prot · FX0975 · 1974-12-31 00:00:00 — Det är emellertidinte bara dessa organ som berörs av samarbetsfrågoma, utan detta gäller också iallra högsta grad enskUdas, företags och organisationers insatser mot brott.Det var främst bristerna beträffande samordningen av samhällets och enskildasinsatser i brottsbekämpningen som föranledde mig, säger justitieministern, attta upp frågan om att inrätta ett särskilt samordningsorgan för att få den bredafront som vi alla inser är nödvändig för att komma till rätta medbrottsligheten. När det sedan gäller de kompetenstvistigheter som fruKristensson och i uppmärksammat vUl jag peka både påavsikten med rådets arbete och på vad vi understryker i utskottsmajoritetensskrivning, nämligen dels att rådet skall utgöra den samordnande instansen, delsatt alla de myndigheter och organ som blir berörda av rådets verksamhet skaUvara representerade i detta. Därigenom kommer de självfallet också att få insyni och inflytande på rådets verksamhet. Jag ser alltså samarbetet som ett givande och ett tagandefrån båda håll, och jag tror att det kan bli en fin kommunikation mellan allade organ, som har tiU uppgift att bekämpa brottsligheten, och det brottsförebygganderådet, i synnerhet som detta i samråd skall bedriva planeringen både av rådetsegna arbetsinsatser och av de organisationers som har uppgifter med anknytningtill rådet. Jag tror därför att farhågorna inför rådets inrättande som enmyndighet den är obefogade. Jag ber i den delen liksom att få yrka bifalltill iitskottsmajoritetens hemställan. Jag kommer i övrigt mest att uppehäUa mig vid dereservationer som behandlar massmediernas roU i detta sammanhang samt vidreserva- Inrättande av ett brottsförebyggande råd, m. m. Inrättande av ett brottsförebyggande råd, m. m. tionen 4av tvä moderater, som har vissa synpunkter på behandlingen av ungalagöverträdare. har sagt att massmedier förhärligarbrottslingen och att den drabbades situation mycket säUan uppmärksammas. Jagvet inte om detta generella omdöme verkUgen håller. Jag tror att sanningen ärmycket mera nyanserad än så. Att vi i utskottsmajoriteten på den punkten intekan ansluta oss tiU reservationen 2 beror inte på att det frän dessautgångspunkter inte skulle vara nödvändigt med ett gott samarbete mellan polisenoch , som främst omnämns i motionen, men vi är något osäkra omhuruvida detta är det enda som skall sägas på denna punkt. Vi vet att samarbetet meUan aUmänhet och poUs i mycketstor utsträckning är beroende av den aUmänna uppfattning som allmänheten får idessa mycket svåra och komplicerade frågor. Vi vet också att massmedier, såsomtidningar, tidskrifter, radio och television, har en mycket viktig uppgift iinformationssammanhang och när det gäller att skapa eUer förändra attityder tUlolika företeelser. Vi tror att det är riktigt, men vi har också pekat på attdet brottsförebyggande rådet har tiUsatt en särskild arbetsgrupp förinformation och att det är rådet som skaU ta stäUning till och prioritera deuppgifter som föreligger. Därför behöver man knappast föra denna massmediernasroU i förgrunden. Som gammal journalist skulle jag vilja tillägga att denkursverksamhet, som vi fick besked om när vi sammanträffade med representanterför rådet, kan ge just den förändring av attityderna som är nödvändig. Ofta ärdet den enskilde yrkesutövarens eller konstnärens inställning till frågorna somavgör utformningen av ett program, en artikel eller en bok. Jag tror att manjust därigenom på gräsrotsnivå kan nå den allmänhet vars medverkan är sånödvändig, inte bara för polisens verksamhet eller för brottsförebyggandet överhuvud taget utan också för att brottslingarna själva jag vill räkna också demtill de drabbade när de kommer tUlbaka tiU det civUa livet skall mötas avförståelse i umgängeskretsen, hos människor de träffar, hos kamraterna påarbetsplatsen. Jag