prot · FX09136 · 1974-12-31 00:00:00 — Jag vill erinra om att ^siatens jordbruksnämnd i sitt yttrandehar framhållit ^"atl man vid ^elt eventuellt utsträckande av preferenserna till europeiska ^statshandelsländer måste beakta de risker för störningpä den svenska marknaden som ^lullpreferenser ät dessa länder kan ge upphov^lill pä grund av ländernas ekonomiska syslem". Hen LUNDGREN^(s): Del är just ^ell av de problem som departementschefen ju i sitt^yltrande har tagit hänsyn till. Han säger all preferenserna bör utformas sä ^atl har rätt alt vidbehov ^vidla åtgärder för ^atl hindra eller ^molverka ^marknadsslörning. i^Trobro ^(m): Herr ^lalman!Jag vill hett kort erinra om alt när vi ^böriade diskutera ^lullpreferenserna i riksdag var man påden statliga sidan mycket tveksam om huruvida man skulle gå in för demeller inte, men har man tydligen skyndat fortare. ^Övertäggningen var härmedslutad. ^Ulskollets ^hemslällan bifölls. ^Proposilionergavs på bifall till dels ^ulskotlels^hemslällan, dels reservationen avherr i ^Trobro och fru ^Troedsson, och förklarades den förra^proposilionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan i ^Trobro begärt votering upplästes ochgodkändes följande ^vo^leringsproposition: Den som villatt kammaren bifaller ^skalteulskollels ^hemslällan i betänkandet nr 58punkten 2 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej harkammaren ^bifallil ^reservaiionen av i ^Trobro och fru ^Troedsson. Vid omröstning genom uppresningförklarades ^fiertalet av kammarens ^ledamölerha röstat för ja-propositionen. Då i ^Trobro begärde ^rösiräkning verkställdes votering med^omröslningsapparat. Denna ^om^röslning gav följande resultat: den Föredrogs lagutskottets belänkande nr 35 i anledning avmotioner an- ^r^ ^He^cemher 1974 gående vissa ändringar ibestämmelserna rörande jordbruksarrende. I ^della belänkandebehandlades motionerna 1974:652 av i ^m. (c), 1974:975 av i ^Slaffanstorp ^m. (c, fp) vari hemställts all hos ^Kungl. 1. sådan ändring av 9 kap. ^9^§^ jordabalken ^atl arrendeavgiften vid ^förtängningav arrendeavtal skulle i första hand bestämmas med beaktande avarrendeställets avkastningsförmåga, 2. sådan ändring avbesittningsskyddsprocedurens regler i 9 kap. jordabalken ^atl uppsägningsförfarandet tittsåväl tid som innehåll blev entydigt på^säll i ^molionen föreslagils samt 1974:976 av i ^Slaffanstorp ^m. (c, fp) vari hemställts alt hos ^Kungl. ^Maj:t begärde sådan ändringav 9 kap. jordabalken 1. all del generellaundantaget för kommuner ^belräffande avtalstiden vid gårdsarrenden upphävdes, 2. all dödsboarrenden skulle kunna ^belraklas som gårdsarrenden. 1. beträffande kommunala ^arrendeupplåtelserallriksdagen i anledning av motionen 1974:976, yrkande 1, gav ^Kungl. ^Maj:l till känna vad utskottet ullalat omundersökning av kommunernas ^avlatspraxis, 2. beträffande dödsbosbesittningsskydd att i anledning av motionen 1974:976, yrkande 2, gav ^Kungl. ^Maj:t ^lill känna vad utskottet ^anförl om ^uiredningav dödsbos besittningsskydd, ^belräffande^besiltningsskyddsproceduren all gav ^Kungl. a. vad ^ulskollet ianledning av motionen 1974:975, yrkande 2, anfört om översyn av bestämmelserna om uppsägningoch ^avfiyttningsmed- ^delande, b. vad^ulskottel under denna rubrik i övrigt anfört om översyn av gällande ^beslämmelser om uppsägning ^samlom instans- och fullföljds- ordning i arrendetvister. 