prot · FX0915 · 1974-12-31 00:00:00 — Jag får en otäck känsla av det romerska riketssista dagar, där man på gator och torg delade ut gåvor tUl allmänheten för attgöra sig populär. Det är möjligt att hade samma känsla när hanavböjde denna tankegång. Inte heller jag tror på den. säger att om man nu delar ut en förmån tiU vissa personer,så måste ju andra betala den, och däri ger jag helt ochfullt rätt. Sedan kräver snabbt ett ökat stöd tUl Men då kommer man tUlbaka till att det är några som skallbetala, och då är frågan mera komplicerad. Allra sist, herr talman, vill jag beröra ytterligare enfråga: Kan folkhushållet eller konsumenterna kompensera sig om det flyter ut 5000 miljoner tUl de oljeproducerande länderna mer än vad vi har varit vana vid?Jag svarar nej på detta. Vi kan kompensera oss, om vi själva betalar, men vikan inte kompensera oss och tro att några andra betalar vår kompensation. Vikan kompensera oss och konsumenterna för prisstegringar så länge nationensbesparingar räcker. Det hela är en fråga om - och därhar vi saidoposten hur snabbt vi vågar förbruka vår goda bytesbalans och vårvalutareserv. Det är sanningen, och det är följaktligen derestriktionerna vi har på oss, när vi bestämmer graden av stimulans. Jag hoppasi all blygsamhet på att också oppositionen erinrar sig detta, när den fixerarsin grad av stimulans i det aktuella läget. Under detta anförande övertog herrandre vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. () kort genmäle; Alla inser vi naturiigtvis den påfrestning påvår bytesbalans och vår valutareserv som de kraftiga oljeprisstegringarnainnebär. Men det är väl ingen tvekan om att finansministern i sinargumentering, där han tUl varje pris vUl komma ifrån en genereU stimulans iform av en momssänkning, överdriver det problemet. De 5 miljarderna skall juinte räknas av från de ca 11 miljarder som det är fråga om, utan de skaU räknasav från dessa 11 plus den ökning som ändå var förutsatt. Den senasteKl-rapporten talar ju om en god exportutveckling, och finansministern har genomatt hänvisa tiU företagsenkäterna närmast varit mycket optimistisk när detgäller våra möjligheter att avsätta varor ute i världen. Man får alltså inteöverdriva farhågorna. Avsikten med momssänkningen är ju att öka efterfrågan,och denna ökade efterfrågan påverkar vår valutareserv endast till den del somefterfrågan avser importen och ökar den. som jag naturligtvis inseratt vår bytessituation försämras, så vill jag inte göra den stimulans som viföreslår till någonting som på ett dramatiskt sätt skulle förändravalutareservens utveckling. Sedan påminner finansministern om att med de stimulansersom regeringen föreslår skulle man för nästa budgetår få ett underskottpå statsbudgeten som vore lika stort som det som kan förutses för innevarandebudgetår, dvs. Det är förfärligt mycket pengar, och det låternaturligtvis avskräckande att tänka sig att man stimulerade ytterligare dågenom att tUlfälligt avstå från statsinkomster. Men nog finns det väl skäländå, om man vill göra det här till ett samhällsekonomiskt problem, attpåminna sig den roll som socialförsäkringssektorn spelar i samhällsekonomin.Penningströmmarna där, dvs. hur mycket som kommer in och hur mycket som betalasut, påverkas också av beslut som fattas i . Läser man tabellerna i höstrapportom utfallet /72, prognosen 1973 och prognosen och den prognosenkan bara försämras om vi får en lägre sysselsättning finner man ett överskottinom denna sektor av storleksordningen 9,7, 10,4 respektive 10,8 mUjarder. Omman tar hänsyn till dessa komponenter blir siffran 11 miljarder därefter inteså avskräckande. Jag hävdar att om man vill ta in detta i en diskussion om hurdet fungerar rent samhällsekonomiskt, så kan man inte utesluta denna del. Vadsom händer där är också beroende av vad vi beslutar i . Finansministernlägger ner mycken möda på att förklara att man inte Om förslag till rörande sysselsättningsstödjandeoch andra stab iliseringspoli-tiska åtgärder 11 protokoll 1974. Om