prot · FX09101 · 1974-12-31 00:00:00 — Följandetabell visar utvecklingen av omsättning, bruttoresultat, beräknatskattepliktigt resultat och beräknat nettoresultat under de tre senaste årenför 68 börsnoterade industri-, handels-, rederi- och fastighetsbolag (miljonerkronor): 7 454 (- ) + "12 132 (Källa:Skandinaviska Enskilda Bankens nr 1974,) För vissa branscher har ökningen av del beräknadenettoresultatet varit ännu kraftigare. Detta gäller brukoch järnverk och framför allt skogsindustri (1973 ökning ). Enligtden undersökning av resultatet 1973 för de 200 största företagen som redovisats i nr ökade dessa storföretag (mätt såsom avkastning på arbetande kapital) med genom snittligt . Avkastningen på det egna kapitalet har ökat i ännu snabbare takt, eller från , dvs. nära nog fördubblats . Tidskriften sammanfattar: "1973 var ett av de bästa åren efler för den svenska industrin. Mycket talar för att re sultaten för storföretagen genomsnittligt sett når ännu litet högre 1974 än 1973." Delta omdöme förefaller emellertid alltför försiktigt, om man dömer av de halvårsbokslul som publicerats. Dessa visar i allmänhet på en fortsatt stark ökning av vinsterna under innevarande år. Denstarka vinstökningen framträder även i de preliminära uppgifter omtaxeringsutfallet som redovisats från . Medanökningen av de sammanräknade nettoinkomsterna för fysiska personer (A-längd)utgör uppgår den för juridiska personer (B-och C-längd) till intemindre än . För svenska aktiebolag m. fl, uppgick den sammanräknadenettoinkomsten till (-1-19,), den laxeradeinkomsten till (-1-12,) och den uträknadeskatten till I (-1-13,). Skatten utgör alltså endasten mindre del av de redovisade vinsterna. Gällandebeskattningsregler är, såsom också brukar framhållas av finansministern,mycket fördelaktiga för aktiebolagen. Företagens ställning visavi stat ochkommun bör bedömas inte endast utifrån den stora andel av vinsten de kanbehålla för investeringar, utdelning eller annan användning, utan också medhänsyn till de stora gåvor och subventioner de erhållit . Detär en allmän bedömning att företagen, kapitalet, jämfört med lönarbetarnakunnat ta hem den stora potten av de senaste årens ökade produktion ochexport. Kapitalet har stärkt sin ställning. Utsugningen av arbetarna harskärpts, I den kommande avtalsrörelsen liksom i den ständigt pågående kampen påarbetsplatserna söker lönarbetarna att vinna tillbaka vad de förlorat. Parollenär att öka lönerna på bekostnad av profiten. Frånarbetsplatserna och de fackliga organisationerna ställes därjämte kravet på enskärpning av företagsbeskattningen. Man vill reducera de höga vinsterna genom enkombination av höjda löner och skärpta bolagsskatter. Kravet på skärptföretagsbeskattning är ett aktuellt krav och bör icke förväxlas med den långsiktigadiskussionen om s. k. löntagarägda fonder. Deträcker emellertid inte med att enbart höja uttagningsprocenten förbolagsskatten, exempelvis från nuvarande , vilket borde varaett minimikrav. måste avskrivningsreglerna skärpas så au bolagentvingas ta fram sina vinster till beskattning. Möjligheten att görabolagsskatten progressiv bör också undersökas. Ettspeciellt problem är den starka ökningen av exportföretagens inkomster genom dekraftigt stegrade priserna på särskilt vissa exportprodukter. Enligt prognoseni årets nationalbudget beräknas värdet av den svenska exporten ökamed , varav genom volymökning. Merpartenav exportvärdets ökning skulle alltså bero på höjningen av exportpriserna.Dessa fär en stark återverkan också på prisnivån inom landet. somexportföretagen gör utomordentligt stora vinster fördyras alltså varorna förkonsumenterna inom landet. Ett medel att motverka denna utveckling ärsärskilda avgifter (exportavgifter) på hela exportvärdet eller på speciellavarugrupper vilkas priser stigit särskilt starkt. Influtna medel genomexportavgifterna bör användas för att hålla nere prisnivån inom landet. Medhänvisning till det anförda hemställer jag om kammarens tillstånd att till herrfinansministern