prot · FX0967 · 1974-12-31 00:00:00 — ArbetstillfäUen har minskat, ungdomen har i storutsträckning tvingats söderut och de kommunalekonomiska bekymren växer. Manbehöver alltså jobb, och då är det klart att det knyts förhoppningar till deuranfyndigheter som man vet finns i dessa trakter. Det är inte underligt om mandå också har vänt sig mot den snåla anslagsgivningen som har lett tUl att SGUpå grund av bristande ekonomiska resurser inte har kunnat undersökaomfattningen av de uranfyndigheter som finns i området. Det andra viktiga skälet för att man på allvar måste gå inför prospektering är ju att behöver uran och att man har stött på fyndmed en uppseendeväckande hög uranhalt, avsevärt högre än i den uranmalm sombryts- vid BiUingen, Den högsta halt som analyserats i block från Arjeploguppgår till 15 kUo uran per ton malm, medan den vid innehåUer cirka300 gram per ton malm. Kända uranförekomster runt om i världen håller normalten halt på ungefär uran per ton malm. Det är alltså mycket löftesrika fyndigheter man har gjort,fynd som gör att möjligheten av att öppna en urangruva inte kan vara någotosannolikt perspektiv. Det skuUe självklart också betyda sysselsättning och enekonomisk injektion som verkligen behövs i området. Jag skall emellertid inte längre sysselsätta mig med detta.Det har utfärdats löften, senast för av statsrådet när han befann sig i , Det har sagts att erforderliga medelskal! Vi skall självfallet föUa utvecklingen med uppmärksamhet ochkontrollera vad man kommer att lägga in i orden "erforderligaresurser". Sedan har vi alltså motionen 1670 i anslutning tillpropositionen 60. Motionens krav är att staten via SGU skall ha huvudansvaretför uranutvinningen i . Motionen har efter utskottsbehandlingen fått stödav en reservation av i . Däri framhåUes nödvändigheten avatt aU exploatering av inom landet befintliga tillgångar av uranmalm sker istatlig regi. Om det skall läggas på SGU eller annan statlig myndighet anserreservanten inte vara avgörande. Det kan jag hålla med om. Det viktigaste är juinte vilken statlig myndighet som skall ha ansvaret för exploatering ochutvinning av uranfyndigheterna i vårt land. Vad som för oss är viktigast är attutvinningen skall ske i statlig regi och inte överlämnas tUlprivatkapitalistiska bolag. Det finns skäl för att all mineralutvinningbör ligga i samhällets händer, och det finns speciellt Nr 67 starka skäl när det gäller utvinningen av, som det heter iherr i jorsdaeen den Malmöreservation, "en för den framtida energiförsörjningen så viktig 25 ofj| 1974 naturtUlgång". m. m. Utskottet anser att det är mer ändamålsenligt attintressenter med den Statligt ansvar for SpecieUa sakkunskap som krävs förgruvdrift får ta hand om den fortsatta u>'anutvinning, utvinningen av uranoch andra mineraler. Vi har i en annan motion i anslutning till förslaget om nygruvlag tagit upp vår inställning i hela dess vidd, dvs. att all gruvhanteringskall ligga i samhällets händer. Vi ansåg det naturligt att också i dettaspeciella sammanhang ge uttryck för vår grundläggande inställning när detgäller exploateringen av vårt lands naturtillgångar. Jag yrkarbifall till reservationen av i . i (s); När det gäller näringsutskottets betänkande nr23, som vi nu behandlar, är det praktiskt taget bara på en punkt som awikandemeningar framkommit inom utskottet. har talat för vpk-reservationen och dessförslag beträffande statligt ansvar för uranutvinningen. Önskemålet är klartangivet både i reservationen och i motionen 1670. Utskottsmajoriteten har icke ansett sig kunna gåmotionärerna och reservanten till mötes i detta avseende. Vi har denuppfattningen, såsom det klart anges i skrivningen, att det är merändamålsenligt att intressenter med den speciella sakkunskap som krävs förgruvdrift får ta hand om den fortsatta utvinningen av uran och andra mineraler.Utskottet har den fasta övertygelsen att ett förstatligande - oavsett om det,såsom föreslås i motionen, ansvarsmässigt läggs