förslag till rörande sysselsät tningsstöd-jande och andra stabiliseringspolitiska åtgärder kan sänkamomsen därför att man inte vet om konsumenterna får nytta av det. Det skullefinnas mycket att säga om detta, men tiden hastar. Först och främst är det ett stort misstroende motkonsumenterna att säga att de inte skulle vara vaksamma nog. Vi har ju KF somär konsumentägt och som i konkurrensen ur konsumenternas synpunkt ärbetydelsefullt för att inte omotiverade prishöjningar skall få äga rum. Görfinansministern gällande att KF med sin medlemskontroll skuUe låta prisernaskena i väg så att konsumenterna som äger KF - inte skulle få något utbyte avden momssänkning som beslutar? Är det vad finansministern hävdar? Ochsedan: Driv inte den argumentationen för långt! Det skulle innebära om man nutar bort momsen samma risker för bostadsproduktionen. I skydd av den lägrekostnad som byggherren skulle få skuUe man alltså kunna höja priset, och i detavseendet tror finansministern bevisligen att det skulle få en effekt påbyggandet och på syselsättningen. Det är samma filosofi som jag har när detgäUer momsen i dess helhet. Jag vill också påminna om att regeringen själv varitangelägen om att i den nya grundlagen få med en möjlighet att låta finans- ochskatteutskotten i ställe besluta om skattesatsen skall höjas ellersänkas. Något måste ni ha menat med detta. Min uppfattning står kvar: Det är en kombination avgenerella och selektiva åtgärder som krävs. HertBURENSTAM () kort genmäle; För sedan ställde jag en enkel frågatill huruvida regeringen tänkte lägga fram förslag tillstabiliseringspolitiska åtgärder eller inte, och det är den frågan jag harfått svar på. Frågan var föranledd av att - som det har stått i pressen-statssekreteraren i inför finansutskottet icke kunde genågot besked på den punkten. Om statssekreteraren inte vill ge en inblick idessa förhållanden till utskottets ledning är det antingen utmanande ellerockså ytterligare ett tecken på den brist på planering som har rätt frånregeringens sida när det gäller konjunkturpolitiken. Vad regeringen gjort äratt vänta på att oppositionen skulle lägga fram sina förslag. Finansministern vill göra gällande att denhelt avgörande förklaringen i stället är den stora osäkerhet som har rått. Ja,vi är alla medvetna om att det råder osäkerhet men vi är också medvetna om attandra har kunnat samla sig tUl en bedömning på ett tidigare stadium enbedömning som tycks stå sig. Oppositionspartierna har gjort det i sinamotioner. Det finns också många ekonomer som på ett tidigare stadium har gjortentydiga bedömningar. Finansministern vill också göra gällande att man i ländersom t. ex. gjort på samma sätt, dvs. inte lagt fram några egentligaförslag. Jag tycker till att börja med att det inte är någon riktig ursäkt förfinansministern att man också i andra länder gör misstag. Men jag tror inteheller att man i dessa andra länder har gjort några misstag. Det är faktiskt såatt andra länder haft och fortfarande har en högkonjunktur under det attSverige befinner sig i en situation där det ekonomiska läget ärsynneriigen litet präglat av en högkonjunktur. Det går alltså inte att på detsättet hänvisa tUl vad andra länder gjort eller inte gjort. Jag tycker, herr talman, att det av anförandeföreföll som om det fortfarande var med den allra största motvilja som hanpresenterade det sysselsättningsstimulerande paket som regeringen lagt fram.Det var ju mycket långa resonemang i början om svårigheterna i vad gäller likviditet,valutareserv, inflation, osäkerhet, strukturproblem på arbetsmarknaden osv. Påsluttampen ägnade finansministern stor uppmärksamhet åt olika uttalanden iVeckans Affärer. Jag tycker att det finns större anledning att fästauppmärksamhet vid de bedömningar man gjort på än videnstaka uttalanden i . När det gäUer det avtal som man har kommit fram till påarbetsmarknaden har självfaUet alla anledning att vara glada över att dettakunnat komma till stånd så snabbt och på ett fredligt sätt. Men en kommentar, nämligen