prot · FX09138 · 1974-12-31 00:00:00 — Herr statsrådet erhöll ordet för att besvaraherr ' (fp) i kammarens protokoll för intagna fråga, nr332, och anförde: har frågat mig om jag vill medverka till alt statligamyndigheter slutar att använda för vanliga dödliga människor obegripligaförkortningar. Myndigheterna skall skriva klart och enkelt. Däriligger givetvis att förkortningar inle skall brukas närde försvårar läsningenför den oinvigde. Detta får anses ligga i de anvisningar för skrivelser ochremisser som regeringen meddelade . Förkortningsraseriet inom statliga myndigheter börjar bli enkulturfara, sade justitieombudsmannen vid en inspektion pålufifartsverket. Jagber atl få instämma. I när allt fler människor är oroade över klyfianmellan medborgare och myndigheter utgör förkortningarna en växande problem.Syftet med förkortningar var ursprungligen att förenkla. I stället harförkortningarna blivit så många att de försvårar. Det blir ett slags"innespråk" som knyter ihop politiker, experter, byråkrater. 5Riksdagens protokoll 1974. Ang. statliga myndigheters användning av vissa språkligaförkortningar journalister och andra isamhällets ledande skikt, men stänger de vanliga människorna utanför. Enupprörd medborgare gick så långt alt han anmälde för JO -en av de få förkortningar som är lika lätta att förstå som det de förkortar -för alt tingsrätten sänder obegripliga förkortningsmeddelanden till vanliga människor,meddelanden som man dessutom får lov att kvittera. Varoch en som har mottagit ett utbetalningskort eller liknande från ettstatligt organ, t. ex. siatsdepauementens organisationsavdelning, som vi här ihuset får en del pengar från, vet att man kan få sitta och grubbla länge överobegripliga koder och förkortningar. Det är alllid roligt all få pengar, menännu roligare om man vet varför, och alltså kan kontrollera att det är rättsumma. När datamaskinerna infördes borde man ha fått bättre information ochinte sämre. Ensmula ironiskt är del också, att de värsta syndarna tycks vara de som svararför den pedagogiska verksamheten i samhället. Jagskall lämna några exempel pådet förkortningsraseri som råder inom utbildningssektorn. har vi destatliga centrala myndigheterna SÖ, UKÄ och CSN. diskuteras inte baraSIA, utan man kan också få höra talas om , LUT, BUL, BU, MUT, LUG, LAGY,FÖVUX, SVUX - med sin lilla släkting LOVUX - FNYS, DYRK, KU, KK, LUP, MUS 65, U68, USSU, TRU, AUU, , OMUS, DUST, FOJO, SSK, UKAS, PUKAS, Syo, Pryo osv. Jagskulle kunna hålla på tills mina gått ut och myckel längre. Delverkar som om är den värsta kullurfaran. Jagber au få lacka för svaret. Det verkar som om och jag har sammagrundsyn, men det är en smula oroande atl - som sade - regler omatl skriva klart och tydligt gavs , försedan dess har förhållandenauppenbarligen blivit värre. Därför skulle jag vilja fråga: Håller mig om att det behöver göras någonting för atl anvisningarna skall följasoch det här oskicket minska? Är beredd att ta kulturministern iörat och se lill alt man uttrycker sig så att vanliga människor kan följa med? Det är glädjande alt och jag har samma grundinställning.Jag vill bara tillfoga att kanske något överskattar min ochregeringens makt när det gäller att komma till rätta med detta. Jag ser gärnaatt samverkar med mig, men vi får nog skaffa oss andra ochmäktigare bundsförvanter. Jagtror att var inne på rätt väg när han gjorde sin uppläsning avförkortningar inom etl enda begränsat fält - kulturpolitiken. Redan listanmanar fram leenden på läpparna. Kanske skall vi vända oss till eller några av deras yrkeskolleger om vi vill ha eneffektiv hjälp att bekämpa del något överdrivna bruket av förkortningar. Det är ju så med makthavare att de alltid är angelägna om attbagatellisera sin egen makt. Det är tänkbart atl vi som tillhör oppositionenhar överdrivna föreställningar om regeringens makt. Men de förkortningar jagläste upp var så gott som samtliga hämtade från riksdagsberättelsen 1974, ochdet är väl inle omöjligt atl regeringen och kanske