prot · FX0957 · 1974-12-31 00:00:00 — Som enföljd av riksdagsbeslut att landstingskommunema fr. o. m. den 1januari 1967 skuUe överta huvudmannaskapet för den av staten bedrivnamentalsjukvården träffades 1966 en överenskommelse om att statens ansvar försjukhuset skulle upphöra fr. o. m. och att läns landstingi stäUet för staten skulle inträda som part gentemot föreningen och dess sjukhus. beslöt om enförutsättningslös utredning rörande sjukhusets framtid, och den 12 juni 1973lämnade kommittén förslag tUl förvaltningsutskottet. För detta här . skrev läns landsting tUlLandstingsförbundet och beslöt Landstingsförbundetsstyrelse tUlsätta en arbetsgrupp med uppgift att utreda den fortsattaverksamheten vid KVS. Enligt uppgifter har det den 1 aprU förtsöverläggningar med , som är positivt tUl att under en övergångstid ierforderlig omfattning tUlhandahålla vårdplatser för rörelsehindradeutveckUngsstörda på KVS. Som berättade har landstingetsarbetsgmpp sammanträtt i den 2 aprU, och man kan väl utgå ifrånatt denna fråga om KVS fortsatta verksamhet kommer att bli föremål förlandstmgets behandling månad. Jag tycker att denna fråga har fått en snabb behandling,och jag hoppas att den får en lösning som inte bara de som sitter i styrelsenutan naturligtvis också de patienter som sjukhuset framför allt är avsett förkan vara nöjda med. Så tUl sist bara några kommentarer tUl fm när detgäUer frågan om bidrag tUl inköp av bU för handikappad. Jag viU erinra om atthandikapputredningens förslag har lämnats tUl kommunalekonomiska utredningen.Jag är för min del övertygad om att denna utredning kommer att framläggaförslag, såsom vi har sagt i utskottet, i så god tid att det kommer att kunnabehandlas . Jag vUl tUlägga att i handikapputredningens förslagtalas det inte bara om arbetsresor, utan man skaU även i andra faU efterindividuell bedömning kunna få bidrag tUl bU. Med dessa ord ber jag att få yrka bifaU tUl utskottetshemställan på alla punkter Ungdoms- och nykterhetsvård, m. m. Ungdoms- och nykterhetsvård, m. m. HerrANDREASSON i (c) kort genmäle: Fm Skantz hade värdigheten att någotkommentera mitt anförande och det särkUda yttrande som jag har avgivit ianledning av utredningen om KVS:s framtid. Jag vill upprepa vad jag säger i slutet av mitt särskildayttrande, nämligen att jag utgår ifrån att Kungl. Maj:t följer frågan och tarde initiativ som kan behövas. Det är nämligen anledningen tUl att jag haravstått från reservation och gått in för ett särskUt yttrande. Jag poängterade i mitt anförande att jag är överens medutskottets majoritet om att det framför allt är en landstingssak att ordna ochplanera för de psykiskt utvecklingsstörda. Som också nämnde äremeUertid KVS ett gentemot fristående sjukhus. Det enda landstingethar att göra med sjukhuset är att man granskar dess budget och har ettekonomiskt sistahandsansvar. Föreningens stadgar är också sådana att om detskaU ske en ändring av sjukhusets inriktning eller om eventueUtskaU överta detsamma, erfordras först Kungl. Jag vUl vidareerinra om att Kungl. Maj:t utser ordförande i direktionen för sjukhuset ochsocialstyrelsen utser revisor, så det finns dock -viss anknytning tUl denstatliga sidan beträffande detta särskUda sjukhus. Utskottet har, som nämnde, varit positi-vt isin skrivning, och det skaU inte föraktas. erinrar vidare om deöverläggningar som har förekommit och de möjligheter tUl lösning som harframskymtat. Jag har emeUertid under denna långa tid varit med om så mångamissräkningar att jag inte tar fasta på eventuella lösningar fönän man har demfärdiga. Den lösning som kanske framskymtar nu erfordrar underhandlingar medstaten beträffande vissa saker. Men jag ser ljusare på sjukhusets framtidän när jag skrev det särskUda yttrandet. Fm FR/ENKEL (fp) kort genmäle: Fm Skantz tog i slutet av sitt anförande uppfrågan om statsbidrag tUl bU för handikappade. Det är mycket glädjande att höraatt den frågan enligt hennes mening troligen blir löst så som vi i folkpartietönskar. När det gäller de