prot · FX09111 · 1974-12-31 00:00:00 — Omrätt för anställda till styrelscrepresenta-tion i investmentbolag §2 Om rätt för anställda till styrelserepresentation i investmentbolag Herr industriministern erhöll ordet föratt besvara () i kammarens protokoll för intagnafråga, nr 272, och anförde: har frågat mig om jag är beredd att medverka till att deanställda i större företagsgrupper, där ett investmentbolag är densammanhållande länken, ges representation i styrelsen för detta. Sedandrygt pågår en treårig försöksverksamhet med löntagarrepresentanteri styrelserna för företag med över 100 anställda. Vidare pågår parallellt enförsöksverksamhet med offentliga styrelserepresentanter inom sammanlagt 30investmentbolag och stiftelser. Jaganser det rimligt att avvakta denna försöksverksamhet och den utvärdering somkommer att ske. HerrHÖRBERG (fp): Jag ber attfl tacka statsrådet för svaret på min fråga. Statsrådetoch jag är överens om att de anställda bör ha medbestämmanderätt på alla nivåerinom företagen. arbetade, som statsrådet vet, länge för att deanställda skulle fl rätt att utse representanter även i företagens styrelser.Försöksverksamheten enligt den lag som beslutades är värdefull och viktig- det är vi båda överens om. Mengenom lagstiftningens utformning saknar de anställda medbestämmanderätt ivissa sammanhang. Villkoret för att lagen skall äga tillämpning är med vissabranschundantag att företaget har minst 100 anställda. Genom den uppbyggnad avstörre koncerner som blir allt vanligare - med ett i huvudsak förvaltande bolagi toppen - har emellertid det frän strategisk synpunlit viktigaste organetmindre än 100 anställda och står alltså utanför lagstiftningen. Det innebär attde anställdas medverkan och insyn i den långsiktiga planeringen, de viktigaavgörandena osv. De anställda flr vara med först när riktlinjernaskall omsättas i beslut inom de olika koncernbolagen. Vihar ett 30-tal investmentbolag, men efter vad jag vet har ingetinvestmentbolag på frivillig väg berett de anställda rätt att utserepresentanter Omåtgärder för att stimulera tillkomsten av löntagarägda företag i bolagets styrelse. Statsrådethänvisar i svaret till att försök pågår med offentliga styrelserepresentanteri investmentbolagen. Men haltar inte den försöksverksamheten rätt betänkligt?Borde inte sådana åtgärder vidtas att de anställda även fick tillfälle att utsestyrelserepresentanter i investmentbolagen så att de kunde pröva hur det voremed styrelserepresentanter där ? Samtidigtsom jag upprepar mitt tack för svaret vill jag be statsrådet överväga ettförslag om rätt för de anställda i koncernbolag under ett investmentbolag attfl utse representanter redan nu i investmentbolagets styrelse. Överiäggningenvar härmed slutad. § 3 Om åtgärder för att stimulera tillkomsten avlöntagarägda företag Herr industriministern erhöll ordet föratt besvara () i kammarens protokoll för intagnafråga, nr 273, och anförde: har frågat mig om jag är beredd att stimulera tillkomstenav löntagarägda företag, t. ex. genom förköpsrätt för de anställda vidföretagsförsäljningar. Som svar på frågan villjag anföra följande: Undersenare tid har några företagsförsäljningar aktualiserat krav, inte minst frånde fackliga organisationerna, på nya regler som förhindrar företagsförsäljningar"över huvudet" på de anställda. För att förbättra informationen ochge de anställda större trygghet i samband med företags-överiåtelser förberederman inom berörda departement vissa förslag till åtgärder för attfl till stånd mera tillfredsställande förhållanden. Jag räknar med attjustitiedepartementet kommer att lägga fram en departementspromemoria . bjuds ut till försäljning kan ett alternativ för att öka trygghetenför de anställda vara att de själva övertar företaget. Erfarenhetsmässigt ärdet ofta företag med akuta eller långsiktiga svårigheter som utbjuds tillförsäljning. Ett övertagande från de anställdas sida skulle därvid kunna ledatill svårigheter. Erfarenheterna från nuvarande löntagarägda