prot · FX09105 · 1974-12-31 00:00:00 — Den kommunala demokratin m. m. § 1 Den kommunala demokratin m. m. Föredrogs betänkande nr 30med anledning av motioner rörande den kommunala demokratin m, m. I den svenskademokratin utgör den kommunala självstyrelsen en av hörnstenarna. Den erbjuderoch skall garantera de enskilda människorna möjligheter att vara med och formadet samhälle som de lever i och att i gemenskap skapa en god och utvecklandebåde när- och totalmiljö. Förcentern, som ser ett decentraliserat samhälle som ett övergripande politisktmål, är det en självklar och väsentlig uppgift att med kraft verka för attförstärka och fördjupa den kommunala självstyrelsen och den kommunalademokratin, I Denna politiskaviljeinriktning har kommit till uttryck i kon-tinueriiga förslag och insatsergenom åren. Jag vill i detla avseende erinra om ställningstagande vidkommunblocksreformens antagande , Vihävdade den gängen bestämt att ingen sammanslagning skulle ske utan att enordentlig genomlysning gjordes av den kommunala självstyrelsens problem vid ensammanslagning enligt blockindelningsnormen. Vi hävdade den gången bestämt attdet var nödvändigt med en sådan genomlysning av demokratiproblemen. Det var jualldeles uppenbart att del skulle uppstå många svårigheter i kontakter mellanmänniskorna och de kommunala organen i de nya stora kommunerna med iblandmycket långa avstånd och med en oerhörd reducering av de kommunalaförtroendemännens antal. Vimenade ocksä all sammanläggningen skulle vara frivillig för kommunerna. Dennafrivillighet fanns i princip ända till 1969, men sedan upphörde den attexistera, Tvängssammanläggningslagen togs mol våra bestämda protester. Detär att beklaga att man inte gjorde en övergripandeanalys och utvärdering av den kommunala självstyrelsens betingelser vidorganisationsförändringar i indelningen. Att det inte gjordes innankommunindelningen blev ett obligatorium är ju ändå mera beklagligt, I detta panorama ingår juocksä länsdemokratifrågorna. Senarehar utredningar kommit till. Den senaste utredningen på länsdemokratiomrädet ärlänsberedningen, som avlämnat sitt betänkande. Utredningen om denkommunala demokratin avser att lägga fram Denkommunala demokratin m. tn. sitt betänkande päförvåren 1975, Detskulle vara lockande att redan nu ta upp länsberedningens betänkande tilldiskussion. Jag skall dock avstå från detta men vill ändå säga att majoriteteni utredningen har inte flyttat fram positionerna nämnvärt mot en verkliglänsdemokrati. Landstingens ökade uppgifter och deltagande i länsplaneringenenligt utredningens förslag är ett steg mot förverkligandet av centernsmålsättning att det är länets befolkning som genom direkta val på länsnivåskall ta huvudansvaret för planeringen och för fördelningen av ramresurser samtatt med de besluten garantera den inomregionala balansen. Attdecentralisera uppgifter från riksnivå ned till länen måste ocksä vara ettframsteg när del gäller att flytta besluten närmare människorna. Därvid börockså byråkrati och krångel minskas liksom den statliga kontrollapparaten överhuvud taget. Delförslag när det gäller val till länsstyrelser som utredningens majoritet läggerfram är förvånande. Man kan utan vidare säga att det är ett steg tillbaka.Landstingen, som väljer fem av elva ledamöter, skall enligt majoritetensförslag fråntas denna sin suveräna rätt att välja ledamöter. Valet avlänsstyrelserna skall, enligt det förslaget, i fortsättningen i sin helhetgöras av regeringen. Påett område gör utredningen en bra positionsbestämning - nämligen när det gällersamspelet mellan landsting och primärkommuner, vilka enligt utredningen skallkomplettera varandra. Det är bra att det blir sagt - därför att det harförekommit många missuppfattningar i diskussionen om överkommuner eller icke. Påden primärkommunala nivån är det mänga frågor som måste besvaras och mängaproblem som måste lösas. Utredningen om den kommunala demokratin har att läggafram förslag på en rad områden. Kommunindel-ningsreformen bör