på SGU eller på annan myndighet- icke är aktuellt . Utskottet har därför inte funnit skäl som talarför annat än ett avstyrkande av motionen 1670. Vi har i detta ärende kanske kommit litet avigt påtalarlistan. Jag vet att efter mig kommer att tala om naturga,senpä och jag vUl redan nu säga några ord på den punkten. Enligt deförhandsbesked jag fått från kammarkansliet kommer icke att ställanågot yrkande, varför jag med anledning av hans kommande inlägg endast villhänvisa till utskottets skrivning. Utskottet förutsätter att kontakter ochöverläggningar sker mellan länstyrelsen i berört län och SGU, att frågan därvidhålls aktuell och att man vidtar erforderliga åtgärder när sä är påkallat. dagsläget göra en framställning till Kungl. Maj:t har utskottet inte funnitskäl till. Med detta korta inlägg- mitt anförande blev kortare än jag beräknat på grund av att fick en något annan utformning än jag hade förmodat - ber jag att fåyrka bifall till utskottets hemställan på samtliga sex punkter samt avslag påreservationen av i . HerrLÖVENBORG (vpk) kort genmäle: Det är måhända onödigt att nu ta upp enlängre debatt i frågan om vem som skall äga och exploatera viktiganaturtillgångar. Statligt ansvar för uranutvinning, m. m. inklusiveden vi just nu debatterar. Den debatten kan väl lämpligen tas i anslutning tiUförslaget om ny gruvlag. Men jag tycker ändå att jag måste säga att dettautskottsbetänkande visar en betänklig brist på principer. Jag har i en tidigare debatt med näringsutskottetsordförande haft tillfälle att diskutera huruvida staten ellerBolidenbolaget skulle ta hand om exploateringen av kopparmalmen i Stekenjokk.Då hette det - och så argumenterar i även nu - att detnaturliga är att Bolidenbolaget får bryta kopparmalmen i Stekenjokk eftersombolaget har den största erfarenheten. Min invändning den gången var - och dentycker jag passar även i det här sammanhanget -att staten över huvud tagetaldrig får den erfarenhet som krävs om man inte går in på nya områden när detgäller gruvdriften. 1 dagens betänkande, ur vilket citerar,heter det: "Utskottet finner det mer ändamålsenligt att intressenter medden speciella sakkunskap som krävs för gruvdrift får ta hand om den fortsattautvinningen av fyndigheter av uran och andra mineraler." Det förekommeralltså inte ens en antydan om att samhället bör vidga sitt inflytande övergruvnäringen. Med den filosofi som utskottsbetänkandet ger uttryck för idessa frågor kommer samhället aldrig att kunna vidga sitt inflytande. Man tycksinte heller ha några ambitioner i den riktningen. i (s) kort genmäle; Jag vUl helt kort framhålla att utskottetsbetänkande, vilket jag redogjorde för i mitt förra anförande, är enhälligt sånär som på i reservation. Låt oss, ,diskutera dessa frågor på nytt den dag när den nya gruvlagen skall behandlas.Det kanske är lämpligare att ta upp dem vid det tillfället. Såsom utskottets talesman har sagtbehandlas i detta betänkande även motionen 129, i vUken vi åter aktualiserat enundersökning rörande förekomsten av naturgas på . Vid tiden för motionens avlämnande stod man inför enransonering på bränsleområdet, och även om situationen har ändratskvarstår kostnadsaspekten, som bara den ger anledning till ett tillvaratagandeav de inhemska bränsleresurserna. Frågan är heller ingalunda ny för riksdagen.Såväl till 1969 som tiU riksdagar gjordes framställningar om medelför en geologisk undersökning för att utröna storleken av förekomsten avnaturgas på , Det må vidare anföras hurusom iÖstergötlands län gjort framställningar om att fä undersökningar till stånd,framställningar som inte lett till något resultat. Vi har i motionen bl, a, hänvisat till ett uttalande frånSveriges geologiska undersökning, varifrån framhålls att förekomsten av gas iÖstergötlands berggrund har betydande intresse och att det inte kan betraktassom uteslutet att ytterligare förekomster för lokalt utnyttjande kan påträffas.Ett faktum är sålunda att dessa gasförekomster