utvecklingsstörda - visst är det skUlnadmellan vad som står i reservationen och vad utskottsmajoriteten anför.Utskottet talar, precis som jag också sade, om den här försöksverksamheten,vari 13 får delta av de 26 huvudmän som svarar för omsorgslagen. Man skaUfortfarande vänta på resultatet av denna försöksverksamhet. får deutvecklingsstörda i de övriga landstingen inte den utbUdning som de enligt minmening borde kunna få. Vad vi uttrycker i ' reservation är att detkan vara nog med försöksverksamhet. Man måste kunna göra en utvärdering ochinte skjuta detta . När det gäUer medelsanvisningen tUl de dövblinda kan dethända att jag skulle ha gått tUl ett annat anslag. Men om man ser på storlekenav det som utgår är det endast som över huvud taget går tUl dedövblinda. Av de pengar som De blindas förening får, används en hel del tUl dedövblinda. De blindas förening har ju själv beräknat att ungefär 75 000kronor skaU användas för de dövblinda . Då är det väl rimligt attstaten tar på sig ansvaret och tUlskjuter de pengarna. Jag vidhåUer mitt yrkande om bifaU tUlreservationema 22 och 23. () kort genmäle: När det gäller försöksverksamheten medundervisning för psykiskt utveckUngsstörda vUl jag citera vad SÖ skriver i sinanslagsframstäUning för /75: "SÖ finner för sin del dehittUls vunna resultaten värdefulla och uppmuntrande. Försöksverksamheten bördärför fortsätta ännu och utökas huvudsakligen inom de landsting som ärmed i försöksverksamheten för att därigenom erhåUa en uppfattning om vad en merfuUständig vuxenundervisning kräver i form av lokaler och administrativ ochpedagogisk ledning. Det bör därefter vara möjligt att taga stäUning tUlvuxenundervisningen som reguljär skolform." SÖ:s skrivning i anslagsframstäUningen ligger tUl gmnd förutskottets ställningstagande. Vi har bedömt det liksom SÖ att det är bättre fullföUer verksamheten i de landsting som redan är med i försöksverksamheten.Det sägs ju ändå att man anser att det räcker med försöksverksamhet ännu ettår. I fråga om anslaget tUl Föreningen jag kanske ha sagt redan inledningsvis att anslaget tUlhandikapporganisationerna ökas med 1 mUjon tUl 3,5 mUjoner kronor Det harde varit en kraftig ökning av anslaget tUl handikapporganisationerna.Anslaget var 1972/och föreslås aUtså /75 bU 3,5 mUjonerkronor Det är ett anslag som går över socialhuvudtiteln, men det finns ju ocksåanslag över andra huvudtitlar. har tagit hänsyn tUl de specieUaproblem som Föreningen har. /73 första gången mansökte anslag - fick man , och /74 fick man 15 000 kronor.Det var aUtså en kraftig ökning. Men det är klart att man gärna vUl ha ett ökatanslag. Jag menar att det finns aiUedning för både De blindasförening och Föreningen att redovisa behovet och argumenteraför en ytterligare höjning. Det bör de göra i den framställning som de lämnartUl Kungl. lämnar sedan förslag om fördelning avanslagen. Ungdoms- och nykterhetsvård, m. m. Fm FR/ENKEL (fp) kort genmäle: Jag beklagar att SÖ harskrivit sä som fm Skantz nu läst upp. Det är ju i aUa fall, fm Skantz, de svagai samhäUet som får stå tUlbaka, och de svårt utvecklingsstörda hör tUl desvagaste bland de svaga. Därför är det beklagligt att inte skolöverstyrelsenskyndar på utvärderingen så att vuxenutbUdningen för de utvecklingsstörda kangenomföras i hela landet. HerrGUSTAVSSON i (s): I motionen 1322 har jag tUlsammans med herr 8 protokoll 1974. ';- och nykterhetsvård, m. m. Andreassoni hemstäUt att Kungl. Maj:t tar initiativ som syftar tUl attsamhäUet även i fortsättningen skall kunna utnyttja den vårdkapacitet som finnspå Kronprinsessan i . Detta sjukhus är, somtidigare sagts, ett rikssjukhus för vård av psykiskt utvecklingsstörda, iförsta hand barn och ungdomar , vilka är rörelsehindrade och i behovav sådan ortopedisk och/eUer sjukgymnastisk behandling som kan förväntas ledatUl förbättring. Så heter det i ingressen tUl motionen. Fram tUl svarade staten fördriftkostnadema, men efter denna tidpunkt har respektive landsting svarat förkostnadema för sina