prot · FX0945 · 1974-12-31 00:00:00 — Jag sade också redan i mitt första anförande attjag sätter värde på att man har varit så generös att man har tagit in denskrivningen i utskottets betänkande. Jag vUl påpeka för debattdeltagarna att genmäle skall gesgentemot den som senast har haft huvudanförande.) i (c) kort genmäle: Jag beklagar att jagblev kallad till telefonen just när höU sitt anförande. Men jaghar fått rapporter om att citerade särskildayttrande i . Det tycker jag är värdefuUt, eftersom uttalat att han accepterar förslag med hänsyn till att detär ett steg i riktning mot en allmän arbetslöshetsförsäkring. HerrLORENTZON (vpk) kort genmäle: Representanterna för de olika partierna fårväl fortsätta att slåss inbördes om vem som först tog upp frågan om enobligatorisk arbetslöshetsförsäkring. Jag har redan redovisat att vårt partiaktualiserade den frågan . Man anför statsfinansiella skäl för att man inte kan varamed på högre bidrag när det gäller de arbetslösa. Det går naturligtvis alltidan att framföra skäl emot, när man inte vill. När det gäller reservation 6, somhandlar om bidrag till företagen, vill jag säga till att jagmycket väl förstår att representanterna för de borgeriiga partierna kanframställa krav på ytterUgare en bidragsform, där bidrag skulle utgå med 5,6,8,10, och vad det nu var allt. Socialdemokraterna har ju varit hurvälvilliga som helst när det gällt bidrag till företagen. När det gälltarbetslösa har man inte varit lika generös. Jag viU citera vad som sägs på s. 31 i utskottsbetänkandet för detta svarar en borgerlig majoritet. Där står: "Enligt utskottetsmening boren vidgadanvändning av företagsutbildning prövas. Principiella invändningar kan interiktas häremot med hänsyn till att stöd till sådan utbildning som nämnts redanutgår i inte ringa omfattning." Ja, det var en verklig åsnespark tillsvensk socialdemokrati. Ni kan inte ha principiella invändningar mot sådanabidrag, eftersom ni har varit med på det ena anslaget efter det andra.Men pågår det en ideologisk debatt, om jag får kaUa det så, isocialdemokratiska tidningar, i t. ex. och Arbetet. Man har kommitunderfund med att det kanske inte är så nyttigt med miljard rullningen direkttill företagen för inköp av maskiner och annat de har den egenarten att deslår ut de arbetande och man skapar på det sättet större arbetslöshet. Vikanske i stället skulle ge bidragen direkt över lönen och viaföretagsutbildningen. Visst kan från kammarens talarstol hävda attsådant stöd redan utgår i stor omfattning. Det är i och för sig också att gesocialdemokraterna en spark där bak. A rbetsmarknads-politiken m. m. () kort genmäle: Jag ber om ursäkt för att jag bröt motordningsreglerna. Jag gjorde det i bästa välmening. För att slippa hoppa uppefter varje talare från reservanternas sida försökte jag rationalisera dethela. Låt mig tUl i säga att det finns enskillnad mellan motion och den motion väckte . Men när det gäller namnfrågan vill jag inte ta ifrån . Till i villjag säga att det särskilda yttrande som herrar Elmstedt, avlämnade till KSA-utredning inte stärker i detta sammanhang. Läs vad där står; att de accepterar förslagetfullt och helt och utan reservationer HerrJOHANSSON i (s): Debatten här i kammaren och debatten iandra sammanhang visar den centrala ställning som arbetsmarknadspolitikenintar. Den har växt fram och formats av utvecklingens krav och under medverkanav den fackUga och politiska arbetarrörelsen. Den satsning som skett på dettaområde är ett klart uttryck för arbetarrörelsens målsättning om arbete ochtrygghet. De utredningar som är aviserade utgör en viktigförutsättning för att vi skall komma till rätta med de många kompUceradespörsmål som är förenade med en aktiv arbetsmarknadspolitik. hartidigare i debatten redogjort för viktiga avsnitt i denna fråga, och jag beratt helt få ansluta mig till hans inlägg. Jag har, herr talman, begärt ordet för att någotkommentera några av de reservationer som är fogade till inrikesutskottetsbetänkande nr 