finns, och vetskapen om dem äringet nytt. Sedan många är finns på fastigheter, därnaturgasen täcker behovet för uppvärmning, i vissa fall av flerabostadslägenheter. Det finns också mindre industrier som klarar sittbränslebehov genom gasen. Men man skall ha klart för sig att någon närmareundersökning inte företagits, utan förekomsten har uppmärksammats genom att enskUdaborrat efter vatten och därvid även funnit gas, som man sedan har utnyttjat.Någon borrning till större djup har dock inte företagits. Liksom länsstyrelseni anser vi motionärer att samhället borde göra en verkligundersökning av gasförekomsten. I utskottets yttrande står: "Enligt vad utskotteterfarit har överläggningar i detta ämne ägt mm mellan iÖstergötlands län och SGU." Detta uttalande har ytteriigareunderstrukits av utskottets talesman. Enligt vad jag har erfarit är det ocksåfullt riktigt. Ett sammanträffande har ägt rum mellan landshövdingen iÖstergötlands län och SGU, varvid även departementet varit representerat. Utskottet är, vilket ocksä framgick av vad dess talesmansade här, välvUligt i sin skrivning. Utskottet förutsätter nämligen att berördamyndigheter uppmärksammar frågan och vidtar erforderliga åtgärder. Dettauttalande från utskottet, fru talman, ligger väl så nära ett tillstyrkande avmotionen som man någonsin kan komma. För min del tolkar jag i detta utskottetsyttrande in en bestäUning hos berörda myndigheter att vidta åtgärder i linjemed vad motionen har syftat till. Är min tolkning riktig, och jag har väl inte anledning atttro någonting annat, sä har jag, som utskottets talesman tidigare antytt,heller inte anledning att ställa något yrkande utöver bifall till utskottetshemställan. Statligt ansvar för uranutvinning, m. m. HerrWIJKMAN (m); Jag skall inte beröra vare sig vad herrAndersson i , eller varit inne på. Jag villi stället mycket kort säga några ord om själva organisationen av SGU. 1 propositionen fastlägges nu det tidigare beslutet attdela geologiska undersökning på två stora avdelningar. Den ena skallplaceras i , den andra i . När principbeslutet togs 1971 ettbeslut som jag röstade mot - var det fråga om en utflyttning av ca 100tiänstemän. Slutresultatet har blivit mer, och jag finner, frutalman, att ännu mindre talar för uppstyckningen och utflyttningen än . Personalen drabbas hårt. Det gäller betydligt flera famiUer änsom från början har sagts. Nästan alla tjänstemän vid SGU har en högst specifikyrkesutbildning och yrkesverksamhet bakom sig. Det är alltså utomordentligtsvårt för dem som inte vUl flytta med att få ett alternativt jobb iStockholmsområdet, Flertalet av de anställda tvingas helt enkelt upp tillLuleå, och jag vill ånyo upprepa den starka kritik vi moderater har mot dettasätt att behandla enskilda människor och deras familjer. Sedan beslutet togs har en hel del hänt. Inte minst gällerdetta för Luleåområdet. Där är expansionen för att vara i ovanligtsnabb . Det stålverk som planeras kommer att skaffa fram månganya arbetstillfällen, som alls inte var påtänkta eller beräknade när den förstautflyttningsetappen togs. Statligt ansvar för uranutvinning, m. m. Jag finner alltså, fru talman, attlokaliseringsargumentet, som använts i botten i denna fråga ända från början,är svagt, för att inte säga obefintligt i just det här aktuella fallet. Men, fru talman, jag vet dess värre av erfarenhet, att dethar gått troll i denna fråga. Flertalet människor inser att utlokaliseringen ioch för sig kommer att bli dyrbar och ge mycket litet i utbyte. Vidare inser deatt har avsevärda problem att ge regionens invånarevettiga jobb, och slutligen kan sägas att nästan var och en av dem som en gångröstade för utflyttningen vet att besluten innebär ett hårt slag mot berördpersonal. Trots detta har vi gång efter annan sett att man inte vill ändra sinabeslut, vilket vi kunde konstatera senast . Besluten skall tydligenfullföUas, kosta vad det kosta vUl. Från moderat sida kommer vi dock inte