prot · FX0978 · 1974-12-31 00:00:00 — Byråkratin får inte avgöra en människas Uvsöde. Det kan inte varaförsvarbart. I detta avseende tycker jag att statsrådet inte har avgett ettriktigt acceptabelt svar. Därmed förefaller det mig som omkriminalvårdsstyrelsens lovvärda satsning på utbyggnaden av famUjevårds-hemkommer att motverkas. Jag har försökt att tolka statsrådets svar så positivtsom möjligt, men tyvärr kan jag inte annat än dra dessa negativa slutsatser. Jag vUl sluta med att erinra om vad jag citerade av BoMartinssons uttalande. Man kan kanske naturligtvis Utet tUlspetsat - säga attdepartementschefen i någon mån motarbetar sin egen verkschef. Om utbyggnad av familjevårdshemmen Det sista var ett ganska egendomligtyttrande, eftersom det råder full samstämmighet mellan justitiedepartementetsoch strävanden i dessa frågor. har inte varit med i och har kanske inte följt desträvanden som pågått sedan ett par att få fram en utbyggnad avfrivården så att den skuUe kunna bli ett alternativ tiU fängelse fördomstolarna. Det är det som har legat bakom kriminalvårdsberedningens arbete om jag nu skaU behöva erinra om det - och principbeslutet vid förra åretsriksdag som just syftar tUl att för det första skapa en integration mellanfängelse och frivård och för det andra skapa bättre förhållanden och resurserinom frivården, så att man skall kunna lägga tyngdpunkten på försöken atthjälpa dessa människor till ett normalt samhällsliv. talar väl egentligen om två skUdasaker. Det ena är familjevårdshem som alternativ till fängelse och det andra ärfamiljevårdshem som en av de former där kriminalvården i frUiet kan sätta insina ansträngningar för att hjälpa. När det gäller den första frågan, om människor som ärdömda till fängelse, kommer det nu enligt den nya lagen om kriminalvård ianstalt Om utbyggnad av familjevårdshemmen riksdagenhar bifallit propositionen att skapas möjligheter förkriminalvårdsstyrelsen att i enskilda fall låta en person som är dömd tillfängelse övergå till vistelse i familjevårdshem. Men när det sedan gäller kriminalvård i frihet, dvs.personer som har skyddstillsyn och är villkorligt frigivna, är det rättnaturligt att man måste söka efter olika former för att hjälpa alltefter denenskilde individens situation. I vissa faU kan familjevårdshem vara enlärriplig vårdform, i andra inte. Då måste man söka sig fram via någon av deandra möjligheter som kriminalvården har. När det gäller strävandena att bygga ut frivården och göraden till ett meningsfullt alternativ i samhällets reaktion mot lagöverträdaretror jag att vi är ett bra stycke på väg. Vi har ju kunnat konstatera undersenare år att antalet personer i våra fängelser minskar. Man får gå tillbakatill för att finna ett lägre antal än . Det ärnaturligtvis en följd av utbyggnaden av kriminalvärden i frihet att domstolarnanu i större utsträckning än tidigare dömer till sådan påföljd i stället förtill fängelse. Vi är egentligen bara i början av verksamheten när detspeciellt gäller familjevårdshemmen. När i säger attjag inte skulle vara intresserad av att sysslar meddenna verksamhet är det fullkomligt felaktigt. Jag förstår inte var herrPettersson fått det ifrån. Jag har ju med största intresse följt strävandenaatt genom annonsering och på annat sätt försöka få fram lämpliga familjer somkan hjälpa kriminalvården i de här avseendena. Men jag har också påvisat attdet finns en konkurrens om dessa hem från andra sociala stödorgan. I vad gäller ersättningeri har och jagtydligen olika uppfattning. Därvidlag vill jag återkomma tUl vad jag sade imitt interpellationssvar, att det enligt min mening är principiellt felaktigtatt kostnaderna generellt skall falla på staten. När det gäller en kUent som ärberättigad till socialhjälp skall det förhållandet att han begått brott intemedföra en särbehandling på så sätt att staten påtar sig kostnadsansvaret. Jagvill i detta sammanhang nämna att utgår statsbidrag tillprimärkommunerna för den familjevårdsverksamhet som anordnas för alkohol- ochnarkotikamissbrukare. Många av kriminalvårdens klienter tillhör dessamissbrukargrupper. Det