prot · FX0984 · 1974-12-31 00:00:00 — Om främjande av kollektiva trafik-medel, m. m. inskränkningarnai persontrafiken förverkligades skulle väl praktiskt taget all trafik- för att något överdriva - på järnväg till och från ha upphört.Anslutningslinjerna till stambanorna bör ju betraktas som matarlinjer. Om varjesådan matarlinje som inte bär sina kostnader dras in, minskar så småningomunderlaget även på stamlinjerna och leder till att även de linjerna blirförlustbringande. Man kan tala om negativa multiplikatoreffekter. Om man däremot stimulerar trafiken och framför allttillämpar tider då resandefrekvensen förväntas vara högst, så ökartrafikunderlaget. Jag är självfallet inte främmande för attkostnadstäckningsgraden inte kan bU hur låg som helst och att landsvägsbuss ivissa lägen är ett riktigt alternativ. Men den omprövningen bör inte skeensidigt från trafikföretaget sida. En sådan omläggning får nämligen ocksåekonomiska konsekvenser för kommunerna, i synnerhet för kommuner med storytvidd, som exempelvis med sina , där linjer som medhänsyn tiU sin längd och karaktär bör betraktas som regionaltrafik, men pågrund av att de går inom kommunen eller till icke-centralorter i annan kommunhänförs till lokaltrafik. Jag noterar med tUlfredsställelse att statsrådetanser att kommunernas synpunkter och önskemål i görligaste mån bör beaktas. Slutligen vill jag i det här avsnittet beteckna det somanmärkningsvärt att dessa nedläggningar fått en så stor omfattning och inte avvaktat resultatet av den trafikpolitiska utredningen. är det så och detta är en intressant sak att SJ:s beslut skall kunna överklagas hosKungl. Men besvärsgången är ganska märklig. SJ underrättar kommunen omsina planer. Kommunen får yttra sig, men den får inte veta vilket beslutdriftdistriktet fattar och när det fattas. När kommunen ändå överklagar hosKungl. Maj:t får den bara besked om att klagoskriften inkommit . Kankommunikationsministern redogöra för den riktiga beslutsgängen i ett sådant härärende? Låt mig fråga kommunikationsministern om hanuppmärksammat den höga frekvensen av gräs- och skogsbränder som förorsakas avtjuvbromsning i tågsätt och om han i så fall avser att initiera åtgärder exempelvis teknisk utveckling eller förbättrad kontroll utmed linjerna - isyfte att minska riskerna för bränder längs järnvägarna. Detta spörsmål hade jag tänkt ställa som en enkel fråga,men eftersom jag i går fick veta att statsrådet kommer att vara bortrest vidtiden för nästa frågestund vilLjag ta detta tillfälle i akt och framställafrågan. Jag har förståelse för att svaret under de här förhållandena kanskeinte kan bli så fullständigt. Självfallet är det den senaste branden invid som gettmig anledning att nu ställa frågan. Jag har emellertid haft anledning att äventidigare uppmärksamma den , här saken, eftersom det uppstår åtskilligaskogsbränder utmed norra stambanan inom . Även om siffrornainte är direkt jämförbara kan jag nämna att andelen skogsbränder, förorsakadeav tjuvbromsning, där är mellan 4 och 5 gånger större än för hela landet. Detkan inte vara normalt att tiotals skogsbränder skall behöva uppstå avden här orsaken. Jag har också en känsla av att frekvensen ökar, och jag undrari vad mån de längreavstånden mellan kontrollerna eller möjligen inskränkningen av bangårdspersonalkan utgöra orsaken till onödig tjuvbromsning. När det gäller är det inte första gången järnvägenorsakar brand utmed spåret. En stor brand anställdes även . Brandchefen iLindesberg påtalade då förhåUandena och hade vissa förslag tUl förebyggandeåtgärder, bl. a. uppställning av vattenfyllda tankvagnar vid de störrejärnvägsknutarna. Framställningen vitsordades av länsbrandinspek-tören och gicktiU , som sände skrivelsen till SJ:s centralförvaltningför yttrande. Skrivelsen var daterad . Ännu har inget svarkommit och nya bränder har uppstått. Tyvärr är inte lagen alldeles klar i vad gällergränsdragningen för ansvaret på det här området. I SFS 1974:80, 14 §, andrastycket läggs ansvaret för att hindra fara för