prot · FX0956 · 1974-12-31 00:00:00 — Det gäller på det sociala områdetsärskUt hemhjälpen, åldringssjukvården, den öppna sjukvården och omsorgerna förpsykiskt utvecklingsstörda samt utbyggnaden av daghemmen. Här behövs merapersonal trots en personalökning för dessa verksamheter, med över 150 000 nyaarbetstillfällen . Utbyggda resurser på dessavårdområden ,är produktiva också i den meningen att de ger ett växande antalmänniskor viktiga och meningsfulla sysselsättningstillfällen. I arbetsgruppenskall ingå representanter för social- och arbetsmarknadsdepartementen,, , samtLandstingsförbundet och . Arbetet skall bedrivas i samråd medberörda personalorganisationer. ett viktigt utvecklingsområde isocialpolitiken där också mycket återstår att göra - vill jag kallaöppenvårdsUnjen. Vad jag avser med detta är en decentraliserad service, som skallvara så tillgänglig och så nära människorna som möjligt. Inom socialvården får denna öppna vård och behandlingökande betydelse. Inom nykterhetsvården ökar den polikliniska och över huvudtaget den friviUiga behandlingen, medan tvångsmässiga omhändertaganden i nykterhetsvårdsanstalter minskar. den 4 aprU 1974 Ekonomiskt stöd åt barnfamiljer den 4 aprU 1974 Ekonomiskt stöd åt barnfamiljer övergångsbostäderhar i ökad grad ersatt anstaltsvistelse. En liknande utveckling är på gång inombarna- och ungdomsvården. Ungdomsvårdsskolorna har flera elever i öppenvård än inom skolorna. Exemplen kan mångfaldigas. Samma utveckling har vi inom hälso- och sjukvården. Härökas insatserna genom medicinskt förebyggande åtgärder jag vill t. ex. pekapå förslag i årets socialhuvudtitel om nya vaccinationsprogram mot polio ochröda hund och genom en kraftigt utbyggd närhetsservice i den decentraliseradeöppna hälso- och sjukvården. Utvecklingen inom den öppna hälso- och sjukvården å enasidan och socialvården å den andra präglas av ökad samverkan. Utgångspunkten äratt verksamheten skall grundas på en helhetssyn på den enskilda människan ihennes miljö. Socialvården har fått organisatoriska förutsättningar för ettsådant arbetssätt; kommunerna kan numera ersätta de olika sociala nämnderna meden gemensam nämnd en social centralnämnd. Så har också skett i det storaflertalet kommuner. Samordnade insatser kräver gemensamma mål,samdimensionerade resurser och väl utvecklade former för samarbetet. För attkunna vidareutveckla helhetssynen i det sociala arbetet behövs nu - som jagockså har framhålUt i årets socialhuvudtitel en mera djupgående prövning avverksamheten i dess helhet. En sådan övergripande behandling av hela denkommunala socialvårdens målsättning och verksamhetsformer kommer att ske pågrundval av ett principbetänkande i dessa viktiga frågor som inom den närmastetiden kommer att redovisas av socialutredningen. Hela socialvården kommerdärmed in i ett reformskede av mycket stor betydelse. På hälso- och sjukvårdens område hade socialstyrelsenunder redovisat resultaten av ett par djupgående utredningar som jaghar tagit upp i socialhuvudtiteln och som enligt rnin uppfattning kommer attbetyda mycket för den framtida utvecklingen. Den ena gäller ett nyttläkarfördelningsprogram, som bl. a. ger underlag för en kraftig satsning på dendecentraliserade öppna hälso- och sjukvården. Den andra utredningen gäUerhälso- och sjukvårdens struktur, bl. a. i fråga om lämpliga former förnärhetsservice och kontinuitet. De mänskliga kontakterna mellan patienten ochsjukvården skall förbättras och kontinuiteten mellan läkare och patientunderlättas. 