4. beträffande prövning av arrendeavgiften all i anledningav ^molionen 1974:975, yrkande 1, gav^Kungl. ^Maj:t till känna vad utskottet uttalat om utredning av ^möjlighelerna titt ^skätighelsprövning av arrendevillkor, 5. beträffande ^överiätelse av arrende att skulle avslå^mo^lionen 1974:652. ^Reservaliion hade avgivitsbeträffande kommunala arrendeupplåtelser av herrar ^(s) och ^(s), fru ^Åsbrink ^(s), herrarAndersson i ^(s) och i ^(s), i^Sunne ^(s) samt herr ^Lsraelsson (vpk) somansett att utskottet under 1 bort hemställa, all riksdagenskutte avstå motionen 1974:976, yrkande 1. Till betänkandet hade fogals ^ell särskilt yttrande beträffande^instans-^och ^futlfötjdsordning vidarrendetvister av herrar ^Lidgard ^(m) och ^Win^berg ^(m). Hen HAMMARBERG^(s): I lagutskottets betänkande nr 35behandlas tre motioner som alla rör bestämmelserna om jordbruksarrende. I ^slort har vi nätt enighet i utskottet, men i en, åtminstone som jagser det, mycket betydelsefull fråga har vi inte kunnat enas, och det är i frågan om de kommunala arrendeupplåtelserna,där utskottets skrivning dikterats av den borgerliga majoriteten i^laguiskoiiel. Innan jag går in påmotiveringen till densocialdemokratiska reservationen vill jag med några ord beröra övriga frågor iutskottets betänkande. Först några ordom dödsbos besittningsskydd. ^Ulskottel anser att besittningsskyddet när detgäller dödsbo som består av efterlevande maka eller make bör varadetsamma som när det gäller fysisk person. I likhet med vad ett flertal ^remissinslanser haransett uttalar sig utskottet för ^atl närdel gäller dödsbon av denna art bör frågan om stärkande avbesittningsskyddet ses över. I motionen1974:975 tas besittningsskyddsprocedurens regler upp till behandling. I samma motion föreslås också enprövning av arrendeavgiftens ^stortek. Det är tydligt att vi i dagbefinner oss i en situation, där arrendemarknaden i mycket hög grad är enbristmarknad, och som alltid leder detta ^lill att priserna åker i höjden. ^Arrendeprisnivänutgör inget undantag. ^Prisulvecklingen har varit sådan, ^atl ma^n^ haranledning påstå att den har varit i del närmaste skrämmande. Del kanockså ifrågasättas, om inte utvecklingen av arrendepriserna har medfört att vihamnat i en situation där ^besiltningskyddet, somriksdagen införde , delvis har blivit urholkat. Även omutskottet inte delar motionärernas uppfattning om sättet för fastställande avarrendeavgiften, är vi inom utskottet av den uppfattningen, alt det finn^s^anledning att företa en översyn av bestämmelserna för att kunna bromsa denoroande arrendeprisutvecklingen. När det gäller dödsbons besittningsskydd,besittningsskyddsproceduren och prövningen av arrendeavgiften är vi inomutskottet eniga om alt ge ^Kungl. ^Maj:t till känna vad utskottet ^anförl idessa frågor. Också beträffande motionen1974:652, i vilken yrkas jämkning i bestämmelserna om överlåtelse avarrende, har enighet nåtts i utskottet. Dock är .vi icke eniga om ^nägonpositiv skrivning, ulan vi hemställer alt riksdagenmätte avslå motionen. Pä punkterna 2, 3,4 och 5 yrkar jag således bifalltitt utskottets förslag. ^Arrendatorer har självfallet ett berättigat intresse av alt fä enrelativt läng arrendetid för att bättrekunna planera verksamheten och göra fördelaktiga ^invesieringar. Vadbeträffar kommunernas innehav av mark och deras ^inlresse av att kunnaarrendera ut den, så är del också klart alt kommunerna har behov av alt medrelativt kort varsel kunna ta marken ianspråk för det