är då naturligt att frågan om ersättning tillfamiljevårdshemmen löses på samma sätt som för personer som inte är aktuellainom kriminalvården. pekar på att det i ett enskilt fall kanförekomma svårigheter att få ersättning eller att påkalla insatser frän annathåll. I sådana situationer har ju som en yttersta utväg skyddskonsulentenmöjlighet att träda till och hjälpa vederbörande. Till slut vill jag säga att när det gäller att intresseraallmänheten för att hjälpa till i dessa frågor, så går det som en röd tråd ibåde och departementets arbete på det här området. Jagvill särskilt hänvisa till brottsförebyggande rådet som finns sedan ett årtillbaka. En av arbetsgrupperna i brottsförebyggande rådet har direkt tiUuppgift att syssla med frågor om att bryta ner aUmänhetens attityder och attfå.allmänheten inkopplad i det gemensamma arbetet att hjälpa dessa människor. HerrPETTERSSON i (vpk): Det är riktigt som statsrådet påpekat, attjag är ny här i . Jag kan påpeka en sak tUl, nämligen att jag inte ärnågon expert på dessa frågor. Men jag är synnerligen intresserad av dem. Jagsade också att min slutkläm var litet tillspetsad. Men man kan dra denslutsatsen att verkningarna blir de som jag nämnde. Jag vill också rätta till ett annat missförstånd.Statsrådet trodde att jag menade att han inte skulle vara intresserad. Jag sadeatt statsrådet tycks ha en passiv hållning i denna fråga. Det är inte liktydigtmed ett totalt ointresse. Men trots att jag är ny här i har jag som sagtett intresse för dessa frågor, och jag har försökt att följa diskussionen påden senare tiden. Betoningen av utbyggnaden av frivården i allmänhet måste sessom en positiv företelse. Frivården har också blivit ett mycket starkt inslagi' den livliga kriminalpolitiska debatten. Diskussionen gäller ju dels hursamhällets insatser bör riktas för att förebygga brott, dels åtgärder för attunderlätta för de människor som begått brott och att anpassa dem i samhället.Den frihetsförlust som anstaltslivet innebär leder ofta till sociala ochmänskliga tragedier, inte endast för den intagne utan även för anhöriga. Detleder ofta till att den intagne får en negativ attityd till hela samhället somgivetvis motverkar vederbörandes anpassning. Anstaltslivets resultat är minst sagt dåliga från flerasynpunkter, och kostnaderna i relation härtill är mycket höga. Enligtkriminalvårdsstyrelsen kostar varje intagen perdygn. Familjevårdhem ger dessutom större möjligheter till återanpassning, ochresocialiseringsarbetet underlättas. Jag anser också att utbyggnaden av familjevårdshemmennaturligtvis måste ses , men familjevårdshemmen är ett bra komplementtill den övriga frivårdens boendeformer. I den takt som man kan utbygga dennafrivård lättas trycket på anstalterna, och detta borde i konsekvensens namninnebära en lättnad på det ekonomiska fältet. En färsk enkät bland frivårdenstjänstemän visar att man skulle vilja ha ca 400 sådana frivårdshem under dennärmaste tiden. Det finns meningsriktningar som hävdar att denna siffra är förlåg, men låt oss anta att man kunde uppnå den målsättningen, då skullekostnaderna bli ca i runt tal. Summan förefaUer varamycket blygsam, men skall kommunerna stå för kostnaden blir den kännbar fördem. med utbyggnaden av familjevårdshemmen lättas,som jag tidigare sade, trycket på anstalterna och därmed minskas också utgifterna.Det vore då rimligt att staten står för dessa utgifter, framför allt om manskall försöka leva upp till generaldirektör uttalande att vi inteskall bygga några fler Kumlaanstalter. Då får man ju pengar över att satsa påandra vårdformer. Eljest får ju en utbyggnad av familjevårdshemmen sammakonsekvens som många andra reformer, nämligen att staten övervältrar utgifternapå kommunerna. Framför allt måste köpslåendet om vem som skall betalaelimineras. Det kan inte, herr statsråd, vara rimligt att kriminalvårdensfältarbetare skall göra upp denna fråga med socialnämnder ochkommunrepresentanter. Jag ärövertygad om att det görs mycket på detta område, och det är Om utbyggnad av familjevärds-hemmen Om utbyggnad av familjevårdshemmen