ställa följande frågor: Avserregeringen att föreslå en skärpt beskattning av de höga bolagsvinsterna? Villfinansministern ge företagsskatteberedningen direktiv om att föreslå enskärpning av avskrivningsreglerna så att en större del av bolagsvinsterna tasfram för beskattning? Villfinansministern ge företagsskatteberedningen direktiv om att undersökamöjligheten att göra bolagsbeskattningen progressiv? Avserregeringen att föreslå uttagande av exportavgifter på hela exportvärdet ellerpå särskilda varugrupper vilkas priser stigit särskilt starkt? §21 Interpellation nr 96 om åtgärder för att minska hälsoriskerna i produktionen Ordet lämnades päbegäran till Hen- (vpk), somyttrade: De riskfyllda förhållanden under vilka många arbetare tvingas utförasina insatser i produktionen har ställts i blixtbelysning genom de aktuellaavslöjandena från Kema Nord och , Arbetare sysselsatta medframställning av vinylklorid på Kema Nord har förgiftats och avlidit ilevercancer. Arbetare som jobbat med MC 77-reabränsle på harskadats och invalidiserats. Des.saavslöjanden har med rätta väckt stark indignation både på de berördaarbetsplatserna och bland allmänheten. Stark kritik riktas mot ansvarigaföretagsledningar, bolagsläkare och myndigheter. Kravet ställs att ingenmänniska skall vara tvungen att arbeta under sådana förhällanden att henneshälsa och liv skadas. Dehälsorisker i arbetet som avslöjats genom dessa tragiska händelser är dockendast några fl av många tusentals, "Det finns enormt många fler ochallvarligare kemiska risker på arbetsplatserna än de som kommit fram,--- På många andrahåll arbetas det fortfarande med för höga doser av ämnen vi vet ärskadliga", säger ingenjör , LO-specialist på arbelarskyddsfrågor,(Sv,D, 29,9,74) Detär heller inte så att de ansvariga myndigheterna anser att läget undan förundan kommer att förbättras. Tvärtom, Generaldirektör , chefför arbetarskyddsstyrelsen, säger: "Vi för tyvärr räkna med fler yrkesskadororsakade av kemiska ämnen. Det är en följd av att samhället inte kan klara sigutan dessa ämnen, nnen också en följd av forskningens framsteg,-- Att testavarje nytt ämne ur alla synpunkter är dock en praktisk omöjlighet,eftersom det rör sig om 1 0(X)-tals ämnen som växer fram efter hand. "(Samma källa.) Ensådan inställning godkänns knappast av dem som själva måste ta hälsoriskerna iproduktionen. Starka krav om egna institutioner inom fackföreningsrörelsen förforskning och skyddsarbete, om hårdare lagstifining och om gemensam kamp motarbetsköparna för en bättre arbetsmiljö har framförts från arbetsplatser,fackföreningsmöten och förbundskongresser. För fackföreningsrörelsen är dettaingen ny fråga. har man drivit kravet om en arbetsmiljö utanhälsorisker mot de kapitalistiska företagarnas profitintressen. Kampen hargällt såväl att komma till rätta med de "gamla" olycksfalls- ochhälsoriskerna som att söka stoppa de nya farliga ämnen som införs i olikaproduktionsprocesser. Praktiskt taget alla arbetargrupper är utsatta för storaolycksfalls- och hälsorisker i arbetet, även om skadorna genom kemiska ämnenden tilldragit sig den största uppmärksamheten. Manmåste bestämt vända sig mot påståenden av typen att den vetenskapliga ochtekniska utvecklingen eller behovet av nya produkter automatiskt måste medföraökade hälsorisker i arbetet. Det är produktionsprocessens kapitalistiska formsom skapar riskerna för olycksfall och sjukdomar i samband med arbetet. Enviktig roll spelar härvid den alltmer ökande arbets-hetsen, som i sin tur är endirekt följd av kapitalägarnas jakt efter högsta möjliga profit. Profithänsynenfår väga tyngre än hänsyn till arbetarnas hälsa. Därför brukas kemiska ämnen iproduktionsprocesserna trots att deras o-skadlighet inte kan garanteras ellerderas skadeverkningar t. o. m. är kända. Vänsterpartietkommunisterna har under en följd av år framfört krav om en revidering av listanöver hygieniska gränsvärden, så att tillämpningen effektivt förebyggerskadeverkningar, obehag och ohälsa. En stark rörelse