att detta avtal betyder mycket för den personligakonsumtionsutvecklingen. Jag undrar om det verkligen är riktigt. Det är väl istället på det sättet att av de pengar som löntagaren kommer att få försvinneren övervägande del i skatt. Vad som är kvar kommer att försvinna genomprisstegringar. Jag kan därför inte se att detta avtal, sedan löntagarna harfått känna av verkningarna av det, kommer att ge dem mera pengar att göra någrainköp för. Det hade varit intressant om finansministern hade velatgöra en kommentar till dessa samband, med tanke på att man dessutom nu hartUlfälle att studera hur den löneskattehöjning som gjordes slår påpriserna och därmed också på resultatet av löneförhandlingarna förkonsumenterna-löntagarna. När det gäller priserna står vi förvisso införutomordentligt stora svårigheter. Jag tycker att det finns anledning attunderstryka betydelsen av att föra en sådan skattepolitik sorn gör att man intefår prisstegringar som man egentligen inte behöver ha, t. ex. sådana som manfår med dessa ständiga stegringar av löneskatterna. Jag tror inte att det ärlångsiktigt hållbart att man genom omfattande subventioner försöker få nedpriserna, helt enkelt därför att dessa subventioner, som finansministern ocksåpåpekat, måste betalas med skattemedel som kommer att träffa löntagarna ochdessutom ofta i sig själva resulterar i prisstegringar. Man kan ju se på det förslag om livsmedelssubventioner somnu är framlagt. Det sägs att det skall mildra prisstegringarna med ungefär 2procent. Vad är det då för finess med att man först sopar in löneskatter, somökar priserna , och att man sedan skyfflar tillbaka subventioneroch sänker priserna med ett par procent? Det förefaller mig som en onödigomgång. Eftersom tiden är knapp vill jag i denna replik bara göraytterligare en kommentar, som gäller de nu framlagda förslagen. harframfört en mycket bitsk kritik mot kraven på att sänka momsen. Såvitt jagförstår hade han två synpunkter. Den ena var att folk då skulle hamstra såförskräckligt. Den andra var att momssänkningen inte skulle ge någotprisgenomslag alls. Då undrar jag bara: Är det möjligt att framföra bäggeargumenten på en gång? Det innebär å ena sidan att Om förslag till rörande sysselsättningsstödjandeoch andra stabiliserlngspoli-tiska åtgärder prissänkningenskulle medföra en hamstring, å andra sidan att det inte skulle bli någotprisgenomslag alls. () kort genmäle: myntade man från regeringsbänkenSörgården som ett politiskt begrepp för en litet gammaldags och förenkladpolitisk filosofi. Jag kan inte hjälpa att jag tyckte det var något avSörgården i den skildring som gav av hur man skall skaffa sig enuppfattning om vad som händer i svensk ekonomi, när man skall försöka få nedkostnader och priser. Det var den här grabben som gick från butik tUl butik ochköpte chokladkaka efter chokladkaka men aldrig fann att skattesänkningen hadeslagit igenom, och det var pappa själv som gick från glasstånd tillglasstånd och käkade och käkade, men alltid var det lika dyrt. Jag tycker knappast att det här är bästa sättet attresonera om så allvarliga saker för det är allvarligt när landetsfinansminister på det sätt som han gör , låt vara ganska stUlsamt, isjälva verket avsvär sig möjligheterna till en rörlig finanspolitik. För vad ärdet gör här i all stillsamhet? Jo, han säger: "Momsen kanaldrig sänkas. Det slår inte igenom. Det är felaktigt. Den utvägen kan aldriganvändas." Men har, som påpekade, med den nyagrundlagen skaffat sig rätten - och han vill egentligen ha den rätten själv att höja momsen. Den står kvar, men då måste han ju i ett läge, där man skalltorka upp köpkraft, höja från en redan mycket hög nivå. Var skall hamna? Blir det inte på samma sätt som i fråga om kommunalskattenså att Ni måste konstatera att det finns ett tak, över vilket man inte kan gå? Jag tycker att verkligen skall försöka ta sigsamman och slänga bort den där förlegade Sörgårdsaktiga inställningen att maninte kan nå resultat. var ju försiktigare förut och ville integå