ändamål till vilket de har inköpt den. Den bestämmelsesom finns i jordabalken om en minimitid på ett är vid upplåtelse av kommunalt gårdsarrende är därför av stor betydelse för kommunerna. Yrkandet i motionen 1974:976 går ut pä att det generella undanlaget för kommunerna beträffande avtalstiden vidgårdsarrende skall upphävas. Den borgerliga ^utskottsmajoriteten ställer sig istort sett bakom motionen och uttalar sig för en undersökning omkommunernas ^avlatspraxis. Vi reservanter anser detbetydelsefullt ^atl möjligheten ^lillkortare arrendelider står öppen för kommunerna. Alla ^vel att det -ofta och frän mänga håll - ställs stora kravpå kommunernas handlingsberedskap, framför allt när del gällerplanering och verkställighet av uppgjorda planer. Det är krav som med att rätt kan ställas pä kommunerna, men det skullevara betydligt svårare för kommunerna att uppfylla dem om de på grund avarrendetidens längd skulle försättas i en sådan situation all deras markinnehavvar läst för en längre lid. I vissa fatt kansituationen vara den att kommunerna utan större olägenhet kan arrenderaut mark pä än ^elt är, och det sker vät också . Vi reservanter hyser ^siörre förtroende för kommunalmännensomdöme och vilja all finna vettiga lösningar än vad majoriteten tydligen gör.Vi anser att det skutte vara ganska svårt att i lagtexten stå fast alla deskiftande situationer dä en kommun skall vara skyldig all arrendera ut markenpå än ett är och ^lycker^atl vi kan ^övertämna åt kommunalmännen att avgöra del. Jag vill också erinra om vad har anfört i sitt remissvar. Man framhåller ^atlmarkförvärven i en del fall har ^skell för relativtomgående exploatering men i andra fall för exploatering pä . Markreserverna innehåller, sägerKommunförbundet, i betydande omfattningvärdefull jordbruksjord. Del är angeläget framför ^alll ur kommunal-och nationalekonomisk synpunkt ^atl denna jord i ^avvaklan på exploateringanvänds för jordbruk, anser . Här har vi således en dokumentation av attKommunförbundet är ^hell medvetet om alt del kan vara viktigt alt där så ärmöjligt arrendera ut marken än ett är. framhållerockså ^atl det ^mäste vara ett primärt intresse för kommunerna att marken i defall där del behövs utan längre dröjsmål verkligen kan las i anspråk och ställas titt förfogande för det ändamål för ^vilkel marken har inköpts. Med dessauttalanden från anser vi reservanter som ^sagl att vi medförtroende kan ^överiämna åt kommunalmännen att avgöra 6Riksdagens protokoll 1974. närde skall tillämpa ^ettärsregeln etter när de anser all längre arrendelid ärlämplig. Med hänvisning titt det anförda yrkar jag bifall ^lill den socialdemokratiska reservation somhar fogats vid punkten 1 i betänkandet. Hen (): Herr talman!^Lagutskollels betänkande nr 35 ^fär ^beiraktas som en ganska ingåendeanalys av ett antal arrendelagfrågor, som utan tvivel är av avgörande betydelsedels för de människor som är ^direkl berörda av dem, dels för kommunerna ideras ^markanvändningsplan, dels också för människorna i allmänhet på grund avden inverkan som arrende-frågorna har pä^kosinaderna för framställning av jordbruksprodukter. Det finns därföranledning att, innan jag går in på en närmare analys av den enda ^punkl där utskottet inte är helt enigt, ^någol beröra arrendelagstiftningenöver huvud taget. Jag gör det så mycket hellre som jag har haft och har ett personligt ^inlresse av dessa frågor, ^närmasl avderas historiska bakgrund. Det