t. o. m. harnågot infiytande över hur den utformas. Skämtåsido, det är så att utredningarna själva ofta lanserar sig genom någon, somman tycker, snilsig förkortning. Sedan får man höra den i den allmännadebatten. Del kan vara förvirrande. När man t. ex. skall diskutera ute päfältet kanske någon av de vanliga människorna tror att det handlar omskogsindustrin, där den förkortningen har använts tidigare. När man talar om KUinom utbildningssektorn tror kanske någon politiskt intresserad att det ärkonstitutionsutskottet som är i farten och inte kompetensutredningen, som juherr och jag vet att det är fråga om. Ibeaktande av att inte anser att han har någon makt vill jag ändå behonom använda det infiytande han har till att försöka bekämpa det obegripligaspråkbruket. Del som sades 1972 har uppenbarligen inte räckt. Kan man inomregeringen vidta några åtgärder för att lämna det bidraget lill utvecklingen,att det som släpps ut från statliga myndigheter, och kanslihuset i synnerhet,uttrycks sä atl människorna inte behöver en särskild förstådet? Omskärpt lagstiftning mot utländska förvärv av fritidsfastigheter i Jag tror att vi kan gä från den principiella äsiklsöver-ensstämmelsenlill den åsiklsöverensslämmelsen att något bör göras. I män av ringa förmågaskall jag hjälpa till, men man skall icke överskatta våra möjligheter, herrRomanus, alt klara upp del här. Det räcker med att slå upp en utländsk tidningför att förstå att denna kulturfara inte är något specifikt för . Manfår vara rätt orienterad om det främmande landets förhållanden för atl begripadet som-står på nyhetssidorna såsom förkortningsbruket har brett ut sig överallt.Men det är inget skäl till all vi inte skall hålla rent i värt eget land i mänav förmåga. Låt oss hjälpa till! Överläggningenvar härmed slutad. §11 Om skärpt lagstiftning mot utländska förvärv av fritidsfastigheter iSverige erhöll ordet för all besvara i (s) den25 oktober framställda interpellation, nr 134, och anförde: i har frågat mig för det första om jag anser altde snabbt ökande utländska uppköpen av fritidsfastigheter Nr 138 iSverige ger anledning till oro, fördelandra, om så är fallet, om regeringen Måndaeen den avseratt föreslå riksdagenen skärpt förvärvslagstiftning på deiia område. 9riprprnher 1974 Enligt gällandelagstiftning fordras tillstånd föratt utländskmedborgare skall få förvärva fast egendom. När del ärfråga om förvärv som är avsett Om skärpt lagstift- att bereda förvärvaren ochhans familj bostad för fritidsändamål, får lill-ning mot utländska ståndet lämnas av länsstyrelsen.Tillstånd ges om skäl mot det inte fö-förvärv avfritidsfas- religger med hänsyn till allmänt intresse eller förvärvarens personliga tigheter iSverige förhållanden. Frågan om utländska uppköpav fritidsfastigheter har under detta årövervägts inom eftersom det har funnits anledning atl utlänningar i allt större utsträckningär intresserade av att förvärvafrilidsfasligheter i , främst då i södra delen avlandet. Med anledning härav begärde att samtliga länsstyrelser skulle lämna uppgifter om tillämpningen avlagstiftningen om utlänningars rätt all förvärva fritidsfastigheter. De uppgifter som kommit in till depariementei visar, altden utländska efterfrågan päfrilidsfasligheter ökar i de sydliga länen. Det framgårvidare alt praxis är den att tillstånd till förvärvet praktiskt tagel alltid lämnas. Man måsteräkna med alt denna ökade efterfråganfrän utlandet är ägnad atldriva upp markpriserna i vissa delar av landet. Inom har färdigställtsen departementspromemoria med förslag till ändringar i lagstiftningen. Förslaget innebäratl tillståndsprövningen skärps. Jag räknar med att promemorian efter remissbehandlingenskall kunna läggas till grund för en proposition . i (s): Namn som , Lönö vid och Gryts skärgård har i är gjort mångasvenska medborgare uppmärksamma pä det allt starkare utländska intresset atl köpa upp storaområden attraktiv fri-lidsmark iSverige. Del var mot den bakgrunden som jag gjorde en undersökning av hur motsvarande situation