principiellt emot den typen av rörlig politik. Jag skall beröra några av finansministerns argument; jagkanske kan börja med Wigforss och omsättningsskatten, även om det ligger långttillbaka i tiden. Då fanns ju inte den typ av effektiv prisövervakning ochpriskontroll som har utvecklats, då fanns inte det allmännaprismedvetandet hos de många konsumenterna och då fanns inte heller så starkahandelsorganisationer, som verkligen kunde svara för att en omssänkning slogigenom. Ett av argumenten är särskilt bedrövligt, och det är närherr Sträng liksom tycker att det är extra osmakligt att de somhar pengar på banken kan handla särskilt mycket i ett läge där man sänkermomsen. Att pengarna används av dessa människor kan ju inte vara fel, isynnerhet inte för samhällsekonomin, eftersom vi ju vill stimulera den.Förklaringen måste då bli att man är irriterad över att det finns människor somhar sparade slantar på banken och kan använda dem i ett sådant här läge. Attherr är irriterad över det kan jag möjligen förstå, men jag ärfaktiskt litet besviken över att har lagt sig till med sammaargumentering. Det ärlitet trist att finansministern på det här sättet stannar i gamla betraktelsesättoch inte vill ta sig samman och fundera över hur vi skall klara situationen. Ochdet är också trist att han stannar vid uppfattningen att just vad regeringenhar föreslagit är precis det enda rätta. Det får aldrig korrigeras. 2,8miljarder skall det vara på öret. Men är det verkligen det? Ilivsmedelsmiljardpotten är ju 300 miljoner uppskjutna till det andra halvåret.De kommer aUtså inte tUl nytta . Och i fråga om 800-miljonersdelen när detgäller restituering av momsen för byggmaterial är statens kostnad för denamortering av bostadslån som inte blir av, därför att paritetstalet intestiger, inte någonting som man kan säga utlöser en köpkraft just , utan heltenkelt en bit som man har smusslat bort i det hela. Det är alltså inte exakt 2,8 miljarder. Varför då envisasmed att det här är det enda rätta och ingenting annat passar? Jag tror att detär aUdeles nödvändigt för finansministern att inse att här är en ny politisksituation. får Ni lov att resonera om det skall bli ett resultat, så att viinte hamnar i ett läge av handlingsförlamning och passivitet. Jag hade inte tänkt tala om den snö som föll under deförlorade åren, men utmanade oss direkt från början. Man kan inteår ständigt stimulera, säger han. Nej, självfallet inte. Men vi skulleinte ha behövt lägga så många förslag om stimulanser, om ni första gången införden våldsamma konjunkturdoppning, som det då var fråga om, inte så benhårt hadegått emot det kraftiga förslag till stimulanser som vi presenterade på hösten1971. Då hade ju verkan blivit att konjunkturen kommit i gång. Den hade då intedoppats ned och vi hade inte legat nere vid nolltillväxt, utan vi hade haft ettannat utgångsläge. Men, som sagt, det här med det gamla är inte detviktigaste, utan nu är det fråga om att vi verkligen kan ta oss samman.Finansministern har ju så visat att han kan spänna ut bröstet ochdra upp hakan. Gör det nu också, så skall det nog gå! HerrHERMANSSON (vpk) kort genmäle: Vad man vänder sig mot, , när manpåpekar att en sådan här tillfällig momssänkning pä alla varor skulle gynna demsom har feta bankkonton är att de har mycket stora möjligheter att utnyttjadetta realisationserbjudande, detta lockpris som de borgerliga partierna nuannonserar med, medan andra människor icke har dessa möjligheter. Hur det kanstämma med någon som helst form av jämlikhetspolitik har jag väldigt svårt attförstå. Men det var närmast finansministern jag skulle replikera. Hangjorde ett mycket snett och ensidigt referat av våra förslag till åtgärder iden ekonomiska politiken, och jag vill först något komplettera honom. Det ärtre huvudpunkter vi har tagit upp. Vi tror inte att arbetslöshet och inflation bara ärtillfälligheter som man botar med den här typen av åtgärder som de borgerUgapartierna eller regeringen nu föreslår, utan de är sprungna