3. Reservationen 4 gäller särskild förmedlingspersonal förkvinnlig arbetskraft. På den punkten är i propositionen föreslaget att 100arbetsförmedlare skall ägna sig särskUt åt den kvinnliga arbetskraften. Det ärett delförslag, som kommer från jämställdhetsdelegationen. Enligt utskottsmajoritetens uppfattning är det viktigt vidtar konkreta åtgärder för att förbättra kvinnornas möjligheter att hävdasig A rbetsmarknads-politiken rn m. Det är en riktig åtgärd att särskilda tiänstemän avdelas attarbeta med dessa frågor. Man får nämligen därigenom större förutsättningar föratt arbete på det området verkligen utförs. Om det endast konstrueras som ettallmänt åliggande för arbetsförmedlingen att arbeta med dessa frågor finns detalltid risk för att arbetsuppgiften försvinner i konkurrens med andra viktigaåligganden för arbetsförmedlingen. Ur kvinnomas synpunkt bör det alltså varaen fördel med den konstruktion som föreslås i propositionen. Reservanternasynes inte ha beakta detta. Deras avslagsyrkande innebär att det finns risk föratt de arbetsinsatser som specialrutinerade tjänstemän kan utföra inte kommerde kvinnliga arbetssökandena till godo. Utskottsmajoriteten finner Kungl.Maj:ts förslag väl avvägt. Jag yrkar därför avslag på reservationen 4. Reservationen 5 gäUer lekmannastyrelser vid de lokalaarbetsförmedlingarna. Vi behandlade den frågan ganska utförligt vid förraårets riksdag i anledning av en liknande reservation. Jag skall inte trötta mednågon längre utiäggning , då det egentligen inte framkommit något nytt. Detär emellertid alldeles uppenbart att det är viktigt med ett lokalt samarbetemellan arbetsförmedlingen, å ena sidan, samt fackliga organisationer, kommuneroch företag, å andra sidan. I det dagliga arbetet förekommer också ett mycketomfattande samarbete. Vi kan i detta sammanhang erinra oss att de tillsattaanpassningsgrupperna ger ökade möjligheter till samverkan på en bred bas. När utskottets majoritet nu inte vill biträda förslaget omlokala lekmannastyrelser är den inställningen alltså inte betingad av någotmotstånd mot lokalt samarbete, utan den hänger samman med att vi knappasthar några ändamålsenliga arbetsuppgifter att tilldela de här styrelserna. Folkpartietpekar i det hänseendet på administrationen av arbetslöshetsförsäkringen. Men påden punkten förefaller vara väl tidigt ute, eftersom försäkringenoch dess administration nu skall bli föremål för utredning. Sedan utredningenlagt fram sitt förslag kan det finnas anledning att ta upp frågan på nytt. Jag betvivlar emellertid att utredningen kommer fram tUlden lösning som synes förespegla och som innebär att de nuvarandearbetslöshetskassorna slås sönder För övrigt kan det noteras en betydandeborgeriig splittring i den frågan. ansluter sig till osssocialdemokrater, biträder visseriigen folkpartiförslaget men harinte argumenterat för att de lokala kontoren skall få hand omarbetslöshetsförsäkringen, vilket är en av grundvalarna för folkpartietsförslag. I övrigt vill jag endast tillägga att arbetsförmedlingensverksamhet ingalunda är statisk. Organisation och samarbetsformer kommer attförändras även . kommer säkert att geuppslag till reformer av de arbetsmarknadspolitiska medlen. Först sedan manfått de nya förslagen kan det föreligga skäl att se om det finns praktisktunderlag för en reform av det slag som reservanterna tänker sig. Men att i dagtillsätta lokala styrelser som inte skulle få några verkliga arbetsuppgiftervore snarare att diskreditera de decentraliseringssträvanden som folkpartietgör sig till talesman för. Jag yrkardärför avslag på reservationen 5. 