prot · FX0996 · 1974-12-31 00:00:00 — Det demonstrerades ganskatydligt när överlät åt Bolidenbolaget att tahand om gruvan i , trots att staten har ett eget gruvbolag och därmedockså möjlighet att sköta gruvdriften i samhällelig regi. När ambitionsnivån ärså låg och, vill jag säga, principlösheten så stor, skall man inte inbilla sigatt de relativt små förändringar som föreslås genom den nya gruvlagen kanhjälpa till att förstärka samhällets inflytande. Den gruvlag som antogs 1938hade karaktären av en kompromiss, där man uppgett sig eftersträva att i någonmån öka samhällets inflytande utan att väsentligt beskära det enskildakapitalets möjligheter. Men den lag som dä antogs ökade inte samhälletsinflytande, och det kommer inte heller att kunna ske genom den lag somriksdagen nu tydligen är beredd att anta. är på många sätt ett rikt land. Det gäller inteminst om våra malmtillgångar. Vi har där en produktion som uppgår till 4 1/2procent av världsproduktionen. Förmodligen har vi ännu bara skummat på ytan. Vihar mycket kvar att upptäcka och exploatera, och det är fel att man också ifortsättningen skall garantera privata kapitalägare rätten tiU exploateringeller, som det uttrycks i propositionen, en ovillkorlig rätt att undersöka ochbearbeta på egen eUer annans mark belägen fyndighet som innehåller järn,koppar, bly eller något annat s. k. inmutningsbart . Ny gmvlag, m. m. Ny gmvlag, m. m. Justitiekanslernsäger i sitt remissvar följande: "Mot bakgrund av antagandet att allt vidare kretsarnumera torde ansluta sig till åsikten att mineraltillgångar är så viktiganaturrikedomar att de bör ägas av staten eller att deras utvinning i vart fallbör ligga under statlig kontroll kan det i förstone synas förvånande attutredningen stannat för ett bibehållande av det fria inmutningssystemet." I den argumentation som har använts för att man skall slåvakt om de privata exploateringsmöjligheterna har frågan om malmletningenintagit en framträdande plats. Det gäller att hålla det enskilda,intresset vidliv, om man skall kunna ha en hög takt i kartläggning och undersökningsarbeten.Vi kan från vårt håll inte acceptera tanken på att en hög takt imalmkartläggningen måste vara beroende av att det enskilda kapitalet ocksåskall ha rätten att exploatera malmfyndigheterna. I motionen 1661 erinras om att vi har geologiskaundersökning (SGU) och att dess resurser kan förstärkas. harsamhällets egna undersökningar starkt begränsats genom att anslagen varit små.En kraftfull utbyggnad av statens egen malmletnings- och prospekterings-verksamhetkan givetvis kompensera den aktivitet som faller bort om man, som kommunisternaföreslår, lägger rätten till inmutning och exploatering i samhällets händer.Det avgörande för att vi i vårt land skall komma underfund med hur mycket jordendöljer, var det finns fyndigheter och var man kan öppna gruvor, får inte varahur mycket man kan kittla profithungern hos enskilda kapitalägare. Att förstärka SGU är en möjlighet att öka samhällets egenmalmlet-ningsverksamhet. Det finns också stora möjligheter att stimulera människorsintresse av att göra upptäckter. Det finns massor av amatörgeologer, och mångafler kan stimuleras att delta i en bred malmletningsverk-samhet. Det finns exempel på detta i där"mineraljakten" har utvecklats till något av en folkrörelse. Nudeltar många hundra norrbottningar och stimuleras av propaganda ochpriser. Jag tror inte att det är möjligheten att själv få exploatera en gruvasom är drivfjädern för folk I allmänhet. Jag nämner detta, trots att det inte direkt har att göramed det lagförslag vi nu debatterar, därför att jag vill påvisa även andramöjligheter än de som nämnts i propositionen. Vi har i vpk-motionen påpekat att lagen inteinnebär något steg framåt när det gäller att stärka samhällets inflytande. Vibetraktar det som negativt att man nu också är beredd att slopa lagen ominskränkning i rätten till inmutning i . Den tillkom 1963 iavsikt att förebygga splittring av de brytvärda norrbottensmalmerna. Men den riskenfinns kvar, även om den nya lagen som sannolikt är kommer att antas. I är staten den stora gruvägaren ochexploatören. Det är bra. Vi vill att staten via också skall ha ansvaretför den fortsatta utvecklingen på området. Man skall inte ge det privatakapitalet fritt fram. Det är för övrigt ett krav som har ett starkt stöd från enbred opinion. Man vet att en bred och planmässig utveckling på gruvfronten kanske i ,men den planmässigheten kan