skogsbrand på länsstyrelsernaoch järnvägsförvaltningen alltså ett delat ansvar. Det brukar vara svårt medett sådant, man skyller på varandra. Brandlagen föreskriver att awerkaren ochjärnvägsförvaltningen ansvarar för undanröjning av risker, dock har järnvägendet yttersta ansvaret. Med hänvisning till vad jag nu senast har sagt vill jag -om statsrådet inte kan avge något svar be att statsrådet prövar fråganför att se vilka åtgärder som kan vidtas. Efter dessa utflykter ber jag att till slutfå yrka bifall till trafikutskottets hemställan i betänkandet nr 8 på allapunkter. Den statliga trafikpolitiken, m. m. Om främjande av kollektiva trafikmedel, m. m. HerrWESTBERG i (fp): Efter de utförliga anföranden som hållits härtidigare av i och kan jag fatta migkort och begränsa mig till att kommentera eventuellt med någon utvikning -det interpellationssvar som har lämnats och som också jag ber att fåtacka för. Det var visserligen inte mycket kommunikationsministernhade att säga om de uppslag i syfte att öka tågtrafikens konkurrenskraft somjag framförde i min interpellation. Men trots det kan jag beteckna svaret sompositivt, då statsrådet kort och gott ansluter sig till vad i interpellationernasägs om angelägenheten av att SJ i all möjlig utsträckning genom marknads- ochserviceåtgärder söker stimulera tiU ett ytterligare utnyttjande av SJ.stjänster. För egen del vill jag kraftigt understryka vikten av attså sker. Och det finns onekligen mycket som kan göras, t. ex. för attunderlätta att komma till och från tågen för föräldrar med barn och barnvagnaroch för handikappade. Det behövs i många fall inte några speciellt kostsammaåtgärder för att ordna enkla körbanor för barnvagnar och rullstolar i trappornapå berörda stationer eller för att förbättra servicen på tågen -erfarenheternafrån Fryksdalsbanan har kanske där en del att lära oss eller beträffandetågtider och turtäthet, vilket givetvis påverkar resandeströmmen. Som framgår av interpellationssvaret har tågresandet ökatväsentiigt ; Så sent som låg ökningen kvar vid . Detmåste vara angeläget att få behålla många av dessa nya resenärer och eventuelltlocka fler att använda tågen. Det gör man knappast genom att dra in viktiga Den statliga trafikpolitiken, m. m. Om främjande av kollektiva trafikmedel, m. m. turer, somSJ viU göra t. ex. på bandelen , en åtgärd som jag hardiskuterat med kommunikationsministern. Det är enligt min mening ett felaktigtsätt att möta det ökade intresset för tågresor. Mig förefaller det som om manhade fattat besluten innan man fått erfarenhet av den ökade resebenägenheten.Därför hade jag hoppats att man skulle ha kunnat ompröva besluten i det nyaläget. Statsrådet tar upp den problematiken på s. 5 iinterpellationssvaret, där det heter: "Det förutsätts emellertid, att SJ ifrågor av någon betydelse" - frågor som gäller indragningar - "harsamråd med berörda regionala och lokala intressenter. Framförda synpunkter ochönskemål bör därvid givetvis i möjlig mån beaktas." Jag tycker precis som kommunikationsministern, men från SJ:ssida bryr man sig inte om att söka sådant samråd. Det tycker jag är i högstagrad beklagligt. Erfarenheterna visar att man lyssnar mycket dåligt. I det angivna exemplet har vi från berörda kommuners sidauppvaktat SJ och genom riksdagsmännen skrivit till kommunikationsministern. Vihar vidtagit alla de åtgärder som vi har trott vara möjliga men har ändå intefått våra synpunkter och önskemål beaktade. Därför menar jag att verkligheteninte stämmer med det svar som vi här har fått. Då vi vet vilken stor betydelsetillgången på goda kommunikationer har för en bygds utveckling, ser vi mycketallvarligt på varje försämring. Det gäller särskUt sådana områden som är ibehov av stöd, såsom fallet är med . Då blir sådana här försämringarverkligt allvarliga enligt min mening. Jag uppfattade statsrådet så förra gången när vidiskuterade här i kammaren att han delade mina synpunkter. Han uttaladenämligen då avslutningsvis att målsättningen bör vara att den totalatrafikförsörjningen