var i fem län i södra undersökningen visade att också de utländskaköpen i det tysta av torp, avstyckadegårdar och mindre frilidsfasligheterhade ökai starkt . Resultatet av undersökningen, liksom den i realiteten obefintligakontrollagstiftningen, har jag redovisat i min interpellation till statsrådet . Den gav också underlag förfrågan om del inle var dags för regeringen all skärpa lagsiifiningcn moi utländskaköp av frilidsfasligheter, innanutvecklingen har gått alltför långt. Jag ber nu all fålacka statsrådet för svaret på interpellationen och noterar medtillfredsställelse att svaret är i högsta gradpositivt. Jus-litiedepartemenlei har snabbt färdigställt en departementspromemoria i ämnet. Man föreslår där en skärpt tillståndsprövning. Och regeringsförslag om detta kommer - efter remissbehandling - atl läggas fram . Jag kan bara sägaatt jag tycker alt och statsrådet 68 härhar agerat med en snabbhet som är värd allt beröm.Sedan kan jag väl också säga attjag hade blivit ännu litet gladare, om inle staisrådei hade gåll ut ochavslöjat svaret på interpellationen i radio och TV . Å andrasidan gör den för tidiga publiceringen det möjligt för mig atl redan här någotkommentera innehållet i och de konkreta förslag som förs fram i denoffentliggjorda departementspromemorian. Först då någrakonstateranden: Promemorian talar sill tydliga språk om den näranog obefintliga tillståndsprövningen av utländska köp av frilidsfasligheter. Avtotalt 3 033 ansökningar har 2 992 bifallits. Avde resterande 41 har heller ingen enda avslagjts, utan de är fortfarandeföremål för handläggning. utredning visar också klart vardet utländska trycket är som starkast. Av 24 län har 10 län avsamtliga ansökningar från utländska medborgare bosalla utomlands. De län somdrabbats hårdast av del ökade eflerfrågetryckel är som väntat länen i södra ochvästra . Ett tredje konstaterande som man kan göra pågrundval av promemorian - liksom av den undersökning jag gjorde - är att vihär sannolikt bara slår i början av en utveckling när del gäller utländskauppköp. har jag uppgifter som tyder på mer än en fördubb/ingav antalet utländska köp enbart . Promemorian redovisar ennågot lägre ökningstakt, sannolikt beroende på att den omfattar hela . Ökadfritid och snabbare kommunikationer leder naturligtvis också till ett allthårdare utländskt tryck. I samma riktning verkar den omständigheten alt det nubörjar växa fram fastighetsmäklare som helt tycks vara inriktade pä att säljafrilidsfasligheter lill utländska medborgare. Vi har redan fiera exempel på detbara i . AB har 300 tomter i Gyllebo och 70 i Brösarpsbackar, som man bjuder ut lill danskar och tyskar. Samma sak med , som har ett om,råde på 50 tomter utanför i norraSkåne. Även Grängesbergsbolaget säljer på den tyska marknaden. Där håller manför närvarande på med försäljningen av 200 tomter pä . Dessaexempel som endast avser pekar på hur de utländska uppköpen snabbtkommer att accelerera om inte lagstiftningen skärps. Närdet sedan gäller själva lagstiftningsförslaget i promemorian, vill jag säga atljag är helt överens med statsrådet om att de skärpta reglerna förtillståndsgivningen inte bör omfatta utländska medborgare som arbetar eller ärbosatta i . Dessa har en självklar rätt lill samma behandling somsvenska medborgare, och del kravet ställde jag också redan i interpellationen. 1övrigt vill jag säga alt utgångspunkten för min interpellation har varitomsorgen om de vanliga svenska inkomsttagarnas fritidsbehov. Svensk fritidsmarki lämpliga lägen är ingalunda någon outsinlig tillgång. Speciellt inte inågorlunda närhet till de mera tältbefolkade delarna i Omskärpt lagstiftning mot utländska Jörväiy av fri tidsfastigheter i Omskärpt lagstiftning mot utländska förvärv avfritidsfös-tigheter i Fortsatt frittfram för utländska uppköp kommer atl innebära stora problem för svenskafamiljer i vanliga inkomstlägen genom den prisutveckling pä frilidsfaslighetersom nu pågår. Genomdet svar som jag fält av statsrådet kommer problemenförhoppningsvis