prot · FX0960 · 1974-12-31 00:00:00 — jl IQQQ Meddelande ang. § 1 Meddelande ang. plenum 'f"' Sammanträdet torsdagen den 25 aprU blir ett arbetsplenumsom tar sin början . § 2 Föredrogs och hänvisades Kungl. Maj;ts propositioner nr 50 punkten 1 tillkonstitutionsutskottet och i övrigt till försvarsut skottet, nr 82 till utbildningsutskottet, nr 84 till skatteutskottet, nr 87 och 88 tiU inrikesutskottet, nr 89 till finansutskottet, nr 90 och 94 tiU skatteutskottet, nr 97 tiU lagutskottet, nr 99 till utbildningsutskottet, nr 101 tiU trafikutskottet, nr 102 tiU lagutskottet, nr 103 tiU , nr 104 tiU socialförsäkringsutskottet, nr 106 till finansutskottet, nr 107-109 tiU jordbruksutskottet, nr 1 10 till näringsutskottet, nr 111 till skatteutskottet, nr 112 tiU trafikutskottet, nr 113 till näringsutskottet, nr 114 till utrikesutskottet samt nr 115-117 till skatteutskottet. § 3 Föredrogs och hänvisades motionerna nr 1751 1756 till socialförsäkringsutskottet, nr 1757till kulturutskottet, nr 1758-1760 till jordbruksutskottet, nr 1761 1766 till näringsutskottet samt nr 1767till jordbruksutskottet. § 4 Föredrogs, men bordlades åter konstitutionsutskottetsbetänkande nr 20, justitieutskottets betänkanden nr 6 8, lagutskottets betänkande nr 11, socialutskottets betänkanden nr 7, 11 och 13, kulturutskottets betänkande nr 10, näringsutskottets betänkanden nr 17 och 18, inrikesutskottets betänkanden nr 5, 8 och 9 samt betänkanden nr 1720. § 5 Föredrogs och bifölls interpellationsframställningen nr 70. § 6 Bidrag till trossamfund Föredrogs kultumtskottets betänkandenr 9 med anledning av propositionen 1974:1 i vad avser anslag för budgetåret1974/75 tiU Bidrag till trossamfund jämte motioner. i (m): Låt mig först få uttrycka min odelade glädjeöver att man med gemensamma krafter i utskottet har lyckats höja anslagen tUlde fria trossamfunden tUl sammantaget 15 mUjoner kronor. Det gläder verkligenen gammal präst i , det vUl jag ha sagt. Jag har begärt ordet närmast för att kommentera en motion,nr 1362, som gäller anslag ur kyrkofonden till de baltiska evangelisk-lutherskakyrkorna och den ungerska evangelisk-lutherska kyrkan som verkar i . TiUatt böria med konstaterar jag att motionen har hamnat i felpropositionsbehandling. Vi har ju fått utdelad tUl oss den proposition somgäller kyrkofonden. I samband med den skulle rimligtvis den här motionenbehandlas. hänvisar utskottet ifrågavarande kyrkor tiU de nämndaanslagen på 15 mUjoner kronor. Det är ju gott och väl om de kan få pengar urdet anslaget, men jag tyckeratt det vore rimligare om dessa minoritetskyrkorfick del av kyrkofondsmedel, medel som är avsedda för svenska kyrkansverksamhet. Saken är ju den att dessa kyrkor med sina medlemmar står kvar isvenska kyrkan såsom betalande kyrkoskatt. De betalar 1,5 mUjoner kronor omåret i kyrkoskatt. Veterligen får de fördetta endast lön tUl kyrkoherden iStockholm, 22 lönegraden. Det är aUt vad man får. Det är väl en händelse som ser ut som en tanke att det härärendet behandlas nu efter påsken. Få kyrkor har nämligen varit utsatta för ettsådant lidande som de baltiska kyrkorna, och det är vi svenskar också välmedvetna om. hoppas man att det skuUe bli något av en uppståndelse också fördessa hårt prövade kyrkor, så att de skuUe få bättre möjligheter att utföra sinväsentliga uppgift. Avsikten med dessa kyrkors verksamhet är förstås att geinvandrarna stöd genom att tiäna som en fast punkt för dem. Dessa människor hartUI största delen blivit svenska medborgare, och man har inominvandrar-kyrkorna den inställningen att de invandrade balterna och ungrarnaefter någon eller några generationer är helt assimilerade i det svenskasamhället och i den och att det då inte längre finns motiv försådana organisationer som deras egna invandrarkyrkor utgör. Just med tanke pådenna inställning, som invandrarkyrkorna själva har, anser jag att det vorehelt rimligt om dessa kyrkor fick bistånd ur kyrkofonden. Det vore en akt avrättfärdighet. Det kan också tilläggas att den estniska kyrkan