del borde vara möjligt alt åstadkomma enharmonisering. Jag tycker all statsrådetssvar på dessa frågor var minst sagt svävande. Hen (): Av svaret framgick all statsrådet primärt betraktade den här frågan somen finansieringsfråga. Men i senare delen av sitt andra anförande breddade hanresonemanget, och det tycker jag är riktigt. Somjag ser det behövs ett tiotal fartyg om 1 000 tons dödviktskapacitet.Man anser all del skulle gä alt få dessa fartyg belagda i den svenska trafiken.Men problemet är inte finansieringen av dessa, utan del är att göra upp ensådan driftkalkyl för ett tiotal är alt vederbörande redare tror sig om allkunna få del hela att gå ihop. Härvid är bemanningsfrägorna en viktig sak. Menäven de statliga länens korta amorteringstid är viktig; man anser sig intekunna klara av all amortera de statliga lånen sä snabbi, och det betyder myckelför möjligheterna att fä en kalkyl att gä ihop. Säkerhetenfrämst, säger . På den punkten instämmer jag med iHamburgsund: Vi har inte ifrågasatt säkerheten. Däremot har vi diskuterattolkningen av bestämmelserna. Jagär ingen expert pä det här, lika litet som jag förmodar alt kommunikationsministernär del. Men de som känner lill del här bättre har sagt all man kan bygga ettfartyg som har 1 000 lons dödviklskapacilel och som också har omkring 1 000lons bruliovikt men som är mindre än en lusenlonnare som bara mäter 299bruttolön. Den mindre bålen som lastar 1 000 lon kräver alltså 9-10 mansbesättning, under det all den gamla bålen som också lastar 1 000 dödviktston klararsig - på grund av mälningsreglerna - medsju man. Dä stämmer inte detta med vad säger att man på en ny bålbör kunna ha en lägre bemanning än på en gammal. Vi lycker också att del bordevara så, men såvitt vi kan finna fungerar del parametertänkande vi tillämpar pädet viset att det faktiskt inte behövs mindre besättning ulan större. Då hävdarvi att detta parameterlänkande kan leda till all man driver bemanningsreglernalill en småfartygens undergång. Tillsist vill jag gärna tacka kommunikalionsminislern för all han i sill svarredovisat all man gett ell uppdrag lill iransportforskningsdele-gationen, elluppdrag som i och Stiftelsen skeppsforskningarbetar med. Jag tror all del kan vara värdefullt. Jag hoppas under allaförhållanden alt kommunikationsministerns uppfattning att nya båtar i principbör kräva mindre bemanning skall kunna förverkligas Omstöd åt den mindre sjöfarten Hen (): Det är alldeles riktigt som kommunikalionsminislern säger alt deltonnage som sålts har gått lill de uppräknade länderna. Jag har fållen andrahandsuppgifl som gäller en tioårsperiod där del meddelas att dessaländer har köpt en rad fartyg från värt land. Jag räknade nu inte upp alla deandra som hade köpt fartyg. Men jag kan förmoda alt det är pä det viset molbakgrunden av all våra grannländer - vad jag kan se - har ökat sitt tonnageäven av den mindre sorlen i förhållande till . Tittar man t. ex. på frånutlandet ankommande fartyg fördelade efter sloriek och nation, som man haruppgift på , så är det en oändligt stor skillnad i procent räknatmellan å ena sidan antalet fartyg från och å andra sidan antalet fartygfrån exempelvis och - länder som i detta sammanhangverkar vara de stora sjöfartsnationerna. Då kan vi inte komma ifrån all man idessa länder känner sig ha andra förutsättningar och en annan optimism attarbeta med. Vihar sålt väldigt många fiskebålar från lill . Om jag inte minnsfel gick det tio stycken ganska stora fiskebåtar dit. Vi utarmar delvisvår svenska fiskefiolta, som varit pä väg från de svenskakusterna. Delta kan väl kommunikationsministern inte komma ifrån. Men det ärinte del tonnagel vi behandlar just . Sedansäger kommunikalionsminislern all man inte får bortse ifrån de anställdas krav.Della håller jag med om. Det är alldeles riktigt. Men om man vill uppfylla deombordanslälldas krav måste man också på olika områden ge