var ^försl genom ^nytfianderältslag som ^arrendalorerna, som måste hänföras till desvagare i samhället, fick någon som^helsl laglig rättighet. Arrendelagstiftningen har sedan tid efter annan setts över, o^ch sociala arrendelag betecknade ur den^svagares synpunkt ^elt ^belydande framsteg. När den bl. a. skapadevissa former av besittningsskydd låg man päarrendelagstiftningens område väsentligt längre fram i anpassningen tillnutida krav än vad man vid den lidpunkten gjorde pä hyresområdet. Nu^fär det väl närmast anses ^atl förhållandena ärde omvända efter tillkomsten av den nya ^hyreslagstiftning som ger hyresgästernavidgade rättigheter. Såsom vice ordföranden ilagutskottet framhöll kan det inte råda något tvivel om att vi haranledning att uppmärksamma vad som håller på all ske när del gällerprispåverkan. Tid efter annan kommer det -av naturliga skäl i första hand frände betydande jordbruksområdena i ochannorstädes - rapporter om ^atl man uppnått priser för jordbruksarrendensom är helt orimliga. Det har förekommit priser pä 1 400 ^ä^ per hektar. Det måste, såsom jagsom praktisk jordbrukare ser det, vara helt orimliga kostnadsförhållanden sompå det ^sätlel inträder. Det skulleockså vara frestande alt vid delta tillfälle beröra en annan arrendeform som i historisk lid haft mycket stor betydelse för en massa människor och som jag personligen i annatsammanhang har ägnat ^slort intresse,nämligen den form av arrende som betalades in ^nalura - närmare ^besiämi^lorparsystemel. Mänga människori det här ^landel hade i slutet på ^1800-lalet sina levnadsvillkor enligt deregler som gällde för den formen av arrendeupplåtelse - i den mån detnu förekom några regler. Det var del stora antalet ^dagsverkstorpare, som finnsi våra hävder och som inte själva förmåttresa något monument över sin verksamhet, som i hög grad bestod av^uppodlingsakliviiel. När torparen hade odlat upp litet mer mark, fick han göra ännufler dagsverken som arrende för sitt torp. Jag skall^emellerlid, herr ^lalman, avhålla mig frän frestelsen att ytterligareorda om den historiska bakgrunden i det här sammanhanget. Jag skall gä ^lillbaka tittvad ^betänkandel gäller, nämligen del knippe motioner som haraktualiserat fem ^frägor i samband med arrendelagstiftningen. Del gäller dekommunala arrendeupplåtelserna, dödsbos besittningsskydd,^besitlningsproceduren, prövning av arrendeavgiften och ^övertå-^lelse avarrende. Såsom påpekade är utskottet ense på samtliga ^punkler utom ^belräffandekommunala arrendeupplåtelser. Dä del gäller upplåtelse av mark förjordbruksarrende har vi sett en utveckling som avvikit frän den somlagstiftarna ^länkle sig när man ^senasländrade arrendelagstiftningen. Man menade då ^atl arrendetiden skullefå vara kortare än endast när detta kunde föranledas avomständigheterna i det enskilda fallet. är således knäsalt såsom den grundläggandeavtalsperioden för upplåtelse avjordbruksarrende. Från ^detla gjordes ett generellt undanlag i fråga omkommunala arrendeupplåtelser. Motiveringen var den som har anfört, nämligen att det kan vara angeläget för kommunerna att snabbi fä disponera den mark som de innehar för^exploateringsändamäl, ^anlingen det nu gäller bostadsbyggande, ^industri^etableringetter andra kommunala uppgifter. Efter all hastuderat bl. ^Iredje lagutskottets utlåtande vid det ^lillfällel ärjag övertygad om att lagstiftarnas intentioner var ^atl tillmötesgå det rimliga ^kravei