företag, med deformer man där valt, är blandade. Att generellt stimulera löntagarna att övertaföretag skulle därför enligt min mening vara oansvarigt mot de anställda. Ivissa fall kan dock denna företagsform vara lämplig. Enligtmin mening måste man sträva efter mera övergripande lösningar avsysselsättningstryggheten och medbestämmanderätten. Redan gällande lag omstyrelserepresentation för de anställda liksom en lösning av frågan omarbetstagarkonsulter utgör instrument som kan hjälpa de anställda i dessa fördem viktiga frågor. Jag ber att fl tacka statsrådet för svaret även på denna fråga. Bakgrundentill min fråga är dels det stora antalet försäljningar - inte "några"företagsförsäljningar, som statsrådet säger - av mindre och medelstoraföretag, ofta s. k. familjeföretag, dels en rad uppmärksammadefall där de anställda vid sådana tillfällen ställts utan information dåföretaget sålts. Försäljningarnasker naturiigtvis helt lagenligt. Men de är i många fall ett uttryck för attsamhällets närings- och skattepolitik inte gör det lockande för människor attfortsätta driva eller satsa på eget företag. skärper försäljningarnautvecklingen till en koncentration inom det ekonomiska livet, vilket ärbeklagligt från allmänna näringspolitiska utgångspunkter. Försäljningarnasker ofta på ett sådant sätt att de anställda ställs inför fullbordat faktum.Någon möjlighet att ge synpunkter på valet mellan olika spekulanter flr deanställda oftast inte, och de flr inte heller möjlighet att själva övertaföretaget. Justfrån de anställdas egen synpunkt och från koncentrationssynpunkt är det enligtmin mening angeläget att främja en utveckling mot löntagarägda företag. Enförköpsrätt för de anställda kan bidra till detta, men en sådan måste givetviskompletteras med åtgärder som gör det finansiellt möjligt för de anställda attutnyttja förköpsrätten. Förköpsrättför de anställda skulle också tvinga företagen att på ett tidigt stadiuminformera de anställda om försäljningsplaner. Statsrådetsade här att det pågår överväganden inom berörda departement för att ge deanställda större trygghet i samband med företagsöverlåtelser. Det är bra, detär vi helt eniga om. Men frågan är: Skall vi ändå inte ordna det så att deanställda har rätt att överta företaget, därest de så önskar? Det har ju visatsig vid inte så fl tillfällen att det har gått bra. Men de behöver hjälp,juridisk hjälp och finansieringshjälp. Jag skulle framför allt vilja se ettförslag från statsrådet som ger de anställda rätt att överta företaget, om deså önskar. Jag tycker inte att vi skall undanhålla de anställda den rätten. Omåtgärder för att stimulera tillkomsten av löntagarägda företag Jag medger att denna fråga från skilda synpunkter är intressant. Sominrikesminister hade jag tillfälle att pröva frågor om lokaliseringslån,lån från kommerskollegium och kreditgarantilån för att möjliggöra för deanställda att överta företag. I ett par fall har det gått alldeles utmärkt. Jagär också intresserad av vad man skall kunna göra i fråga om information ochsamråd i samband m"ed försäljning. Denna fråga har varit högaktuell isommar, men vi skall väl inte gå in i den diskussionen. Häromdagengav jag en liten blomma för att man ianslutning till försäljning av ett företag i , , hade gettpersonalen vetorätt, dvs. rätt att godta eller icke godta försäljningen. Det ärnaturiigtvis frågan om vetorätt åtminstone i begränsad omfattning, Ang.kontrollen av kärnkraftverken, m. m. som kommer att bli detstora diskussionsämnet. I anslutning därtill uppstår ju frågan hur man skallgöra, om personalen säger nej till försäljning. Skall man då bara låta köpetåtergå, eller skall man begära någon aktivitet från de anställdas sida, att det. ex. anvisar annan köpare eller eventuellt går in som övertagare avföretaget? Detär en mycket svår fråga, och jag tycker att det är för tidigt att ta ställningtill den , men den kommer att debatteras under den här vintern och undernästa vår. Jag tror att vi flr tillfälle att