ber alltså att få yrka bifall till utskottetshemställan under B, vUket innebär avslag på reservationen 2. Vad brottsligheten kostar samhället är en fråga som harförts fram ganska ofta av, moderata samlingspartiet. Det är alldeles självklartatt det är en ganska viktig bit i helhetssynen både på brottsligheten och pähur man skaU lägga upp den brottsförebyggande verksamheten. Utskottsmajoritetenanser dock att det av naturliga skäl är närmast omöjligt att med någonhögre grad av säkerhet bedöma vad brottsligheten totalt kostar samhäUet. Vihävdar också att det är andra värderingar än de rent ekonomiska som ytterstmåste bli avgörande i kampen mot kriminaliteten. Jag erinrar mig mycket väl ett möte med ECOSOC:sCommission for Social Development ; var dårepresenterat i denna kommission. ECOSOC:s expert på bl. a. sociala ochkriminalpolitiska frågor drog i sitt hälsningsanförande fram sifferuppgifterom vad brottsligheten kostar staten . Det var oerhörda, nästansvindlande stora belopp. Men han sade också att sådana uppgifter egentligenär helt ointressanta, även om de i detalj kan konfirmeras, eftersom det är pådet andra fältet, det brottsförebyggande, man måste börja. Inom rikspoUsstyrelsen pågår ett arbete med kontinuerliginsamling och sammanstäUning av uppgifter om vad vissa brott kostar denenskilde, och frågan har också diskuterats inom samarbetsorganet för ADB inomrättsväsendet. Vi anser att det är värdefullt och väsentligt att det arbetetfortsätter, men vi finner inte någon anledning för att direkt geanvisning om detta. Jag ber att få yrka bifaU till utskottets hemställan underC, vUket innebär avslag på reservationen 3. Hur unga lagöverträdare skall behandlas är en fråga somockså har kommit igen riksdag efter riksdag i motioner, speciellt från moderatasamhngspartiet. Frågan är svår. Det är aUas vår förhoppning att det brottsförebygganderådet skaU lyckas i sin verksamhet. Rådet skall ju försöka få ett samarbete medaUa berörda myndigheter - poUs, åklagare, barnavårdsnämnder och domstolar - ifråga om något som jag tror är mycket väsentligt: Det får inte gå särdeles långtid från det att ett brott begåtts tUl dess det har behandlats av vederbörandemyndigheter, såsom domstolar och barnavårdsmyndigheter. Hjälp måste sättas inpå ett så tidigt stadium som möjligt, och vi tror att det är det centrala rådetsom närmast bör ta hand om detta. Det har ju också sagts att rådet med förturskaU ta upp ärenden rörande ungdomsbrottsligheten och olika samarbetsfrågor pårättsvårdsområdet. Men vad vi från majoritetens sida har vänt oss emot, intebara utan också tidigare, är tanken pä särskUda jourdomstolar. sägerfru , som är reservant, att dessa inte bara är tänkta förungdomsbrottsUngar utan också för andra kategorier. Det är möjligt, men man harfört fram ungdomsbrottsUngar i resonemangen kring detta nya institut. Vi vUlför vår del hävda att aUa skaU ha samma rätt att behandlas med den omsorg somvi kräver av svenskt rättsväsende och att jourdomstolar säkerligen inte kansvara för den helhetssyn på ett fall som barnavårdsnämnder och andra socialamyndigheter kan bidra till. Vi tror icke på förslaget vi tycker nog att detstrider Utet mot de krav på rättssäkerheten som vi alla har i samhäUet. Jag ber aUtså att få yrka bifall tUl utskottets hemställanunder D, innebärande avslag på reservationen 4. I samma reservation föreslås införandet av en ny påföljdför unga lagöverträdare i form av ett kortvarigt frihetsberövande. säger att hon inte tror att det räcker medvad vi framhåller - och vad vi framhöll i fråga om brottsbalkensregler om anstaltsbehandling i samband med skyddstillsyn och, beträffande detyngre klientelet, barnavårdslagens bestämmelser om omhändertagande förutredning och intagning på ungdomsvårdsskola. Vi menar för vår del att vi harde instrumenten, att vi har möjligheter att få en ganska