direkt ur detrådande ekonomiska systemet. Det behövs långsiktiga åtgärder för att komma tillrätta med arbetslöshet och inflation, och det är sådana åtgärder som vi iförsta hand föreslår. Vi vill ha en ordentlig planering som säkrar 750 000 nyajobb . Vi viU ha en etableringskontroll som ettmedel bl. a. för en bättre regional fördelning i landet. Vi kräver att man skaUbygga statliga industrier för medel ur AP-fonderna för att få en ökadsysselsättning. Vi kräver ett förstatligande av affärsbankerna ochenergitillgångarna för att samhäUsorganen skall få ett verkligt inflytande överdessa viktiga sektorer. Det andra kravet som vi ställer är en bättrefördelningspolitik, framför allt på skattepolitikens område. Det ärmotiveringen för att vi återigen har framfört vårt krav på att man helt skallslopa mervärdeskatten på Uvsmedel och i stäUet ta ut ibeskattning av kapitalet. säger att detta är, som han på sitt egetspråk uttrycker sig, en verbal fönsterskyltning. Därmed torde han väl mena attdet är förslag som icke är möjliga att genomföra. Men är det verkligen, äradekammarledamöter, omöjligt i det här landet att skärpa beskattningen på storaförmögenheter? Är det omöjligt att skärpa beskattningen på stora arv och gåvor?Är det omöjligt att höja bolagsskatten ? Den har ju legat på dennivån tidigare, men sänktes . Är det omöjligt att införa omspå aktiehandel, när man kan ta ut mervärdeskatt på livets nödtorft? Är detomöjligt att sätta ett tak vid för avdrag på skuldräntor, vilketbara det skulle ge statskassan ytterligare i skattemedel? Jag tror inte det. Jag tror det är fel av finansministernoch regeringen att så idogt avvisa dessa förslag om en annan fördelning när detgäller beskattningen. Jag vill erinra om att han på samma sätt årefter år avvisade vårt krav om en skärpt skatt på aktievinsterna. Men såsmåningom var han nödsakad att genomföra den skatteskärpningen. Jag tror attdet kommer att gå på samma sätt med de här kraven. Vidare har dessa krav också en annan innebörd. Jag villerinra om en intervju som finns i senaste numret av med entidigare finansminister, , som också har nämnt. HerrWigforss påpekar, vUket är alldeles riktigt, att hela vår hittillsvarandeutveckling i stort har lämnat den ekonomiska makten ograverad. också en mycket intressant polemik mot när det gällerförhållandet mellan fördelningspolitik och socialism. Det tredje inslaget i det ekonomiska paket jag får välkalla det så, eftersom det är modernt som vi framlägger består av krav påförbättring av folkpensionerna och höjning av barnbidragen. Vi kräver där, imotsats tUl vad regeringen föreslår, bestående höjningar och inte baratiUfäUiga bidrag. Vidare kräver vi slopande av arbetsgivaravgiften för kommunoch landsting för att hjälpa dem att hålla nere kommunalskatten samt ettsärskilt anslag tUl kommunerna för förbättring av boendemiljön. Det viktiga på den här punkten är ju att regeringensförslag liksom de borgerligas bara avser tillfälliga åtgärder. Och den frågaman måste ställa är; Hur går det , när engångsbidragen är slut? Hurblir det då för barnfamiljerna och pensionärerna? Hur blir det medhyreshöjningarna i fastigheterna, där kostnaderna tillfälligt har hållits neregenom att momsen på byggandet dras av? Då kommer ju hela denna kraftigaprisstegring på som vi väntar det här året att slå igenom med sinfulla kraft, och regeringen har inga som helst förslag att komma med. Det blir någonting av enkoncentrationsprestation att svara på fyra talares tiominutersinlägg vilketinnebär 40 minuters beskyllningar , och därför får jag välförsöka göra det tiU ytteriighet lapidariskt. När jag talade om riskerna för vår valutareserv sade jagkonsekvent bytesbalans och valutareserv. Det blir inte så farligt ,om det går bra med exporten, men vi kan inte räkna med den här högkonjunkturenhur som helst. Redan nu diskuterar ett"tapp" i valutareserven på I mUjard det kan bli större ,framför allt om man fortsätter med att försöka kompensera sig själv för denvalutautgift som de dyrare oljorna