inom regionen inte försämras. Det är just vad vi viU,nämUgen att man skall nå upp tiU den målsättningen. Men det tycks inte SJ tafasta på. Har jag fattat statsrådet rätt när jag anser mig förstå att han delarmina synpunkter? Det finns för övrigt andra underligheter att påtala ifråga om servicen på bandelen LjusdalGävle. Om man skall resa från Ockelbonorrut till t. ex. får man först resa ca 5 mil söderut tiU föratt där invänta lämplig tågförbindelse norrut och sedan resa tillbaka tillOckelbo. Det må vara hänt, och SJ tycker väl att det här är en fin lösning, mendå tänker man inte alls på den tidsförlust som den resande gör. Det är dockmellan 1,5 och som går bort alldeles i onödan - och detta därför attinte norrgående tåg gör uppehåll i . Jag stod där en lördagsmorgon och väntade pårälsbussen, som skulle föra mig till där jag skulle gå ombord på ett tågoch resa tillbaka till och vidare till . Jag kunde konstateraatt väntsalen var stängd, och när jag stod där ute i blåsten och kylantillsammans med några ungdomar och ett äldre par, som kommit till stationenfrån någon utby i socknen med taxi, fick jag veta att väntsalen alltid varstängd . Självklart prisade varken jag eller någon annanresenär från SJ:s service. Nog kunde den vara bättre än så. På tal omservicen vill jag återge vad en tågresenär berättar i tidningen Affärsekonomiom erfarenheter från en tågresa och åter: "SJs och NSB:sservice var en besvikelse. Gammalt och Utet schabbigt vagnmaterial i bådariktningarna, DärtiU bitvis dålig räls som milt sagt störde sömnen. Och påhemvägen ingen restaurantvagn förrän i , efter avresan. "Och han tillägger: "SJ borde kunna göra åtskilligt för att göra tågen ännumer attraktiva. Det finns numera ingen teknisk anledning att inte harikstelefon på tågen. Och några arbets-kupéer, där man utan att störamedpassagerare kan arbeta med skrivmaskin eller diktafon, borde man också kunnakosta på. Antagligen behövs det inte mer för att SJ skall få tillbaka bra mångaav oss rutinmässigt flygande portföUbärare." Så långt ifrågavarandetågresenär och så långt några exempel på åtgärder som kan tänkas påverka antalettågresenärer. Det finns säkert väldigt mycket att göra på detta området, om manbara sätter till klutarna. I min interpellation pekar jag på möjligheten att genomenkäter fånga upp inte minst de nytiUkomna resenärernas synpunkter och förslagtill förbättringar beträffande tågtrafiken och behovet av förbättrad service isyfte att göra tågresor så konkurrenskraftiga som möjligt. Det är ett väsentUgtsamhällsintresse att tågresandet återtar en större del av persontrafiken frånprivatbilismen. De siffror som statsrådet gav här tidigare visar klart att detfinns utrymme för en sådan satsning. Privatbilismen svarar för en så oerhörtstor del av trafiken att det finns all anledning att satsa hårdare på denkollektiva trafiken, som är mindre energikrävande, mera miljövänlig och mertrafiksäker. Men skall det kunna ske behövs det också enligt min meningen större satsning på marknadsföringen, en marknadsföring som bygger på erfarenheterfrån marknadsundersökningar angående allmänhetens behov och önskemål. Jag trordet är mycket viktigt att satsa hårdare på marknadsföringen. Såvitt jagförstår finns här utrymme för väsentligt ökade insatser från SJ:s sida tillgagn för allmänheten och till ett bättre utnyttjande av SJ:s resurser. Låt migtillägga, att jag med vad jag har sagt inte vill underskatta de ansträngningarsom redan gjorts och görs, men jag finner det angeläget att med ökade insatsergöra kollektivtrafiken attraktiv i konkurrens med privatbilismen. TUl sist bara en ny fråga tiU kommunikationsministern: att ta några initiativ i den riktning som jag här angett när detgäller förbättrad service och en effektivare marknadsföring, allt i syfte attgöra järnvägstrafiken mera konkurrenskraftig? Den statliga trafikpolitiken, m. m. Om främjande av kollektiva trafikmedel, m. m. Bara några kommentarer till herrar Sellgrensoch i inlägg. tog upp en helt ny fråga, och