underlag för att fäfram nya fartyg. Del finns många ombordanslällda som vill gå pä den svenskakustsjöfarlen för all vara hemma i sill eget land. får de välja andramöjligheter eller hamna på landbacken om de vill ha ett annat yrke. Del börfinnas en möjlighet för människorna som vill bo hemma och ändå bedriva dennaverksamhet. Det är litet synd all inte optimismen finns hos de unga all trädatill och forisätta denna verksamhet som vi ändå tror - både kommunika- Omstöd åt den mindre sjöfarten tionsministern och jag -borde ha en hel del förutsättningar med tanke på miljöfrågor, oljekriser ochdylikt. Problemetär - säger kommunikalionsminislern - alt man har köpt ålderstiget tonnage. Ja,man har naturiigtvis inte haft förutsättningar att skaffa sig nytt tonnage.Även i ett tidigt skede skulle man frän myndigheternas sida ha öppnat sädanamöjligheter för företagsamheten. Då hade man också sluppit att komma i en sådanhär situation. Tillsist, herr kommunikationsminister, jag häller verkligen med om att vi skallhälla på säkerheten på olika sätt. Men för att fä något så när ordning på dethela tycker jag alt man under l.ex. övergångstider kan ha dispensregler som gördet möjligt att mera långsamt och på ell rikligt sätt förnya det tonnage man har,så att vi inte lämnar del ifrån oss sä hastigt som vi gör i vårtland. Överläggningenvar härmed sluiad. § 27 Föredrogs och hänvisades Kungl. Maj:tspropositioner nr 135 till försvarsutskottet och nr 145 till utbildningsuiskoliei. §28 Föredrogs och hänvisades motionen nr 1945 lill civiluiskoliei. §29 Föredrogs och bifölls inierpellalionsframsiällningarna nr 153-156. § 30Interpellationnr 157 om ökat antal behöriga lärare för vårdutbildning Ordel lämnades på begäranlill FrökenPEHRSSON (c), som yttrade: Utbildningen på gymnasieskolansvårdlinje och på sjuk-skölerskeskolorna är av central betydelse för möjlighetenall förverkliga irygghetspoliliken. De elever som genomgår vårdutbildningkommer all ha väsentliga funktioner all fylla, och del är då av stor vikt allde får en god utbildning. Del är också viktigt att utbildningsplatser slår tillförfogande i tillräcklig omfattning. Undersenare år har det varit en besvärande brist på behöriga lärare inomvårdutbildningen. Mellan en fjärdedel och en femtedel av samtliga tjänster harvarit obesatta eller besatta med icke behörig personal. Del stora ombytet påtjänsterna till följd av denna brist medför olyckliga konsekvenser såväl förelever som för dem som skall administrera och leda utbildningen. Vid sjukdomeller liknande är det ofta omöjligt all få lag i vikarier. Förnärvarande utbildas ca 220 lärare i hälso- och sjukvård per är. Dennautbildning är otillräcklig om man skall få balans mellan behov och tillgång pålärare . Samlidigl vet vi att vårdsektorn kommer alt expanderakraftigt och all det därför finns ett stort behov avvälutbildad värdpersonal. Uppenbariigenfinns ett stort behov av en ökad utbildning av lärare inom vårdutbildningen.Del gäller dels att komma lill rätta med de akuta problemen, dels att på långsikt fl balans vad gäller behov och tillgång på lärare inom värdutbildningen. Medhänvisning lill ovanstående hemställer jag om kammarens tillstånd att lillherr utbildningsministern ställa följande fråga: Vilkaåtgärder är statsrådet beredd vidta för att lärartjänsterna inom vårdutbildningenskall kunna tillsättas med behörig personal? § 31Interpellation nr 158 ang. innebörden av en svensk anslutning till den s. k.oljeklubben Ordet lämnades pä begäranlill (), somyttrade: Enligt tidningsuppgifter kommer regeringen alt den 18 novemberunderteckna elt avtal om medlemskap i del internationella energiorganet ECG,den s. k. oljeklubben. Beslutet kommer senare alt underställas förgodkännande. finns denavtalstext som ligger lill grund för överiäggningarna. ECG, som kommer att fäbetydande autonomi, har av amerikanska myndigheter betecknats som enbetydelsefull