frän kommunall häll. Såsomtidigare aktivt verksam kommunalmankan jag inte ha några invändningar ^mol detta. Vad jag däremot vill ^besiämi vända mig mot är alt man vid^utarrendering av jordbruksmarknumera tämligen regelmässigt tillämpar den ettåriga avtalsperioden. Del var aldrig meningen, och det kaninte under några omständigheter anses rimligt. ^Ulskotlsmajoritelen är hett på del klara med att deområden som ingår i ^planläggningsarbeteleller som ligger i omedelbar anslutning till förut bebyggda områden ellerindustriområden skatt beläggas med den kortare tidsperioden, om behovdärav anses föreligga. Emellertid har kommunernaofta förvärvat jordbruksmark i mycket stor omfattning men belägen ganska långt från de planerade^bebyggelseomrädena. Därigenom har man, i ^va^f^ie fall som jag uppleverdet, fått ökade möjligheter att utarrendera dessa områden . ^Utskottsmajoritetenanser ^atl man skall göra en utredning av dessa förhållanden. Eftersom redovisade vad Kommunförbundeti ^detla avseende har anfört i sitt remissvar, förtjänar det understrykas altKommunförbundets styrelse vid avfattandet av sill remissvar inte var enig. Detföreligger en reservation frän fyra ^ledamöler. Jag vill framhålla att den stattiga ^tantbruksstyretsen isitt remissvar över ^molionerna har gjort följande utlåtande: ^"Lantbruksslyrelsenerinrar om ^atl kommunernas rätt i förevarande hänseende är mer omfattande än somföreslogs i ^arrendelagsutredningens betänkande. Lantbruksstyrelsen, som godtogutredningens förslag, förklarar sig ^allfiämt ha den uppfattningen attkommunen i detta sammanhang kräver en viss särbehandling. Däremot anserlantbruksstyrelsen att det är svårt att^moiivera att kommunerna tillskillnad från andra markägare skall vara generellt befriade frän kravet på iprincip ^femårig arrendetid. Liggermarken, vilket ej sällan är fattet, långt från kommunens tätort (tätorter) ochfinns heller inga aktuella planer på ändrad markanvändning, bör tagen vara densamma för kommuner som för andra markägare." Jag skatt dock gereservanterna det erkännandet ^atl även de i sin reservation, den återfinns pä ^s. 50, på nytt vill understrykavad är 1970 anförde om viklen av att ^upplåtelseliden inte sättskortare än som föranleds av omständigheterna i det enskilda fallet. Jag kan alltsåkonstatera ^atl den lilla oenighet som råder ^metian ^ut^skollsmajoritelen och reservanterna är begränsad^lill ^atl gälla en undersökningav de förhållanden som verkligen råder. ^Utskottsmajo^riteten föreslår således under punkten I i sin ^hemslällan beträffande kommunala arrendeupplåtelser att ianledning av motionen 976, yrkande1, ^skatt ge ^Kungl. ^Maj:t titt känna vad utskottet uttalat om undersökning av kommunernas avtalspraxis. Men det ärsjälvklart ^atl bakom dennahemställan från ^utskottsmajoriteten tigger, som sade,en mera positiv inställning tillmotionsyrkandet. Det är helt ^klarl ^atl delta icke får las, vilket herrHammarberg ^irodde, såsom ^elt ^uitryck för^atl vi skulle hysa mindre förtroendeför kommunalmännens sätt alt hantera dessa frågor. Blir undersökningen genomförd, så finns det sedananledning ^åler^komma ^lill spörsmålet huruvida en lagändring behöverföretas. Har det, som ^fiera remissorgan påpekat, blivit regel medettåriga arrenden - med de besvär ochsvårigheter som detta medför för ^arrendalorerna, bl. a. därigenom allstatlig lånegaranti under sådana förhållanden inte kan ges - så blir det^nödvändigl att