avnaturliga skäl är det svårt för mig att svara på den. Det gällde de nyligentimade skogsbränderna i anslutning till järnväg, som väl bl. a. är en följd avden starka torka vi har i hela landet. Men oavsett deras orsakerär dessa skogsbränder naturiigtvis ett allvariigt problem. Utan att gå in inågon detaljdiskussion viU jag klargöra att det är ett allmänt intresse att manpå allt sätt i samarbete mellan de instanser som är ansvariga för dettaförsöker uppnå bästa möjliga beredskap. Den statliga trafikpolitiken, m. m. Om främjande av kollektiva trafikmedel, m. m. insatt irutinerna och ansvarsfördelningen på området just , och jag skall därför nöjamig för dagen med det sagda. Det bör i annat sammanhang kunna finnas anledningför och mig att diskutera detaljerna. Sedan var det fråga om rutinerna i samband medinskränkningar i trafiken. var litet överraskad över att man idet speciella fall som han tog upp, nämUgen av SJ föreslagna inskränkningar itrafiken inom , och , hadehaft svårigheter att få besked om gången i ärendet sett ur kommunernassynvinkel. Det är angeläget att förklara att det finns fastlagdarutiner för detta. Då dessa bestämmelser inte är allmänt gods må det dock varaförlåtligt om man inte känner tiU dem. månad 1969 meddeladejag i kungl. beslut regler för rutiner i detta sammanhang. Jag skall intetrötta kammarens ledamöter med att läsa upp dessa rutiner utan vill barakonstatera att vi med ändring av vad som hade gäUt tidigarebeslutade om vissa bestämda data när sådana frågor skulle handläggasi ohka instanser. skall enUgt dessa regler SJ;sdistriktschef underrätta berörd kommun. genomförde man tidtabellsförändringari maj månad. har en förändring skett, så att tidtabellsändringarnanu kommer en månad . Kvar står emellertid att SJ senast den 1 oktoberskall underrätta berörd kommuns styrelse om preUminärt beslut om nedläggning avjärnvägsanstalt. skall kommun, om den med hänsyn till trafikförsörjningenvill att denna järnvägsanstalt skall behåUas, göra framställning härom tillKonungen. skall SJ:s driftdistriktschef lämnacentralförvaltningen erforderliga uppgifter om trafikomfattningen osv. Den 1februari skall Kungl. Maj:t fatta beslut och vid tidtabellskiftet skallman enligt förhållanden kunna genomföra nedläggningen, om såbeslutas, eller icke genomföra den om Konungen anser att så icke skall ske. Sedermera har dessa regler, som alltså gällde totalnedläggning av järnvägsanstalt, också kommit att utvidgas till fråga omnedläggning av visst trafikslag på järnvägsanstalt eller i anslutning tilljärnvägsanstalt. TUl yttermera visso har i cirkulär tillkommunerna, daterat , meddelat dessa regler. Så sent som ioktober har hos samtliga kommuner i landet påmint omdessa data. Det har således gjorts försök från olika håll att hålla kommunernaunderrättade om vad som gäller i fråga om dessa rutiner. Man kan vidare naturligtvis, som och ävenherr i , ha delade meningar om eller var SJs service bör börjaoch sluta eller om vilken omfattning den skall ha. I mitt interpellationssvarhar jag ändå tillåtit mig konstatera att vi , med all respekt föratt man inte kan veta om denna trend är bestående, ser en ljusning när detgäller utnyttjandet av SJs tjänster. Det gäller inte bara på personområdet,som vi nu diskuterar, utan lika mycket på godsområdet. Det är väl ändå ettargument som tillsammantaget bör kunna användas i den fortsattadiskussionen för att ytterligare öka SJ:s attraktivitet gentemot människoma. i påminner om att han tillsammansmed några riksdagsmän på Gävleborgsbänken har skrivit till mig och ävenuppvaktat mig i frågor som rör regionala tågförbindelser i området. Jagbeklagar att jag ännu inte har haft möjlighet att besvara skrivelsen. Med herrWestbergs tillåtelse skall jag inte gå närmare in på det här ärendet utan villbara tala om, att jag är i färd med att utarbeta ett så långtmöjligt detaUerat svar på denna skrivelse, vilket kommer att tillställas allade riksdagsledamöter som har undertecknat den. Marknadsföringen vid SJ är naturligtvis oerhört