under den tidsom den verkat i vårt land har bidragit tUl den med ca 30miUoner kronor. Jag har inget yrkande, herr talman, men jag har denbestämda avsikten att återkomma i ärendet. HerrGUSTAFSSON i UddevaUa (s): Frågan om statUgt stöd tUl byggande avfrikyrkolokaler har länge varit under diskussion. Det var som någrasocialdemokrater motionerade om en utredning rörande hur staten skulle kunnahjälpa tUl med finansiellt stöd utan att ovUlkorlig upplåtelseskyldighet skullebehöva föreligga med hänsyn tUl lokalernas speciella karaktär. Vi ansåg ochanser fortfarande - att direkta statsbidrag tUl religiösa och andra ideeUaorganisationer är att föredra framför att laborera med avdragsrätt vid beskattningen.Det sistnämnda förfaringssättet ger okontrollerade effekter och verkar dessutomorättvist. Utredningen kom tUI stånd, och den avlämnade ettbetänkande . Utredningen fann en möjlighet för trossamfunden att erhåUalånestöd för sina lokaler och menade, att viss inskränkning i skyldigheten attupplåta sådana lokaler skulle kunna medges. Inskränkningen skulle bestå i att"upplåtelsen ej innebär något som strider mot rummets helgd eUersamfundets trosuppfattning samt att det kan tagas för visst attgudstjänstrummet och dess inventarier behandlas med aktsamhet och pietet". Remisskritiken mot utredningen blev mycket positiv, och sågott som alla remissinstanser tUlstyrkte, men bland de negativa fanns - tiUaUmän överraskning en majoritet inom frikyrkoråd. Detta verkadegivetvis fördröjande för frågans vidare utveckling. Åren har gått, och har beredning omstat och kyrka arbetat. Den stäUde sig också positiv tUl utredningen och ansåg,att stöd borde utgå för sådana kyrkolokaler som inte finansieras av huvudmänmed beskattningsrätt. Vi är några som motionerat om att statsstöd enligtfrikyrkolokal-utredningens intentioner skall utgå ur anslaget för allmännasamlingslokaler. Det skulle emellertid medföra den komplikationen att vissinskränkning i upplåtelseskyldigheten måste införas. Jag är medveten om attdet ur principiella synpunkter kan verka svårgenomförbart, även om en vissinskränkning i upplåtelseskyldigheten redan nu tillämpas för nykterhetsorganisationerna. kommer ett stöd av det slag kulturutskottet förordat istället. Jag anser att syftet med vår motion nr 580, som remitterats tUlcivilutskottet, därmed är tUlgodosett. Huvudsaken är att ekonomiskt stödkommer att utgå. Den här bidragsformen kan komma att bli mera generös än ettutnyttjande av fonden för allmänna samlingslokaler. Å andra sidan är beloppetpå kanske inte så stort, men det är en god början. TUl utskottets betänkande finns också ett särskUt yttrandenr 2 fogat av fröken m. fl. Där pekar man på det angelägna i att detsker en samordning vid prövningen av lokalstöd så att stöd med statliga medellämnas endast från ett håll. Detta anser jag vara självklart, och jag vUl gärnainstämma i detta särskUda yttrande. Eftersom jag anser det syfte tUlgodosett som uttalats imotionen 580 ansluter jag mig tUl utskottets förslag. I detta anförande instämde i (s). HerrANDERSSON i (s): I anledning av vad i haranfört vill jag i korthet kommentera vad kultumtskottet skrivit i sittbetänkande beträffande stödet tUl de estniska, lettiska och ungerskaevangelisk-lutherska kyrkorna i . har i sin anslagsframstäUning i fråga omBidrag till fria kristna samfund m. m. hemstäUt att statsbidraget skall utgå,förutom tUl de 13 samfund som tillhör samarbetsnämnden, till katolskakyrkan, estniska evangelisk-lutherska kyrkan och de mosaiska församlingarna iSverige. beräknar att antalet medlemmar i de bidragsmottagandesamfunden och kyrkorna därmed ökar från ca 330 000 till ca 390 000. I statsverkspropositionen föreslås att användningen avifrågavarande anslag skall vidgas så att även andra trossamfund än de som förnärvarande är berättigade tUl stöd skall kunna komma i fråga för bidrag. Ianledning därav har också rubriken för denna anslagspost ändrats. Utskottet konstaterar att om biträderpropositionen i denna del, kommer bidrag ur