innebär. När tar upp frågan om attsocialförsäkringssektorn skall tas med i den allmänna budgetdiskussionen villjag säga att jag har mött det där argumentet och frågat en hel del sakkunnigtfolk vad man menar med det, men det är ingen som har kunnat ge mig enförklaring. Jag tror inte heller att kan göra det. Om vi ser på AP-fonderna, som är den dominerande källanutanför budgeten, finner vi att de har en placeringsmöjlighet på 10 miljarderper år. De är intecknade tiU sista kronan och räcker inte till. Deninteckningen kommer att gälla 1974, 1975 och 1976, och om man tar in denverksamheten i budgeten får man ju från budgeten i stäUet svara för det somAP-fonderna nu svarar för. Det är således inget tillskott som man har att rörasig med det är en banal fördelning. Den sektorn svarar för finansiering avbostäder, köper industriobligationer och lånar ut pengar till kommunerna. Skallstaten ta på sig det all right, då kan man blanda ihop det. Men kvar blir attdet underskott man har i budgeten har man också i fortsättningen, även omman tar in AP-fonderna, så länge utgifterna aktualiseras och anmäler sig påAP-fonderna i samma utsträckning som . frågar: Kan KF lura sina medlemmar? Jagskulle enkelt vilja säga att även KF kommer att se om sitt hus för den händelsemomsen avvecklas. Man kan hoppas att KF gör det i något mindre utsträckning änden privata handeln, men tro inte att man ens där läser avprissänkningseffekterna. Sedan är momsen för byggen en sak som intehar fattat riktigt. Det är pengar som går tUlbaka direkt till egnahemsägaren,till byggherren som allmännyttigt bostadsföretag och till den bostadskooperativaföreningen. De pengarna hamnar således inte hos byggmästaren. Följaktligenblir det fråga om en direkt sänkning av kostnaderna. tyckte att det var med specifikmotvilja som vi lagt fram vårt förslag här . Men i regeringen tvingas viju att ventilera alla argument för och emot, innan vi kommer fram till ettförslag. Och bakom förslaget ligger då ett ställningstagande och ett beslut,och behöver ju inte ha några bekymmer om vad som harvarit förspelet till förslaget. Däremot har herrarna själva, när ni harserverat era stimulanspaket, inte brytt er om en analys av ett allvarligtproblem som jag litet länge tog kammarens tid i anspråk för att redogöra för. Vad sedan avtalet LOSAF angår skall det ses i samband medden skatteuppgörelse som socialdemokratin tillsammans med LO, TCO och vareniga om . Påverkan på den personliga konsumtionen kände vi1971, när man förhandlade under och var rädd för konflikten. Dåfick vi den uppsnabbning av sparandet som innebar en säkning av konsumtionen.Det slipper vi ; det var det jag Syftade på. Sedan slängde också omkring sig mednågonting om hamstring och sänkning av priserna, men man hamstrar ju inte ompriserna sänks. Man hamstrar om priserna skall höjas. Och den tillfälligaförändringen av momsen har ju en höjning i bakgrunden, och det är då som enhamstring kan uppkomma. Härefter vill jag använda någon tid av de få minuter jaghar kvar till att säga till , att om mitt anförande gav intryck avSörgården, så berodde det på att jag talade till . Jag ber kammarensövriga ledamöter om ursäkt för att jag förde talet i de tongångarna. Jag gjordehär en analys av situationen, och jag tyckte att det påverkade så atthan blev synbart irriterad. Det inger nu i så fall förhoppningen att lyssnade på vad jag sade. drog sedan hela den vanliga katalogen, ochjag kan självfallet inte ta upp allt. Men om jag har kvar av mintUlmätta tid, så vill jag säga några ord om förmögenhetsbeskattningen. Var gårgränsen mellan den stora förmögenheten, som skall beskattas, och den mindreförmögenheten som inte skall beskattas? Det är en intressant fråga när detgäller låt oss säga de småländska företagarna, som genom idogt arbete harskaffat sig en industri där deras maskiner representerar ett värde av 2, 3eller utan att företagarna därför känner sig förmögna ochinte heller är det, eftersom deras förmögenhet ligger i detta arbetandekapital.