1 reservationen 7 avgiven av och folkpartietföreslås en höjning av det särskUda utbUdningsbidraget från till 8kronor . Reservanterna menar att detta skulle ge en stimulans och ökadmöjlighet för ungdomar och vuxna kvinnor att få utbildning och anställning påden öppna marknaden. Vi i utskottsmajoriteten delar inte den uppfattningen. Detfaktum att tiU 9 600 personer påbörjat utbildning med stödav femkronan visar att verksamheten numera har en större omfattning än vadreservanterna utgått ifrån. En höjning av beloppet skulle dessutom leda till betydligthöjda utgifter för utbildningsbidraget utan att man därför kunde vara förvissadom att höjningen fär den effekt som reservanterna förutsätter. Tidsmäs-' sigtär reformen begränsad att gälla tUl utgången av . Mot bakgrund av det anförda avstyrker utskottsmajoritetenreservationen 7. 1 reservationen 9 återkommer fojkpartiet även medkrav på värdesäkring av grundbidrag och flyttningsbidrag. Utskottsmajoriteten avstyrker kravet. Vi finner inteanledning att frångå den ståndpunkt vi intog vid förra årets riksdag. liksomdå anser vi att bidragen bör fastställas från fall till fall och avvägas motandra reformbehov. I sammanhanget vill jag erinra om vad vi anfört iutskottets betänkande om den successiva höjning som grundbidraget vid arbetsmarknadsutbildningvarit föremål för. var grundbidraget förensamstående och föreslås nu höjt till . Det motsvararprecis förändringarna i basbeloppet, som är mot 5 500 kronori juU 1966. Dessutom bör reservanterna uppmärksamma attflyttningsbidragen täcker de faktiska kostnaderna vid flyttning. Lägger vidärtill att bidrag i form av starthjälp har räknats uppbetydligt mer än vad förändringarna i basbeloppet skulle ge anledning till ärsyftet med reservationen tillgodosett. Jag yrkardärför avslag på reservationen 9. I reservationen 10 yrkar på en uppräkningav utbUdningsbidraget. Reservanten anför bl. a. att bidragsnivån vid jämförelsemed normerna för social hjälp är för låg och föreslår en höjning tiU 750 kronorper månad atl omfatta såväl ensamstående som gifta samt att barntUlägget skallutformas efter samma normer som gäller vid socialhjälp. Kostnaderna härför harreservanten beräknat till 50 miUoner kronor Jag vilt i det sammanhanget erinra om att vid utbildningav det slag det här är fråga om utgår bidrag med hela beloppet för den faktiskabostadskostnaden, likaså för kostnader för dagliga resor i samband medutbildningen. Utskottsmajoriteten vill inte bestrida att det kan finnas motivför en uppräkning av bidragen. Men det är här som på många andra områden enfråga om avvägning mellan reformbehov och resurser. Det finns också anledning att erinra om att vi i riksdagenså sent som behandlade finansutskottets betänkande nr 1 och isamband därmed tog beslut om det s. k. stimulanspaketet, vilket innebär bl. Arbetsmarknadspolitiken m. m. A rbetsmarknads-politiken m. m. förstärkningför inkomstsvaga grupper. I debatten och vid andra tillfällen har givitsuttryck åt den centrala ställning som arbetsmarknadspolitiken intar Flerautredningar är i verksamhet och några är aviserade. Vi kan därför utgå från attalla de här frågorna är föremål och blir föremål för uppmärksamhet. Redan tUlhösten kan vi vänta förslag om arbetsmarknadsutbUdningen, om volymen,inriktningen m. m. Det finns kanske då anledning att återkomma till deekonomiska frågoma. Med det anförda yrkar jag bifall till reservationerna 2, 6och 11; i övrigt yrkar jag bifall till vad utskottet hemställt. (vpk) kort genmäle: Generös som jag är av naturen har jagöverlämnat åt» andra i min grupp att kommentera en rad av de reservationer somjag fogat vid betänkandet. Jag känner mig därför förhindrad att gå i polemikmed i - det kommer andra talesmän för mitt parti attgöra . säger att det aUtid är en awägning mellanreformkrav och resurser. Ja, det har de arbetslösa och de som går påarbetsmarknadsutbildning säkerligen fått känna av som har förflutit.Men samma awägning av resurser gör man inte när det gäller mUjarderna från desvenska skattebetalarna till svensk storfinans. HerrSTRIDSMAN (c): Enligt marsstatistiken var ca 66 000 personerregistrerade som arbetslösa vid arbetsförmedlingarna. Av dessa var ungefär varfjärde under . Tittar man sedan litet närmare på hur situationen har varit för de allra yngsta åldersgrupperna som sökerarbete finner man att av samtliga arbetslösa under var ca 70 procentunder . Det