viktig ochjag tar upp den också därför att den finns med som en väsentlig punkt i dedirektiv som trafikpolitiska utredningen har fått sig förelagda. I klartextanges där att utredningen skall pröva marknads- och serviceförutsättningarnavid SJ. Bortsett från att man skall pröva taxesättningen, som också har nämntstidigare , skall man aUtså gå in på marknadsföringsfrågan och se vad somdär kan åstadkommas. Jag är alldeles säker på att man i den diskussionen kommerin på frågor av den typ som i tog upp. Naturligtvismåste man diskutera möjligheterna att ge tågresenärer service av det slag somherr har framfört exempel på. Utöver detta finns väl för mig inte mycket att tillägga.Jag tror att vi ändå kan vara överens på många punkter, bl. a. om att vi harett trafikpolitiskt klimat i landet som, lyckligt nog, nu pekar i riktning motstörre förståelse för användning av de kollektiva trafikmedlen. Kan vi baramanövrera det utredningsarbete som är i gång i riktning mot enighet ihuvudfrågorna, är jag övertygad om att vi om med ännu störreoptimism skall kunna diskutera kollektivtrafikens framtid. Den statliga trafikpolitiken, m. m. Om främjande av kollektiva trafikmedel, m. m. () kort genmäle: Jag ber att få tacka kommunikationsministernför det svar han gav mig på några av de frågor jag ställde. Särskilt glädjandevar det positiva beskedet i anslutning till sista delen av mitt inlägg, alltsåi fråga om skogsbränder förorsakade av gnistbUdning från tågen. När det gäller de fastlagdarutinerna i samband med nedläggningar eller inskränkningar av järnvägstrafikennoterar jag med intresse att de här reglerna finns. Jag är helt på det klaramed det entydiga uttalandet om det förberedande arbetet, men jag uppfattadeinte jag hörde tyvärr dåligt från min plats om statsrådet sade någonting om attdriftdistriktet, när det fattar sitt beslut om de definitiva tabellerna ochskickar det vidare till centralförvaltningen, skall lämna något besked tillkommunen om beslutet, så att denna har någon reell möjlighet att följa uppfrågan. Jag skulle gärna vilja ha en precisering på den punkten. HerrWESTBERG i (fp) kort genmäle: Jag vill bara helt kort tacka för deytterligare upplysningar som kommunikationsministern här lämnade. Också jagbeklagar att svaret på vår skrivelse inte har kommit ännu, men jag hälsar med tillfredsställelse att det nu är under utarbetande och snart skall Den statliga trafikpolitiken, m. m. Om främjande av kollektiva trafik-medel, m. m. lämnas.Jag hoppas bara att det är positivt och kan driva utvecklingen framåt. När det gäller marknadsföringen är vi tydligen av precissamma mening: den bör kunna byggas ut. Jag strök för min del under att den börbygga på marknadsundersökningar, där man tar reda på allmänhetens behov ochönskemål, så att man får en marknadsföring som verkligen går hem. Det tror jagdet finns förutsättningar för, om man sköter den på det sätt som jag härnämnde. vill jag säga att jag med stort intresse serfram emot den tidpunkt då vi skall få diskutera en ny trafikpoUtik. Det ärmycket länge sedan vi upptäckte att trafikbeslut inte var det godabeslut, som många trodde, när det togs, utan att vi har anledning att lösatrafikpoUtikens frågor i ett väsentligt vidare sammanhang än som gjordes dengången. Jag hoppas att vi, när vi får diskutera detta på nytt, skall kunna nåenighet om ett beslut som bättre motsvarar de behov Som föreligger. Jag skall bara ge ett kompletterande svartill rörande handläggningsordningen. Vad jag sade var alltså attvad nu gäller är följande: Senast den' : SJ:s driftdistriktschef underrättarberörd kommuns styrelse om nedläggning av järnvägsanstalt vi tidtabellsskifteti maj påföUande år. Det blir alltså nu juni, men det var fråga om maj när dettaskrevs. : Kommun som med hänsyn tiUtrafikförsörjningen vill att ogynnsam järnvägsanstalt skall bibehållas kangöra framställning härom till Kungl. Kommunen förutsetts sända avskriftav denna framställning till SJ:s driftdistriktschef. I klartext således: Kommun kan enmånad efter det