prot · FX0995 · 1974-12-31 00:00:00 — Punkterna 4 och 5 Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Propositioner gavs på bifall tiU dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 3 av herrar och , ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller inrikesutskottets hemställan i betänkandetnr 15 punkten 6 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 3 av herrar Facklig förtroendemans ställning på arbetsplatsen, m. m. Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då begärderösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gavföljande resultat: Valutalagstiftningen, m. m. Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemstäUan, dels reservationen av , och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller inrikesutskottets hemställan i betänkandetnr 16 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifalUt reservationen av , Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 300Nej - 17 § 15 Valutalagstiftningen, m. m. Föredrogs finansutskottetsbetänkande nr 23 i anledning av propositionen 1974:89 angående ändringar ivalutalagstiftningen, m. m., jämte motioner. Maj:t hade i propositionen1974:89, under åberopande av utdrag av statsrådsprotokoll över finansärendenden , 1. föreslagitriksdagen att anta ett vid propositionen fogat förslag till lag om ändring ivalutalagen (1939:350), 2. begärt riksdagenssamtycke tiU att Kungl. Maj:t med stöd av 1 § tredje stycket valutalagen(1939:350) förordnade, att vad som föreskrevs i 2 § första stycket 1, 2 och4-8, 5 § 1 och 3 samt 9 § skulle äga fortsatt tillämpning den 1juli 1974-den 30 juni 1975, 3. velat inhämtariksdagens yttrande över vid propositionen fogade förslag till A. kungörelseom ändring i valutaförordningen (1959:264), B. kungörelse omfortsatt giltighet av valutaförordningen (1959:264), Beträffandepropositionens huvudsakliga innehåll anfördes följande: "1 propositionenföreslås att valutalagen ändras så att det blir formellt möjligt förriksbankens valutastyrelse att vid prövning av fråga om tillstånd för svenskaföretag att göra direktinvesteringar utomlands beakta även industri- ochsysselsättningspolitiska synpunkter. Vidare föreslås att valutastyrelsen utökasmed fyra ledamöter vid prövning av ärenden om utlandsinvesteringar. Dessaledamöter, som skall utses av Kungl, Maj:t, utgörs av tvådepartementsrepresentanter och två före- trädareför de anställdas organisationer. På yrkande av minst tre av de ledamöter ellersuppleanter som deltagit i styrelsens beslut skall beslutet underställasriksbanksfullmäktiges prövning, I propositionen begärs vidare samtycke tillförordnande om fortsatt valutareglering för tiden den 1 juU 1974-den 30 juni1975, För yttrande framläggs i anslutning härtill förslag tillbestämmelser om fortsatt giltighet av valutaförordningen . Slutligen föreslås ändring i valutalagen ochvalutaförordningen innebärande att postverket kan, i stället för postbankensom går samman med Kreditbank till , förordnassom valutabank. Deföreslagna ändringarna föreslås träda i kraft I 974." Valutalagstiftningen, m. m. I detta sammanhang hade behandlats dels de i anledning av propositionen väckta motionerna1974:1792 av herrar () och Josefson (c) vari hemställts attriksdagen beslutade att åtta av ledamöterna i valutastyrelseskulle utses av fullmäktige i och tre av Kungl. Maj:t, av vilka tvåi vartdera fallet skulle tjänstgöra enbart i ärenden som rörde direktainvesteringar utomlands, 1974:1812 av m. (c) vari hemställts att beslutade att i skrivelse till Kungl. Maj:tanhålla om förslag till sådana kompletteringar till den föreslagna lagen omändringar i valutalagstiftningen att svenska investeringar i ,, , och förbjöds, 1974:1813 av m, fl, (fp)vari hemställts att beslutade 1, att 1 § tredjestycket valutalagen skulle erhålla av motionärerna föreslagen, mer preciseradlydelse i syfte att klargöra att lagändringen stod i överensstämmelse med de