är självklart att dessa stora grupper unga människorsom inte kan få ett fast arbete upplever sin situation som en tragedi. Den högaungdomsarbetslösheten måste därför bemästras genom en mängd olika åtgärder. Som jag ser det bör man nu försöka att bättre anpassaarbetsmarknadens behov och utbudet från utbUdningsanstalterna till varandra.Det bör t. ex. gå att underlätta ungdomarnas inträde i arbetslivet genom attskapa fler praktikplatser och genom att ge stöd för utbildningsinsatser inomföretagen. Med det senast sagda vill jag inte påstå att man skulle lösaproblemet med ungdomsarbetslösheten genom ökad företagsutbildning. Men detskulle vara ett steg i rätt riktning för att minska ungdomsarbetslösheten. Från har vi i en av våra partimotioner specielltuppmärksammat ungdomsarbetslösheten i ett s. k. kortare perspektiv. har här tidigare utvecklat mera långsiktiga program föratt minska arbetslösheten. I vär partimotion har vi föreslagit att det särskildautbUdningsbidraget, som utgår med till arbetsgivare föranställning av främst ungdomar och kvinnor, uppräknas tiU per timme.Även folkpartiethar framfört samma förslag. I utskottet har vi från och ireservationen 7 gett vårt stöd åt förslaget om en uppräkning av femkronan. sade i sitt inlägg att femkronan hittillsvarit ett värdefuUt tUlskott. Det kan jag intyga. Därför beklagar jag att herrNordgren i utskottet inte velat föUa upp detta värdefulla tiUskott med enförstärkning av femkronan. Vi reservanter har, just mot bakgrunden av den högaarbetslösheten bland ungdom och kvinnor, ansett det vara angeläget attförstärka insatserna för att förbättra ungdomarnas och de vuxna kvinnornassysselsättning. Jag vill slå fast att vi, så länge vi har en hög ungdoms- ochkvinnoarbetslöshet i landet registrerad eller dold , inte får vara rädda föratt öka insatserna för att stimulera anställning och UtbUdning på den öppnamarknaden. Det här ber jag i , som var tveksam på denhär punkten, att tänka på. Vi har i vår partimotion även föreslagit att en vidgadföretagsutbildning skall prövas. Utskottsmajoriteten kan inte finna något skälför att man inte skulle ha en försöksverksamhet med en företagsutbUdning förredan anstäUda om konjunkturläget eller utveckUngen på arbetsmarknaden kräverdetta. Jag anser att man bör pröva olika möjligheter att minskaarbetslösheten. Utskottets vice ordförande ställde frågan tilloss inom utskottsmajoriteten hur det skall gå till att ge utbUdning åtanställda som råkar ut för en kris i ett företag. Jag vUl svara att AMSfaktiskt har funderat på hur försöksverksamheten skall gä till. Utskottsmajoritetenhar fullt förtroende för att AMS på ett riktigt sätt kan hantera den frågan.Jag tror inte heller att AMS sätter i gång med den här försöksverksamheten omdet inte finns ett behov. Vad jag förstår kan en företagsutbUdning för redananställda inte vara någonting märkvärdigare än andra former avföretagsutbildning. Exempel på näraliggande åtgärder finns att hämta i detutskottsbetänkande som vi just nu behandlar. Utskottet föreslår enhälligt t.ex. ett särskilt utbildningsbidrag tUl företag för att motverka könsbundenrekrytering av arbetskraft. I två motioner, nr 340 och nr 1153, har iHolmgården och jag tagit upp frågor som berör inland ochTornedalen. Det gäller storarbetsplatserna i , och ÖverkaUxsom drivs i regi. 1 motionen 340 för vi fram kravet påatt de tre storarbetsplatserna om bildas till företag i bolagsform inomStatsföretagskoncernen. Genom att dessa storarbetsplatser har karaktären avberedskapsarbeten skapar de inte den tUlförsikt som arbeten påden ordinarie öppna arbetsmarknaden ger. Målsättningen att 100 personer skulle få arbete på varderaav dessa arbetsplatser har än så länge endast uppnåtts i . Detta harkunnat ske genom att NJA som legoarbete planerat en vidareförädling på dennastorarbetsplats. Även om nu storarbetsplatsen i haft en gynnsammareutveckling än storarbetsplatserna i och ger detta ändå ingentrygghet för framtiden. För att skapa fler och tryggare jobb