att kunna bemästras. I promemorian står det nämligenbeträffande ansökan om förvärv från utländsk medborgare, som ej är bosatt iSverige, att den "i princip inte skall bifallas, om ansökan gäller förvärvav fritidsfastighet i område där det finns risk för stegring av markvärdena pågrund av betydande efterfrågan på fritidsfastigheter. Utländska förvärv av nunämnd typ bör tillåtas bara i de delar av landet där tillgången påfritidsfastigheter är god. Självfallet kan utvecklingen gä därhän all ettområde, där frilidsfasligheter inte efterfrågas i störreomfattning, senare blir föremål förstärk konkurrens." Medutgångspunkt i dessa formuleringar i promemorian vill jag dä sluta med atlfråga statsrådet om inte detta innebär alt vi är överens om etlgenerellt förbud mot fortsatta utländska uppköp av frilidsfasligheter i södraoch västra . Förslagsvis då - om jag fär vara så djärv alt komma med ettförslag - upp till en gräns som inkluderar och . a. befolkningsfördelningen i vårt land kombinerad med den statistiksom lagts fram över fördelningen av utländska uppköp. Norr om den gränsenskulle man då kunna ha en mera flexibel tillständsgivning. Så vill jag ha detoch jag vill fråga statsrådet om detta är en geografiskt riklig tolkning av deprinciper som redovisas i den publicerade departementspromemorian. Först ett mera personligt ord till i . Hans glädjeöver innehållet i departementspromemorian blev något grumlad av det faktum attjag gick ut och berättade i radio och TV vad promemorian skulleinnehålla och inle väntade tills och jag ficktillfälle atl diskutera dess innehåll i . Jag förstår fullständigt densynpunkten, och jag medger alt den här debatten på det sättei i någonmån har fått skenet emot sig. Den kan litet grand föra tankarna tillståndsriksdagarna på tid, då det hette: "Vad göras skall äralla redan g.iort I herredagsmän, reser ickeså fort!" är inte någon sidovördnad mot eller mot som ligger bakom detta, utan den enkla förklaringen är en litenteknisk fumlighei i , som jag väl får ta på mig ansvaretför. Upplagan till promemorian var färdig-stencilerad ,och tanken var att vi skulle publicera den . Genom ett missöde kompromemorian ut och blev bekant för pressen , och som bekant villinle journalister gärna vänta med sina kommentarer i . Jag kände migdärför nödsakad att ge mina kommentarer med detsamma. Jag hoppas, medhänvisning till detta, all vill ha överseende på den speciella punkten. Närdet sedan gäller sakinnehållet är det inle mycket vi har att diskutera, därföralt vi i vår grundinställning är rörande eniga. Dock skall jag säga några ord ianledning av den konkreta fråga som avslutade sitt inlägg med -om tillämpningen i praktiken av de litet mer restriktiva principer förutländska förvärv av fritidsfastigheter som promemorian ger uttryck för. Jagtror atl det är litet djärvt att försöka dra gränserna på kartan . Framförallt skall jag bekänna att jag inle besitter den detaljkunskap som skullebehövas, utan i sinom lid farväl länsstyrelserna och regeringen titta litetnärmare på det hela. Det finns delar i södra och västra där man kanskebör ha den allmänna utgångspunkten - som nämnde - alt iprincip inte släppa fram andra människor än dem som är svenskar eller har annananknytning till . Men det finns säkert fiäckar innanför den av herrPettersson uppdragna gränsen där riskerna med en generösare tillständsgivninginle är lika påtagliga. Jag tror att vi utan olägenhet kari spara den debatten- om hur reglerna skall tillämpas mer i detalj - till betydligt längre fram.Möjligen ger remissbehandlingen litet material, och i varje fall får vi vialänsstyrelserna plocka fram underlag för tillämpningen och för deeventuella anvisningar som kan behövas. Omskärpt lagstiftning mot utländska förvärv av fritidsfastigheter i i (s): Jag accepterar gärna statsrådet förklaring när det gäller denlilla malör som tydligen inträffade på jusliiiedepartementet. Som jag saderedan i mitt inledande inlägg gav del mig möjlighet alt något resonera kringden publicerade