göra tagändringar för alt fä ^lill stånd en bättre tingens ordning. Jag hyser dock storförhoppning om alt de olika kommunala organen, när de får klart för sigalt en undersökning är pä väg, rättar sig^efler de intentioner som hade 1970, när vi beslutade i dehär sammanhangen. Jag har visst ^anmäll för det här anförandet, men jag ha^r^ fortfarande enhel del saker kvar som jag hade tänkt understryka. Jag skall försöka att fallamig ganska kort. Beträffande dekommunala arrendeupplåtelserna kräver ^ulskoltsma^jorileten i punkt 1av hemställan all det skall företas en undersökning, och vi vill ge ^Kungl.^Maj:t detta till känna. redan ^anförl all ^ulskottel enhälligt avstyrker motionen 652, som gälleröverlåtelse av arrende. En ^beslämmelse av det slaget som motionärerna föreslärskulle förmodligen inte innebära någonting annat än att jordägarnagenomgående uppställer sådana villkor i kontrakten ^atl rätten titt ^övertäletse av arrende i praktikenförsvinner. En sådan laglig ^beslämmelse som kan avtalas ^borl brukar vi kattaen ^disposiliv bestämmelse. Motionsyrkandet går ju inte ut på alt bestämmelsen skulle bli tvingande, och om det intefinns en lagligt ^ivingande bestämmelseom rätt titt ^arrendeöverlålelse fören fördubblad arrendetid från fem är till ^lio, så kommer bestämmelsen ipraktiken inte all ha någon betydelse. Detta är det avgörande skälet i detsammanhanget. ^Belräffande ^punkl 2, dödsbos besittningsskydd, är^ulskottel enigt i sill förstag all ger ^Kungl. ^Maj:t ^lill kännavad ^ulskollet anfört i anledning avmotionen 976. Det innebär ökat besittningsskydd för sådana dödsbon somuppstår . ^Däremol säger utskottet all dödsbon som går in iett nytt arrende även i fortsättningen skatt jämförasmed andra juridiska personer som således inte har samma skydd somfysiska personer. ^Belräffandepunkt 3, ^besiltningsskyddsproceduren, finns del vät anledning påpekaalt denna är så pass krånglig att den behöver förenklas, och det är vårförhoppning - efter vår enhälliga skrivning - alt så också skall kunna ske. ^Punkl 4,arrendeavgiften, vill jag beröraännu en gång. Jag har redan påpekat de höga arrenden som pä sina hälllas ^ul. Motionens syfte är således alt man här skulle kunna komma fram till enannan bedömning i sådana fall där^arrendator och ägare icke har kunnat bli ense om arrendeavgiftens^stortek. Det som man i del ^sammanhangel har ^atl rätta sig efter är de rådande marknadsförhållandena ochpriset på jämförliga arrenden. När man har hört de siffror som jag t.ex. nämnde har man tätt ^atl förstå att priserna pressas mycket kraftigtuppåt. Även vid arrendenämndernasbedömning av dessa frågor måste man komma högt, trots den som jag förutsättersjälvklara objektivitet som man därvid bemödar sig om. ^Molionärerna vittha in en annan bedömningsgrund, arrendeställetsavkastningsförmåga. Man anser att gällande bestämmelser skall kunnaändras så ^atl det blir möjligt ^atl fastställa en skälig arrendeavgift som äranpassad till arrendeställets karaktär och avkastning. Vi tror ^atl del, somherr också anförde, finns anledning all lilla noga på dessaförhållanden. Herr ^lalman,^efler dessa en smula sporadiska kommentarer till ^arren-^delagsfrägan överhuvud taget och ^lill ^utskotlsmajoritelens förslag liksom till^molionsyrkandena ber jag all få yrka bifall ^lill lagutskottels förslag päsamtliga ^punkler. HenHAMMARBERG ^(s): Jag begärde ordet medanledning av all påpekade alt inte varenigt i