Vi är i början på det här reformarbetet. Men här kommer obönhörligen denstraffade in i bilden på ett mycket negativt sätt. Han får naturligtvis inte blien bricka i ett ekonomiskt resonemang, utan vårdfrågan måste bU den avgörande,och den får inte bli föremål för köpslående. Jag är övertygad om att kommunernas goda vilja finns, mende ekonomiska resurserna räcker alltså inte till. Jag tycker vidare att det i statsrådets svar, i varje fallsom jag tolkar det, lämnas ett par i viss mån motsägande besked. Statsrådetsäger först att han inte delar min uppfattning att staten skall stå förkostnaden för familjevårdsverksamheten, men sedan säger han att vUken myndighetsom skall stå för kostnaderna måste avgöras från fall till fall. Jag vet intehur jag skall tolka dessa uttalanden. Jag tror inte att vi kommer så särskiltlångt just med en debatt om vem som,skall stå för dessa kostnader. Jag ärdock angelägen om att klara principiella riktlinjer dras upp, oavsett vem somfår betala dessa kostnader. Det skulle självfallet underlätta verksamheten förkriminalvårdens fältarbetare och hela handläggningen av dessa frågor. Jag vill tiU slut erinra om att kriminalvårdsstyrelsensegna resurser för dessa stödåtgärder är mycket blygsamma. Om jag inte minnsfel, uppgår dessa medel tUl , som i regel bara räcker tillatt ordna vissa praktiska förutsättningar för vård. insatser härutövertorde alltså samhällets övriga resurser för hjälp och stöd få tas i anspråk.Jag skulle önska att statsrådet klarare ville ange vem som skall stå förkostnaderna för familjevårdsverksamheten. Ett sådant uttalande skuUe varavärdefullt för fältarbetarna på detta område. Det är ju bara tacknämligt att herrPettersson i vUl intressera sig för dessa frågor och söka tränga in idem. Frågan om kostnadsfördelningen är inte så enkel. Jag tror inte man kangöra det så lätt för sig att man jämför budgetsumman för fängelseområdet, ca360 , med motsvarande summa för frivårdsområdet, dvs. ca 60miljoner kronor. På frivårdsområdet tillkommer ju stora utgifter. Ocksåmänniskorna inom frivården skall ju ha bostad och mat, och många av dem ärberoende av hjälp från det allmänna. Det är alltså inte realistiskt att barakräva att människor skaU flyttas över tUl frivården därför att detta blirbilligare. Det är ju inte det som skall vara avgörande för frågan om fängelseeller frivård, utan det skall naturligtvis vara den kriminalpolitiskamålsättningen. I det avseendet har jag tydligt sagt att min strävan är densammasom den generaldirektör givit uttryck åt, nämligen att utan attåsidosätta rimliga kriminalpolitiska krav, i så stor utsträckning som möjligtsöka få ut människor i frivården. Man kan inte heller enbart basera diskussionen påfrågeställningen frivårdshem eller fängelse. Problematiken gäller i ställetvalet mellan frivårdshem och någon annan form av insats inom frivården. Jagvill framhålla som min uppfattning, och den är grundad på det arbete jag kunnatfölja inom frivården, att man inte kan satsa enbart på en vårdform. En endaform passar inte för alla människor. hemmen ärsäkerligen mycket lämpliga för en del personer, men jag tror att det gäller förett rätt litet antal av detta klientel. Det är visst inte så att alla dessa människor,som ofta har besvärliga handikapp, kanske psykiskt och socialt, passar in i dentyp av insatser som familjevårdshemmen representerar. Men det finns ju ocksåandra alternativ att erbjuda, som skall byggas ut i mån av våra resurser. Mankan inte satsa för mycket på en typ av åtgärder, om man bedömer det somviktigare att satsa på en annan form av kriminalvård i frihet, där man förandra delar av klientelet kan göra en bättre insats. Jag skall inte gå särskilt in på frågan om vem som skallbetala, eftersom jag har sagt det dels i interpellationssvaret, dels i mittförra inlägg. Jag viU bara förtydliga mig så tUl vida att någon motsättningtyckte jag inte att det fanns i interpellationssvaret. Av vad jag sade i slutetav svaret om vem som skall svara för kostnaderna kan man ju förstå att det kanbli fråga om en avvägning mellan samhäUets olika organ och att det