bara komma till stånd i samhällelig regi. Överallt i detta malmrikaste län och i andradelar av vårt land finns betydande malmfyndigheter som ännu slumrar. Det kravsom ställs är att staten skall gå in och öppna nya gruvor i ,, och , men också i andra delar av länoch i andra delar av vårt land. Det nu föreliggande förslaget tUl ny lag germöjlighet till fortsatt privat spekulation och till den ägosplittring som manförsökte förebygga med den särskilda lagen . Det är beklagligt attregeringen, när den nu lade fram förslag till en ny gruvlag, inte togtillfället i akt att demonstrera ett nytänkande på ett så viktigt område. Jag ber att få yrka bifall till reservationen1 av i . A';; gruvlag, m. m. HerrWAÅG (s): Det är inte så ofta vi harideologiska diskussioner här i kammaren, men har vi en. När det gällergruvlagen har det anförts två principiellt motstående uppfattningar om statensinflytande över gruv-fyndigheter. har redovisat reservationer,som t. o. m. antyder "konfiskatoriska inslag". Det ena av de två systemsom är tänkbara förordas, nämligen inmutningssystemet som är en väg attstimulera till enskild verksamhet på gruvområdet. har talat för en rreservation som siktar tillett rent koncessionssystem och statens organ för malmletning, SGU, utbyggt tillatt vara ensamt om verksamheten. talade om de mindre inflytelserikasocialdemokrater som skulle velat ha ett radikalare system. Men vi hade icke,, varit starka nog att genomföra en radikalare lösning här ikammaren. Därför får vi, antingen vi vUl eller inte, nöja oss med vad vi kanåstadkomma. Här har åstadkommits en hel del när det gäller att stärka statensinflytande. För det första får staten sådan rätt till kronoandel attstaten automatiskt tillförsäkras hälften i utmålen. För detandra får man nu utlägga statsgruvefält även på enskild mark. För det tredje skall den s. k. försvarsavgiften för utmålautomatiskt gå till staten. Med det här närmar man sig koncessionssystemet, vilketockså framgår av utskottets betänkande, förslag har intagits i propositionenoch tillstyrkts av utskottsmajoriteten med vissa tUlägg i den riktning somherr har pläderat för. Därför är det ett bra förslag, sannolikt även från desypunkter kan lägga på frågan. En intressant grundfråga är hur djupt ned man kan ägamark. Det gamla romerska synsättet innebar att markägaren ägde marken tilljordens medelpunkt om nu romarna hade klart för sig att jorden var rund.Efter hand vinner andra synsätt insteg. Det har nämnts om plogfårsdjup, menklart är att rätten att borra en brunn, väl så djup, är Ny gmvlag, m. m. fullttillförsäkrad den enskUde markägaren. Men när det gäller rätten tillmalmfyndigheter ger det här lagförslaget en precision av rättsbegreppet. Denpreciseringen har sådan form att ett par av de reservationer som har pläderat för berörs av detta synsätt. Moderatreservationerna nr 4 om inlösen av utmål, nr 3 omjordägarens situation vid avgäld för utmål och nr 2 om expropriationsersättningför utmål bygger på att inte fullt delar uppfattningen attmalmtillgångar inte utan vidare är markägarens egendom - man håller alltså fastvid något av den gamla romerska rättens syn härvidlag. Detta kan sammanfattande vara svaren på reservationerna 4,3 och 2 som har talat för. Reservationen 5 gäller gode männens beslutanderätt. Denrätten är en bekräftelse, som har tagits med även i det här lagförslaget, ettnumera allmänt vedertaget synsätt på förtroendemäns ställning. Det har bliviten statsrättsligt vedertagen ordning att förtroendemän får avgöra olika ting.Det blir vanligare att tillsätta förtroendenämnder i olika sammanhang och attlåta dem fälla avgörandet. Även det förhållande som reservationen 5 vänder sigmot är alltså i överensstämmelse med ett förändrat synsätt. Slutligen har diskuterat ikraftträdandet.Industriverket, som har att verkställa den statliga handläggningen avikraftträdandet av lagen, har inte haft någon erinran mot den ordning somföreslagits i propositionen. Gruvlagen är en invecklad fråga, om man skall gå in pårättsproblematiken, men jag utgår från att kammaren inte är särskiltintresserad av någon sådan diskussion, som jag dessutom är föga kompetent attföra. Jag yrkardärför, fru talman, nu bifall till utskottets hemställan. HerrSIEGBAHN (m): Det är kanske inte en alldeles riktigskildring att säga att hela denna debatt är av ideologisk natur. För vpk:s delär den kanske det. Frågan om ett koncessionssystem eller ett inmutningssystemkan vara en fråga om