avdepartementschefen åberopade undantagsbestämmelserna i , 2, att samtiigaledamöter av valutastyrelsen utom de som ägde att företräda finans-, industri-och arbetsmarknadsdepartementen skulle utses av fullmäktige i , 3, att minst tvåav ledamöterna i valutastyrelsen vid behandling av ärenden rörande direktainvesteringar utomlands skulle företräda de anställdas organisationer, 1974:1814 av m, fl, (s) vari hemställts attriksdagen beslutade om av motionärerna föreslaget tillägg i förslaget omändring i valutalagen (1939:350) § 1, innebärande att valutastyrelsen förebehandlingen av en ansökan om direktinvestering utomlands borde inhämtayttrande från det ansökande företagets fackliga organisationer. 1974:1815 av m, fl, (vpk) vari hemställts att beslutade Valutalagstiftningen, m. m. 1, att anta avmotionärerna framlagt förslag till lag om ändring i valutalagen 1939:350,innebärande förbud mot svenska investeringar i områden under kolonialt förtryckoch i stater som utövade sådant förtryck eller hade fascistisk eller rasistiskregim, 2, att hosregeringen hemställa om utredning och förslag om vidare förändring avvalutalagstiftningen i enlighet med vad som i motionen i övrigt anförts. 1974:1816 av herrar i (c) och () vari hemställts att beslutade 1, att hos Kungl,Maj:t anhålla om utredning beträffande utlandsinvesteringarnas inverkan pånäringsUv och sysselsättning i samt möjligheterna att genom en meraaktiv näringspolitik stimulera ökade industriinvesteringar inom landet samt 2, att i avvaktanhärpå avslå proposition 1974:89 i vad avsåg förslaget till lag om ändring ivalutalagen, 1974:1817 av herrar Träff (m) ochMagnusson i (m) vari hemställts 1, att vidbehandling av Kungl, Maj:ts proposition 1974:89 i vad gällde förslag till lag om ändring i valutalagen (1939:350) för sin del skulle anta av motionärerna framlagt förslag till lag om ändring i valutalagen, innebärande bl, a, dels att författningstexten mera direkt skulle avspeglabestämmelserna i kapitalliberaliseringsstadga, dels att riksbanksfullmäktiges beslut i valutaärendenskulle kunna prövas av Kungl, Maj:t i de fall då fullmäktiges beslut inte varenhälligt, 2, att i skrivelsetill Kungl, Maj:t skulle anhålla om en sakkunnigutredning med uppgift att, för att underlätta tillämpningen av valutalagstiftningen, klarlägga betydelsen av utlandsinvesteringar för ekonomi, 1974:1818 av herrar () och (), dels den vid börian väckta motionen 1974:598 avherr m. fl. (vpk) vari hemställts att i skrivelse tUlriksbanksfullmäktige som sin mening uttalade att skärpt restriktivitet bordevisas vid tillståndsgivning till investeringar i utlandet och att svenskainvesteringar i länder med fascistisk regim borde upphöra. 1. beträffandeutredning om utlandsinvesteringarnas inverkan på ekonomi att riksdagenhos Kungl. Maj:t skulle anhålla att motionerna 1974:1816 moment 1 och 1974:1817moment 2 överlämnades tUl koncentrationsutredningen för beaktande, 2. beträffandeyrkande om avslag på proposition 1974:89 i vad avsåg förslaget till lag omändring i valutalagen att skulle avslå motionen 1974:1816 moment 2, 3. beträffandeändring av valutalagen (1939:350) att skulle a. avslåmotionen 1974:1814, b. avslåmotionen 1974:1815 moment 1, c. i anledning av Kungl. Maj:ts förslag och motionerna1974:1813 moment 1 och 1974:1817 moment 1 samt med bifall till motionerna 1974:1792 och 1974:1813 momenten 2 och 3 för sin del anta av utskottet framlagt förslag till lag om ändring i valutalagen (1939:350), 4. beträffandefortsatt tUlämpning av valutalagen att skulle samtycka tUl att Kungl.Maj:t med stöd av 1 § tredje stycket valutalagen (1939:350) förordnade, att vadsom föreskrevs i 2 § första stycket 1, 2 och 48, 5 § I och 3 samt 9 § skulleäga fortsatt tillämpning den 1 juh 1974-30 juni 1975, 5. beträffande ändringi valutaförordningen att som sin mening gav Kungl. Maj:t till kännavad utskottet anfört beträffande det vid propositionen fogade