innovation när det gäller internationellt beslutsfattande.Tidskriften anser alt ECG också är kontroversiell, "eftersom den gåråtskilligt längre än mekanismerna i andra internationella grupperingar, såsomEG och NATO". Densvenska diskussionen har mest rört sig om våra möjligheter all bibehållaneutraliteten och om fördelarna med att agera gemensamt om vi skulle hotas igenav stopp för oljeimporten. ECG:s syfte är emellertid betydligt mer vidsträckt.Det går ut pä att skapa ett gemensamt internationellt energipolilisklhandlingsprogram för de rika oljekonsumerande länderna. Artikel 1, kap. I säger: "Dedellagande länderna skall fullfölja det internationella energipro grammet, som förbereds i detta avtal, genom det internationella ener giorganet - ." Genomartikel 41, kap. VII, binder vi oss för att delta i elt program för denlångsiktiga lösningen av energiförsörjningen som omfattar bl. a. kärnkraft. andra rapporten till beskrivs en annan väg alt försöka lösa denkort- och långsiktiga energiförsöriningsfrågan. Kärnkraften utdöms som alltfördyrbar och endast kortsiktigt möjlig. den har vi inte resursernog för den uthålliga lösningen, nämligen att utveckla metoder för att talill vara de korllidslagrade energikällorna, dvs. de kontinuerligaenergifiödena som drivs av solen. Man föreslär att de rika oljeberoendeländerna skulle samarbeta med de oljeprodu-cerande, sä all dessa garanteradesen permanent roll som energiprodu-cenler också när oljan tagit slut, genom altmetoder utvecklas för alt la till vara solenergi i dessa länder, i utbyte motall de kortsiktigt försåg de oljeberoende länderna med olja. Dessatankegångar verkar inte gynnas av ECG, där kärnkraften ingår som en naiuriigdel i energiprogrammel. Sverigemåste slå vakt om sina möjligheter alt självt välja sin energipolitik. Medhänvisning till det anförda anhåller jag om kammarens tillstånd att lill herrhandelsministern fä ställa följande fråga: SkulleSveriges anslutning till ECG skapa nya typer av beroenden som kommer allreducera vår handlingsfrihet när del gäller möjligheterna att utforma vårenergipolitik? § 32 Anmäldes och bordlades Kungl. Maj:ispropositioner Nr 137 angående ändrat huvudmannaskap för stifts- ochlandsbiblio- leken i , , och Nr 182med förslag lill lag om ändring i förordningen (1965:139) om Svenskaskeppshypoiekskassan och Skeppsfartens sekundärlånekassa §33 Anmäldes och bordlades motionerna Nr 1946 av iLane-Herrestad i Nr 1947 av herrar Norrbyoch i avlämnade i anledning avKungl. Maj:ls proposition 1974:142 med förslag till lag om ändring iföräldrabalken, m. m. §34 Meddelande ang. enkla frågor Meddeladesall följande enkla frågor denna dag framställts, nämligen av Nr 342 {%)till herr socialministern om rätt till sjukpenning vid dellagande i vissahälsoresor: Kansocialministern tänkas överväga au ändra lagen eller medverka till nyalillämpningsföreskrifter så au del blir möjligt för försäkringskassorna attbetala sjukpenning till personer som lider av asima, psoriasis och liknandesjukdomar vid deltagande i hälsoresor-exempelvis till - som ordnasav landstingen? Nr 343 Herr (fp) till fru slalsrådel 122 angåendeorganisationen vid lärarhögskolorna: Torsdaeen den Vilka åtgärder ämnarslalsrådel vidlaga för all trots planerad min- skad intagning hälla dennuvarande organisationen vid lärarhögsko- Nr344 () lill herr kommunministern angående politisk agitationav kyrkliga tjänstemän: 1vilken utsträckning är tjänstemän/präster förhindrade att isamband med konfirmationsundervisning, gudstjänster och besök påpastorsexpeditioner agera i frågor av politisk natur? Nr345 i (c) lill herr socialministern om utbetalning avreseersättning från försäkringskassa mot dubbleltkviuo: Är statsrådet bereddvidlaga ålgärder för all försäkringskassa skall ges möjlighet all betalaut reseersällning mol dubblelikviiio om det kanstyrkas att originalkvitiot förkommit? §35 Kammaren åtskildes .