ideologi, men den behöver inte nödvändigtvis vara det. Detfinns många länder väl så kapitalistiska som - där man harkoncessionssystem. Det är mera en praktisk fråga, först och främst beroende påvilket slag av gruvfyndigheter som finns. Dessutom beror det på hur mantillämpar systemet. Att man har ett koncessionssystem behöver ju inte betydaatt man ger malmförekomsten till staten och att staten utnyttjar den, utan ett koncessionssystemkan lika gärna syfta till att enskilda människor skall göra det. I den mån såär fallet behöver det inte alls vara någon grundväsentlig skillnad. säger att detta förslag syftar till att utökastatens makt. Nåja, det har det visserligen gjort på ett par punkter, men detär inte där vi har reserverat oss, utan i den mån man skall anlägga någonideologisk synpunkt på våra reservationer gäller det närmast den lille mannensmöjlighet att hävda sig mot det stora gruvbolaget. Två av reservationernasyftar till dels att ta ifrån jordägaren den ersättning han erhållit för atthans mark fått utnyttjas av gruvbolaget, dels att behålla ett system sominnebär att den lille jordägaren skall få ersättning. På samma sätt förhållerdet sig vid expropriation och försäljning. Där vill vi inte tUlgripa de mycketrestriktiva reglerna i expropriationslagen, utan vi föredrar en mera generösbestämmelse, som också den är till förmån för den som oftast blir maktlös,nämligen fastighetsägaren. - Jag kan alltså inte upptäcka någon ideologiskstrid av den typ som kanske tänkte på. Slutligen var det fråga om förtroendemännen. Det är klartatt vi har förtroendemän, t, ex. i en jury, där det gäller att ha en allmän synpå hur man bör betrakta ett brott osv., och där det krävs ett allmänt suntförstånd. Men här gäUer det något mycket specifikt, nämligen att gode männenkan få yttra sig om en gruvas brytvärdighet. Det kan inte vanligt sunt förnuftklara, detta måste det vara experter till. Det påminner mig om när vaktmästaren vid hovrätten iJönköping en gång gick fram till Per och sade: "har jag varitpartimedlem och jag har inte fått något hedersuppdrag." -"Vad vill du ha då", sade Per . "Jag vUl blilandssekreterare", sade han. "Nej, det kan du inte bli, för det krävskunskaper. Däremot kan du bli landshövding." Det ärungefär samma skillnad i de här två fallen. (vpk): sade i en replik till mig beträffandedet ideologiska innehållet i den här frågan att socialdemokratin inte har varitnog stark att genomföra ett radikalare system på detta område än det som vi nuhar. Men om man inte kunnat göra det under ett trettioårigt regeringsinnehavmed egen majoritet under , då man alltså kunnat fatta avgörandebeslut, är det väl inte så mycket fråga om de tekniska svårigheterna eller omatt man inte har varit nog stark det har mera varit fråga om bristandepolitisk vilja att genomföra bl. a. det som sägs i socialdemokratins politiskaprogram i punkten 12, där man talar om att överföra naturtillgångar isamhällets ägo eller under samhällets kontroll. Jag troratt det finns anledning att erinra om detta. Det är vi skall besluta omgruvlagen, , inte . Det förekommer ju mycket ofta, , attförtroendemän har ett avgörande inflytande. Så är t. ex. fallet i olikavärderingsnämnder.' Ett vanligt uppdrag som den brukar få som inte har fåttnågot annat uppdrag om jag skall fortsätta på den bild som är att bli ledamot av hästuttagningsnämnden. Den har numera attvärdera traktorer, vilket är en nog så viktig uppgift. sade sig nu vara företrädare för den lillemannen. Den uppgiften verkar så främmande för honom att jag inte tidigareuppfattat den. (vpk): sade att det är som vi skallbesluta om en gruvlag. Det var egentligen inte det vi diskuterade tidigare,utan här gällde det viljan och inriktningen att skapa en bättre gruvlag och ettstörre inflytande för samhället på detta område. Ny gruvlag, m. m. Ny gmvlag, m. m. Låt mig, fru talman, när jag ändå har ordet tillägga attdet finns en del som är positivt i det nya förslaget till gruvlag, men detförändrar ingenting då det gäller grundförutsättningarna i själva ägandet. Deskillnader som finns i den nya lagen i jämförelse med den gamla är bl. a. attinmutningsområde inte får vara större än att det kan antas att inmutaren harmöjlighet att undersöka det i dess helhet på ett ändamålsenligt sätt. Detkommer att bli viss kompetensprövning, men genom den lär man inte kunna gallrabort några kapitalstarka exploatörer. Det förbättrade miljöskyddet i anslutningtill gruvbrytning är också positivt liksom den förbättring som sker genomkopplingen till expropriationslagen då det gäller bestämmelser i andra lagarsom har att göra med markinnehav och dylikt. Men jag har velat understryka att detta inte ärtillräckligt. Den privata spekulationen kommer inte att förhindras. Det hademöjligen kunnat ske om man hade förklarat hela för statsgruvefält elleravskaffat inmutningsrätten. är jag rädd för att det kommer att fortsätta isamma spår som tidigare, trots att vi har både ett statligt gruvbolag och enstatlig undersökningsorganisation. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 1 av i , och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandetnr 39 punkten 1 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 1 av i Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Utskottets hemställan bifölls. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 2 av herrar Regnéll och , ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandetnr 39 punkten 3 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifalUt reservationen nr 2 av herrar Regnéll och Ny gruvlag, m. m. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 260Nej - 45 Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 3 av herrar Regnéll och , och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandetnr 39 punkten 4 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifaUit reservationen nr 3 av herrar Regnéll och Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Däherr begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 260 Nej - 46 Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 4 av herrar Regnéll och , ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandetnr 39 punkten 5 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 4 av herrar Regnéll och Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Översyn av lagen om statlig lönegaranti vid konkurs rösträkningverkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gav följanderesultat: Ja - 260Nej - 46 Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 5 av herrar Regnéll och , ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandetnr 39 punkten 6 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 5. av herrar Regnéll och Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 261Nej - 46 Utskottets hemställan bifölls. §2 Översyn av lagen om statlig lönegaranti vid konkurs Föredrogs lagutskottets betänkande nr 21 i anledning avmotioner om en översyn av lagen om statlig lönegaranti vid konkurs. I motionen 654 för vi fram en rad synpunkteroch erfarenheter i samband med den genomförda lagen omlönegaranti vid konkurser. Vi som står för motionen har samtliga en fackUgbakgrund och kontakt med de fackliga organisationerna. Därmed vet vi ocksånågot om de erfarenheter som redan nu kan dras av lagens verkningar. Vi vetockså att såväl LO som TCO som huvudorganisationer och bakom dem ståendemedlemmar delar våra erfarenheter och att de sökt föra fram dem. Eftersom utskottet på ett utmärkt sätt redogör för vårtsyfte och våra synpunkter i föreliggande betänkande finns det ingen anledningatt ytterligare en gång genomföra en redovisning. Genom utskottets grund-Ugaarbete och infordrande av remisser från berörda instanser har också klarlagtsatt vi redovisat verkUghetsgrundade erfarenheter och att våra krav är välmotiverade. Det finns därför inte heller någon anledning att gå in pådenna del. Punkt för punkt har ju berörda remissinstanser påvisat behovet avöversyn och lagskärpning. Logiskt finner utskottet det därför "motiverat med enallmän översyn av ifrågavarande lagstiftning". Att det slutligen råkarvara så att regeringen månaden efter att vi arbetade ut motionen själv uppmärksammadeproblemen och satte i gång arbetet med en översyn så som vi begärt i vårmotion, får väl närmast här ses som ett exempel på hur det är när det är sombäst i samverkan mellan arbetsmarknadens fackliga organisationer,riksdagsmännen och regeringen. Det remissarbete som verkstäUts genomutskottets samvetsgranna insats kan således medfördel tillgodogöra sig. Vi har alltså all anledning att hoppas på ett hyggligtgenomfört arbete i frågan från regeringens sida. Det finns därför ingen anledning för mig attställa något yrkande i denna fråga vid sidan om utskottets hemställan. Översyn av bestämmelserna om boupptecknings-plikten Överläggningen var härmed slutad. Utskottets hemstäUan bifölls. § 3 Föredrogs lagutskottets betänkande nr 22 i