attförtröttas. Vi kommer att göra vad vi kan för att om möjligt ändra besluten ochnaturligtvis också söka stödja berörd personal och deras famiUer. Jag vUl med dessa ord, fru talman, deklarera att jag ochmånga kolleger med mig, även om vi inte fogat någon reservation tiUbetänkandet, har kvar vår principiella syn att utflyttningen av statliga verkfrån och speciellt när det gäller utflyttningen av SGU tUl ärdålig politik. Den uppfattningen kommer vi att fortsätta att driva. Med detta anförande, i vUketinstämde herrar , och Wennerfors, samt herrarÄkerUnd, DaneU och i (samtliga m), var överläggningenslutad. Punkterna 1 -4 Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Propositioner gavs på bifall tUl dels utskottetshemställan, dels reservationen av i , och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandetnr 23 punkten 5 röstar ja, den det ejvUl röstar nej. Vinner nejhar karrimaren bifaUit reservationen av i . Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr Lövenborg begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Utskottets hemställan bifölls. § 13Krigsmaterielindustrin m. m. Föredrogs näringsutskottetsbetänkande nr 24 i anledning av motioner angående krigsmaterielindustrin m. m. I detta betänkande behandlades motionerna 1974:177 av m. fl. (vpk) vari hemstäUts attriksdagen skulle hos regeringen anhålla att en utredning tiUsattes med uppdragatt skyndsamt utarbeta ett program för civUt utnyttjande av de resurser somkunde frigöras genom en nedskärning av krigsmaterielproduktionen, 1974:1533av m. fl. (s) samt 1974:1534av m. fl. (s). Krigsmaterielin -dustrin m. m. 1. att skulle avslå motionen1974:177, 2. att skuUe avslå motionen1974:1533, 3. att skulle avslå motionen1974:1534. Reservation hade avgivits av i (vpk)som ansett att utskottet under 1 bort hemställa, att med bifall till motionen 1974:177 hos Kungl.Maj.t skulle anhålla om utredning rörande civilt utnyttjande av krigsmaterielindustrinsresurser i enlighet med vad reservanten anfört. (vpk); som frågan om civUersättningsproduktion i StäUet för den militära produktionen förhalas ökarproblemet i betydelse. Kravet på planerade åtgärder växer också tiU år.Det trycket måste dock öka om näringsutskottet skall komma loss från sin negativaposition. Denna fråga har naturUgtvis betydelse för sysselsättning och tryggheti hela landet, men den har en enorm tyngd i vissa områden. Den som är verksam iLinköping, där flygplanstillverkningen vid utgör en dominerande delav produktion och sysselsättning, kanske särskilt tydligt kan se problemetsbetydelse. Var femte förvärvsarbetande i är sysselsatt inomförsvaret eller industrier med mUitär produktion. I direkta siffror, somframräknats av i , anges antalet med denna typ avsysselsättning tUl 9 200 i och 10 300 i länet. Detta innebär attomkring 35 000 personer i och 40 000 i hela för sinförsörjning är beroende av mUitär verksamhet. Detta är en slagsida åt mUitärthåll som är mycket oroande och som skapar speciella problem'. harriktat regeringens uppmärksamhet på de särskilda sysselsättningsförhållandensom råder i och pekat på behovet av differentiering avnäringslivet, liksom samordning av insatserna på detta område. har vi från vpk-håll aktualiseratfrågan om en särskild utredning med uppdrag att skyndsamt utarbeta program förcivilt utnyttjande av de resurser som frigörs vid en nedskärning av krigsmaterielproduktionen.Näringsutskottet har tagit fasta på industriministerns Krigsmaterielindustrin m m. uttalandeom att begränsningarna i den militära produktionen borde kunna kompenserasgenom att berörda företag ökar sin civila produktion. IndustridepartementettiUsammans med övriga berörda departement skall följa frågan, heter det.Utskottet har kostat på sig erkännandet att motionärerna aktualiserat enväsentlig fråga. Det primära ansvaret för företagens produktionsinriktninganses dock åvila företagen själva även om man tUlfogar att det från samhäUetssida kan vara "motiverat att delta