1 utredningen räknas med att av de problem som fårmänniskor att kontakta sjukvården skall kunna i patientens egen miljögenom en utbyggd primärvård. Hälso- och sjukvården på primärplanet skallsamverka med socialvård och andra verksamheter inom vårdsektorn. Genom dennanärhetsservice bör kontinuiteten i vården kunna tryggas. Självfallet måsteprimärvården kunna repUera på sjukvårdsresurserna inom länssjukvården ochregionsjukvården. En sådan strukturanalys som genomförts för hälso- ochsjukvården skuUe som jag också har framhållit i socialhuvudtiteln vara avvärde också för socialvården. Här kommer socialutredningens principbetänkandeatt ge de nödvändiga utgångspunkterna för ett arbete som redan förbereds isocialstyrelsen. Den snabba utvecklingen inom socialpolitiken har skapatbehov av ytterligare resurser till social forskning och utvecklingsarbete. samordnatoch målinriktat forsknings- och utvecklingsarbete liksom en Organiseradförsöksverksamhet har betydelse på flera sätt. Det gäller frågor omsocialpolitikens innebörd och verkningar och om orsakerna tUl socialastörningar osv. Här behövs vidgade kunskaper som underlag för utformningen avsocialpolitiken och metoderna inom socialvården. När jag har tagit upp dessafrågor i årets socialhuvudtitel, så har jag pekat på att lagstiftningen ochsamhällsorganens arbete bör bygga på nära samverkan med forskningen, som i sintur bör tillvarata erfarenheterna från socialvårdens fältarbete.Forskningsresultaten bör också snabbt komma i praktisk tillämpning inomreformarbetet. Det är bakgrunden till de förslag vi har lagt fram om ensamordning av åtgärderna i fråga om målinriktat forsknings- ochutvecklingsarbete inom den sociala sektorn och om ökade resurser för dessaändamål. Jag är, herr talman, övertygad om att en på detta sätt förstärktsocial forskning blir ett viktigt led i det fortsatta utvecklingsarbetet inom socialpolitiken. i (c): Det finns många positiva inslag isocialhuvudtiteln i statsverkspropositionen. Aviseringen av en sänkning avpensionsåldern gamla krav hälsar vi med tillfredsställelse. Dethar dröjt länge innan vi fick ett gensvar från regeringspartiet på detta krav.Ett annat exempel som socialministern här nämnde är utbyggnaden av föräldraförsäkringen.Stora behov finns alltjämt på den sociala sektorn. Det gäUer sett frånfördelningssynpunkt liksom beträffande insatser på vårdområdet, åtgärder iförebyggande syfte på skilda områden. Socialministern tog här upp, som han uttryckte det, fråganom socialt motiverade tjänster inom den offentliga sektorn och den höjning avstatsbidragen tUl kommunerna från som förra åretföreslog. Enligt förra årets beslut blev denna höjning begränsad t. o. m.utgången av 1974. Vi kunde vid det lUlfäUet inte förstå denna begränsning, förvi hade den uppfattningen att dessa tjänster är oerhört viktiga, eftersom detgäUer ett stort och betydelsefuUt område. De var enligt vår mening motiveradeäven efter utgången av 1974. När statsverkspropositionen kom hälsade vi medtiUfredsstäUelse att socialministern där gav uttryck åt att kommunalekonomiskautredningen skulle behandla den här frågan med förtur och att förslag skulleläggas fram för under innevarande år. Socialministern har just tagitupp det här och vi hälsar det med tUlfredsstäUelse. Vi har ju i vårt land ensådan befolkningsstruktur att antalet människor blir större ochstörre. Därmed ökar också vårdbehovet. Många kommuner med låg skattekraft harmånga människor som är . Därför blir behovet av en utbyggnad av dennasektor mycket stort. Socialministern sade här att några av dem som kritiserarutbyggnaden av den offentliga sektorn hävdar att detta också är en utbyggnad avbyråkratin. Jag tar inte alls åt mig av detta. Vi har klart hävdat att det härär ett betydelsefullt område. Vi behöver många nya tjänster på det här fältet.Vi har sagt att vi måste ha en god sysselsättning och ett näringsliv somfungerar så att vi får ett underlag för den service som är nödvändig. Ekonomiskt stöd åt barnfamiljer Ekonomiskt stöd åt barnfamiljer En av de mest väsentliga förebyggande åtgärderna ligger isamhällsplaneringen. MiUön är ur boendesynpunkt och när det gäller möjligheternatill rekreation av grundläggande betydelse för att förebygga sociala problem.Arbetslivet är ett annat område som är av väsentlig betydelse när det gälleratt förebygga sjukdom och ohälsa. De ständigt ökade sjukvårdskostnaderna bekymrar mångalandsting. När man sitter och skall göra upp staterna och dels serhur behovet ökar, dels ser hur kostnaderna stiger, då