departementspromemorian. Man kanske kan formulera del hela så:inga nackdelar som inte har fördelar med sig. Därmed skulle den lilla sakenvara uppklarad. Beträffandesjälva sakfrågan konstaterade statsrådet att han och jag tycks vara ensenär det gäller grundinställningen. Jag är tacksam för det konstaterandet; detär väl också den grundinställningen som-såvitt jag kan se - går igen idepartementspromemorian. Inle ens i vårt stora land finns friiidsmark ioutsinlig mängd - i varje fall inte i närheten av de områden där befolkningenbor. Därför måste vi räkna med att också i vårt land efter hand få en alltmerrestriktiv attityd. Vi har varken möjlighet eller skyldighet atl lösa Europasfritidsproblem, utan vi har naturligtvis i första hand alt se till våramedborgares intressen. Framför allt är det viktigt att se till alt trygga delågavlönades och de vanliga inkomsttagarnas möjligheter all - om de så önskar -skaffa ett litet fritidshus, torp eller liknande. Jagavslutade mitt inledningsanförande med något svepande frågor om tillämpningen ipraktiken av de här reglerna; statsrådet säger att han inte besittersådana detaljkunskaper i ämnet alt han nu kan dra några klara geografiskagränser. Jag får väl tro honom på den punkten. Om skärpt lagstiftning mot utländska förvärv avfritidsfastigheter i Men vad jag syftade tillmed min fråga var atl del måste vara orimligt att arbeta efter detaljeraderegler. Man skall inte genom skärpningen av lagen tvinga länsstyrelserna attytterligt noggrant gå igenom kustremsa för kustremsa och insjö för insjö i sinalän för atl studera inom vilka områden man kan ha en mera liberal inställningmot utländskt fritids-fastighetsinnehav och inom vilka man måste ha en hårdarelinje. För att klara uppgiften någorlunda hyggligt måste man arbeta med övergripandeoch generella medel. Fördet ändamålet kan en sådan uppläggning som den jag skisserade i stort sett imilt förra anförande vara den riktiga. Speciellt finns det anledning all betonaall man mera långsiktigt, om man inte bara ser lill de aktuella konfiikternanär det gäller efterfrågan pä friiidsmark, måste gardera sig i lid. Del är dåytterligare ett skäl atl arbeta med generella metoder och tumregler. Jaghar med min interpellation velat framhålla vikten av en lagstiftning på dettaområde. Därmed har jag inte syftat lill alt pä något sätt göra lillnationalismens fäste på jorden. Tvärtom är del fråga om en lagstiftning påområdet som redan finns de facto i våra nordiska grannländer. Specielltdanskarna och finnarna har täppt lill sina gränser ordentligt på det härområdet. Man kan t. ex. fråga hur många stockholmare som egentligen harmöjlighet att köpa fritidsfastighet pä . Det är ingen kritik mot finnarnaoch ålänningarna, utan jag tror att en sådan lagstiftning är en absolutnödvändighet också för deras vidkommande. Detär väl vidare riktigt, som statsrådet säger, atl vi får la upp en meradetaljerad diskussion om promemorian när regeringen sä småningom återkommer medett regeringsförslag på denna punkt. Jagber, herr talman, än en gång att få tacka statsrådet för svaret på mininterpellation. Som representant för etl län som ligger norr om dengräns som i skisserade kände jag en viss oro överhans försök både att tolka promemorian och alt beskriva hur tillämpningen avlagstiftningen skulle bli. Jag är därför glad att statsrådet har giviten nyansering på den punkten. Jag hoppas verkligen atl en eventuelllagstiftning blir enhetlig och att samma tillämpning av en sådan lagstiftningskall gälla i hela landet. i (s): Jag är ledsen om jag gjorde , som råkar bo litet längre norrut, ledsen. Men om jag kan göra litet gladare med det beskedet, kanjag säga att jag inle har något emot atl inkludera även hemlän iförslaget lill det området som generellt skall omfattas av en hårdarebedömning. Jag vill inte framstå som helt oresonabel på alla punkter. Finns delmänga goda skäl för att inkludera även hemlän i detta område, skalljag gärna medverka genom att skriva under en motion i det syftet, ominte