inte kanfastslås att någon myndighet genereUt skall svara för kostnaderna. Med andraord kan det här i vissa fall bli fråga om statsbidrag, vilket jag ocksåpåpekade i mitt senaste anförande. i (vpk): När jag jämförde de 365 miljonerna tillanstaltsvården med de 64 miljonerna tiU frivården drog jag inga slutsatser avdetta; jag bara nämnde relationerna. Jag är också helt på det klara med att det finns andravårdformer som måste beaktas i det här sammanhanget, och jag sade inledningsvisatt jag delade uppfattningen att detta måste tas med i helhetsbilden. Men jagtänker närmast på mindre platser. Jag tror inte att det skulle vara så lämpligtatt uppföra exempelvis frivårdshoteU där. Sådana väcker en viss uppmärksamhet,och vi känner ju alla tUl allmänhetens syn på de här frågorna. Som sagt måste man se detta som en helhet. När jagframställde interpellationen sköt jag in mig just på frågan om utbyggnad avfamiljevårdshemmen, och det är väl närmast därför som jag har fastnat litet ide här sammanhangen. Jag tycker att det är en mycket viktig fråga, som börägnas större uppmärksamhet. Jag betecknar det ändå som positivt att statsrådet nu ärberedd att hjälpa till så att vi kan klara ut linjerna i varje faU för vårakriminalvårdsarbetare ute på fältet. Jag känner några människor som jobbarpraktiskt med de här problemen, och de har vissa svårigheter när det gäller attfå loss pengar. Har vi då inte klara linjer för deras arbete, så försvåras detsjälvfallet ytterligare. Jag hoppas att statsrådet, liksom jag, är angelägen om attvi skall jobba vidare med de här problemen och försöka att slutligen nå det målsom vi alla, tror jag, ändå har, nämligen att vårt samhälle skallslippa-anstaltslivet i så stor utsträckning som möjligt och få en bättre,utbyggd frivård i olika former. Jag vill sluta med att tacka för den här diskussionen, somi vae fall för mig har varit upplysande. Överläggningen var härmed slutad. Om utbyggnad av familjevårdshemmen Nr 78 § 7 Föredrogs och hänvisadesmotionen nr 1844 till konstitutionsut- -------------------- § 8 Föredrogs och bifölls interpellationsframställningen nr 81. § 9 Anmäldes och bordlades Kungl. Maj:ts propositionnr 124 med förslag till lag om visst stöldgods m.m. § 10 Anmäldes och bordlades betänkanden Nr 29 angående uppskov med behandlingen av vissa tillutskottet hänvisade ärenden Nr 30 i anledning av Kungl. Maj.ts proposition 1974.94angående skattefrihet för viss stiftelse m. m. jämte motioner Nr 32 i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:90angående den skattemässiga behandlingen av vissa gruppsjukförsäkringar jämtemotioner Nr 13angående uppskov med behandlingen av vissa ärenden Nr 16 i anledning avpropositionen 1974:52 med förslag till lag om fortsatt giltighet av lagen(1969:36) om telefonavlyssning vid förundersökning angående grovtnarkotikabrott Nr 17 i anledning av propositionen 1974:53 med förslagtill lag om fortsatt giltighet av lagen (1952:98) med särskilda bestämmelser omtvångsmedel i vissa brottmål Nr 16 i anledning av motion om rätt för adoptivbarn attförvärva svenskt medborgarskap Nr 23 i anledning av propositionen 1974:102 med förslagfiU lagom ändring i sjölagen (1891:35 s. 1) m. m. Nr 5 i anledning av motioner rörande svensk reaktion införkränkningar av mänskliga rättigheter i olika länder Nr 6 i anledning av propositionen 1974:85 angåendeutgifter på tilläggsstat 111 till riksstaten lör /74, i vadavser verksamhetsområde Nr 7 i anledning av proposition 1974:57 med förslag tiUinrättande av ett organ för främjande av import frän jämte motioner Nr 8 i anledning av propositionen 1974:114 angåendegodkännande av överenskommelse om ändring i samarbetsöverenskommelsen den 23mars 1962 mellan , , , och Nr 22 i anledning av propositionen 1974:1 18 med förslagtill lagom . Nr 18 1anledning av motioner om föräldrautbildning Nr 19 i anledning av motion omapoteksservice under jourtid Nr 21 med anledning av propositionen 1974:1 i vad avseranslag för /75 tiU folkhögskolor jämte motioner Nr 23 medanledning av motioner angående teckenspråket Nr 24 med anledning av motion angående