har utvecklats påarbetsplatserna för detta krav. Vi noterar med tillfredsställelse attarbelarskyddsstyrelsen nu framlagt en lista över hygieniska gränsvärden, sominnehåller sänkta värden för en rad farliga ämnen, I en rad fall förefalleremellertid värdena fortfarande för höga. Hänsyn har tagits inte enbart tillhälsofrågorna utan till s, k, ekonomiska och tekniska skäl. De viktiga frågornaom skador genom buller, värme, köld. stress osv, måste ägnas ökaduppmärksamhet. För att arbetsköparna skall tvingas följa fastställdagränsvärden krävs också alt dessa får en sådan juridisk status att de ärovillkorligen bindande. Blandåtgärder som bör vidtagas för att minska hälsoriskerna iproduktionslivet är följande: Omvänd bevisföring måste gällabeträffande såväl gamla som nya ämnen i produktionsprocessen. Det skall varaett oavvisligt krav att arbetsköparen bevisar att ett ämne är ofarligt innandet får användas på arbetsplatsen. Tillämpningen av den nya lagen om hälso-och miljöfarliga produkter bör skärpas och produktkontrollnämndens resurserökas, Så låga hygieniska gränsvärdenmåste fastställas att ingen skada på arbetaren uppkommer under ett heltyrkesverksamt liv. Om detta kräver gränsvärde noll så skall det vara noll.Samtidigt måste de hygieniska gränsvärdena ges sådan juridisk status att de ärovillkorligen bindande, Staten bör ge finansiellt stödtill ett fackligt arbetsmiljöinstilut, som skall utgöra en samordnad centralmed forskare, skyddsingenjörer, skyddsinspektörer och läkare. Ett sådantarbetsmiljöinstitut, drivet av fackföreningsrörelsen, ger arbetarnakunskapsunderlag och stöd i kampen för en bättre arbetsmiljö, Arbetsmiljöfonderna, som skapasgenoin 20-procentig avsättning av företagens vinster , bör omedelbartbörja användas. Reglerna ändras så att de anställdas fackliga organisationerges en ovillkorlig rätt atl bestämma över fondmedlens användning inomrespektive förelag. Det nuvarande förhållandet attde läkare som handhar företagshälsovården anställes och avlönas av företagen börsnarast ändras. bör uttala sig för att företagshälsovårdenunderställes landstingens huvudmannaskap samt att de anställda på företagenskall ha kontroll över företagshälsovårdens utformning och tjänsternastillsättande. Det går inte att uppskjuta lösningen av dessa brännande frågor.Här gäller vad uttalade : "Behovet avförbättrad arbetsmiljö inom industrin är enormt. Generationer avarbetare har offrats genoin försummelser på arbetsmiljöområdet, Varjedags försening anser vi vara oförsvarbar i ett läge därföretagen gör miljonvinster." Ärbetsmiljöfråganär ingen teknisk fråga och heller ingen fråga om samarbete mellan arbetare ocharbetsköpare. Det är en kampfråga, I denna kamp är det bra om fackföreningslblkethar stöd av en progressiv lagstiftning. Medhänvisning till det anförda hemställer jag om kammarens tillstånd alt till herrarbetsmarknadsministern ställa följande frågor: Avserregeringen att skärpa tillämpningen av lagen om hälso- och mil-jöfariiga produkterså, att arbetsköparna måste bevisa att säväl gamla som nya ämnen är ofarligainnan de får användas på arbetsplatserna? Villarbetsmarknadsministern ta initiativ till en ytteriigare sänkning av de hygieniska gränsvärdenaså att ingen skada på arbetaren uppkommer under ett helt yrkesverksamt liv samtför att ge gränsvärdena sådan juridisk status att de är ovillkorligen bindande? Avserregeringen att vidta åtgärder för alt arbetsmiljöfonderna skallanvändas och för en sådan ändring av reglerna att de anställdas fackligaorganisationer ges en ovillkorlig rätt alt bestämma över fondmedlens användning? Anserarbetsmarknadsministern alt företagshälsovården bör underställas landslingenshuvudmannaskap och med kontroll av de arbetande över företagshälsovårdensutformning? § 22 Interpellation nr 97 om lättnader i det ekonomiskatrycket på kommuner och landsting Ordetlämnades pä begäran till (vpk), somyttrade: Delekonomiska trycket på kommuner och landsting fort- säller atl öka. Delavspeglas i alt 160 av landels 278 