utvärderas.Målsättningen mäste vara alt erhålla kommuner som fungerar tillfredsställandeur demokratisk synpunkt. Särskild uppmärksamhet mäste därvid ägnas ätbefolkningsmässigt och ytmässigt mycket stora kommuner. Detär, som utskottet framhåller, angeläget atl en utredning görs av den kommunalademokratins utveckling efter indelningsreformen. Den forskning som pågårbör dock fö slutföras, och det är ocksä naturligt att utredningen om denkommunala demokratin för lägga fram sina förslag, innan ställningstagande sker. Encentral fräga för den kommunala demokratin är kommunernas ekonomiskasituation. Den kommunala beskattningsrätten, som är inskriven i grundlagen,är därvid en avgörande garanti för den kommunala självstyrelsen. Ordföranden ikommunalekonomiska utredningen, förre kommunalkamreren , sändehäromdagen upp en försöksballong som gällde borttagande av den kommunalabeskattningsrätten. Sådana förslag måsle bestämt avvisas. Den reaktionen harkommit från många håll, och jag tycker att det var välgörande att den var bådeomedelbar och kraftig. Menlika klart som att kommunerna skall ha beskattningsrätt är att staten måste tafullt ekonomiskt ansvar för de centrala beslut som påverkar den kommunalaverksamheten. Vid skatteomläggningar är det viktigt att se till att denkommunala ekonomin inte urholkas. Kommunerna tål inte uppgörelser av typ Hagaöverenskommelsenså mänga gånger till. Statsmakterna måste medverka till att åstadkommalikvärdiga ekonomiska arbetsförhållanden ute i kommunerna. Detta bör enligtcenterns uppfattning ske genom vidareutveckling av det grundbidrags- ochskatteutjämningssystem som vi har. Detingår ocksä i utredningens uppdrag att lägga fram förslag i andra frågor,exempelvis informationsfrågor. Det är alldeles uppenbart att information,kontaktfrågor och liknande är väsentliga inslag i den kommunala demokratin. Detär nödvändigt att vandra nya vägar för att öka denna information. Från centernhar vi pä ett mycket tidigt stadium framhållit att man skulle kunna åstadkommaen betydande förbättring i det här avseendet genom att införakommundelsfullmäklige eller, som de också benämns, kommundelsråd. kommerutredningen att analysera och lägga fram förslag i anslutning till dennaproblematik. Del är viktigt att sådana åtgärder vidtas att kommundelsråd ellerkommundelsfullmäklige får verkliga uppgifter i den organisation som kan kommaatt genomföras. Undersenare tid har också frågan om institutionsstyrelser kommit upp tilldiskussion. Det pågår en viss försöksverksamhet i några fö kommuner med sådanainstitutionsstyrelser, och det är alldeles uppenbart att alla vägar skall prövasför att stärka kontakten mellan de enskilda invånarna och den kommunalaorganisationen. Jag vill liksom beträffande kommundelsfullmäklige säga attinstitutionsstyrelserna måste fö meningsfulla uppgifter, om de skall kunnabidra till en sådan utveckling som jag menar att vi måste främja. Dessastyrelser kan vidare fö en besväriig mellanställning mellan de ordinariekommunala organen och företagsnämnderna. Det är en problematik som man påfackhåll redan har börjat diskutera. Men det är väl ända viktigt att vi vandraralla vägar som står till buds för att inhämta information om uppfattningarbland de enskilda kommuninvånarna, vilken kan vara av värde vid utformningen avkommunens verksamhet. Jagvill understryka att del är av grundläggande betydelse att de politiskapartierna för medverka i utvecklingen vad gäller kommundelsfullmäklige,institutionsstyrelser etc. Det mäste vara de politiska partiernas egentligauppgift atl vara kontaktorgan mellan enskilda och kommunen, och det är ocksä avde politiska partierna som invånarna i kommunerna kan utkräva det politiskaansvaret. Enområde, inom vilket vi ocksä måste öka insynen, är de kommunala bolagen. Jagvägar säga att vi har en skrämmande utveckling i riktning mot överföringav kommunala uppgifter till kommunala bolag. Vid denna övergång till bolagsformförsvinner också insynen i ifrågavarande kommunala verksamheter. Utredningenhar till