i en planering och eventuellt i vissafall bidra till att underlätta övergången tUl civU produktion". Låt mig något granska utskottets inställning. För detförsta räcker det inte med att hänvisa tiU företagens ansvar. Visst måste mankräva insatser även från dessa för en omställning av produktionen. Men vi måstevara klara över att företag som , och andra väsentligenbaserat sin utveckling på den statliga miUardrullningen till miUtära ändamål.Så länge denna väg står öppen är kanske inte ansträngningarna att göra enomställning särskilt stora från dessa företag. Krigsmaterielpro-duktion är enprofitabel verksamhet. Det verkar som om utskottet hyste större tilltro tUlprivatkapitalets vilja och förmåga i dessa företag än vad som vanligen gäller. De väldiga satsningarna av skattepengar som har skett bordeutgöra ett särskilt intresse för statsmakterna för att tillvarata de resursersom därigenom skapats och använda dessa för nyttig civil produktion. Menframför allt måste också statsmakterna känna ett starkt ansvar föranställningstryggheten. De som har gjort sin arbetsinsats i den militärproduktion,som statsmakterna ansett nödvändig, har rätt att kräva annan sysselsättning närdenna produktion minskar eUer avvecklas. Vi har påvisat hursysselsättningsproblemet utnyttjats som slagträ mot planerna på minskaderustningskostnader. Detta har varit möjligt bl. a. tack vare att inga civUaalternativ finns till den mUitära produktionen. Jag skall gärna notera som ettframsteg att utskottet nu kan tänka sig att samhället skall delta i planeringenoch i vissa fall bidra till att underlätta övergången till civU produktion, mennog är det en aUtför halvhjärtad instäUning. Det får inte bara vara något somman kan tänka sig, utan det är enligt vår mening helt nödvändigt att så sker. Vidare måste man fråga sig om utskottet gjort klart försig vad dessa motioner syftar till. Utskottet nöjer sig med att år från årkonstatera att man föUer frågorna i industridepartementet och vissa andradepartement. Men vad vi kräver är att man också utarbetar ett program för hurfrågorna skall lösas. Det finner tydligen inte utskottet behövligt. Enligt en pressuppgift har det skett en precisering av hurfrågan föUts. Om uppgifterna är riktiga lär näringsutskottetsordförande ha sagt att 'en halv gubbe" på industridepartementet funderaröver detta problem, och är positiv till en förstärkning av deninsatsen. Enligt samma pressuppgift skall industriministern förklarat sigvillig att göra denna halva gubbe till hel gubbe. Vissa regeringsinitiativ tillöverläggningar aviseras också. Är det i den omfattningen man diskuterar hursysselsättningen för tiotusentals arbetare och tjänstemän i militär produktionskall lösas, då lär vi även i fortsättningen få uppleva hur arbetslöshetenhänger som ett hot överdessa anställda så snart en minskning av militärproduktionen aktualiseras. Det är inte hela och halva gubbar i industridepartementetsom kan lösa dessa problem. Det behövs en snabb utredning och utarbetandet avett program för omställningen till civil produktion. Det är detta vi som begärt i motion 177 och som ocksåbegärs i den reservation som i fogat vid näringsutskottetsbetänkande nr 24. Fru talman!Jag ber att få yrka bifaU till reservationen. Krigsmaterielindustrin m. m. Reservationen som har yrkatbifall till är egentligen en produkt av språkbruket här i riksdagen.Näringsutskottet har sannerligen inte, , intagit någon"negativ position" i denna fråga. En motion måste ju utmynna i ett yrkande och av naturligaskäl blir yrkandet, den s. k. klämmen, en tillspetsning av motionens innehåll.Om utskottet av något skäl inte kan biträda det slutliga yrkandet måstemotionen avstyrkas. Några möjligheter att i slutklämmen av utskottsbetänkandetuttrycka en allmän sympati för motionens innehåll finns inte. Och det är tyvärrbara utskottsbetänkandets slutkläm som läses av allmänheten, stundom också avmotionärer och synbarligen av motionären . Något borde göras