är det bara attkonstatera att om vi skall komma till rätta med dessa problem måste vi arbetaväldigt hårt på de förebyggande åtgärderna på den öppna hälso-och sjukvården.Det är den stora satsning som man enligt min uppfattning måste göra. Demänskliga kontakterna har en avgörande betydelse såväl för barns möjligheteratt växa upp tUl harmoniska människor som för psykisk balans och välbefinnandehos den vuxne. Från vårt parti har vi vid skilda tillfällen påpekat detta, ochvi har krävt att dessa så väsentliga frågor måste vara med isamhällsplaneringen, I en av årets partimotioner har vi gett uttryck för måste eftersträva en samhäUsplanering som möjliggör att normala mänskligakontakter kan uppehåUas, Vi har sagt att skolor och klasser inte bör varastörre än att lärare, elever och föräldrar kan lära känna varandra. Därigenomkan ett socialt skyddsnät utbildas som ger möjlighet att känna gemenskap ochuppleva positiva mänskliga relationer i hemmet, i skolan och i kamratkretsen. Föräldrarnas och hemmens roll och ansvar för barnensfostran måste ha en central ställning i fråga om att förebygga sociala problem.Men vi måste också se tUl att föräldrarna får större möjligheter tUl umgängemed barnen. Det ställer krav på förändringar i arbetslivet, och del ställerkrav på boendet och närhet tUl rekreation. Kontakten och gemenskapen människor emellan har inteförbättrats i det starkt centraliserade samhället. Ändock är denna fråga avutomordentlig betydelse. Den är betydelsefull för den vuxne, och inte mindrebetydelsefuUt är det för barnen att få växa upp i en atmosfär av gemenskap isin tUlvaro. Men det starkt urbaniserade samhället har fört med sig ändradeattityder till medmänniskor, på ett sätt som är negativt för både samhället ochindividen. Solidariteten människor emellan får inte vara enbart av ekonomiskart. Sådan solidaritet är visserligen grundläggande för att vi skall kunnafuUfölja socialpolitiken och en utjämning, men jag menar attsolidaritetsbegreppet måste ha också en djupare dimension. Helt enkelt - jaghar uttryckt det tidigare här - att man räcker varandra en hjälpandehand, bildligt talat. Det kostar så litet, men det betyder så oändligt mycket. En av de frågor som återkommer när vi behandlarsocialhuvudtiteln och socialutskottets betänkande är famiUepolitikensutbyggnad. I reservationen 1 vid socialutskottets betänkande behandlas enpartimotion från och , där vi begär förslag till program förfamiljepolitikens utbyggnad. FamiUepolitikens utformning är av utomordentligbetydelse. FamiUen har, som det framhålls i den här motionen, en nyckelfunktioni samhället. FamiUens situation har förändrats såvälbeträffande uppväxt- och boendemiUö som när det gäller förhållandettill arbetsliv och institutioner. Urbaniseringen och strukturomvandlingen harresulterat i en förändring av famiUens struktur. är familjen liten ochden är en sårbar enhet. TregenerationersfamiUen är ovanlig, ochkontakten med anhöriga försvåras genom att avstånden till dessa ofta är såstora. Det är därför enligt vår uppfattning famiUepolitikens uppgift att genomändamålsenliga och väl planerade insatser underlätta för famiUen att fyUa sinviktiga roll i ett föränderligt samhälle. Vid utformningen av famiUepolitikenär det barnens situation som måste bilda utgångspunkten. Flera delreformer hargenomförts på famiUepolitikens område , men vi saknar en samladbedömning av erforderliga åtgärder. Därför vidhåller vi i den nämndapartimotionen liksom i reservationen kravet på ett program för famiUepolitikensutbyggnad. I den planen är det två frågor som vi tillmätt storbetydelse. Den första är värdesäkring av barnbidraget, och den andra är förslagom vårdnadsbidrag. På flera områden inom socialförsäkringen har ju förmånernavärdesäkrats, och då är vår fråga: Varför skall man inte också värdesäkrabarnbidraget? I fråga om vårdnadsbidraget har socialministern tagit ettsteg på vägen när han tillsatt en utredning om föräldraförsäkringensutvidgning. De snäva direktiv som föreligger ger emeUertid