att SJ har meddelat sina avsikter överklaga till Kungl. HerrHJORTH (s); Jag förmodar att kammarens ledamöter så härpå hellre önskar utnyttja de kollektiva trafikmedlen änsitta här i kammaren och diskutera desamma. Med hänsyn till detta skall jag förmin del avstå från att beröra trafikpolitiken i stort. Andra talare har ju härberört trafikpolitiken både i längre och kortare perspektiv. är det väl ialla fall de små objekten som var för sig och tillsammans utgör grunden för deförbättrade kommunikationer och transporter som vi alla eftersträvar. Jag skall här endast ta upp en motion, 1974:491 angåendeupprustning av hamnanläggningen i , som jag tillsammans med ArneGadd, och Hans AIsén har väckt. Det kan väl tyckas vara en rentlokal fråga, men den har faktiskt stor betydelse för näringslivsutvecklingen ihela denna region, som berör såväl som . När SJ för en del år sedan övertog DannemoraHargs järnvägoch därmed även hamnen, så fanns i en hel del båttrafik. tänker dåinte på utskeppningen av Dannemoramalmen som kommit att omfattaallt större tonnage genom gruvbolagets satsning på en helt ny malmhamn,bestående av kaj, utlastningsanordning och upplagsplats. Jag avser den lastningoch lossning av skogsprodukter, trävaror, vägsalt m. m. som tidigare förekom.Hamnens nye ägare SJ underhöll dock inte kajanläggningen där båtarna lade till;den fick förfalla och slutligen togs resterna av den gamla träkajen helt bort.Jag tycker det är synd att så skedde, då denna förnämliga statliga djuphamn påostkusten borde utvecklas mera effektivt. Även om SJ inte har så stort intresseav att driva hamnen så tycks det regionala och kommunala intresset vara destostörre. En del industriföretag här också sagt att de tänker använda hamnen omden iståndsätts igen. Även ett militärt intresse lär finnas av en ordentlig kaji . 1 förslaget till regional trafikplan säger länstyrelsenatt hamnen har de bästa förutsättningar att utvecklas och att det finns flerafaktorer som pekar på detta. a. framhålls möjligheten till returfrakt avtackjärn med malmbåtarna från . Tillgången till normalspårig järnväginom hamnområdet gör också att man skulle kunna överväga att använda hamnen somfärjeläge för järnvägsfärjetrafiken på . Vid en uppvaktning för trafikutskottet har representanterför och kommun framhålUt det angelägna i en upprustningav hamnen. Man kan därför gott säga att det är ett länsintresse att det skernågot i . Det skulle kunna medverka tiU att näringslivet i dettaområde utvecklades i gynnsam riktning. Dessutom finns det skäl för att dennautbyggnad kommer till stånd snart. Dels skall en ny bredspårig järnväg byggasmellan och åt andra hållet till har man tidigarebredspårig förbindelse med stambanan , dels finns det långt komna planer påatt göra till en oljehamn. Företaget avser nämligen att byggaett bergrum där för förvaring av olja. Man har talat om ett upplag men med möjligheter till ett utrymme för upp tiU 500 000 kubikmeter.Bland intressenterna i detta projekt är överstyrelsen för ekonomiskt försvarsom, om projektet kommer till stånd, för statens räkning skulle beredskapslagra100 oUa där. Det skulle i så fall bli avsevärda mängder sten somsprängs loss stenmassor som med fördel skulle kunna användas för utfyllnad ihamnen och för återuppbyggnad av en ordentlig kaj för fartyg med ettdjupgående . har behandlat vår motion i, som jagtycker, positiv anda och uttalar att från vederbörande kommunala och regionalaorgans sida förhandlingar lämpligen bör upptas med SJ om en upprustning avhamnanläggningen. Det är dock så många olika intressen i det här eventuellaprojektet att jag undrar om inte för samordningens skull regeringen genomkommunikationsdepartementet borde komma in i bilden redan från början. Jagförutsätter att utskottets skrivning inte omöjliggör detta. Sedan kan man vältänka sig att hamnen byggs ut som beredskapsarbete i anslutning tiUjärnvägsbygget som också kommer att utföras i AMS s regi. Jag kanomtala att i län vid ett sammanträde i Den statliga trafikpolitiken, m. m.