åt språkbruk. Det bordefinnas möjlighet att uttrycka en allmän tanke om en motion även i slutklämmen.Detta är väl något att fundera på inom den allmänna motionstiden nästa är. De allmänna bekymmer som motion andasdelas givetvis av näringsutskottet. har utrett attunder en femårsperiod måste den arbetsstyrka som sysslar medförsvarsbe-stäUningar minskas med , med det försvarsprogramsom vi har. Det är nu omkring 40 000 människor som ärsysselsatta med försvarsbestäUningar, och de är huvudsakligen fördelade påmellan 35 och 50 företag. Totalt betyder naturligtvis inte de av iett annat sammanhang beslutade förändringarna i försvarsbeställningarna såmycket, men på de orter där de största företagen finns kan resultatet bli högstbesvärande - på hemort t. ex. Vem här i kammaren delar inteherr oro i detta avseende? Den oron kom också tiU uttryck i ensocialdemokratisk motion , undertecknad av . begär emellertid i motionens kläm enutredning om hur de friställda resurserna skall kunna nyttjas förcivUproduktion, vilket också biträds av reservanten. Denna utredning pågåremellertid. Frågan förhalas således inte år , som säger.Utredning pågår redan, dels i form av en kartläggning genom materielverket, somjag tidigare refererat till, dels ock, enligt vad utskottet inhämtat, som enuppföljning därav inom industridepartementet. utredning tordevara hemlig tUl vissa delar, men uppgifter därur har publicerats i VeckansAffärer nr 15, hur det nu kan ha gått till. Att nutillsätta en utredning ovanpå Kungl. Krigsmaterielindustrin m. m. frågan kani detta läge inte göra saken bättre. Snarare kunde det medföra att, som herrBerndtson använde orden, "frågan förhalas". Det gäller så mycket mersom försvarsministern har angivit i nr 1 5 att industrinssituation skall vägas in i direktiven till en ny försvarsutredning. Utskottetkan därför inte biträda motionens kläm. Slutsatserna från , ledd av , irapporten om avrustning och utveckling, att en radikal nedrustning ivärlden bör förberedas genom att krigsindustrin inrättas för civil produktion iu-hjälpssyfte vem delar inte dem? har byggt upp sina två motioner påexpertgruppens rapport och menar att dels staten, dels krigsmaterielindustringenom åläggande i samband med beställning, skall planera för en alternativ civUproduktion. Utskottet delar tankegångarna bakom motioner men kanhär liksom i det förra fallet inte instämma i yrkandet. Eftersom riksdagenbestämmer omfattningen av de svenska rustningarna, måste det grundläggandebeslutet om nedskärning, dvs. om avrustning - t. ex. , som fruTheorin antydde - fattas i ett annat sammanhang. Erforderligt material härförerhålles redan genom de åtgärder som industridepartementet vidtar. Som jaganfört i anslutning till motion sker en fortlöpande bevakningav synpunkter redan nu genom Kungl. Maj;t. Jag yrkar bifaU till utskottets hemstäUan. HerrBERNDTSON (vpk) kort genmäle: förklarar att utskottet instämmer iandemeningen i motionen, men jag har svårt att tro att det är en fråga omspråkbruket när utskottet kommer fram till slutsatsen att ingen utredning avproblemen behövs. Det framgick också av fortsatta argumentering. Jagvill påpeka att de utredningar som genomförts av främsthar gällt konsekvenserna för försvarsindustrin äv försvarsbeslut.Utredningen har inte gällt frågan om en verklig nedskärning av den militäraproduktionen och hur denna omställning skall kunna lösas. Ändå måste man sägaatt det material som läggs fram av den utredning utskottet refererar till talarett tydligt språk om omfattningen av den militära produktionen. Detta materialbekräftar våra uppgifter i motionen om en koncentration till vissa orter, vUketmåste ha stor betydelse. Jag kan inte dra någon annan slutsats av utskottetsredovisning av denna utredning än att den understryker det krav vi framfört omen verklig kartläggning av detta problem. Det finns naturligtvis positiva glidningar iutskottsskrivningen, och det har jag ocksä sagt i mitt tidigare anförande.