patienter på sjukhuset, och läns landstinghar i stäUet för staten inträtt såsom ekonomisk garant för sjukhuset enligtträffat avtal med den förening som driver sjukhuset. Detta avtal har emellertidnu uppsagts att gälla fr. o. m. innevarande år. har ett vikande patientunderlagkunnat konstateras, och dagkostnaden har därför stigit i höjden, vUket bidragittUl att beläggningen har minskat. Urspmngligen hade sjukhuset 124 vårdplatser,men detta antal har i flera omgångar minskats tUl 112 och 105, och i dagensläge har sjukhuset 76 godkända vårdplatser, varav 30 har uthyrts tUl Ängelholmslasarett för annan vårdform. Sjukhusets framtid har därigenom äventyrats. Sjukvårdshuvudmännens avsikt är att regionvissjälva övertaga och svara för vården av det utvecklingsstörda klientelet. Menännu har man inte sädana resurser! aUa sjukvårdsregioneratt man kan ge deutvecklingsstörda handikappade en vård motsvarande den som ges på KVS. KVSär ett helt unikt sjukhus, utan motsvarighet i vårt land, och enligt expertispå området finns det ingen motsvarighet i heller. Det vittnar alla deutländska besök om som förekommer på KVS - besök från flera europeiska ländersamt frän , och . Dessa specialgrupper har ofta efter sinabesök brevledes tackat för de rön och erfarenheter som de fått på KVS, och dethar sagts att man ämnar omsätta dessa erfarenheter i praktiken i sinahemländer. Det senaste beviset på detta är ett brev från . Det vore mot denna bakgmnd enligt min uppfattning mycketbeklagligt om den här vårdformen skulle behöva läggas ned och ersättas mednågot annat. I en utredning som presenterats av regionvårdskommitténsägs det att uppbyggnaden av vårdresurser på den regionala nivån sker i ganskalångsam takt, och det kan man kanske instämma i. Vidare säger denna kommittéatt den ortopediska och bandagetekniska behandlingen bör kunna samordnas medrespektive landstings ortopediska klinik och att KVS skall awecklas för vård avrörelsehindrade utvecklingsstörda. Denna åsikt har starkt kritiserats frånKVS:s sida men också från annat håU, då man är helt övertygad om att denkvalitativa servicen för de gravt rörelsehindrade utvecklingsstörda kommer attta ett steg bakåt. För att vård av rörelsehindrade utvecklingsstörda vid KVSskaU kunna fortsätta fordras det fömtom ett statligt stöd i någon form att bådesocialstyrelsen, och på ett helt annatsätt än hittUls förordar vården och undervisningen vid KVS. Det regionalatänkandet får inte vara det allena saliggörande, utan vårdkvalité- ten ochtUlvaratagandet av en i aUa avseenden unik och mycket effektiv resurs - som KVSonekligen är måste enligt min uppfattning vara det primära. Rentnationalekonomiskt bör det också vara fördelaktigare att bibehåUa enkvalitativt högtstående resurs än att i varje landstingsområde bygga uppvårdmöjligheter för den förhållandevis lUla gmpp inom varje område som det ändårör sig om. Den organisation som har byggts upp vid KVS fyller deanspråk som kan StäUas på ett ortopediskt sjukhus. Patienter som tas in vidsjukhuset bedöms av läkare som är specialutbUdade ortopeder Här finns möjlighetertUl operativ behandling, röntgenundersökning och sjukgymnastisk behandling, manhar egen bandageverkstad för tUlverkning av för varje patient individuelltutformade bandage och tekniska hjälpmedel samt egen tapetserarverkstad där mankan tUlgodose starkt fysiskt deformerade patienters behov av adekvatauppbyggnader av bl. a. mUstolar och specialbäddar. Patientema blir därigenomlättare att sköta på de institutioner där de senare kommer att vårdas.Sjukhuset har också en egen hjälpmedelscentral med en mångfald olikaruUstolstyper som utformas efter varje patients individuella behov. Likaså finns tUl sjukhuset knutna en hel rad specialisterpå olika områden. Det finns sålunda tUlgång tUl narkosläkare och konsulter ibarnpsykiatri, pediatrik, öron-, näs- och halssjukdomar, talrubbningar ochögonsjukdomar samt psykologer och tandläkare. Jag ifrågasätter inte att operationer kan företas pårespektive regions ortopedklinik, men