sitt remissyttrande ulan ^atl del fanns reservanter där. Det är jagfullt ^medveien om också, men jag tror inte alt ^reservanlerna vände sig ^molde av mig citerade uttalandena iKommunförbundels remissyttrande. Jag erin^rade om ^atl Kommunförbundetkonstaterar att det är ^kommunalekonomiskt riktigt att arrendera ut marken där del är möjligt. Jag trorinte att reservanterna har avsett att vända sig mot ^detla. Jag tog upp detta spörsmål och citerade därför all jagville bevisa att kommunalmännen har ögonen öppna för all man inte skall missbruka den här regeln. Jag vidhållerfortfarande ^atl vi från reservanternas sida i utskottet hyser störreförtroende för kommunalmännen än vad tydligen utskottsmajoriteten gör.Herr^'^Svanslröm har ju själv sagt att^visseriigen innebär den här ^ulskotlsskrivningen en hemställan om en undersökningav förhållandena. Men han säger också att bakom detta ^naturiigtvistigger alt man skatt vidta lagstiftningsåtgärder om undersökningen visar ^atlbehov av del föreligger. Dä kommer vi fram till alt majoriteten i utskottetinte litar på all kommunalmännen själva skall kunna klara detta. Ni har hellerinte givit ^nägon anvisning om hur denlagtext skall formuleras som skall kunna reglera dessa förhållanden, såatt man får en vettig lösning på den här problemaliken. Jag tror ^atl det också är rikligt somKommunförbundet har framhållit: att del ^mäste vara ^elt primärt ^inlresse förkommunerna alt kunna la marken i anspråk, exempelvis för ^lokaliseringsändamåtetter liknande. Med detnu anförda vill jag än en gång yrkabifall ^lill reservationen från socialdemokraterna i ^ulskottel. Hen (): Jag tror att försökervrida debatten dithän ^atl vi skulle vara ute för att misstänkliggörakommunalmännen. Jag har i mitt huvudanförande påpekat alt del ingalunda ärfallet. Del kan finnas, ^sadejag vidare,goda motiv för kortare ^upplålelseiider i sädana områden ^sorn mänskligtatt döma snart kommer alt ^utnyujas för exploaterings- etter andra ändamål. Jag pekade på skillnaden - den framgick av ^lantbruksslyrelsens remissvar- ^metian ^arrendelagsutredningens förslag och det beslut som sedan logs avriksdagen på ^jusl den här punkten. ^Lantbruksslyrelsen hävdade således att detinte var meningen ^atl den korta liden ^generelll skulle ^lillämpas i denomfattning som tydligen sker. Jag hyser del absolut största förtroende för all vårakommunalmän kan avgöra de här frågorna, ochjag har svårt all förslå att dessa kommunalmänskulle ha någonting ^emol att man ^genomfören riksomfattande undersökningangående de nu rådande förhållandena. Kommunförbundels remissvar finns återgivet i ^värlbetänkande till vissa delar, och detframhålls pä ^s. 9 i belänkandet ^atl förbundsstyrelsens minoritet intei yttrandet velat ha med bl. ^ell avsnitt där del står: "Del primära intresset upptas ^självfallel av alt marken ulanlängre dröjsmål kan ställas till förfogande när exploatering blir aktuell. Kommunerna kan därför inte ulan^belydande nackdelar upplåta marken för längre arrendeperioder. Vidjordabalkens ^lillkomsl ansågs kommunerna ha behov av ^atl även vidgårdsarrenden fä använda ettårig arrendetid. Behovethärav är enligt förbundels mening alltjämt lika starkt. av del slag som begärs i ^molionenskulle, anser förbundet, med all sannolikhetresultera i alt kommunerna undviker alt upplåta sin jord pågärdsarrende." Del var alltså det som minoriteteni förbundsstyrelsen inte ville vara medom all skriva.