uppgift att analysera denna problematik och atl framlägga förslag ianslulning härtill. Det gäller en mycket Denkommunala demokratin m. m. Denkommunala demokratin m. m. stor insyns- ochmedansvarsfräga, som berör del stora fiertalet människor . Enannan fräga som utredningen skall ta ställning till är samlingsstyre ellermajoritetsstyre. Jag vill för min del än en gång redovisa att har denmycket bestämda uppfattningen att samlingsstyre är att föredra i den kommunala verksamheten.Vid en sädan ordning för alla partier en ordentlig insyn i servicearbetel. Dåfår också de många människorna den bästa möjligheten till en ordentliginformation. Den direkta kontakten blir bättre än vid ensidigt majoritetsstyre. Dethar sagts att majoritetsstyre ger människorna större möjligheterän samlingsstyre att utkräva det politiska ansvaret. Jag tror att det är ensynpunkt som verkligen tål att både analyseras och diskuteras. Jag vill barakort framhålla att jag tror att samlingsstyre ger mänga möjligheter tillsådana markeringar. Enannan fräga som kräver en lösning års val är valsättet i landstingoch kommuner. Vi har ju ocksä att förvänta en analys från utredningen om denkommunala demokratin av småpartiernas roll i verksamhet. Därefterskall ocksä förslag om ett nytt valsätt framläggas. Jag tycker att det är endemokratisk uppgift av stor räckvidd att verkligen fö bort den ojämnarepresentation i förhällande till undertaget av röster som det finns mängaexempel på efter det senaste valet. Vi har att förvänta en ingående och omfattande diskussion närutredningen om den kommunala demokratin har lagt fram sitt betänkande undernästa år. Konstitutionsutskotlels enhälliga förslag, att i skrivelsetill Kungl, Maj;t anhåller art samtliga motioner som behandlas i utskottetsbelänkande nr 30 skall överiämnas till utredningen om den kommunala demokratin,är ett uttryck för att utskottet vill fö sä många synpunkter som möjligtbelysta när förslag kommer i de väsentliga frägor som har med den kommunalasjälvstyrelsen och den kommunala demokratin att göra. i (m): betänkande.nr 30 tar upp en läng rad problemsom är väsentliga för den kommunala demokratin. Jag skall i det härsammanhanget framför allt peka på en av de frågor som behandlas i utskottetsbetänkande. Det är frågan om de effekter som de senaste årenskommunsammanslagningar har fött, inte minst för de enskilda människorna. Avde 2 500 kommuner som vi hade på 1940-talei har det nu blivit 278. Enmånghundraårig, hävdvunnen indelning har försvunnit. Den kommunala servicenhar för de enskilda människorna tagit helt nya former. Avståndet mellanpolitiker och medborgare har i många fall blivit långt större än det var förbara . Byråkratin har svällt ut och upplevs av ,många människorsom ett hot, som en barriär när de vill föra fram sin syn pä hur samhälletskall utformas. Detsistnämnda har en av sina förklaringar i att vi hade drygt 200000 kommunalt engagerade, medan det bara är ungefär 40 000 som inneharkommunala uppdrag. Det är i och för sig välkända siffror och förhållanden, mende förtjänar alltjämt atl hållas i minnet. Vi möter överallt - inte bara inomkommunerna - krav pä ständigt större och större enheter, trots att utvecklingenborde ha lärt oss alt det ingalunda är någon patentlösning. Densammanläggning av kommunerna som vi fick bevittna slutfasen av vid det var ingen frivillig historia. Det var, som vi alla vet, fräga omtvängsvisa sammanläggningar, och huvudansvarigt för tvängslagsliftningen vardet socialdemokratiska partiet. Mankan säga att regeringen gått mycket hårdhänt fram i sammanlägg-ningsfrägorna.Vi minns alla protesterna frän en del av de berörda kom-munerna-t. ex.Alfta,Risebergaoch . Därspeladede utomordentligt kraftiga protesternafrån medborgarna ingen roll när det kom till kritan. Människorna tvingades in istorkommuner som de i mängt och mycket kände sig främmande inför. Man förnekadedem rätten att själva utvecklas, skapa sin egen framtid och för sina egnakommuner skapa former som de kände för, som de