förmänniskorna i dessa tre kommuner så mäste de tre storarbetsplatserna omvandlastill ett statligt bolag inom Stats- Arbetsmarknadspolitiken m. m. Arbetsmarknadspolitiken m. m. företagskoncernen.Vi har vidare i motionen föreslagit att på grund av sysselsättningsproblemen ide tre nämnda kommunerna bör verksamheten i en första etapp byggas ut tUl attomfatta 600 arbetsplatser. Utskottet har visat förståelse för våra framförda förslag,vilket bör uppfattas som positivt. Men detta löser givetvis inga problem. Nuhar jag i alla fall biträtt vad ett i övrigt enhälligt utskott kommit fram tUl,nämligen att det här skall utredas. Arbetsmarknadsministern har istatsverkspropositionen aviserat att en utredning skall tillsättas för att seöver verksamheten vid industriella storarbetsplatser och skyddade verkstäder. Genom att jag nöjt mig med löftet om en utredning sähoppas jag att den kommer i gång snart med sitt arbete. Jag hoppas också attutredningen snabbt kommer fram tiU en slutsats att storarbetsplatserna iÖvertorneå, och bör övergå tiU att bli förslagsvisfUialföretag inom , I väntan på att den här utredningenom skyddade verkstäder arbetat färdigt bör det vara lämpligt att, under tidensom utredningen arbetar, lösa frågan om anställande av även yngre arbetskrafttill de här tre omnämnda storarbetsplatserna. 1 motionen 1974 har vi pekat på att de här trestorarbetsplatserna i , och i endast ringautsträckning givit sysselsättning åt yngre arbetskraft. Vi motionärer menaratt när industriella storarbetsplatser lokaliseras tiU kommuner, där alternativsysselsättning saknas på den öppna arbetsmarknaden, då bör även yngrearbetskraft kunna anställas. Även för den här motionen känner utskottet förståelse. Jaghoppas därför att den skrivning som utskottet enhälligt står bakom därmed ocksåskall resultera len praktisk tillämpning från arbetsmarknadsmyndigheterna ienlighet med motionens syfte. Jag vill i det här sammanhanget understryka att vimotionärer har en positiv inställning till att även äldre och medelåldersgrupper får sysselsättning vid storarbetsplatserna. Något motsatsförhållandemellan äldre och yngre åldersgrupper får inte finnas. Jag ber att få yrka bifall till utskottetshemställan på samtliga punkter utom punkten 13, där jag ber att få yrka bifaUtiU reservationen 7. 1 det innehållsrika betänkande fråninrikesutskottet som vi nu diskuterar är det naturligt att intresset främstknyts till de aviserade utredningarna om en allmän arbetslöshetsförsäkring samtom den framtida sysselsättningen. Dessa frågor har redan behandlats av herrNordgren i hans anförande tidigare, varför jag inte skall uppehålla mig vid demi annan mån än att jag vill uttrycka min förvåning övei den inkonsekvens somkännetecknar den socialdemokratiska reservationen 2, som berör den allmännaarbetslöshetsförsäkringen. Reservanterna vill inte acceptera att skulle fatta ett principbeslut med hänsyn tUl att verkningarna nu inte kanöverblickas i bl, a, finansiellt avseende, I reservationen är man däremot trotsdetta beredd att föreslå att skall binda sig för attförsäkringen skall finansieras med arbetsgivar- kritiserade inledningsvisutskottsmajoritetens skrivning på denna punkt. saknade iskrivningen svar på flera punkter bl, a, om finansieringen, ersättningarnasframtida storiek och administrationen. Ja, , om vi vore klara medsvaren på alla dessa frågor om hur den obligatoriska arbetslöshetsförsäkringenskall utformas, behövde vi inte ha någon utredning. Då kunde vi gå tUlbeslut. Personligen finner jag emellertid att just frågorna om finansieringen,ersättningarnas storiek och den organisatoriska utformningen är av så storbetydelse att de noga bör övervägas innan vi binder oss för den slutligalösningen. Jag medger gärna att det nu är svårt att överblicka dekostnader som en allmän arbetslöshetsförsäkring kan medföra, och det är därförsom vi i utskottsskrivningen framhåller att finansieringsfrågorna bör ses i ettvidare perspektiv och med beaktande av övriga socialförsäkringar