förslaget tillkungörelse om ändring i valutaförordningen (1959:264), 6. beträffandefortsatt giltighet av valutaförordningen att som sin mening gavKungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört beträffande det vid propositionenfogade förslaget till kungörelse om fortsatt giltighet av valutaförordningen(1959:264), 7. beträffandeförbud mot investeringar i vissa länder a. attriksdagen skulle avslå motionen 1974:598, b. attriksdagen skulle avslå motionen 1974:1815 moment 2, c. attriksdagen skulle avslå motionen 1974:1812, 8. beträffandeutredning om investeringar i vissa länder att skulle avslå motionen1974:1818, 9. beträffandeändring i bankoreglementet att skulle anta av utskottet framlagtförslag till ändring i reglementet för riksbankensstyrelse och förvaltning (bankoreglementet), innebärande följdändringar ianslutning till de föreslagna ändringarna i valutalagen m. m. Valutalagstiftningen, m. m. 1) avherrar , i , , i ,och i (samtliga s) som ansett dels att utskottet under3 bort hemställa, beträffande ändring av valutalagen (1939:350) att riksdagenskulle a. avslåmotionen 1974:1814, b. avslåmotionen 1974:1815 moment 1, c. i anledning av Kungl. Maj:ts förslag och motionen1974:1813 moment 3 samt med avslag på motionerna 1974:1813 momenten 1 och 2, 1974:1817 moment 1 och 1 974:1792 för sin del anta av reservanterna framlagt förslag till lag om ändring i valutalagen (1939:350), innebärande att befogenheten för Kungl. Maj:t att frånsett de undantagsfall då landet befann sig i krig eller krigsfara förordna om valutareglering skulle knytas till nödvändigheten att nå de centrala mål som fastställts för den ekonomiska politiken, dels under förutsättning av bifall till hemställan under 3 ovan - att Valutalagstiftningen, m. m. utskottetunder 9 bort hemställa, beträffande ändring i bankoreglementet att riksdagenskulle anta det av reservanterna framlagda förslaget till ändring i reglementetden för styrelse och förvaltning (bankoreglementet), 2) av (vpk) som ansett dels attutskottet under 3 bort hemställa, beträffandeändring i valutalagen (1939:350) att skulle a. avslåmotionerna 1974:1792, 1974:1813 och 1974:1817 moment b. i anledning av regeringens förslag och med bifall tillmotionerna 1974:1814 och 1974:1815 moment I för sin del anta reservantens förslag till lag om ändring i valutalagen (1939:350), dels attutskottet under 7 bort hemställa, beträffande förbud mot investeringar i vissa länder m. m.att med bifall till motionerna 1974:598, 1974:1812 och 1974:1815moment 2 som sin mening gav regeringen till känna vad resevanten anfört omprinciperna för valutastyrelsens behandling av ansökningar för direktainvesteringar i utlandet, dels under förutsättning av bifall till hemställan under3 ovan att utskottet under 9 bort hemställa, beträffande ändring i bankoreglementet att riksdagenskulle anta det enligt reservationen 1 framlagda förslaget till ändring ireglementet för styrelse och förvaltning(bankoreglementet). har i betänkandet nr 23 tagitställning tiU propositionen 89 angående ändringar i valutalagstiftningen ochtill elva i anledning av propositionen väckta motioner. har i dettasammanhang att ta ställning tiU ett par skilda frågor, nämUgen ändring ivalutalagen, fortsatt tUlämpning av valutalagen fr. o. m. den 1 juh1974 t. o. m. samt ändring och förlängning avvalutaförordningen i konsekvens med föreslagna ändringar och förlängning avvalutalagen. Jag avser att i mitt anförande uppehålla mig endast vidden punkt där det föreligger delade uppfattningar i utskottet, nämligen punktenom ändringar i valutalagen. har man kunnat urskUja i huvudsak tre motiv förvalutareglering. Det finns dels en önskan att avskärma den inhemska kreditmarknadenoch ränteutvecklingen från påverkan utifrån, dels ett behov av att kunna bromsaen utströmning av valutor och dels det omvända behovet att i vissa situationerförhindra en aUtför stark tillströmning av valutor. Ett