var beredda att arbeta för ochsom var förankrade bland de människor som bodde i dessa kommuner. Detär naturiigt att människor som på detta sätt tvingats in i stora kommunerreagerar och ofta även känner sig negativa till dem som har ledningen i dessastora enheter. Detär därför nödvändigt att vi gör en ordentlig utvärdering av kommunsammanläggningarnaseffekt och konsekvenser. Vad har sammanläggningarna fött för resultat? Vad harkostnaderna för samhället blivit? Hur har servicen utvecklats för de enskildamänniskorna? Hur fungerar de nya kommunerna? Dettaär bara nägra exempel på de mänga frägor som det finns anledning att ställasig. Dessa frägor, herr talman, ställs mot en mycket allvariig bakgrund.Medborgarnas kritik mot politikerna, mot beslutsfattarna pä såväl riks-somkommunalplanet, tar sig ofta drastiska uttryck. Människorna skyller -naturiigtvis i åtskilliga fall med rätta - mänga av de dagliga problem som deupplever pä politikerna. Vi måste därför sä snart som det är praktiskt möjligtutreda vad resultatet har blivit av den stora kommunreform som avslutades försnart . Utskottethar pekat på att arbetar tvä grupper som delvis sysslar med denna fråga.Det arbete som bedrivs vid de statsvetenskapliga institutionerna sedan 1966och som bekostas med medel frän befinner sig nu isitt slutskede, och man kan relativt snart förvänta sig en rad avhandlingar medmaterial som är av intresse i sammanhanget. Utredningen om den kommunala demokratinsysslar också med dessa och hithörande frågor Även här kan man snart förväntasig resultat. Menäven om dessa båda arbeten innebär, för att citera utskottet, "en vissutvärdering av indelningsreformens konsekvenser", så finns del all anledningatt göra en sammanfattande utvärdering av kommunsammanläggningarnas effekt ochkonsekvenser. Ett sådant arbete skulle kunna ge svar pä många av de frågor sommedborgarna har ställt sig under de senaste Denkommunala demokratin m. m. Denkommunala demokratin m. m. årens kommunsammanläggande- oavsett om del har skett frivilligt eller tvångsvis - och ocksä geanvisningar och varningar för framtiden. Detkan emellertid vara lämpligt att avvakta de båda arbeten som harnämnts, allra helst som det är att vänta resultat frän dem . Mängaav de nya storkommunerna är ju ännu inte mer än knappt ett är gamla. Menförr eller senare mäste en heltäckande och grundlig utvärdering göras. Dettaunderstryks i ett särskilt yttrande från de moderata ledamöterna i utskottet.Vi delar således i princip det krav som förs fram i motionen 930 av . Så fort det ur praktiska synpunkter är lämpligt bör alltså den avmotionärerna yrkade utredningen komma till ständ. Utskottets betänkande handlar emellertid inte bara om kommunsammanläggningarnaskonsekvenser. Där tas också upp många andra frågor som är av betydelse för denkommunala demokratin. Jagvill i detta sammanhang peka på motionen 1187 - av m. fl. moderataledamöter - som innehåller en lång rad förslag om hur den kommunala demokratinskall förbättras och fördjupas. Där återfinns t. ex. krav på kommundelsråd somskulle förbättra närdemokratin väsentligt i våra kommuner. Där förs ocksåtanken pä kommunala folkomröstningar fram. Jag tycker att det är djuptbeklagligt att man frän socialdemokratiskt håll har bromsat en användning avdessa båda institut i värt land. Närdel gäller de kommunala folkomröstningarna tycker jag inte det borde råda någradelade meningar om att man skall ha möjlighet att i väsentliga frågor låta allamedborgare i en kommun göra sin stämma hörd. Det skulle med all sannolikhetleda till ett väsentligt ökat kommunalt intresse och: därigenom också till envitalisering av den kommunala demokratin. Vidareför vi från moderat håll fram ökade möjligheter för kommunerna att påverka denregionala planeringen. Vi tycker inle alt del här skall vara någoniing somhuvudsakligen skall ligga på de statliga myndigheterna. Ettannat viktigt krav i delta sammanhang gäller insynsfrägorna. Vi upplever atlkommunerna engagerar sig pä skilda områden. Det blir