enligt våruppfattning inte utrymme för en allsidig utredning om ett vårdnadsbidrag. Mende ger ändå en liten antydan om att rnan från departementets sida inser attarbetet för de barnavårdande uppgifterna bör uppmärksammas och värdesättas. Jagtycker det är bra att man börjar få upp ögonen för detta. Men varför dåmotsätta sig kravet på en utredning om ett vårdnadsbidrag? Kanske kommer vi inpå det under debattens gång, och kanske man får svar på frågan. Med detta, herr talman, ber jag att få yrka bifall tiUreservationen I vid föreliggande betänkande. En annan reservation som jag skall beröra och som fallerunder denna avdelning är statsbidraget till skjutsverksamheten när det gällerförskolor. antog förslaget om förskolans utbyggnad,vilket jag tycker var bra, och det gäller att föUa upp det förslaget.Skjutsverksamheten spelar en betydande roll i glesbygderna. Vi har begärt attdet under punkten Bidrag till driften av förskolor och fritidshem också skulleges möjligheter att lämna bidrag tUl skjutskostnaderna. Vi har i vår motion bl.a. hänvisat till föUande uttalande av i dess petitaskrivelse:"Som tidigare konstaterats kan endast kommuner inom de s. k. stödområdenaifrägakomma för bidrag ur 'glesbygdsanslaget'. Kommunsammanslagningarna medföratt antalet kommuner med både tätortsbebyggelse och glesbygd inom sina gränserökar. Kommuner med sådan struktur finns över hela landet och alltså ävenutanför stödområdena för glesbygdsservice. Från dessa kommuner har inkommitframställningar om bidrag till de extrakostnader som uppkommer i samband medatt kommunen vidtar åtgärder för att barn från utbyarna skall få tillfäUe attdelta i tätorters lekskola." Vi har föUt upp vårt krav i en reservation. Vi hävdar attdet är betydelsefullt för förskolans arbete i glesbygder att ett extrastatsbidrag Ekonomiskt stöd åt barnfamiljer Ekonomiskt stöd åt barnfamiljer kan utgåtill kommunerna för detta ändamål. Utskottet framhåller då det gäller frågan omstatsbidrag tiU skjutsverksamhet att kostnaderna för sådan verksamhet tordevara mest betungande för glesbygdskommuner och att dessa kan få särskilt stöd iform av extra skatteutjämningsbidrag. Utskottet avstyrker därför motionen. Ja, det låter vackert men det är inte så enkelt. Vad somhär krävs är direkta bidrag för vissa skolskjutsar för de avlägset boendebarnen, och för sådana ändamål är det kommunala skatteutjämningsbidraget intetillräckligt. Jag ber att få yrka bifall till reservationen2. Till de övriga frågorna i betänkandet får vi återkomma under nästa avsnittav debatten. HerrCARLSHAMRE (m): Herr socialministern underströk i inledningentiU sitt anförande att de satsningar samhället gör för sociala ändamål ärproduktiva och inte tärande. De är inte bara tyngande bördor på produktionen.Jag instämmer helt med socialministern i den bedömningen. Jag har tagit uppjust denna fråga i en motion, som återkommer i form av ett särskilt yttrandetill det betänkande som behandlas. Självfallet är inte alla sociala satsningar likaproduktiva. menar säkerligen inte - och det menar inte hellerjag att produktiviteten på det här området alltid kan mätas i pengar eUerenbart i pengar. Det är ett viktigt och omistligt produktionsresultat även ioch för sig att ge hjälp tUl människor som behöver hjälp. Jag tror också attdet är viktigt att fler än och jag - säkerligen ytterligare ganskamånga personer har alldeles klart för sig att sociala utgifter i storutsträckning är produktiva, men jag är inte helt övertygad om att alla somborde ha detta förhållande klart för sig verkligen har det. Jag tror att inte alltid har det så lätt närhan skall utverka pengar till nya reformer, hur angelägna de än är. Det voremärkligt om han hade det - då hade för övrigt reformerna sannolikt blivit fleroch kommit snabbare. Om vi klarare än hittiUs verkligen kunde beläggaproduktiviteten i de sociala utgifterna, skulle det enligt min bestämda meningbli mycket lättare att bereda utrymme för nya, nödvändiga satsningar.Vi har ju mer och mer närmat oss ett läge där det blir allt svårare att hävdaäven angelägna sociala önskemål på andra, kanske Uka angelägna önskemålsbekostnad. 