detta anslag att kunna utgå tUl dekyrkor som angetts i motionen 1362, vilken i har pläderatför. Utskottet anser alltså att de kyrkor det här är fråga om bör kunna erhåUastöd i form av statsbidrag. Hur stort det bidraget skall vara har vi inte haftnågon mening om. Jag tror att det vore olyckligt om skulle ge sig inpå uppgiften att fördela pengar mellan olika samfund. Det måste få ankomma påden samarbetsnämnd som utsetts för den uppgiften. menar i att motionen har kommit attbehandlas i anslutning tUl fel proposition. Jag har litet svårt att förstå denargumenteringen. Som jag här har anfört har ju genom statsverkspropositionensförslag och utskottets tillstyrkan kretsen av bidragsmottagande kyrkor ochsamfund vidgats, och de kyrkor som berörs i motionen 1362 har därigenommöjlighet att komma in under den här bidragsformen. Konsekvensen av ett bifaU till i motionskulle bli antingen att dessa kyrkor skuUe kunna erhålla bidrag från två håUeller att propositionen i den här delen skulle avslås, alltså att kretsen avbidragsmottagande samfund under det anslag som behandlas inte skuUe vidgaspå det sätt som här föreslås. Vi finner nog från utskottets sida att den vägsom statsverkspropositionen föreslår, nämligen att vidga kretsen, avbidragsmottagande trossamfund och att inlemma även den estniskaevangelisk-lutherska kyrkan i den kretsen, är den riktiga. Sedan har i ett annat argument, som jaginte blir riktigt klar över. Han menar att dessa kyrkomedlemmar även ärmedlemmar i och därmed skulle inta någon särställning. Jag villerinra om att medlemmar i de fria trossamfund, som redan får stöd, i mycketstor utsträckning också är medlemmar i . Därvid föreligger intenågon principiell skUlnad. Jag vUl utöver mina kommentarer på den härspecieUa punkten framhålla den kraftiga uppräkning som sker i fråga ombidrag tUl trossamfund. Bidraget infördes ju för bara . Det utgickmed för vart och ett av . För innevarande budgetår skedde en uppräkning tUl 5 miUoner kronor. statsverkspropositionenför kommande budgetår har föreslagits en fördubbling. Vid utskottsbehandlingenhar en ytteriigare uppräkning skett, och kulturutskottet föreslår nu enhälligtatt bidraget skall höjas tUl . Därtill har utskottet anvisat en väg för att lösa fråganom stöd tUl samfundens anskaffande av lokaler, vilket iUddevalla här har berört. Som framgick av hans inlägg har det tagit lång tidatt komma fram tUl en lösning på detta problem, men vi kan väl nu efter demånga årens debatt i den frågan med tUlfredsställelse säga: Bättre sent änaldrig. Jag ber att med dessa kommentarer få yrka bifaU tillkulturutskottets hemställan i betänkande nr 9. den 17 aprU 1974 HerrWERNER i (m) kort genmäle: Jag tycker inte att iLycksele anförande kastade något ljus över de problem jag tog upp. Han sägeratt om vi skuUe bifallit min motion, så skulle man behöva yrka avslag på dendel av propositionen, som avser att vidga kretsen av bidragsberättigade samfund.Det är väl ändå fel. Om man ger bidrag från kyrkofonden tUl dessa kyrkor, såhar vi ändå vidgat kretsen. Propositionen avser ju bl. a. att gå ut överreligionsgränserna med bidragsmöjligheter. Men jag vUl framhålla att det är enprincipiell skUlnad mellan dessa evangelisk-lutherska kyrkor och de andra somfår bidrag ur anslaget tUl de fria samfunden. Det är en medveten kyrkopolitikfrån dessa evangelisk-lutherska kyrkors sida att medlemmarna skaU kvarstå ikyrkan därför att man efter någon generation skall helt kunna gå upp i . Man har samma tro och samma bekännelseskrifter som den svenska kyrkan.Därför är alltså inte dessa kyrkor jämförliga med de andra kyrkorna. Jag menaratt man borde ha behandlat motionen i samband med propositionen om kyrkofonden. i (s) kort genmäle: i menar att jag inte harkastat över den här saken. Det är möjligt att jag inte har uttryckt migklart. Jag menar att det inte kan vara riktigt att den här kyrkan skall erhåUabidrag från två håU och på det sättet särbehandlas. Det andra argumentet som kom tUlbaka till,nämligen att dessa kyrkomedlemmar