man frågar sig om även de djupast mentaltretarderade och svårast fysikt deformerade patienterna kan få samma hjälp påden vid ett regionsjukhus eller vid sjukhusets hjälpmedelscentralnär det gäUer att erhåUa adekvata tekniska hjälpmedel. Vidare ifrågasätter jag om den postoperativa vården kanbedrivas lika bra på en hemmainstitution som vid KVS. Jag tänker närmast på defaU där behandling sker med upprepade gipsredressioner. Sådana patienter måstepassas särskUt väl och kräver tUlsyn av rutinerad personal. KVS har även den möjligheten att när det gäUer enortopedisk bedömning ha en patient inne under -för utredning avlämpliga åtgärder. På en ortopedklinik i hemorten bedöms ofta patienten underen på en poliklinisk mottagning, och väntetiden för ett polikUnisktbesök kan vara lång. Vidare är regionsjukhusenshjälpmedelscentraler inte alltid utmstade med den expertis och den mångfald avtekniska hjälpmedel som KVS har att erbjuda. Vid sjukhuset bedrivs även en poliklinisk verksamhet förutvecklingsstörda rörelsehindrade patienter från närliggande landstingsinstitutioner. De flesta av de patienter som antingen vårdas intagna ellervårdas polikUniskt är i behov av upprepade kontroller. Bam och ungdomar växer,och både bandage och tekniska hjälpmedel måste därför bytas ut eUer modifierasmed jämna mellanrum. Vid KVS finns också en gymnastikavdelning med tre fyrafast anställda sjukgymnaster, och det finns en terapiavdelning kombinerad medlokaler för ADL-träning av på sjukhuset intagna patienter TUlsjukhuset hör en särskola med 13 lärare och en rektor i spetsen för Ungdoms- och nykterhetsvård, m. m. Ungdoms- och nykterhetsvård, m. m. att ge dennödvändiga undervisningen. Skolan ärvälutmstad med tekniska hjälpmedel. Men en nedläggning av denna vårdform på KVS kommer ocksåatt få andra negativa konsekvenser. I närheten av KVS är De handikappadesriksförbunds stora och fina anläggning Sommarsol belägen. Läkama vid KVS ärknutna som konsulter tUl Sommarsol, och dess patienter utnyttjar möjlighetenatt genom KVS:s försorg få ortopedisk genomgång och undersökning, röntgen ochtekniska hjälpmedel. Bandageverkstaden vid KVS servar ocksä patientema vidSommarsol. SkuUe KVS nödgas att nedlägga den vård som bedrivs, innebär detockså ett svårt bakslag för Sommarsol och dess patienter och för . Jag undrar om utskottets ledamöter vid beslutets fattandeverkligen haft klart för sig vad KVS är, vUken vård och undervisning som därges och vUken tUlgång KVS är för dessa svårt handikappade, utvecklingsstördaklientel och för de handikappades Sommarsol. Utskottet har nästan enhäUigt avstyrktmotionen. Jag finner det därför meningslöst att stäUa något yrkande. Jag harändå velat berika debatten med dessa upplysningar om sjukhuset jag tror att dennainformation ändå kan vara tUl nytta, om de förhandlingar som förs pålandstingsnivå skuUe få tUl resultat att en avdelning för de utvecklingsstördakan finnas kvar. () kort genmäle: Jag kan börja som så många andra talare med:Jag hade inte tänkt begära ordet, men ... När i gör antydningar om attutskottet inte skulle känna tiU verksamheten i KVS och inte veta vad vi harbeslutat måste jag begära ordet. Jag vill då säga att utskottets skrivning ärmycket positiv, och jag citerade i mitt anförande också litet av den. Jag skaUinte trötta kammaren med att läsa ur betänkandet, men utskottet säger där attom det blir tal om en aweckling så måste den ske i sådan takt att man kan ordnadet för de patienter som finns eller behöver komma till KVS. Jag poängteradesärskilt att utskottet med denna skrivning avsåg både de kvantitativa och dekvaUtativa aspekterna. Men det är landstingen som har att handlägga dennafråga, och det är av den anledningen utskottet menar att inte skallta något initiativ. i (s) kort genmäle: TUl det vUl jag säga att det är tacknämligtatt utskottet har en så positiv syn på förhållandena vid KVS; det är jagtacksam för. Men sjukhuset tål inte en ytterligare åderlåtning avpatienttillströmningen på den här avdelningen. Om