kommuner samt 13 av 23 landsting avser altför är 1975 höja den kommunala utdebiteringen. Storleken av höjningarnavarierar. De synes bli störst i storstadslänen, I dessa är hyrorna drygast.Med en total skattehöjning på ca äts den sänkta statsskattenantingen upp hell av kommunalskattens ökning eller lar ut den i delallra närmaste. Några uppgifter är av intresse: Ärsin- Sänktstats- Höjd kommunalskatt med Höjdkommunalskatt komst skattenl, som tar ut stats- (kr,) (kr,) (kr.) Därestsyftet uppnås att dämpa löneökningarna i avtalsrörelsen genom den sänktasiaisskäiten reduceras skatteunderlaget för kommunerna, vilket i sin tur skaparnya problem för kommunerna när utgifts-och inkomstssiaten skall göras upp förår 1976 osv. Detär en viktig sak som måste tas med i bedömningen av den rådande situationen.Det är den utomordentligt hårda linje som drivits i kommunerna: atl sökaundvika höjd utdebitering respektive alt begränsa den så myckel sorn möjligt.Finansledningarna i kommunernas styrelser har använt lillvägagångssältet altange ramar inom vilka förvaltningarna haft au söka hålla sig. Flesultatet harblivit uppluckring av sociala förmåner eller med andra ord en sänkl standard ochservice, överinskrivningar i daghemmen, minskade resurser på hemhjälpens områdeinom barnvårdarinneverksam-heien etc. Hagaöverenskommelsenom höjd sjukförsäkringsavgift och folkpensionsavgift, vilken överförts påarbetsgivarna, drabbar synnerligen hårt kommuner och landsting. I Stockholmssiad exempelvis beräknas dessa avgifter för uppgå lill en merulgifi påca neito. Vänsterpartietkommunisterna har både i och i de kommunala församlingarna restkravet om en annan kostnadsfördelning mellan siat och kommun. Partiet harliksom kommunförbunden krävt all några frågor skulle lyftas ut och bli föremålför siällningsiaganden redan innan den kommunalekonomiska utredningen är klarmed sina utredningsuppdrag. Delta lill-vägagängssäil tillhör ingalundaovanligheierna och är hell genomförbart. Det hänger på den politiska viljan allåstadkomma en lättnad i kommunernas ekonomiska situation. Skallereformer somger med ena handen och lar med den andra är av tvivelaktigt värde. Åtgärder isyfle all ändra på kostnadsfördelningen i en för kommunerna gynnsam riktningär nödvändiga för all motverka de stigande kommunalskatterna. Exempelpå åtgärder av della slag har anförts i vpk-moiioner : altsiaien övertar personalkostnaderna vid barnstugorna, all kommunernatjllerkännes ett grundbidrag för utgivande av kommunala bosiadslillägg lillfolkpensionärerna etc. Men i ett avseende är skälen för ett ändrat förhållandesärskilt starka. Det är atl befria kommunerna från arbetsgivaravgiften. Enkompensation för den belastning mervärdeskallen utgör vore dessutom väl på sinplats. Arbelsgivaravgifienlar ca perskattekrona. I utlryckes delta av allarbetsgivaravgiften för beräknas till eller 2:20per skattekrona. bilden kommer å ena sidan industrins exceptionellt kraftiga vinststegringarunder senaste redovisningsår och å den andra sidan de lågaskat-leinbeialningarna från företagen, som gällande lagarom företagsbeskattningmöjliggör. Exempelvis har från ledande kommunalt håll i uttrycktsbeklagande över Saab-Scanias låga skalleinbetalningar. problem pekar påen nödvändig slutsats: alt skärpa beskattningen av bolagen, varigenom lättnaderav här berört slag kan åstadkommas för landets kommuner. Medhänvisning lill det anförda anhåller jag om kammarens lillsiånd all till herrfinansrninistern rikta följande frågor: 1.Har finansministern för avsikt all under hösiriksdagen framlägga förslag omåtgärder, som skyndsammast möjligt kan läila del ekonomiska trycket på landelskommuner och landsting - exempelvis övertagande frän stålens sida avpersonalkostnaderna vid barnstugorna samt eii statligt grundbidrag lillkommunerna för utgivande av kommunalt bostadstillägg? 2.