ytterligare motiv somibland anförs för valutareglering är att man med dess hjälp skaU kunna hindraeller åtminstone försvåra skatteflykt. I propositionen 89 har föreslagits att ett femte, delvisnytt kriterium skall införas när det gäller valutatUldelning för företagensdirektinvesteringar utomlands. Enligt förslaget bör lagstiftningen ändras så, att ärendenangående direkta investeringar i valutastyrelsen skaU kunna bedömas utifrån ettbredare samhällsekonomiskt perspektiv än blott penning- och valutapoUtiska, somnu formeUt är fallet. Det är den snabba internationaliseringen av svensktföretagande som nödvändiggör att valutastyrelsen ges en vidgad legal möjlighetatt bedöma ärenden om direktinvesteringar. Jag vill med några siffror belysa den kraftiga ökning avde svenska företagens direktinvesteringar som skett . Antalet sysselsatta i svenska företags producerandedotterbolag utomlands ökade med ca 35 000 tiU nära183 000. Dessa bolags totala tUlgångar har stigit frän 8miljarder till , dvs. i det närmaste en fördubbling.Tillväxten av dessa bolag har därmed varit väsentligt snabbare än den svenskaindustrins inhemska expansion. arbetar inte mindre än var femte anställdi svenska företag utanför gränser. Självfallet har utlandsinvesteringarna kunnat bidra tiUatt skapa en rationeU industristruktur i . måste vi dockkonstatera att det inte bara kan vara de företagsekonomiska aspekterna somskall vara avgörande för om en utlandsinvestering skall komma tiU stånd. Ett företags utlandsetableringar kan således ibland tänkasmedföra sådana negativa effekter i på sysselsättning ochproduktionsstruktur vid sidan av effekter på handelsströmmar ochbetalningsbalans att tveksamhet uppstår om investeringamas samhällsekonomiskaberättigande. Så t. ex. kan utlokalisering av ett företags forsknings- ochutvecklingsarbete tUl annat land få negativa effekter inom medavseende på industrins utvecklingsmöjligheter och därmed på sysselsättningen.Ett annat fall är att ett företag förlägger tillverkning till länder medextremt låga produktionskostnader i stället för att fortsätta att producera iSverige med något lägre lönsamhetskrav. Det bör därför finnas utrymme för attbedöma effekterna i av utlandsinvesteringar på sysselsättningen,industristrukturen och den regionala balansen. Valutareglering får enligt valutalagen i dess nuvarandelydelse upprätthållas då "så prövas erforderligt för uppnående av detmål, som faststäUts för penningpolitiska verksamhet".Prövningen av enskUda valutaärenden är aUtså i princip begränsadtill hänsynstagande tUl den förda penningpolitiken. har emellertidunder rådande undantagsstäUning i förhållande tiU kapitalliberaliseringsstadgaansett sig kunna tillämpa vissa samhällsekonomiska bedömningsgrunder inomramen för den penningpolitiska prövningen. Effekterna på sysselsättningen iSverige har sålunda varit av betydelse vid bedömningen av vissa projekt. Denändring i valutalagen som föreslås kan därför betraktas som kodifiering avpraxis. Svagheten med valutalagstiftningen i dess nuvarandeutformning är tvåfaldig. Dels ger den inte tUlräckligt stöd för beaktande avandra samhällsekonomiska mål än penningpolitiska i tillståndsärendena, dels inte utrymme för ett upprätthåUande av en effektiv övervakning och kontrollav utlandsinvesteringama i tider då betalningsbalansen är god. Därför föreslås att valutalagen ändras så att valutastyrelsen ges Valutalagstiftningen, m. m. Valutalagstift-ntngen, m. m. möjlighetatt vid bedömning av direktinvesteringar ta hänsyn till samtliga de centrala målsom fastställts för den ekonomiska politiken. TUl skUlnad från utskottetsmajoritet anser vi det oklokt att anknyta den svenska lagstiftningen tiU OECD:skapitalUberaliseringsstadga, vars text ordagrant översatt lämnar ett mycketsnävt utrymme för att bedöma utlandsinvesteringar från andra utgångspunkter änpenning- och valutapoUtiska. Internationell praxis visar dock att stadgatolkas