det inte ges stöd från dehåll jag tidigare nämnt är jag rädd för att det ändå kan bli svårigheter att fådet platsantal, som är erforderligt för att i fortsättningen upprätthålla dennavårdform. Jag hoppas liksom pä ett gynnsamt resultat av de förhandlingarsom nu förs med i län och med den kommitté somLandstingsförbundet har tUlsatt. HerrNILSSON i (s): Kommunikationerna spelar en avgörande roll dådet gäller att bryta den handikappades isolering och skapa sociala ochkulturella kontakter. Mot bakgrund härav har jag tiU årets riksdag väckt tvåmotioner som just berör kommunikationsmöjligheterna för personer med handikapp. 1 den första motionen föreslås att vUlkoret om innehav avkörkort för erhållande av bidrag till bil genom s. k. mopedbidragslopas. I den andra motionen föreslås att kommunalekonomiska kommittén får iuppdrag att bland de frågor som skall förtursbehandlas av kommittén även prövafrågan om statskommunala bidrag tiU bUar åt handikappade. Dessa båda motionerhar jag väckt därför att det ute i landet har rått en viss tveksamhet omhuruvida det verkligen ingår i kommitténs uppdrag att utreda om bilen utgör ettkomplement till den kommunala färdtjänsten. anför utskottet, och det har också betygatfrån talarstolen, att kommunalekonomiska utredningens förslag - och sedermerapropositionen i frågan skaU bygga på handikapputredningens betänkandeSocialtjänst för handikappade, som avlämnades . Då uppfattar jag utskottetpä det sättet att man avser handikapputredningens förslag i samtliga delar somrör kommunikationerna, aUtså även bilen som ett tekniskt hjälpmedel. Jagförutsätter att detta är riktigt. Då kan jag vara nöjd med skrivningen ochhoppas att utredningsarbetet leder till en reform som tar hänsyn tiU atthandikappade skall ha samma färdmöjligheter som andra medborgare. De skaU hamöjlighet att resa fritt i samhället, kunna efterfråga arbete, utbUdning,fritidsaktiviteter och allt annat som står öppet för övriga människor. Låt mig också säga några ord om det aUmänna bidraget tiUhandikapporganisationerna, dvs. det som behandlas under punkten K 6. Jag hälsarmed största tillfredsställelse att anslaget har fått en rejäl uppräkning.Det var nödvändigt för att handikapporganisationerna skulle kunna fortsättasitt mycket värdefulla arbete. Beträffande fördelningen av pengarna tolkar jagutskottets talesman på det sättet att skulle få utarbetasitt förslag utan några som helst direktiv eller anvisningar tUl förmån förnågon organisation eller sammanslutning. Jag tror liksom utskottet att statenshandikappråd, med den expertis som finns där och med den förankring iorganisationsledet som rådet har, är mycket väl skickat att göra en riktigfördelning av anslaget. Jag tycker att det är värdefullt med detta klaraställningstagande från utskottets sida. Jag kan därför helt ansluta mig tiU utskottets hemställanpå de punkter som vi nu behandlar. Ungdoms- och nykterhetsvård, m. m. HerrGILLSTRÖM (s): Ingenting är nytt under solen, heter det, ochingen motion verkar vara ny i heller. Det stäUer sig naturligtvissärskilt besvärligt för oss som kommer nya i och tycker att vi har vissaidéer, som vi skulle vilja se förverkligade. Följaktligen läste jag, innanmotionen 408 skrevs, en hel del om vad som försiggick här i kammaren under dengångna valperioden i vad det gäUer krav om stöd Nr 57 och hjälp tUl anskaffande avglasögon. To sdappn de ' mycket tillfredsstäUande att utskottet i första handsatsar på 4 a ril 1974 °''' ungdomar i en prioritering.Så småningom mäste alla synhandi- -------------------- kappade människor få rätt till stöd. Ungdoms-och nyk- -q gj. jjg gj skolman, medarbete företrädesvis med elever i terhetsvard, m. m.specialundervisning, dubbelt glädjande om barn och ungdom kunde fåsamhäUets hjälp för synundersökning och glasögon. Det har nämligen visat sigatt bland orsakerna tUl läs- och skrivsvårigheter hos skolbarn finns syn- ochbrytningsfel. Ytterst få kommuner har uppmärksammat detta, och om de gjort dethar de antingen inte haft