det önskemålet tillgodoses genom den proposition som skall komma undervåren. På den punkten tror jag nog att vi skall bli överens, helst som jaggenom min interpellation försökt aktualisera de här vikliga frågorna. Överläggningenvar härmed slutad. § 12 Om lagfäst medbestämmanderätt för anställda iaktiebolag Omlagfäst medbestämitwnde-rätt för anställda i aktiebolag erhöll ordet för att besvara () den 16 oktoberframställda interpellation, nr 109, och anförde: har frågat mig om jag är beredd att tillsätta enparlamentarisk utredning med representation även för arbetsmarknadensorganisationer och med uppgift att utarbeta ett nytt förslag tillaktiebolagslag som bygger pä principen om lagfäst medbestämmanderätt för deanställda. Somett led i regeringens strävan att reformera del svenska arbetslivet har arbetetmed att öka företagsdemokratin intensifierats . Vihar redan försöksvis genomfört vissa åtgärder som syfiar lill ökadföretagsdemokrati genom ändringar i förelagens struktur. Bestämmelser härom haremellertid getts i andra lagar än aktiebolagslagen. Genom särskilda lagar harsålunda de anställda i större aktiebolag, ekonomiska föreningar, affärsbanker,centralkassor för jordbrukskredit och försäkringsbolag tillförsäkratsstyrelserepresentation som löper till utgången av juni1976. Chefen för industridepartementet har uppdragit åt statensindustriverk atl utvärdera denna försöksverksamhet. Utredningen skall enligtdirektiven leda fram lill förslag om åtgärder beträffande de anställdasstyrelserepresentation efier utgången av . Löntagarorganisationernasinställning kommer att få stor betydelse när det blir aktuellt alt ta ställninglill om denna lagstifining skall permanentas. Detfinns andra organ än de som regleras i aktiebolagslagen som iviss mån fått karaktären av företagsorgan. Jag tänker på företagsnämnden, somförutsätts medverka i den försöksverksamhet med informationsutbyte mellanförelag och samhälle som bedrivs enligt lagen om uppgiftsskyldighet i vissaplaneringsfrågor. Och genom lagen om avsättning till miljöfond hararbetstagarrepresentanterna i skyddskommittén och företagsnämnden fått ettavgörande inflytande på hur de fonderade medlen skall användas. I dettasammanhang kan också nämnas del inom industridepartementet utarbetade förslagetom rätt för de anställda alt genom arbetstagarkonsuli inhämta upplysningar ochfå biträde i övrigt i ekonomiska frågor inom företagsnämndensverksamhetsområde. Dessaexempel visar, menar jag, att del på nuvarande stadium inte funnits behov attkoppla det förelagsdemokraiiska reformarbetet till de Omlagföst medbestämmande -rätt för anställda i aktiebolag Det torde inle heller ha varit ändamålsenligtatt förfara så. Detta gäller så mycket mer som företagsdemokratin i så storutsträckning som möjligt bör utvecklas genom avtal mellan parterna päarbetsmarknaden. I den mån del behövs kan lagstiftaren ingripa i syfte altstärka löntagarnas positioner vid förhandlingsbordet i frågor där arbetstagarnahar haft svårt att hävda sig. Det har skett på områden som berörarbetstagarna nära och , t. ex. anställningstryggheten, arbetsmiljön,de fackliga förtroendemännens ställning och rätten till ledighet förutbildning. Denöversyn av arbelsfredslagstiftningen som bedrivs av arbetsrätts-kommitténkommer att leda till en betydelsefull företagsdemokratisk reform. Kommitténhar i uppdrag att pröva hur man genom lagstiftningsåtgärder skall gelöntagarorganisationerna del stöd som behövs för en ytterligare demokratiseringav arbetslivet. Utredningen skall emellertid inte överväga reformer beträffandeannan lagstiftning än den arbetsrätts-liga. Förslag från utredningen beräknasföreligga . Vidsidan av förändringar i företagens struktur och ändrade regler och traditionerpä förhandlings- och avtalsområdet kan ökad företagsdemokrati nås genom attlöntagarna kollektivt skaffar sig ägarintressen i företagen. Jag räknar medatl direktiv för en utredning om löntagarnas inflytande och del avförmögenhetstillväxten i företagen skall offentliggöras .