ytteriigare diskutera den. Jag hoppas att det framgick av mitt första inlägg att jag inte varnegativ till det svar jag tackade för. Det är bra det som görs, och det var ettglädjande exempel som statsrådet drog upp om de anställdas vetorätt. Somvi ser det inom räcker det emellertid inte med det som förnärvarande görs. Vi hade en grupp motioner till årets riksdag som skatteutskottetöveriämnade till den sittande företagsskatteberedningen och som berörde justproblemen kring kapitalbeskattningen för mindre och medelstora företag, bl. Denna har också fått direktiv att se över kapitalbeskattningeni berörda företagstyper. Folkpartiethar i motionen 190 till årets riksdag bl. a. skisserat en metod som skullemöjliggöra för de anställda vid ett familjeföretag att vid generationsväxlingöverta företaget helt eller delvis. En modell som vi tycker bör prövas är attstaten i det läget avstår från arvsskatten på den del av familjeföretagarensförmögenhet som utgörs av företaget under det villkoret att de anställda somgrupp flr aktier eller andelar på annat sätt i företaget till samma belopp somnormalt skulle ha betalats in i förmögenhetsskatt. Jagtycker alltså att vi redan nu skulle kunna vara överens om att något mer måstegöras för att öka möjligheterna för anställda att överta företag. Jagvågar väl som avslutning uttala förhoppningen att vi inom en inte alltföravlägsen framtid kan fl ett förslag till lämplig lösning av denna fråga. Överiäggningenvar härmed slutad. § 4 Ang. Itontrollen av kärnkraftverlien, m. m. Herr industriministern erhöll ordet föratt i ett sammanhang besvara dels i (c), delsherr IVirténs (fp) i kammarens protokoll för intagna frågor, nr277 respektive 280, och anförde: i har frågat mig vilka åtgärder som kommer attvidtas med anledning av de allvariiga bristerna och kontrollförsummelserna vidRinghals II och om jag - mot denna bakgrund - är beredd att för riksdagensnarast redovisa totalbilden vid samtliga ian-språktagna kärnkraftverk iSverige angående driftstörningar, kontroll, risker och ekonomi. HerrWirtén har frågat mig om jag anser att kontrollen över byggandet avkärnkraftverk ar tillfredsställande. Jag besvarar båda frågornai ett sammanhang. Jagutgår ifrån att båda frågorna är ställda med anledning av fel på vissakomponenter i . Enkärnreaktor har en mycket komplicerad konstruktion och innehåller en mängdkomponenter. Samtliga underkastas en noggrann säkerhetskontroll. Denna börjarredan på projekteringsstadiet och fortgår sedan ända till dess stationen tas idrift och för övrigt även därefter. Kontrollen inriktas på att fastställa attsamtliga komponenter i reaktorn uppfyller föreskrivna normer. I enkärnkraftstation byggs in flera parallella säkerhetssystem. Dessa är uppbyggdaså att de verkar oberoende av varandra. Om fel uppstår i ett säkerhetssystemkopplas automatiskt ett annat in. Åtskilliga kompoenhet, men arbetetsinriktning styrs av den betydelse som de enskilda komponenterna har försäkerheten. Vidkärnkraftinspektionens säkerhetskontroll behandlas stationen som en enhet menarbetets inriktning styrs av den betydelse som de enskilda komponenterna harför säkerheten. Inspektionengör en totalgenomgång av stationens säkerhet innan tillstånd till bränsleladdninglämnas. Därvid provas de olika säkerhetssystemen var för sig. Efter laddningenlämnar kärnkraftinspektionen tillstånd till provkörning av stationen med lågeffekt. Effekten höjs sedan successivt. Avsikten med provdriften är attuppdaga eventuella fel som ger sig till känna först vid drift av stationen. Denu aktuella felen på vissa pumpar i upptäcktes underprovdrift. Jag vill understryka att felen var av sådan beskaffenhet attpersonalens och allmänhetens säkerhet inte på något sätt var hotad.Säkerhetssystemen behövde aldrig träda i funktion. Jag vill därutöver understrykaatt säkerheten inte heller skulle ha varit hotad om felen hade uppstått närstationen tagits i full drift. Sedande aktuella pumparna reparerats i har vattenfallsverket anlitat enexpert