tillgång tUl pengar för undersökningar eller ocksåhar det saknats optiker med utbildning och den dyra apparatur som behövs fördessa speciella undersökningar. Om en statlig insats snabbt gjordes på dettaområde skuUe det skapas bättre möjligheter att nedbringa antaletelever med läs- och skrivsvårigheter. När man jämför tidigare motioner på det här området medmotionen 408, finner man att problemet med de dyra glasögonen angripits påannat sätt. Låt mig fresta kammarens tålamod också med några synpunkter på det. Principiellt vill jag betona att glasögonen somhandelsvara är kalkylerade med hänsyn till de kostnader som finnsinblandade i hela hanteringen. Hanteringen av glasögon kan anses bestå av tredelar: 1. undersökningoch ordination, 2. anpassning ochtillverkning samt 3. hantering avglasögon som handelsvara. har undersökt glasögonmarknadenmen av någon anledningkoncentrerat sig endast på delarna 2 och 3, medan del 1, gäUande undersökningoch ordination, bara har berörts flyktigt i utredningen. I och med legitimationen av optiker och genom att dennayrkeskategori tar som sin främsta uppgift att undersöka och ordinera glasögonfinns det ganska stora kostnader inblandade i hanteringen, vilka hänför sigjust till denna del av det totala arbetet. Det är dock en mindre del avundersökningskostnaden som tas ut synligt av optikern. Resten "subventioneras"av kostnaderna för anpassning och tillverkning respektive hanteringen avglasögonen som handelsvara. Proportionen kan sägas vara att den totala kostnaden förundersökning och ordination, inklusive den investering som instrument ochlokal utgör i detta sammanhang, är lägst per undersökning. Av dettatas ut ca , på sin höjd , synligt. Resten ligger på kalkylenför varan. Vissa optiker tar inte alls ut något av arvodet synligt - vilketockså framgår av SPK:s undersökning. Om man tar upp det genomsnittliga glasögonpriset - alltinkluderat, även momsen - tiU , är undersöknings- och ordinationskostnadenca . Det är faktiskt en fjärdedel av det totala priset. Bortsett från kalkyler och prisresonemang är det dessutomett rättvisekrav att den synhjälpsbehövande allmänheten skall återfå under söknings- och ordinationskostnaderna av sjukkassan, även om det är en 118 legitimerad optiker som utförarbetet, och det skulle dessutom innebära attglasögonpriset sjunker med ca en fjärdedel. Som det nu är vägrar ögonpoliklinikerna och ögonläkare iaUmän tiänst att befatta sig med undersökning och ordination när det gällerglasögon och hänvisar till legitimerade optiker. AUmänheten blir på detta sättlurad, eftersom patienterna skulle få tUlbaka undersökningskostnaderna, omläkaren skulle ta emot dem, medan de själva delvis får betala dessa,inkluderade i glasögonpriset, när de tvingas gå till den legitimerade optikern.Jag vUl särskilt poängtera att i sin utredning omögonsjukvården nr 13 - hade klart rekommenderat attundersöknings- och ordinationsavgift for glasögon skall ersättas enligt sammanormer som gäller för andra typer av hälsovårdsåtgärder. Avslutningsvis vill jag bara ge uttryck för åsikten, atten allmän glasögonförsäkring kan vara mycket svär att genomföra, administrativtoch praktiskt. Det är anledningen tUl att det i oUka sammanhang tidigare intehar gått att komma fram till några användbara förslag. Vår motion nr 408 pekarpå en ny väg att etappvis nå en allmän glasögonförsäkring. Man kan i en förstaetapp förbiUiga glasögoninköpet för allmänheten genom att uppdela de kostnadersom finns i sammanhanget och ersätta den totala kostnaden för undersökning ochordination via allmän sjukförsäkring. Jag hade väl knappast tänkt mig att nå mittmål på en gång och har föUaktligen inget yrkande, men jag vUl mot bakgrund avdet sagda och utskottsbetänkandet uttrycka förhoppningen att den slutligalösningen ändå inte skall vara alltför långt borta. den 4 aprU 1974 Ungdoms- och nykterhetsvård, m. m. HerrCARLSHAMRE (m): utspann sig här enimproviserad ideologisk debatt på temat "ett vänligare samhälle"mellan i , och i någon mån .