bred bedömning av enungdomsbrottsUngs förhållanden och att vi har möjligheter att urbehandlingssynpunkt se hur man bäst skaU ta ställning i det enskilda fallet. Första lagutskottet, som väl måste sägas vara justitieutskottets Inrättande av ett bro ttsförebyggande råd, m. m. Inrättande av ett bro ttsförebyggande råd, m. m. föregångare,gjorde en del studieresor. Det var visserUgen åtskilliga år sedan, men jag trorinte att förhållandena har ändrats . Vi tog då del av de former förkortvarigt frihetsberövande som man tillämpar i vissa länder på den europeiskakontinenten, och vi blev icke övertygade om att detta var en lämplig form föratt få någon att, som det sägs, tänka i enrum och därefter gåtillbaka ut i livet. Jag ber aUtså att fä yrka bifall tiU utskottsmajoritetensskrivning i det avseendet. I reservationen 5 har moderater och folkpartister uttalatsig angående en UtveckUngsenhet vid rikspoUsstyrelsen i motionen talade manom en forsknings- och utvecklingsenhet. Utskottsmajoriteten avstyrker detförslaget. Vi tycker att det i fråga om forskningen bör vara en avvägning avett övergripande slag, och därför bör denna avvägning enligt utskottets meningankomma på det brottsförebyggande rådet. Redan nu sker nämUgen vidrikspolisstyrelsen ett uppföljnings- och utvecklingsarbete. Vi tycker det ärvärdefullt att detta fortsätter, men vi är inte beredda att tillstyrka ensärskUd forsknings- och utveckUngsenhet vid . När det gäller anslagsfrågorna och denreservation som har fogat tiU utskottsbetänkandet, reservationen6, skaU jag fatta mig ytterligt kort. Vi säger i utskottsbetänkandet att det är ändamålsenligtatt inte ha aUtför många fasta tjänster, eftersom många av arbetsgrupperna denio som vi har hört talas om får begränsade uppdrag och kommer att arbetaunder . Grupperna måste fördenskuU tUlföras särskild sakkunskap sominte finns att tillgå på annat håll än inom de statliga verken och inomdepartementen. Vi hyser väl vissa tvivel om att de anslag som föresläskommer att räcka tUl det får ju erfarenheten visa längre fram men vi tyckeratt man inte skall överväga frågan om rådets kansli bör förstärkasytterligare. Vi förutsätter också att Kungl. Maj:t följer utvecklingen och iförekommande fall ändå har möjligheter att göra personalförstärkningar, så attstorleken av anslagsanvisningen inte kommer att hindraarbetet. Jag yrkar aUtså bifaU tUl utskottets hemstäUan även underL, vUket innebär avslag på reservationen 6. Det finns väl anledning för mig att någotbemöta en del av de synpunkter som utskottets vice ordförande gav uttryck åt. När det först gäller rådets ställning skuUe jag viljarikta en fråga till fröken . Det är riktigt som fröken säger attorsaken till att rådet bildades var att man vQle få tUl stånd ett organ somkunde samordna de olika myndigheternas aktiviteter. Men menar fröken man kan räkna med att de samordnings- och samarbetspro-blem, somobestridligen finns , kommer att bestå ? Jag hoppasegentligen att när rådet fungerat ett tag har man fått grepp om problematikenoch fått en verksamhet som löper i naturliga banor. Jag skuUe alltså vilja troatt om rådet kan fullgöra sin verksamhet på ett riktigtsätt kommer det därmed att ha gjort sig självt överflödigt. Menhur det kommer att bli med detta får ju framtiden utvisa. Jag kan inte hjälpa, fröken , att jag fortfarandekänner en viss oro när det gäUer de här kompetenskonflikterna som jag befararkan uppkomma. Jag fäste mig särskUt vid saken i samband med den hearing vi hadei utskottet. När vi kom in på hur instruktionen skulle utformas och talade omvikten av att instruktionen bUr så klar, att man verkligen kan säga sig att detgår att komma tUl rätta med eventueUa kompetenskonflikter, upplystes vi baraom att vi inte behövde ha så mycket bekymmer om detta, för rådet funderadesjälvt på hur instruktionen skulle se ut. Jag kan inte