for att undersöka pumparna och avge utlåtande. Detta har i sedvanligordning överlämnats till kärnkraftinspektionen. Inspektionen har därefter getttillstånd till provdrift med låg effekt under iakttagande av särskildaföreskrifter. Jag har erfarit att vattenfallsverket ämnar begära att deaktuella pumparna skall bytas ut mot pumpar av fabrikat och konstruktion somredan visat sig fungera tillfredsställande. Somsvar på fråga om jag anser att kontrollen över byggandet avkärnkraftverk är tillfredsställande vill jag säga att det aktuella fallet visaratt så inte är fallet. vill jag framhålla att kärnkraftinspektionenmed hänsyn till förutsedda krav på ökade insatser på säkerhetsområdet underinnevarande budgetår tillförts åtta nya tjänster. Flertalet av dessa tjänsterhar ännu inte hunnit tillsättas. Den inträffade händelsen i visaremellertid, även om den i sig inte utgjorde någon direkt säkerhetsrisk, vilkastora anspråk som kontrollen och övervakningen av kärnkraftreaktorer ställer.Jag utgår därför ifrån att ansträngningarna intensifieras inom inspek- Ang.kontrollen av kärnkraftverken, m. m. Ang.kontrollen av kärnkraftverken, m. m. tionen för att snarastrekrytera personal till de ännu obesatta tjänsterna. Jag är vidare överens medkärnkraftinspektionen om att den skall se över kontrollsystemet och då inteminst den aktuella reaktodeverantörens interna kvalitetskontrollsystem. Jagkommer till andra fråga, nämligen om jag är beredd att förriksdagen redovisa totalbilden vid samtliga ianspråktagna kärnkraftverk i Sverigeangående driftstörningar, kontroll, risker och ekonomi. En sådan redogörelseutgör en del av det underiagsmaterial som begärde att fl i sambandmed behandlingen av statsverkspropositionen 1973. Materialet håller nu på atttas fram och blir offentligt så snart det kommer till industridepartementet. Ensamlad redovisning av materialet kommer senare att lämnas till . Dåherr i är förhindrad att närvara vill jag i hansställe tacka för svaret. Tillatt börja med vill jag konstatera att den snabbhet med vilken industriministernhar satt i gång en undersökning om förhållandena vid måste ansesmycket tillfredsställande. Däremot framgår det av svaret, tycker jag, att haninte anser det vara påkallat med några mer Speciella åtgärder med anledning avde missförhållanden som upptäckts i Ringhalsfallet. Det måste bedömas somanmärkningsvärt. Detär i varje fall positivt att , enligt det löfte vi har fltt, kommeratt il en fyllig redogörelse för förhållandena i och vid andra kärnkraftverk.De erfarenheter vi har gjort framförallt i fallet föranleder vissaallvariiga frågeställningar. Heladen utbyggnad av kärnkraft som pågår och planeras i vårt land bygger på ettförtroende för att risker för stora olyckor i reaktorer, vid transporter avradioaktivt material och vid lagring av radioaktivt material inte föreligger.På papperet är utan tvivel de säkerhetsanordningar som förekommer mycketbetryggande. Men man har, med hänsyn till vad som hänt här, anledning attställa frågan: Vilka reservationer är nödvändiga för den mänskliga faktorn? Vihar fått en lång rad oroande rapporter om missförhållanden i kärnkraftverk.Ringhals är ett av dem. Här i har vi också fltt iakttaga hur problemhar uppstått med det nödkylsystem som utvecklats av ASEA-Atom, och som i sinförsta version inte fungerade vid det höga tryck som är nödvändigt för ettnödkylsystem. Vi har fltt utländska rapporter om allvariiga fel och brister ikärnreaktorer i exempelvis och . Enannan fråga som man måste ställa sig är om vårt utbyggnadsprogram är alltförforcerat för att säkerhetskraven skall uppfyllas. Det är i alla fall enuppfattning som företrädare för kärnkraftinspektionen har gett uttryck för, ochvi har under alla omständigheter fått klart för oss att kärnkraftinspektionenför närvarande inte klarar av en detaljkontroll av alla komponenter i dekärnkraftverk som byggs i vårt land. Det är alltså mycketallvariiga frågetecken, och de måste tas bort innan ett slutgiltigtställningstagande