fier och fier kommunalabolag eller kommunala stiftelser, och det borde mot bakgrund av dennautveckling vara en självklarhet all insynen i de kommunala bolagen ökas. Detför ju inte vara pä del sättet atl vi i den här kammaren undan för undan - ochmed rätta - godkänner förslag som syftar till att öka möjligheterna till insyni näringslivet, medan vi mer eller mindre skyfflar bort möjligheternalill insyn i de kommunala sammanhangen. Vi borde i rimlighetens namn börja medatt öka insynen på de områden som vi på många sätt har de största möjligheternaatt direkt påverka. Vi mäste också se till alt skapa regler som ger fullmäktigei kommunerna det reella ansvaret för de kommunala bolagens skötsel. De kommunala förtroendemännens arbetssituation är ocksä en fråga som ärväsentlig för en fungerande demokrati. Ocksä här har i är från moderathäll framförts olika krav; de går bl. a. ut på att man skall stärka dekommunala förtroendemännens ställning genom atl trygga deras möjligheter tillledighet för kommunalt arbete. Desenaste årens samhällsutveckling har klart visat nödvändigheten av att närmamänniskorna till besluten och till beslutsfattarna. Debatten om pampvälde,byråkrati, byalag och andra gruppers aktiviteter utgör härvidlag inle bara enallvariig tankeställare utan också en orsak att göra någonting och inte baraständigt tala om en förbättrad demokrati. Viför ju heller aldrig glömma bort att det utöver de mera talföra grupperna somofta syns och hörs i massmedia finns hundratusentals människor i detta land somar minst lika intresserade av de kommunala frågorna, som deltar aktivt ochföljer debatten och vill vara med och påverka utvecklingen. Delta trots att dekanske inte artikulerar sig så tydligt som just de grupper vi möter iolika massmedia. Deras roll i sammanhanget för vi heller inte glömma bort. Många av de här reformerna har ju den fördelen, till skillnad fränmycket annat som vi fattar beslut om i denna kammare, att de i relativt ringamän påverkar utgiftssidan. Det kostar ganska litet alt exempelvis göra detmöjligt för kommunerna att anordna kommunala folkomröstningar. En ökadnärdemokrati behöver inte innebära nägra drastiska kostnadsökningar, men defördelar som kan uppnäs skulle vara betydande. Dehär frågorna är nu föremål för övervägande och utvärdering inom utredningen omden kommunala demokratin. Det är att hoppas att utredningen snart kommer medsitt betänkande och atl det betänkandet också innehåller en rad konkretaförslag, sä att vi möjligt i denna kammare för tillfälle att genomföraförslag som skulle förbättra demokratin och insynen och därmed även leda lillett ökat medansvar och en ökad tillfredsställelse för de många människor i vårtland som följer, intresserar sig för och engagerar sig i den kommunalabeslutsprocessen. Denkommunala demokratin m. m. Hert (): Jag hade tänkt börja med nägra iakttagelser om den närdemokratiskaförnyelse som sker, inte minst hos helt nya medborgargmpper utei kommunerna, och som vi kan lära oss av i debatten om den kommunalademokratin. Men eftersom var djärv - eller skall vi säga heroisk - nogatt efter högskatteförslag säga några nedsättande ord omHagaöverenskommelsen vill jag helt kärleksfullt be honom ta del av den debattsom fördes i det stora och därpersonallandstingsrädet, alltså det landstingsråd som har den bästa kännedomenom personalkostnadernas utveckling under det kommande skalteåret, klart slogfast att i den män Hagaöverenskommelsen över huvud taget påverkadelandstingets utgifter, så var det i fördelaktig riktning. Öch det var ettganska viktigt konstaterande eftersom det utgjorde grunden för majoritetensställningstagande i skattefrågan. Del var, som personallandstingsrädetklargjorde, helt andra faktorer som var avgörande för skattesatsernasfastställande i det . Och det gäller generellt. Jag är naturiigtvisglad över att det i flertalet av de kommuner där har den politiskaledningen - t. ex. i , en stor och viktig kommun - inte blir någon skattehöjning1975 och inte Denkommunala demokratin