1 vissa fall är det lätt att visa hur de här satsningarnaär direkt lönsamma. Det är inget tvivel om att det som jag nämner i minmotion t. ex. finns rehabiliteringskliniker och kommunalaalkoholpolikliniker, där behandlingsresultatet gör verksamheten inte barasjälvfinansierande utan direkt lönsam. Det skulle vara lätt att finna exempelfrån den sortens verksamhet, även när den bara i ett mindretal av fallen lyckasåterföra patienterna till arbetslivet, på att dessa återförda patienter enbartgenom de skatter de betalar och genom den hjälp i andra former som samhälletslipper att utge finansierar hela verksamheten, inte bara för sig själva utanockså för de mindre lyckligt lottade patientkamrater som aldrig kan återförashelt eller ens delvis till arbetslivet. dettatorde det inte vara särskUt svårt att få, men mig veterligt har det egentligenaldrig gjorts något försök att förebringa en övertygande redovisning av sådanaförhållanden. Det är ungefär lika självklart att vi kan satsa nästan hurmycket som helst på det vi brukar kalla förebyggande insatser. Om dessainsatser är rätt utformade, bör de komma tiUbaka i form av minskade utgifter påandra konton. Men vi har också stödsystem på det sociala området somantingen genom sin utformning eller genom metoderna för finansieringen närmastmotverkar sitt eget syfte och skapar nya problem, kanske i samma takt som manlöser gamla problem och det var inte meningen. Jag vUl inte nämna någotkonkret exempel på sådana verksamheter. Man kan ha på känn att det förhåller sigså ibland, men även där saknar vi belägg för det verkliga förhållandet. Det jag med min motion nr 1191 ville få fram var vad jagkallade en socialekonomisk utredning, som skulle sätta in de socialasatsningarna och de sociala utgifterna i ett totalekonomiskt sammanhang,försöka belysa produktiviteten i dem och självfaUet också söka komma underfundmed om det på några punkter behövs ändringar för att förbättra produktiviteten.Jag tror att med en sådan utrednings resultat i handen skulle det för både herrAspling och mig vara lättare att få gehör för de ytterligare satsningar som vianser nödvändiga. Jag hade tänkt mig att man kanske skulle kunna besocialutredningen, som ju har att se över ett väldigt stort område, att försökagöra den här bedömningen. Utskottet säger att det kan man nog ändå inte göra,och jag har böjt mig för detta. AUting tyder på att socialutredningen har välmycket att göra redan som det är. Den tycks ha svårt att bli färdig, och då kandet vara äventyrligt att ge den ännu mer. Sedan har vi i departement fått den härdelegationen som är avsedd för utvecklingsarbete, för längre planering, om jagförstår saken rätt, och som skall ha möjlighet att ta initiativ. Jag har i mittsärskUda yttrande tillsammans med sagt att vi är beredda attawakta de första resultaten av den delegationens verksamhet, i synnerhet sedanutskottet litet försiktigt har inskridit och uttryckt en mening omdelegationens sammansättning i den mest tvingande form som väl ett utskottegentligen kan uttrycka sig i, när man säger sig "förutsätta" attdelegationen får en politiskt allsidig sammansättning. Det är möjligt att mandär kan nå en del av det jag har velat uppnå med motionen, och jag vUl alltsåönska delegationen lycka till. Jag tror det är ytterligt angeläget att vi pådet här sättet får de sociala insatserna belysta på ett verkligt övergripandesätt och i ett totalekonomiskt sammanhang. Det är alltid bra med planer. i Alvestahar efterlyst en plan för familjepolitikens fortsatta utbyggnad. jag har inte anslutit oss till den reservationen utan även i detsammanhanget nöjt oss med ett särskilt yttrande. Det beror inte på att vi haren mindre stark önskan om en planering som innefattar prioritering av behövliganya reformer. Det beror i någon mån på att de nu återkommandeönskemålen om en av regeringen framlagd utbyggnads-plan på något än ju anknöts