påstå att jag blevsärskUt mycket, lugnare när jag fick höra det. Vi vet också att under den konferens som ägde rum för etttag sedan jag tror att det var i rådets egen regi där man medrepresentanter för oUka myndigheter skuUe diskutera de här sakerna rent aUmänt,så kom ett konkret problem upp till diskussion, nämligen hur man skulle utformaundervisningen om lag och rätt i skolan. Då ställdes frågan: Vem eUer vUka skaUnu ha avgörandet i de här ärendena? Den frågeställningen utmynnade inte i någotkonkret svar utan bara i aUmänt undanglidande förklaringar. Jag menar dock fortfarande hyser en mycket stor oro för att det inte bUr några klaragränsdragningar mellan vad rådet skall göra och vad de andra myndigheterna skaUgöra. Den oro som vi reservanter där känner tycker jag är befogad. Sedan har jag inte sagt att massmedierna genereUtförhärligar t. ex. brottslingar eller generellt meddelar missvisandeinformation om de brottsförebyggande åtgärderna. Men jag vidhåUer att vissaprogram är sådana att åtgärder obestridligen behöver vidtas för att komma tiUrätta med de missförhåUanden som råder. Där sade emellertid fröken som jag tycker är värt att notera, nämligen att utskottsmajoritetenär osäker om huruvida den tanke vi har framfört i reservationen, att det börskapas ett bättre samarbete meUan t. ex. och , är den enda åtgärd som behöver vidtas. Jag är mycket glad om frökenMattson menar att det är en av de åtgärder som bör vidtas. Det framgår nämligeninte av utskottsmajoritetens ståndpunkt. Den undersökning som gjordes för att klarläggavUken inställning aUmänheten hade till polisen visade att människorna varpositivt inställda till poUsen och dess arbete. Däremot var en stor del av detUlfrågade kritiska till i synnerhet storstadstidningarnas presentation av detbrottsförebyggande arbetet och även till Radio-TV :sprogramverksamhet. Detta tyder på, menar jag, att det är just där skon klämmer.Det är där som åtgärder måste sättas in. Men jag är glad om jag får tolkautskottets vice ordförande sä att hon i alla faU tycker att den av oss ireservationen förordade åtgärden är en av dem som bör vidtas. Därmed tycker jagmycket är vunnet. Det är nämligen inte kursverksamhet på gräsrotsnivå det härgäUer, utan här är det fråga om att göra ledningen för medvetenom de problem som kan föreligga och att få tjänstemännen där att vidta denödvändiga åtgärderna. Beträffande frågan om att sammanställa uppgifter på vadbrottsUgheten kostar enskilda människor sade jag tidigare att det givetvis ärandra 4 protokoll 1974. Inrättande av ett bro ttsförebyggande råd, m. m. Inrättande av ett bro ttsförebyggande råd, m. m. värderingarän de rent ekonomiska som är avgörande för de insatser vi skaU göra ibrottsbekämpande syfte. Men eftersom vi vet att information i det fallet ges avoUka myndigheter, så tycker vi reservanter fortfarande att det borde varaangeläget för departementet att sammanställa uppgifterna, och det behöver inteinnebära något särskUt stort omak. Därigenom skuUe vi få en ungefärligberäkning av de kostnader som det här kan röra sig om. Jag tyckte utskottetsvice ordförande också i det fallet var ganska positiv till tanken på att ivarje fall arbetet med ADB inom rättsväsendet skall fortsätta. Också vad avser frågan om åtgärder motungdomsbrottsligheten tolkade jag utskottets vice ordförande så, att hon menaratt rådet borde ta upp de problemen tUl diskussion. Det hoppas jag att rådetockså kommer att göra. Men det är lika fullt angeläget att uttalarsin mening och säger att det inte är acceptabelt med de nuvarande långahandläggningstiderna mellan den dag ett brott begås och den dag då dom harfallit eUer annan åtgärd beslutats. Det skadar inte att , som ju ocksåmåste ha en mening i dessa frågor, säger att vi bör överväga någon form avförenklad brottmålsprocess för att se om vi inte kan åstadkomma en