väsentligt mindre restriktivt än dess bokstav anger. Det är inte heUerosannolikt att OECD-stadgan kommer att omarbetas, vUket är ytterligare ett skälatt inte basera svensk lag på denna stadga. Vi anser vidare att lagtexten inte skall ges ett alltfördetaljrikt innehåll. Det är nödvändigt att valutastyrelsen får möjlighet attsjälv utforma en praxis för sin verksamhet, baserad på fortlöpande erfarenhetvid tUlståndsgivning. Däremot finner vi det angeläget att valutastyrelsentillförs den ytterligare kompetens som krävs för en aUsidig och sakkunnigbedömning av ärenden rörande utlandsinvesteringar. Mot bakgrund av att dessabedömningar framgent skall göras utifrån samtliga centrala mål som uppställsför den ekonomiska pohtiken är det av vikt att säkra en tillfredsställandekontakt mellan regeringen och den utvidgade valutastyrelsen. Vi finner attdetta bäst sker om regeringen tillsätter samtliga tillkommande fyra ledamöter iden utvidgade valutastyrelsen. Jag yrkar aUtså, herr talman, bifall till reservationen 1,innebärande att lagen om ändring av valutalagen får den lydelse som finnesintagen som bUaga 1 till betänkandet, och vidare under förutsättning avbifall till denna vår hemställan - att föreslagen ändring i bankoreglementetfår den lydelse som finnes intagen i bilaga 2 tiU betänkandet. Under detta anförande övertog herr förste vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. HerrWERNER i (vpk): Vid förra årets riksdag avslogs en motionfrån kommunisterna om skärpt restriktivitet vid tillståndsgivningför investeringar i utlandet. Motiveringen var att man borde avvakta resultatetfrån statsrådet arbetsgrupp för multinationella frågor. Vi ansåg dåliksom vi anser att det redan nu finns underlag för att ta ställning tiUde här frågorna. En del av dessa frågor tas upp i propositionen 89, Det kanvid ett första påseende se ut som om propositionen skulle innebära etttiUmötesgående av de krav på skärpt restriktivitet vid givande av tillståndtill utlandsinvesteringar som inte bara vårt parti utan en allt bredare opinionöver huvud taget kräver. Men för vår del anser vi inte detta vara fallet. Det är naturiigtvis avgörande hur lagstiftningen kommeratt tillämpas. Men eftersom finansministern i sin plädering för förslaget sägeratt det i viss mån kan betraktas som en modifiering av gällande praxis - sammaord använde och eftersom ingenting i övrigt i propositionen talar för att lagändringen är avsedd att medföra någon meramärkbar förändring, gör vi den bedömning av förslaget som jag har nämnt.Vi anser att förslaget är otillräckligt. Vi har i motionen 598 vid årets början mycket utförligtredovisat och gett exempel på kapitalexportens kvantitativa utveckhng.Uppgifterna i motionen har vi hämtat ur den utredning som , Den svenska industrins investeringar i utlandet,beställd av . Denna utredning, som i huvudsakomfattar åren 1965 1970, visar mycket klart den omfattande och starkt ökandekapitalexporten. Låt mig bara nämna några exempel. 250 svenska företag har sammanlagt 1 500 dotterbolag ochminoritetsintressen i ett 50-tal länder. Var femte person som arbetar i svenskindustri är anställd utomlands. Sammanlagt sysselsatte svensk industri år 1970över 182 000 personer i producerande dotterbolag i utlandet. År 1970producerade svenska företag totalt för ca i utländskafabriker. Det var av motsvarande investeringar här hemma. Deinvesterande företagen svarade tillsammans för av den svenskaindustrins varuexport . Lönsamheten i de producerande dotterbolagen ligger högreän hela den svenska industrins genomsnitt, oavsett vilket mått på lönsamhet somman nu vill använda. Den totala räntabiliteten låg 5 procentenheterhögre i utlandsföretagen än i svensk industri i genomsnitt, mot 4procent. och ökade nettokapitalflödettill direkta svenska investeringar utomlands från 150 miljoner till . Den svenska företagsetableringen utomlands har ocksåutvecklats så, att de flesta