Är finansministern beredd all framlägga förslag i om befrielse Nr101 för kommuner och landsting från att erlägga arbetsgivaravgift? Denna anhållan bordlades. § 23Interpellation nr 98 ang. säkerhets- och nedrustningsfrågorna Ordet lämnades pä begärantill (), somyttrade: Den tid som förflutit sedan delta år senast gavsullfälle att mera utförligt diskutera utrikespolitiska frågor har präglats aven lilltagande ovisshet om vart den inlernalionella utvecklingen är på väg.Oron i världen synes ha ökat. Antalet ledande politiker i olika länder somanslår pessimistiska tongångar när de diskuterar vad kaninnebära har blivit allt större. Anledningarnalill oron är många. De mycket snabba oljeprishöjningarna efter fjolåretsMellersta och de oljeproducerande ländernas medvetenhet om sinstyrkeposition har lett till att såväl den utvecklade delen av världen som enrad utvecklingsländer drabbats av betydande betalningsbalansproblem. Samtidigtharen begränsad grupp oljeproducerande nationer förmått att bygga uppvalutareserver av ulomordenlligl stor omfattning, som man ännu inte varitberedd att använda på sådant sätt att stabiliteten i det världsekonomiskasystemet inte äventyras. Samtidigthar många länder drabbats av prisstegringar, som kommit alt bli långt större änvad vi tidigare upplevt. Även vårt land har som bekant drabbats av deninternationella prisstegringsvågen. I det senaste årets internationella debatthar man frågat sig, om denna utveckling utgör inledningen till en störreekonomisk världsdepression. Farhågor har uttalats för all prisstegringar somallt oftare ligger kan komma att få allvarligaåterverkningar på det ekonomiska, sociala och inte minst politiska system som råder i . Åtskilliga av dessa farhågor förefaller vara starktöverdrivna. Del oaktat är det svårt all finna någon ansvarsmedveten politikersom inte är beredd all erkänna allvaret i de problem som utvecklingen reser. Inteminst gäller detta länderna i den tredje världen. För många av dem har dekraftiga oljeprishöjningarna kommit all innebära alt angelägna utvecklingsprojektfåti ställas . De oljeproducerande arabstaternas löften omkompensation i olika former har hitintills inte uppfyllts annat än i en myckelbegränsad skala. Varje prognos om hur utvecklingsländernasförsörjningssituation i andra hänseenden kommer alt utveckla sig under denärmaste åren är dessutom behäftad med betydande osäkerhet. ärvärldens reserver av i. ex. brödsäd ulomordenlligl begränsade. Möjligheternaatt möta en omfattande missväxt i en eller flera delar av världen koinmersannolikt att vara väsentligt inindre än vad fallet varför bara . 3Riksdagens protokoll 1974. Motbakgrunden av dessa i många hänseenden alltmer svårlösta problem av ekonomisknatur ler sig de tecken på renodlad politisk instabilitet som vi kan iakttagarunt omkring oss som än mer allvarliga. Nedrustningsområdetger dess värre inte anledning till samma försiktiga opiimism som förbara . Inle minst gäller detta den ödesmättade frågan om enbegränsning av de strategiska kärnvapenarsenalerna och om ett stopp för vidarespridning av kärnvapen. De s. k. SALT-samtalen mellan och , som 1972resulterade i två betydelsefulla avtal de båda supermakterna emellan,förefaller att ha kommit in i något av en återvändsgränd. Det är svårtalt tro atl några ytterligare väsentliga resultat skulle vara alt vänta irådande politiska klimat. Del förefaller i stället uppenbart att de bäggesupermakterna satsar på en omfattande teknologisk kapprustning på delstrategiska kärnvapenområdet. Nären lång rad nationer samlas i för all diskutera effekterna avdet s. k. icke-spridningsavtalet och vilka ytterligare åtgärder som kan vidtasför atl förhindra en vidare spridning av kärnvapen, kommer man atl kunnakonstatera alt man står inför en mycket oroväckande utveckling. Det senasteåret har sett framträda med kärnvapenprov, som visserligen officielltbetecknats som fredliga men som alla indiska deklarationer till trots måsteses med allra siörsla allvar. Länder som och kommer inom en näraframtid - i den mån så inle redan är fallet - alt kunna skaffa sigkärnvapenarsenaler, med vilka ell nytt krig i kan få enkaraktär som vi helst inte skulle vilja