till familjepolitiska Ekonomiskt stöd ät barnfamiljer Ekonomiskt stöd åt barnfamiljer kommitténsbetänkande, där det fanns en utbyggnadsplan , dock utan inbördesprioritering. Det är klart att vi snart kan sluta att efterlysa en samladbedömning av det förslaget, eftersom det inte återstår stort mer än enårsportion av det. Men det hade varit mycket intressant för oss i attredan från början få en meningsyttring från regeringen om hur man såg påförslaget i dess helhet och hur man ville prioritera de olika bitarna i det. Nuhar ju den prioriteringen tUl stor del framgått genom den ordningsföUd i vilkenförslagen har förelagts , men så var det inte från början. Det äremellertid klart att behovet av att prioritera det som är kvar inte känns likastarkt. Vi närmar oss också slutet på den period då man i stortsett kan plocka fram bit efter bit av famiUepolitiska kommitténs förslag. Jagutgår ifrån att avsikten är att vi skall fortsätta att bygga ut famiUepolitikenefter . För egen del skulle jag inte ha något särskilt emot attåteruppta arbetet i den försvunna famiUepolitiska kommittén. Det kanske blirnödvändigt, för någon i vae fall, att snart börja göra det. Att vi inte har anslutit oss till reservationen på denpunkten beror också på att man i reservationen binder den planering manefterlyser genom att från början förutsätta att den skall innefatta tvåbestämda delar. De punkterna har vi diskuterat så att vi kangöra det mycket kort här. Det är min och moderata samlingspartiets mening attvi icke skall indexreglera barnbidragen - av flera skäl. Vi vill gärna hahandlingsfriheten kvar för varje ny riksdag. Och jag tycker, som jag har sagt fleragånger förut, att hederligheten kräver att om jag går ut och begär att vi skallindexreglera budgetens inkomstsida i form av indexreglerade skatteskalor ochortsavdrag, så kan jag inte också begära indexreglering av huvuddelar av sammabudgets utgiftssida. Det går liksom inte ihop att utgifterna skall få stigaautomatiskt men inte inkomsterna. Vi bestrider inte att det på vissa punkter är nödvändigtmed värdesäkring. Jag har brukat beskriva det så på det sociala området att när-det gäller bidrag eller förmåner som å ena sidan representerar ettexistensminimum och å andra sidan är totalt avgörande för mottagarnas helaekonomi det bästa exemplet är folkpensionen, som så många människor heltlever på - så tål den förmånen inte ens några månaders urgröpning avpenningvärdet, och då måste vi ta till värdesäkring. Men så länge det handlarom belopp, som även om de är viktiga dock representerar marginella delar avmottagarnas totala ekonomi, är inte behovet lika starkt, och eftersom det ärnödvändigt att begränsa indexregleringen på utgiftssidan till några viktigapunkter har vi aUtså avstått från sådana krav när det gäller barnbidragen. Med vårdnadsbidragen ligger det något annorlunda till. Därär det väl snarare så att vad jag tidigare talat för har varit vårdnadsbidragav större omfattning och som jag tror - större effekt samt en väsentligenannan konstruktion än vad som förordas i reservationen och tidigare motionerfrån och . Vi har inte nu kunnat vara med på det heller.Däremot knyter jag också vissa förhoppningar till översynen avföräldraförsäkringen, eftersom det har varit min tanke från början attvårdnadsbidragen skall bli ett utflöde just ur föräldraförsäkringen genom att manbygger ut den på . Detta, herr talman, är alltså motiveringen tiU att herrÅkerlind och jag, trots att vi i stor utsträckning delar reservanternas mening,på de här punkterna har nöjt oss med ett särskilt yttrande och inte har någotyrkande. Särskilt yrkande har vi däremot på en annan punkt inom detavsnitt som just nu diskuteras. Det gäller ett ganska litet område av det somherr Aspling kallade för kommunens barnomsorg. I den väldiga utbyggnad som harskett fattas det Utet grand. Det finns människor som har behov av en ganskaliten och enkel insats den är så enkel och liten att den liksom inte ryms idet institutionaliserade system som tillämpas.