görs när det gäller kärnkraftens framtida utbyggnad i vårtland. De risker som vi har att göra med när man sysslar med kärnkraft är alltförstora för att några frågetecken skall fl kvarstå. Hen- (): Det var säkert många som med stigande förvåning tog del av professorIngvar Jungs rapport om den undersökning som han på uppdrag utförtav de havererade pumparna vid kärnreaktorn II. Jag tillhörde självdem. Fellistan på pumparna är sensationell: ett 20-tal fel på tre pumpar. Irapporten konstateras att pumparna inte ens använts vid kärnkraftanläggningartidigare utan främst inom oljeindustrin. När man flr veta det undrar mannaturiigvis: Hur är det ordnat med kontrollen vid uppförandet av våra svenskakärnkraftverk? Misstanken om att kontrollen är otillfredsställande växernärmast till visshet om att så är fallet när man via massmedia flr denuppfattningen av representanter för att de har såmycket att göra med kontrollen av den inhemska produktionen av reaktorer -dvs. de som kommer från ASEA-Atom - att inspektionen inte hinner med deutländska leveranserna utan litar på att kontrollen av dem ändå är tillräcklig.I ett radioeko förklarades exempelvis att SKI, ,inte utför detaljkontroll av de komponenter som ingår i ett kärnkraftverk. Såkan det naturiigtvis inte fl vara. Det är också anledningen till att jag ställtmin fråga till industriministern, och jag tycker att det är bra att statsrådetJohansson fått tillfälle att klariägga hur det förhåller sig med dessautomordentligt viktiga kontrollfrågor. Vihar nu fltt svar, och det är jag tacksam för. Det är rakt i sin formulering.Statsrådet säger att det aktuella fallet visar att kontrollen inte ärtillräcklig. Därmed behöver vi inte diskutera den saken ytteriigare. Ungefärsamma svar har lämnats från SKI, medan däremot svävat mera på måletoch menar att sädana fel som inträffat så att säga ingår i den"statistiska verkligheten". Om detta skall tolkas så att Vattenfallinte tycker att kontrollen behöver skärpas vet jag inte. Statsrådet menaruppenbariigen att så behöver ske och uttalar att ansträngningarna skallintensifieras. Mennästa fråga blir då: Hur skall kontrollen förbättras? Industriministernhänvisar till inspektionens resurser. Det bör noteras att antalet handläggareunder går upp från 8 till 16. Det är anmärkningsvärt attinspektionen i sina äskanden för nästa budgetår inte begärt mer än ytterligareen tjänst. På denna punkt tycker jag att viss oklarhet råder. I svaret lämnasvissa uppgifter om resurstilldelningen, men i petitan sägs bara att man medhänsyn till arbetsuppgifterna inte behöver mer än en ny tjänst . Dettatycker jag är anmärkningsvärt. Ang. kontrollen avkärnkraftverken, m. m. Till , som frågade varför inspektionen inte begärt mer änytteriigare en tjänst, vill jag säga att detta har samband med attkärnkraftinspektionen i sin ursprungliga vid förra årets riksdag behandlade Ang.kontrollen av kärnkraftverken, m. m. framställning egentligeninte hade begärt någon väsentlig personalförstärkning. I departementet såg vimed hänsyn till utbyggnadstakten anledning att begära de åtta nya tjänsterna,och det är dessa som kommer att tillsättas. Innan dessa tjänster blivittillsatta och vederbörande tjänstemän börjat fungera finns det väl inte någonstörre anledning att bygga ut verksamheten ytteriigare. Jagvill till säga att detta visar att kärnkraftinspektionen intehaft tillräcklig bemanning och inte kunnat utföra all den kontroll som i ochför sig hade varit önskvärd. bygger vi ut resurserna för att inspektionenskall kunna klara denna uppgift. Jagdelar uppfattning att utbyggnaden av våra kärnkraftverk imycket hög grad bygger på förtroende. Allmänheten måste ha förtroende för desäkerhetsåtgärder vi vidtar för att förhindra olyckor. Jag vill ändå i dettasammanhang upprepa att det inträffade pumpfelet i inte innebar någonrisk för en reaktorolycka. Jag tror att det är väsentligt att klargöra detta.Det framgår också av att kärnkraftinspektionen medger att reaktorerna startasmed