också är medlemmar i , tyckerjag inte är relevant. Jag vill som parallell nämna att erhåller bidrag under den här punkten.TUl är dess medlemmar också medlemmar i och står påsvenska kyrkans trosbekännelses gmnd. Jag förstår alltså inte den skillnad somenligt skulle föreligga beträffande den estniska kyrkan i detavseendet. i (m) kortgenmäle: . De invandrarkyrkor som det här gäller skulle, invänderman, få bidrag från två håll men det är väl ändå väldigt orealistiskt. Dettaär lätt att lösa. Får man från det ena hållet, så får man naturligtvis intefrån det andra; det är inget problem. Sedan är det riktigt att medlemmar som regel står kvar i ochbetalar kyrkoskatt. Men i glömmer det jag sade, att deestniska och lettiska evangelisk-lutherska kyrkorna har för avsikt att upphöramed sin verksamhet efter någon generation och uppgå i , om manfår tro ärkebiskop . Det är därför jag menar att man inte kan jämföra dessakyrkor med de andra, som såvitt jag vet inte har denna avsikt att upphöra medverksamheten. Frågan om bidrag tUl trossamfunden har inomkulturutskottet behandlats i bästa samförstånd. Därav följer att den härdebatten blir ganska kort och på intet sätt kontroversiell. Det förelåg dockganska stora skUlnader mellan å ena sidan statsverkspropositionens förslag omett bidrag på 10 mUjoner och å andra sidan förslag från ochcenterpartiet gäUande anslag på 17,5 mUjoner och från moderata samlingspartietgällande 15 mUjoner. Jag vill uttrycka min glädje över att utskottet har kunnatenas om en så pass kraftig höjning av bidraget som till 12 mUjoner kronorDärtill kommer bidraget för anskaffande av samlingslokaler på 3 mUjoner kronori arJedning av de motioner som från civUutskottet hänskjutits tUl kultumtskottet. Även om utskottets förslag innebär en prutning iförhållande tUl mittenmotionernas förslag, så innebär utskottsförslaget enmycket snabb uppräkning från det år då bidraget första gången utgick, och herrAndersson i har just påpekat att det är fråga om en mycket snabbuppräkning. Man bör emellertid komma ihåg ett par omständigheter. För det första'ter sig naturligtvis höjningen mycketkraftig om man utgår från det nolläge vi hade bara för tre . Defria samfunden har förvisso haft ambUionen att själva svara för sina kostnader,men de har tvingats överge den linjen. Skälen härtill är bl. a. deständiga kostnadsstegringarna och den höjda löneskatten. Löneskatten slukarhela bidraget på 5 miUoner för innevarande budgetår. DärtUl kommer att dentidigare riksdagsmajoriteten envist vägrat medge lättnader i fråga omarvsskatten och rätt till avdrag vid inkomstbeskattningen för gåvor tUl ideellaändamål. Och när dessa frågor behandlades här i för någon vecka sedanordnade ju det så att även avslog krav på utredning. För det andra bör man komma ihåg att det belopp somfastställdes första året - dvs. /72 - enligt vad kulturutskottetdå framhöll i sitt betänkande borde ses som ett provisorium i avvaktan påresultatet av kyrka-stat-utredningen. vet vi att det sannolikt kommer att dröja rätt längeinnan några resultat av utredningen framkommer. Därför är det myckettillfredsställande att tar ett ganska kraftigt steg mot denbättre jämställdhet i ekonomiskt hänseende mellan och övrigatrossamfund en jämställdhet som kyrka-stat- utredningen förordat och som ävenriksdagen redan tidigare förklarat sig vUja eftersträva. När det sedan gäUer det nya bidraget på 3 mUjoner kronorför anskaffande av lokaler för trossamfunden, så tiUgodoses ju genom detta bl.a. önskemålen i den motion som väckts av i m. fl. Jagvill uttrycka min glädje över att trossamfunden nu får ett sådant bidrag utanatt detta är förbundet med den upplåtelseskyldighet som gäller för det statligastödet tiU allmänna samlingslokaler i övrigt. Det har varit omöjligt för dekristna samfunden att upplåta sina kyrkomm för verksamhet som i vissa fallskuUe strida mot samfundens egen verksamhet och målsättning. Spärren harupplevts som ganska orimlig. Samfund och ideella organisationer med ideal ochmålsättningar som både