ens länka på. Flera andra länder- låt mig bara nämna som exempel - har klart och frankt deklarerat, alllör den händelse kärnvapeninnehav blir mer allmänt bland världens nationer,avser även att införliva kärnvapen i olika former med sina växandestridskrafter. Del är mot denna bakgrund knappast någon överdrifi att påstå framgång för rustnings-begränsningssträvandena i världen somicke-spridningsavtalet representerade hotar all helt undergrävas.Sannolikheten för alt vi under del eller de närmaste decennierna kommer altuppleva ell avgränsat eller totalt kärnvapenkrig har nära nog drastiskt ökat. Förhållandelmellan de båda supermakterna och har i mångaavseenden kommit atl teckna den bild som vi betraktat somnormal. Även om relationerna de båda staterna emellan tycks utmärkas avett intresse all söka komma överens i begränsade sakfrågor, är det alldelesuppenbart, alt de grundläggande motsättningarna dem emellan består. Iflertalet frågor sätter de si na egna intressen före en förbättring avrelaiionerna till den andra. Att samförståndet i vissa sakfrågor inte förmåttau garantera en fredlig utveckling i olika länder runt om i världen har vi fåttflera bevis på under del , Ivår del av världen har konferensen om säkerhet och samarbete i hafiavsevärt svårare atl nå konkreta och för alla parter acceptabla resultat än vadmånga trodde . Del mycket omfattande arbete som skett ochfortfarande äger rum under konferensens andra läs har visserligen produceratvissa resultat som det finns all anledning alt hälsa med Mensamtidigi måste inan konstatera, au konferensen inte lett till någongenomgripande förändring av förhällandena mellan båda hälfier. Detfinns tvärtom anledning att fråga sig, om inte det politiska klimatetmellan öst och väst i åter närmat sig det som rådde innan vägen avoptimism föddes ur den västtyska östpolitikens inledande framgångar för någraår sedan. .Säkerhetskonferensenhar tillspetsats i en konfrontation mellan östsidans krav på en avspänning,avsedd alt garantera stabilitet och status quo inom den sovjetiskaintre.ssesfären i , och västsidans strävan alt få till stånd enavspänning, ägnad all pä bereda vägen också för förändringar inomde stater där olika diktaturer regerar. Av läll insedda skäl har dennagrundläggande inlressemoisältning mellan del demokratiska och delkommunistiska lell till en situation, inom vilken konferensens arbetegår framåt med snigelfart och där resultaten i de större frågorna blivitnärmast marginella. Tidsschemat för konferensen har också fått revideras gångpå gång. De .samtal som pågår i mellan de båda maktblocken omtruppreduceringar i har samiidigi visat sig vara minst sagt såkomplicerade som många insatta bedömare från början anade alt de skulle bli.Efler , under vilken man inle kunde ena sig om vilket geografisktområde som eventuella reduceringar eller kontroller skulle omfatta, harsamtalen nu till stor del övergått lill en konflikt om vilka typer av vapen ochtruppstyrkor som dessa eventuella reduceringar skall komma att omfatta, Atlingen av parterna mot denna bakgrund vågat ge uttryck för någon större optimismvad gäller möjligheterna till snabba och betydelsefulla överenskommelser ärdärför knappast ägnal att förvåna. Förhandlingarna kommer säkert au pågå längeinnan några resuliat av värde är alt vänta. Inteminst mot denna bakgrund är det beklagligt atl de svenska förslagen om s. k.lörtroendeskapande åtgärder pä den militära sidan - l. ex. rapportskyldighetom större iruppförflyiiningar, ömsesidiga observatörer vid större militäraövningar - inte tagils upp till mera allvarlig behandling redan vidsäkerhetskonferensen i . Sådana åtgärder borde vara betydligt lättare attnå överenskommelse om än den myckel komplicerade frågan om truppreduktioner,som diskuteras i , Effekten i avspänningshänseende skulle däremot blihögst betydande. Underde närmaste månaderna förväntas säkerheiskonferensen vara redo att avsluta sinandra fas för att sedan förflytta sin verksamhet till och lill dentredje och avslutande fasen.