bibehållande av ifrågavarande pumpar, även om driften uppehålls medbegränsad effekt. Jagvill bara säga att jag med hänsyn till det allmänna debattklimatetvad beträffar kärnkraften finner det ytterst angeläget att en öppen redovisningsker av det som händer vid ett kärnkraftverk, även om det är i och för sigbagatellartade fel som enligt de rigorösa säkerhetsbestämmelserna tvingar framett stopp av hela verksamheten. En sådan öppen redovisning och en debatt ianslutning härtill skall kunna gälla realiteter och väsentligheter och ommöjligt vara mindre känslobetonade än vad vi upplevt utanför detta hus underden . Jagvill till att börja med instämma med industriministern i vad gäller detangelägna i en öppen redovisning. Det var en sådan som efteriystes i i enkla fråga, och vi har fått löfte om att en dylikredovisning skall komma. Industriministernbetonade både nu och i sitt svar att det fel som här är aktuellt inte harutgjort någon säkerhetsrisk, och det har vi också kunnat konstatera via tidningarosv. Men den fråga som den här typen av mycket grava fel väcker ärnaturiigtvis: Hur myckel kan vi lita på att det inte uppstår ettfel som utgör en säkerhetsrisk? Det rör sig alltså egentligen inte ombagatellartade fel utan om att man har installerat pumpar i ett kärnkraftverksom inte alls är avsedda att sitta i ett kärnkraftverk, och det måste jubedömas som ett mycket allvariigt konstruktionsfel. Även om vi harkärnkraftverk som enligt alla konstruktionsritningar och modeller är säkra påpapperet, hur mycket kan vi lita på de konstruktionsritningarna och modellernanär det sedan visar sig att de kärnkraftverk som i realiteten uppförs intenödvändigtvis fyller de krav och har de komponenter som förutsattes när man engång gjorde ritningarna? Detär det som gör att den här typen av olyckshändelser och misstag kan vara ägnadeatt undergräva förtroendet för säkerheten i kärnkraftverken. Jag tackar industriministern för tillägget om personalresurserna vidsäkerhetsinspektionen. Jagvill emellertid fästa uppmärksamheten på två ytteriigare omständig heter. Den första är att när inspektionen begär resurser för nästkommande budgetår gör man det, tycker jag, med en rätt märklig motivering. Där står nämligen så här: "Skälet är dels det ökade miljömedvetandet isamhället men också att de praktiska erfarenheterna ." anför de praktiska erfarenheterna som ett motiv kan jag förstå, men det flrväl ändå inte vara så, herr statsråd, att tilldelningen av resurser görs medhänvisning till om det råder aktivitet i debatten eller ej? Jag förmodar attden väsentliga utgångspunkten i bedömningen måste vara vad som behövs för attfl en tillfredsställande kontroll. Finns det inte en vaken opinion, skulle detmed den här formuleringen logiskt innebära att man inte har samma vaksamhetöver utbyggnaden av kärnkraftverk, och det får naturiigtvis icke vara fallet.Givetvis måste det behov som föreligger vara avgörande. Denandra punkten är en formulering i slutet av professor rapport, som jag också tycker är litet märklig. Där står: "Med hänsyn till deenorma värden som står på spel är jag dock beredd att tillråda användning av pum parna , " - i realiteten fram . Kanman verkligen, herr industriminister, tillstyrka att reaktorer får vara i gångdär säkerheten kan befaras vara undermålig, därför att man måste ta så storahänsyn till de ekonomiska intressena? Det verkar heller icketillfredsställande. Omsvenska katastrofinsatser i och Kort till : Säkerheten är inte undermålig, inte hellerenligt professor . Därför kan han vara med om att man fortsätter driften. Överiäggningenvar härmed slutad. §5 Om svenska katastrofinsatser i ocli Fru statsrådet erhöll ordet för att i ettsammanhang besvara dels i (m) i kammarens protokoll för den16 oktober intagna fråga, nr 247, dels fröken () i kammarensprotokoll för intagna fråga, nr 259, och anförde: i har frågat i vilken omfattning jag avser att ökabidragen till de katastrofdrabbade och indiska Väst- Omsvenska katastrofinsatser i och