från den enskilda individens och från samhällets synpunktär mycket värdefulla bör rimligtvis inte behandlas mera restriktivt frånsamhäUets sida än de organisationer som saknar sådana ideella bindningar. Detbeslut som nu fattar rörande stödet tUl samlingslokaler förtrossamfunden uppfattar jag därför som ett viktigt steg och ett steg i rättriktning. Jag ber, herr talman, att med dessa kortfattade synpunkterfå yrka bifaU tUl utskottets hemstäUan. Överläggningen var härmed slutad. § 7 Multinationella företag Föredrogs näringsutskottetsbetänkande nr 11 i anledning av motioner angående multinationella företag. 1 detta betänkande behandlades motionerna 1974:245 av m. fl. (vpk) vari hemställts A. att i skrivelse tiU regeringen begärde attdenna visade avsevärt skärpt restriktivitet vid beviUande av utlännings rätt att idka näring i enUgt lagen av , B. att i lagen om aktiebolag av enny paragraf, 177 a §, infördes med föUande lydelse; . "177 a §. Utländsk medborgare eller utländsk juridiskperson får förvärva aktier i svenska aktiebolag endast efter tillstånd avKonungen eUer myndighet som Konungen bestämmer." C. att som sin meninguttalade att avsevärt skärpt restrikti vitet borde visas vid tillståndsgivning för aktieköp till stora utländska kapUalägare, 1974:854av m. fl. (fp) vari hemställts att hos 1. attden tog initiativet till upprättande av a) ettinternationellt organ för samråd, ömsesidig information och kontrollav multinationella företag, 2 protokoll 1974. den 17 aprU 1974 b) en internationell konvention rörande internationellamonopol och karteller, 2. att en särskildenhet med uppgift att föUa de multinationella företagens verksamhet i Sverigeinrättades inom industriverket, 3. att riksdagenförelades förslag om utvidgad uppgiftsskyldighet för multinationella företag, 4. attförsöksverksamheten med arbetstagarkonsulter i första hand skulle användas föratt öka de anställdas insyn i de multinationella företagen, 5. att den svenskautlandsrepresentationen i de stora multinationella företagens hemländer gavssärskilda resurser för att föUa deras verksamhet, 6. att förslagförelades riksdag rörande beskattningen av de multinationellaföretagen. 1974:1120 av m. fl. (m)vari, såvUt nu var i fråga, hemställts (4) att hos Kungl. Maj:tuttalade att Kungl. Maj:t tog initiativ till samverkan med i första hand OECDoch EG i fråga om information om och kontroll av multinationella företag, 1974:1487 av m. (c) vari hemställts att hos Kungl. Maj:t skulle anhålla om direktivför utredningen om utländska övertaganden av svenska företag angåendeförtursbehandling av obligatorisk registrering i VPC av aktier iutlandsdominerade företag samt 1974:1496 av m. (s) vari hemställts att hos Kungl. Maj:t skulle anhålla om utredningoch förslag i syfte att bygga upp ett samhälleligt informationssystem meduppgiftsskyldighet för multinationella företag som gav möjUghet att bättrebringa dessa företags verksamhet i samklang med samhällets målsättningar. 1. att ianledning av motionerna 1974:854, 1974:1487 och 1974:1496 som sin mening gavKungl. Maj;t till känna vad utskottet anfört om inriktningen avutredningsarbetet rörande multinationella företag, 2. att riksdagenskulle avslå motionen 1974:1120 såvitt den gällde initiativ rörandeinternationell kontroll av multinationella företag (punkten 4), 3. att skulle avslå motionen1974:245 om åtgärder mot ökat utländskt inflytande över svenska företag. 