bättretingens ordning. Det är samma förhållande med det kortvarigafrihetsberövandet. Där måste jag än en gång erinra fröken om att deinstrument vi nu har, och som fröken menar är tiUräckUga, faktiskt integer möjligheter tUl dessa kortare omhändertaganden, som jag tycker skulle varaen lindrigare åtgärd än det som den nuvarande lagstiftningen ger möjlighetertUl och som kan innebära ett frihetsberövande på minst en månad. Beträffande utvecklingsenheten inom rikspoUsstyrelsen sadefröken att det arbete som bedrivs inomrikspolisstyrelsen när det gäUer utvecklingen och utvärderingen av polisensarbete är värdefuUt och att det bör fortsätta. Jag tycker, herr talman, att detyttrandet från utskottets vice ordförande är värt att lägga på minnet, och jagviU helt instämma i det. Jag vill också gå ett steg längre i min reservationoch säga att vi redan nu borde kunna få till stånd en utvecklingsenhet inomrikspolisstyrelsen. Jag tolkar emellertid utskottets vice ordförande så, atthon också kan tänka sig detta , men att det räckermed de anslag och de möjUgheter som har. Det jag tror vore felaktigt är att det centrala rådetskuUe få den här uppgiften att utvärdera polisens arbete. Då kunde manverkligen riskera dubbelarbete, ökad byråkratisering och försämrade möjligheteratt få ut det mest effektiva resultatet av polisens verksamhet. FrökenMATTSON (s): Problemet med en debatt som denna när jagtalar för utskottet och delvis för reservanterna ärsjälvfallet, att man gör sin egen bedömning av de här frågorna och i sinainlägg kommer med de tolkningar som man tror stämmer med sin egen uppfattning. Jag står kanske inte så nära som hon tror,och jag delar inte farhågor för de kompetenstvister som hon sålänge har uppehållitsig vid. När oUka myndigheter och organ blir representerade i rådet har man judär möjlighet att informera åt bägge håU. Det brottsförebyggande rådet kommer sedan självt att få taställning till sina egna arbetsuppgifter. Utskottsmajoriteten anser att rådetpå varje punkt t. ex. när det gäller forskningens uppläggning ochinformationsfrågorna skaU få bedöma vad som är väsentligt. Vi har sedan frånutskottet med ledning av vissa motioner anlagt en del fuUföljande synpunkter pådetta. Jag viU fortfarande mycket bestämt hävda att massmediernaspelar en viktig roll, men man ändrar icke attityderna genom att gå tiU enledning med vissa påpekanden. Man måste även där handla pä en väsentUgt bredarefront. Jag tror att det är attityderna inte bara mot kriminaUtetenutan också mot brottsUngarna som måste ändras för att man skaU lyckas i detsvåra arbetet med återanpassningen till samhället. När det gäller utvecklingsenheten, herr talman, citeradejag nästan ordagrant vad vi hade skrivit i vårt utskottsbetänkande. Vi tror attdet är värdefuUt att det arbetet fortsätter, men vi anser inte att resursernaskaU splittras på någon punkt. Och vi tycker att en avvägning även här bör fågöras av det brottsförebyggande rådet självt. Inrättande av ett bro ttsförebyggande råd, m. m. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall tiU dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 1 av m. fl., och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som viU att kammaren bifallerjustitieutskottets hemstäUan i betänkandetnr 10 punkten 1 mom. A röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 1 av m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåfru begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Propositioner gavs på bifall till dels utskottets hemställan,dels reservationen nr 2 av och , och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Inrättande av ett brottsförebyggande råd, m. m. Den som vill att kammaren bifaller justitieutskottets hemställan i betänkandetnr 10 punkten 1 mom. B röstar ja, den det ejviU röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 2 av Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåfru begärde rösträkning verkstäUdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Propositioner gavs på bifall till dels utskottets hemställan,dels reservationen nr 3 av och , och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voterings-proposition: Den som viU att kammaren bifallerjustitieutskottets hemställan i betänkandetnr 10 punkten 1 mom. C röstar ja, den det ejviU röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 3 av Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåfru begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Propositioner gavs på bifall tUl dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 4 av och , ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan fruKristensson begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller justitieutskottets hemställan i betänkandetnr 10 punkten 1 mom. D röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifaUit reservationen nr 4 av Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då begärderösträkning verkstäUdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gavföljande resultat: Inrättande av ett bro ttsförebyggande råd, m. m. Utskottets hemstäUan biföUs. Propositioner gavs på bifall tUl dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 5 av och iLjusdal, och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan i begärt votering upplästes och godkändesföljande voteringsproposition: Den som vUl att kammaren bifallerjustitieutskottets hemställan i betänkandetnr 10 punkten 1 mom. I röstar ja, den det ejvUl röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 5 av och herrWestberg i . Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr i begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Utskottets hemställan bifölls. Propositioner gavs på bifaU till dels utskottets hemställan,dels reservationen nr 6 av m. fl., och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifallerjustitieutskottets hemställan i betänkandetnr 10 punkten 1 mom. L röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nej har kammaren bifallit reservationen nr 6 avherr Polstam m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. rösträkningverkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gav följanderesultat: Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. § 4 Föredrogs kulturutskottets betänkande nr 12 medanledning av propositionen 1974:40 angående vissa anslag ur kyrkofonden, m. m.jämte motioner. Utskottets hemställan bifölls. § 5 Anslag till vuxenutbildning Föredrogs utbildningsutskottetsbetänkande nr 20 med anledning av propositionen 1974:1 i vad avser vissa anslagför /75 till vuxenutbildning jämte motioner. I fråga om detta betänkande hålles gemensam överläggningför samtliga punkter. Under den gemensamma överläggningen får yrkandenframstäUas beträffande samtliga punkter i betänkandet. I det följande redovisas endast depunkter, vid vilka under överläggningen framställts särskilda yrkanden. Punkten 2 (Bidrag till driften av kommunala skolor förvuxna) Kungl. Maj:t hade i propositionen 1974:1 bilaga 10() under punkten G 5 (s. 398-409) föreslagit riksdagenatt 1. godkänna deriktlinjer beträffande lärarorganisationen för den kommunala vuxenutbildningensom förordats i propositionen 1974:1, 2. till Bidragtill driften av kommunala skolor för vuxna för /75 anvisa ettförslagsanslag av . Idetta sammanhang hade behandlats motionerna 1974:299av m. fl. (m), 1974:300 av m. (m) vari hemställts att i skrivelse tiU Kungl. Maj;t förordade de imotionen angivna riktlinjerna beträffande lärarorganisationen för den kommunalavuxenutbildningen, 1974:464 av i (fp) vari hemställts att beslutade att kommunerna skulle ges generellrätt att inrätta kurser med varaktigt lägst åtta deltagare igrundskolekurs/ämne inom vuxenutbildningen.