anledningav motion angående Uberalisering av bestämmelserna rörande dröjsmål med betalningav försäkringspremie. Utskottets hemställan bifölls. § 4 Översyn av bestämmelsema om bouppteckningsplikten Föredrogs lagutskottets betänkandenr 24 i anledning av motion om översyn av bestämmelserna ombouppteckningsplikten. I detta betänkande behandladesmotionen 1974:973 av i (c) vari hemställts attriksdagen hos Kungl. Maj:t begärde en översyn av bestämmelserna ombouppteckningsplikten i enlighet med vad i motionen anförts. att i anledning avmotionen 1974:973 gav Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört om enförenkling av bouppteckningsförfarandet. Reservation hade avgivits av herrar (),i (c), () och i (c) samt fruTUlander (c), () och () vilka ansett att utskottetbort hemställa, att med bifall till motionen 1974:973 hos Kungl.Maj:t begärde en översyn av bestämmelserna i om bouppteckningsplikteni enlighet med vad reservanterna anfört. Översyn av bestämmelsema om boupptecknings-plikten HerrBÖRJESSON i (c): Enligt bestämmelser skallbouppteckning efter avliden alltid upprättas och inges till rätten. IföreUggande motion nr 973, som Ugger till grund för lagutskottets betänkande nr24, hemställs hos Kungl. Maj:t om en översyn av bestämmelserna, innebärandebl. a. att i de fall då den avUdne är medellös eller i det närmaste medellösoch utan kända arvingar, eller då den avlidne är ett barn utan efterlämnadetillgångar, skall ej någon bouppteckningsskyldighet föreligga. 1 stället kundebouppteckningen ersättas av en skriftlig anmälan till rätten, som i sin turfick avgöra huruvida en fullständig bouppteckning är nödvändig eller ej. Någondirekt uppteckning av boets tillgångar, möbler etc. behöver ej företagas. Omrätten vid sin bedömning skuUe finna att boets tillgångar var så ringa attdessa inte ens täcker boets skulder, kunde rätten, därest det ej var fråga omfast egendom, anse den inlämnade anmälan vara tillräcklig. Skulle det visa sigatt dödsboet efter anmälans inlämnande tillförts medel, exempelvis genom vinstå premieobligation eller på annat sätt, skulle bouppteckning företas på sättsom nu sker genom en s. k, tilläggsbouppteckning. En uppmjukning av bestämmelser angåendebouppteckning skulle enUgt min mening medföra besparingar, dels för denenskilde medborgaren som berörs härav, dels för tingsrätterna i arbetskostnadergenom att antalet vitesförelägganden och förordnande av god man att föranstaltaom bouppteckning kunde nedbringas. Vidare och det är inte det minstväsentliga är det stötande att avkräva föräldrar bouppteckning efter barn somavlidit i späd ålder och som inte efterlämnar några tillgångar. En uppmjukning av bouppteckningsskyldighetenhar som framgår av föreliggande utskottsbetänkande varit föremål för behandlingi vid ett flertal tillfällen, varför det inte finns någon anledningatt jag mera ingående belyser frågan. Jag skall endast i största korthetkommentera utskottets betänkande och den till betänkandet fogade reservationenoch för övrigt vill jag hänvisa till motionen och utskottsbetänkandet. Lät mig allra först konstatera utskottets positivaskrivning, som jag tolkar som ett tillmötesgående av motionärens önskan om enförenkling av bouppteckningsplikten, som jag noterar utskottetsstarka skrivning i anledning av det arbete som bedrivs av arbetsgruppen inomDON: "Med hänsyn härtill anser utskottet att man i avvaktan på attarbetsgruppen slutför sitt arbete, vUket bör ske skyndsamt, tills vidare intebör påböria en översyn av bestämmelser om bouppteckningsplikt. Omarbetsgruppens arbete emellertid inte skulle leda till ett väsentligt förenklatbouppteckningsförfarande i här åsyftade fall och tUl en enhetUg rättstillämpning,när det gäller inregistrering av bouppteckningar, bör nämnda bestämmelser docksnarast bU föremål för en översyn. Vad utskottet nu anfört bör ges Kungl. Maj:ttill känna." Jag borde som motionär känna mig i allrahögsta grad tillfredsställd med detta uttalande från utskottets sida, men jagkan icke bortse ifrån att oavsett resultatet av arbetsgrappens arbete måstebouppteckning, så länge bestämmelserna i förblir oföränd- rade, upprättasefter envar som avlider och skall därvid två bouppteck-ningsförrättare varanärvarande. Detta innebär t. ex. att, när ett barn har avUdit i späd ålder,bouppteckning alltid måste avkrävas föräldrarna och att de även om det avlidnabarnet helt saknar tillgångar måste ifylla ett formulär som skaU undertecknasav två gode män.