ochskattesystemet i dess helhet. Det är en uppfattning som synes mig stå isamklang med de tankegångar som återfinns i direktiven tUl sysselsättningsutredningen.När det gäUer att skapa nya arbetstillfällen skall ju de sakkunniga "sökabedöma de vUlkor för sysselsättningspolitiken som föUer av kravet på en minstlika snabb ökning av sysselsättningen i fortsättningen som den som inträffade under1960-talet". Det är en riktig - och en viktig - uppgift, som inte börförsvåras genom att beslutar om finansiering genomarbetsgivaravgifter vUkas storiek vi inte känner och vilkas verkningar, för attcitera den socialdemokratiska reservationen, "både finansiella och andrahänseenden inte kan överblickas". Det enda vi med bestämdhet vet äratt varie ny procent i obUgatoriska avgifter som vi lägger på näringslivet -liksom på kommuner och landsting - minskar möjligheterna att skapa nya arbetstillfälleninom näringslivet liksom inom den offentliga sektorn, den sektor som tycksvara socialdemokratins räddningsplanka när det gäller att klara den framtidasysselsättningen. Beträffande reservationen 4> vill jag yrka bifaU tiUdenna med hänvisning tiU att vi inom moderata samlingspartiet anser attinrättande av tiänster för arbetsförmedlare som speciellt skall ägna sig åtkvinnliga arbetssökande inte kommer att hjälpa upp kvinnornas situation påarbetsmarknaden. Vi accepterar tiänsterna, men för de kvinnUga arbetssökandenaskall gälla exakt vad ett enigt utskott säger på s. 24 i betänkandetbeträffande motionen 1139 med krav på särskilda insatser för akademisktutbildad arbetskraft. Det är, säger utskottet, "utskottets uppfattning attdenna arbetskraft inte skaU särbehandlas. Arbetsgivarna bör i dessa liksom iandra faU ges en effektiv information om de arbetssökande och derasförutsättningar på arbetsmarknaden." Jag kan, herr talman, inte motiveramitt yrkande om bifaU till reservationen 4 bättre än vad utskottet har gjort idenna formulering. Jag hoppas därför att de utskottsledamöter som står bakomdenna enhälliga utskottsskrivning liksom kammarledamöterna i övrigt kommer attstödja reservationen 4, Det vore konsekvens i ett sådant stäUningstagande, ochjag förutsätter - det vill jag gärna säga med anledning av iSimrishamn reflexioner här förut - att personalen på arbetsförmedlingar- Arbetsmarknadspolitiken m. m. 5 protokoll 1974. Arbetsmarknadspolitiken m. m. na ser tUlatt varie arbetssökande får sitt berättigade krav på hjälp från förmedUngentiUgodosett. Till det föreliggande betänkandet är även fogat ettsärskUt yttrande av herrar och angående anslaget tillarbetsmarknadsutbildning. Denna fråga har jag tagit upp i motion nr 1566, ivUken jag bl. pekat på den mycket snabba - jag hävdar alltför snabba utökningen av ÄMS:s omskolningsverksamhet, som skett . AMS:sambitioner att ständigt växa på olika områden med ständigt och mycket snabbtstigande kostnader som föUd synes mig inte vara en riktig utveckling. Denstatistik som i olika sammanhang presenteras avseende resultatet avomskolningsverksamheten är svår att få ett riktigt grepp om; detta gäller förövrigt AMS:s verksamhet i stort. Tyvärr synes omskolningsverksamheten inteleda till att de som utbildas erhåller anställning i önskvärd omfattning.Alltför ofta inträffar det att den omskolade måste omskolas pånytt därför att det inte varit möjligt att skaffa ett arbete inom det områdesom omskolningen avsåg. Det finns många exempel på detta. Jag skall inte trötta kammarens ledamöter med att läsa eni och för sig mycket intressant artikel som var införd i för någonvecka sedanunder rubrUcen "-- men då grep byråkraterna in i kärleksliv".Det handlar faktiskt om en norsk textUarbetare som kom tiU , Hanträffade en flicka från , Han tyckte att han skulle flytta upp till ,men det var inget bra område för en textilarbetare. Efter kontakter medarbetsförmedlingen råddes han till utbildning inom metallindustrin. Han åktetiU AMU-center i för att utbilda sig till svarvare. kom hantiUbaka till arbetsförmedlingen i .