av de stora utlandsinvesterande företagen i daghar flera anställda utomlands än de har i . Några exempel på det: SKFhar av de anställda i dotterbolag i utlandet, STAB . Alfa , , LM 61procent och AGA . Listan kunde göras längre. Som en konsekvens av denna kapitalexport, som följer ettinternationellt kapitalistiskt mönster, drar bolagen ner sina investeringarhär i landet. Man jagar i stället nya marknader som skall säkra framtidaprofiter och garantera avsättningsmöjligheter för det kapitalöverskott somannars skulle kunna bli utsatt för inhemsk beskattning som minskar vinsterna.Ofta ligger de nya områdena och marknaderna i länder med kraftigt reaktionära,fascistiska regimer, som , , och inte minst ändafram till militärdiktaturens . Valet av dessa länder är naturligtvis ingen tillfällighet.De svenska kapitalägarnas export av kapital har bidragit till att dämpatillväxttakten inom den svenska industrin. Den har stärkt de stora monopolenekonomiskt och därmed också bidragit till den näringsmässiga obalans ochdeformering som i så hög grad kännetecknar den svenska ekonomin . Storadelar av kapitalexporten har inriktats på EEC-stater, och det är väl knappastnågot tvivel om att detta haft det politiska syftet att bidra till att inlemmaSverige i EEC. När det gäller de svenska investeringarna i har de 6 protokoll 1974. Valutalagstiftningen, m. m. Valutalagstiftningen, m. m. tillsammansmed andra industristaters investeringar bidragit till en utvecklingshämmandesnedvridning i ekonomi, och i vissa fall har svenskägda dotterbolagvarit direkt inblandade i försök att hindra politiska och sociala förändringarsom har gått en inhemsk överklass emot. Vår grundläggande uppfattning är därför att det behövs enskärpt restriktivitet mot kapitalexporten. Vi delar inte de värderingar somkommer till uttryck i propositionen. Vi anser att de är otillräckliga. Vi delarinte heller de värderingar som kommer till uttryck i motionerna av . och av herrar Träff och i , eftersom huvudinnehållet idessa motioner är att författningstexten i propositionens förslag skalländras, så att den mera sammanfaller med hur motionärerna uppfattar innehålleti kapitalliberaliseringsstadga. I sak viU de alltså ha en så frikapitalexport som möjligt. Vi har en rakt motsatt uppfattning. Vi ser den föreslagnalagändringen främst som ett steg i rätt riktning av formell art, mot en skärptrestriktivitet i vad gäller kapitalexport. Men vi anser därför också att enutredning om valutalagstiftningen måste genomföras efter de principer som vihar angivit i vår motion. Vi hävdar i vår motion att kapitalexportörerna måste kunnabevisa att begärd kapitalexport icke medför sysselsättningsproblem i ,att den icke är ett led i strävan att sänka företagens lönekostnader och därmedriktad mot den fackliga rörelsen, att den icke är ett led i någon form avkapitalflykt från , skatteundanhållande eller annan mot det svenskafolkflertalets intressen riktad åtgärd. Vidare hävdar vi att kapitalexportörerna måste kunna leda ibevis att deras investering i ett annat land inte bidrar till att snedvridadetta lands ekonomi, att den inte är ett försök att rida på antifacklig ellerannan mot arbetarklassen i det landet riktad lagstiftning och att den inte imottagarlandet kommer att utgöra ett hinder för en social och ekonomiskutveckling. De här principerna menar vi bör skrivas in i en framtidalagtext, men i avvaktan på den bör de redan nu kunna ligga som underlag förvalutastyrelsens behandling av kapitalexportansökningar. I propositionen, i de motioner vi har väckt och i motionen1812 av m. fl. framhålls att det inte får råda något tvivel ifråga om inställning till investeringar i områden under kolonialtförtryck. Det är dock enligt vår mening en alltför begränsad målsättning,eftersom det heller inte får råda något tvivel i fråga om hållningtill investeringar i stater med fascistisk regim och i stater som utövarkolonialt förtryck.