särskilda villkorför behörighet att undervisa i musik och gymnastik på grundskolansmellanstadium Nr 25 med anledning av motion angående fortsattstatsbidrag till enskilda skolor m. m. Nr 26 med anledning av propositionen 1974:1 i vad avseranslag för /75 tiU framtidsstudier jämte motion Nr 14 ianledning av motioner angående vissa körkortsfrågor Nr 15 i anledning av propositionen 1974:86 angåendeskyldighet att använda bilbälte jämte motioner Nr 17 i anledning av propositionen 1974:101 med förslagtiU lagom ändring i lagen (1972:435) om överlastavgift Nr 18 i anledning av propositionen 1974:112 angåendeförlängning av det skandinaviska luftfartssamarbetet inom SAS m. m. jämtemotion Nr 16 i anledning av propositionen 1974:61 angående stödtill intensifierad skogsvård i norra , m. m. samt propositionen 1974:69angående vissa energibesparande åtgärder i vad avser åtgärder förtillvaratagande av skogsavfall m. m. jämte motioner Nr 20 i anledning av propositionen 1974:46 angåendeutveckling av ett informationssystem för miljövården, m. m. jämte motioner Nr 22 ianledning av motioner om miljövårdsforskning Nr 26 i anledning av propositionen 1974:1 i vad avseranslag till energiförsörjning m. m. samt motioner angående råvaru- och energiförsörjning Nr 13 angående uppskov med behandlingen av vissa ärenden § 11 Meddelande ang. enkla frågor Meddelades att följande enklafrågor denna dag framställts, nämligen av Nr 196 () till herrkommunministern om förslag beträffande samordnad skärgårdspolitik: 153 Nr 78 När avser herr statsrådet framlägga förslag om samordnad skär- -------------------- Nr 197 HerrWijkman (m) tiU herr utrikesministern angående situatio nen för den judiska befolkningen i : VUken är regeringens reaktion på de aUt tätare rapporternaom diskriminering och förtryck av den judiska befolkningen i ? Nr 198 (vpk) tiU fru statsrådetHjelm-Wallén om bättre överensstämmelse mellan skolstadgan och gällandebestämmelser vid inbyggd utbildning: Är utbildningsministern beredd att medverka till störreöverensstämmelse mellan skolstadgan och gällande bestämmelser vid inbyggdutbildning, exempelvis i fråga om arbetstid och disciplinära åtgärder? Nr 199 () tiU herr utrikesministernangående rekommendation om ekonomiskt stöd till : Är den beredd att följa Europarådetsenhälliga uppmaning till sina medlemsländer att ge Portugalekonomiskt stöd "med hänsyn till det faktum att olösta ekonomiska problemskulle kunna riskera den nyvunna friheten"? Nr 200 (vpk) till herr bostadsministern angåendebostadsförhållandenas inverkan på rekryteringen till gymnasial utbildning; Vilken roll vill statsrådet tillmäta förekommandebostadssegregation respektive bristfälligheter i boendeservicen inom höghus-och koncentrerade tätbebyggelseområden, från vilka en påtagligt lägrerekrytering till gymnasial utbildning har kunnat konstateras, och vilkaslutsatser anser statsrådet böra dras därav? Nr 201 () till herr socialministernangående konjunkturpolitiskt motiverade extra barnbidrags betydelse förutgående socialhjälp: Anser socialministern att konjunkturpolitiskt motiveradeextra barnbidrag bör leda till en minskning av utgående socialhjälp? Nr 202 () till herr utbildningsministernangående nyhetsutbudets inverkan på den demokratiska opinionsbildningen: att ett stort och allsidigt utbud av nyheter i press och andra massmedia på något sätt kan vara till skada för den Nr 203 () till herr försvarsministernangående skyddet mot åverkan på kulturminnen och naturvärden inommilitära,skjutfält: Är statsrådet beredd att redogöra för de särskildaanvisningar, som gäller för skydd mot åverkan på kulturminnen ochnaturvärden-inom militära skjutfält och för kontrollen av att anvisningarnaefterleves? 154 Nr 204 () till frustatsrådet angående åtagandenmed anledning av FN:s beslut om hjälp tiU katastrofdrabbade Nr 78 "-'änder; den Är statsrådet beredd att lämna en redogörelse för |q - jg-74 åtagandengenom beslutet vid FN:s extra generalförsamling-------- dels om enkatastrofaktion för de mest drabbade , dels om en särskild fond förmotsvarande ändamål? § 12 Kammaren åtskildes .