m. m. heller planeras någonskattehöjning 1976. Men den frågan för vi kanske ägna åt litetsenare. Jag antar att vill fortsätta den här dialogen, och ingentingär lättare för mig, varför jag välkomnar honom i så fall. Jagskall i stället erinra dem som i likhet med mig har varit ute en hel del på detpolitiska fältet om den ganska nya debattstämning somnu råder och som i sä hög grad präglas av ett livligare engagemang än mantidigare haft. Det är energifrågan som har utlöst den debatten och sattfantasin i rörelse. kan man fö vara med om möten som är ganska annoriunda ände traditionella politiska mötena, möten där elverkschefer och driftingenjörerpä bruken råkar i luven pä varandra, där montörer och pannreparatörerdiskuterar med unga studerande och med hemmakvinnor så att hårtestarna rykeroch där alla har personliga synpunkter på hur vi bättre skall kunna hushållamed den dyrbara energin och de knappa rävarutillgängarna, Dennafråga är viktig inte minst därför att partierna gemensamt i samarbete medstudieförbunden har kommit fram till att det behövs en remiss till svenskafolket innan tar ställning i stora och avgörande frägor, t. ex.utbyggnaden av kärnkraften. Och det är därför som det är så spännande,upplyftande och glädjande att se det intresse och det engagemang som från såmånga häll, frän både unga och gamla, ägnas den förutsättningslösa prövningenav energipolitiken. När rnan märker detta frågar man sig: Kan vi inte skapaliknande möjligheter j andra frågor, som också berör människorna så nära,rikspolitiken såväl som den kommunala demokratin till glädje? Jag tror att detär alldeles nödvändigt att genomföra sådana reformer som här berörs men somtills vidare skjuts upp genom konstitutionsutr skottets betänkande ochgenomföra dem så att människorna för större möjligheter att erövra närhetentill sin vardag, där de bor och arbetar. Uppenbartär att det har tänts ett nytt intresse för möjligheterna att påverka partiernamellan valen, just därför att man på del sättet griper in i det som påverkarvär egen vardag: hur lokaltrafiken skall ordnas, hur mycket som bör byggas avsmåhus i det egna bostadsområdet, hur värden skal) byggas upp, hur man skal) taden första kontakten när man behöver läkare osv. Det är sådant som öppnar förrnedborgarna att delta i det mera traditionella kommunalpolitiska arbetet, därdet är viktigt att politikerna verkligen tar reda på hiir deras väljareresonerar också mellan valen. Detråder naturiigtvis , efter rnånga års debatt, allmän enighet om dennagrundtanke - åtminstone i ord- Jag tror inte jag misstar mig om jag säger atten del av insikten orn närdemokratins nödvändighet är en följd av vad som hänti andra länder, där medborgarna har tappat förtroendet för de demokratiskaorganen. 1 den allrnänpolitiska debatten pläderade talare efter talarefrän alla partier - med hänvisning till debatten om dep nya svenska grundlagenoch därför atl fenomenet Glislrup fortfarande förmådde samla upp så mångadanskars missnöje - för att vi för-utsännjngslöst skulle ta itu med detta. 1utkastet till det nya socialdemokratiska partiprogrammet kan man ocksä spåraen delvis ny medvetenhet om riskerna med ettcentralstyrt samhälle och nödvändigheten av att närma sig nägon form avnärdemokrati. Mendenna nya debattsitualion har ocksä sina risker. Om alla politiker talar om hurviktigt det är med ett brett medborgarinflytande utan atl det relativt snabbthänder någonting, finns risken att delta i sin tur föder en ny misstro. Jagtror därför att vi mäste göra någonting praktiskt av denna växandeenighet. Det var av det skälet som jag på landsmöte för en drygmånad sedan lade fram ett närdemokraliskt program, som inte var märkligare änatt det skulle vara möjligt att åstadkomma en relativt bred samling kring det,under förutsättning att man verkligen vill vara med och göra någonting snabbt. Denförsta av de tio punkterna var helt enkelt: Lät kommunerna inrättakommundelsråd, dvs. lokala styrelser som väljs direkt av alla som bor i en visskommundel.