1. beträffande initiativ rörande internationell kontrollav multinationella företag av herrar Regnéll (m) och Hovhammar (m) som ansettatt utskottet under 2 bort hemstäUa, att med bifall till motionen 1974:1120 punkten 4hos Kungl. Maj:t skulle anhålla om initiativ till samverkan med , EG och andra internationella organisationer i fråga ominformation om och Nr 60 kontrollav multinationella företag, 2. beträffande åtgärder motutländskt inflytande över svenska företag av i (vpk) somansett att utskottet under 3 bort hemställa, att i anledning av motionen 1974:245 som sinmening gav tUl känna vad reservanten anfört angående åtgärder mot utländsktinflytande över svenska företag. Att problemen kring de multinationeUaföretagen måste uppmärksammas råder det enighet om. Däremot är man inte enig ompå vilken nivå man riktigast och bäst angriper problemen. Och säger jag"nivå", så kan jag syfta dels tUl debattnivån, dels tiU frågan omlämpligaste forum - nationell nivå eller internationell. Först då ett par ord om debattnivån. På vissa håll har manfunnit de multinationella företagen vara lämpliga objekt för attacker mot"otäcka utlänningar". I aUa länder också i vårt land - finns detgehör för sådana isolationistiska tongångar. Metodiken är ofta att generaliseraväldokumenterade övergrepp - ibland helt upprörande - som har begåtts av vissamultinationella företag. Positiva ting, sådant som att arbetstUlfällen skapasoch att ny teknik får spridning, glömmer man gärna på den debattnivån. Industrisamhällets nackdelar i form av miUöförstöring,obalans i befolkningens spridning över landet och annat sådant, tUlskriver manockså ofta de multinationella företagen. I själva verket är det väl så att t.ex. sulfit luktar lika illa oberoende av om ägaren tUl anläggningen som spriderdoften är ett multinationellt, ett statsägt, ett privatägt eller ettkooperativt företag. Om man lugnade ner debatten litet, kunde man kanske sägasig att problemen kring de multinationeUa företagen i princip inte är såförfärligt mycket konstigare än t. ex. fritidskommunernas problem medfritidsfolket kommunema kan ha en hel del bekymmer med fritidsfolket utan attha nämnvärda skatteinkomster från samma människor Ett annat exempel, som diskuteradeshär i kammaren och som ocksä det i princip är jämförbart med de problem som demultinationella företagen för med sig, är relationerna mellan ochkraftverkskommunerna. Från kraftverkskommunerna görs ofta gällande att detmultikommunala inte på ett rättvist sätt bidrar med skatter ivärdkommunerna. Så frågan på vilken nivå man bäst kan lösa problemen,nationell eller meUanstatlig. Redan beteckningen "multinationell" geren anvisning. Det rör sig om verksamheter som bedrivs i många länder. Då krävsockså många länders samlade aktion för att kartlägga problemen och för attkomma överens om åtgärder i syfte att avhjälpa vad som kan vara skevt. En fritidskommun eller en kraftverkskommun avstårlämpligen från att själv agera gentemot fritidsfolk eUer vattenfallsverket ochräknar i den 17 aprU 1974 ställetmed att få mellanhavandena reglerade genom riksdagsbeslut. På motsvarande sätt bör man ta itu med problemen kring demultinationella företagen på internationell nivå. Då viU man kanske i förstahand tänka på FN. Men frågan är om inte medlemsstaterna i FN har så motstridigaintressen att den vägen är svårframkomlig. Den grupp inom FN - för resten medsvensk representant som arbetar med dessa frågor har säkert ingen lättuppgift. Hanteriigare blir ämnet inom en mera homogen grupp. En sådan har vi pånära håll i form av . Där liksom inom EG har man hunnit ganska långt medatt samla in och bearbeta fakta. Motionen 1120 av m. fl. förordaratt vårt land främst skall satsa på samverkan på den nivån när det gäller attfå till stånd standardbestämmelser om multinationella företags rättigheter ochskyldigheter i västeuropeiska industriländer. Den uppfattningen har herrHovhammar och jag föUt upp i en reservation som jag , herr talman, ber att fåyrka bifall tUl. HerrSVENSSON i (vpk): De multinationella jätteföretagens framväxtrepresenterar ett kvalificerat stadium i den lagbundna koncentration som denkapitalistiska ekonomin är underkastad. De utgör därför ett problem somobönhörligt växer. Därför finns också bara två vägar att gå i förhållande tUldessa framväxande ekonomiska och politiska maktcentra: antingen accepterar mandem och underkastar sig följderna av deras framväxt och agerande - eller ocksåbekämpar man aktivt deras växande inflytande. Riskerna med att multinationeUa företag skaffar sig alltstarkare positioner inom ett enskUt lands ekonomi är främst föUande;