prot · FX0988 · 1974-12-31 00:00:00 — Jag hartidigare här i kammaren klagat över långsamhet då det gällerkulturskaparna och kan nu bara uttrycka förhoppningen att den tidpunkt förkulturrådets förslag som uppgivits för utskottet -september -skall visa sig hålla. Det är otUlfredsstäUande att t. ex. enprocentsregeln,utställningsersättning, kommunala konstsalonger frågor som återkommer iriksdagen och som berörs i några av reservationerna inte någongång får behandlas i ett större sammanhang. Ett annat område där det är svårt att utläsadepartementschefens instäUning är de kulturella institutionerna. Derasbetydelse för kulturlivet, även med den inriktning mot decentralisering somanges i målen för kulturpolitiken, bör inte underskattas. Moderats samlingspartiethar ansett att den föreliggande propositionen har missgynnat institutionerna,och vi har föreslagit vissa ökningar av anslagen, så som senareskall utveckla, ökningar som dock får ses som provisoriska. I kommande årsförslag bör de kulturella institutionernas behov av upprustning beaktas. Inget område är så ömtåUgt för styrning,censur, inskränkning av friheten som kulturområdet. Varje försök till styrningav kulturen innebär en risk för att väsentliga bidrag förkvävs, att utvecklingenavstannar. Det ligger en aUvarUg fara i att bortse från de risker som ärförbundna med samhälleliga åtgärder, som ju, bl. a. i och med attprioriteringar mellan olika områden och inom olika områden måste ske, mednaturnödvändighet innebär en viss styrning. Kulturpolitiken måste bygga påfrihet och valfrihet och syfta tiU ett rikt och varierat kulturUv med stortutrymme för enskilda initiativ och med sådan spridning att alla samhällsgrapperstimuleras till ökat deltagande i kulturlivet. 3 protokoll 1974. Den statliga kulturpolitiken, m. m. Den statliga kulturpolitiken, m. m. Jag delar utbildningsministerns uppfattning att enmålformulering för insatserna på kulturområdet är värdefuU. En allsidigmålformulering kan vara en god vägledning då det gäller att undvika åtgärdersom skulle innebära en minskning av kulturens frihet. När nu skallbesluta om sådana mål är det viktigt att se tiU att de är så precisa ochheltäckande som möjligt, som uttryck för vad vi anser att kulturpolitUcenskall syfta tUl. Propositionen föreslår ett mål som skyddaryttrandefriheten. Kulturens frihet är dock något mera än bara yttrandefrihet;det gäller också att t. ex. garantera medborgarnas frihet att välja mellan ohkakulturella begivenheter och verksamheter men även att välja mellan kulturellverksamhet och annan verksamhet. Samhällets åtgärder får inte inriktas på attstyra människorna till en typ av upplevelser och aktiviteter. En mångfald avaktiviteter av oUka slag måste finnas tillgängliga i människors närmUjö ocherbjudas dem för deras eget fria val. Decentralisering tiU ett levande lokaltkulturliv är ett sätt att stimulera friheten och valfriheten. Frihet ochmångfald måste slås fast som ett angeläget mål för kulturpolitiken. Ett viktigt instrument vid prioritering mellan olikainsatser är en kvalitetsprincip. Det är anmärkningsvärt attutbildningsministern i propositionen bara i ett kort stycke nämner att ettrelativt stort antal remissinstanser saknar kvaliteten i kulturrådetsmålkatalog. Någon diskussion om det berättigade i remissinstansernas krav förhan inte. I redogörelsen i propositionen för remissinstansernas inställning tUlmålformuleringen avfärdas kravet på kvalitet på tre rader. a. teater- ochmusikrådet, ABF, Teatercentrum, och har dockpåpekat att en kvalitetsprincip är ofrånkomlig. Som prioriteringsinstrumentbör en kvalitetsbedömning ha en central ställning trots alla svårigheter somdet kan medföra att försöka bedöma kvalitet. Samhället kan inte undandra sigsitt ansvar härvidlag, inte heller utbildningsministern. Moderata samUngspartiet anser att det första målet förkulturpolitiken bör lyda; "Kulturpolitiken skall syfta till att gemänniskorna möjlighet att delta i ett kulturliv präglat av kvalitet, frihet ochmångfald." Jag yrkar därför bifall till reservationen 2. Ett av de uppräknade målen bör enligt vår meningkompletteras. Kulturpolitiken skall, heter det, "motverka kommersialismensnegativa verkningar inom kulturområdet". I det resonemang som förs ipropositionen synes dock departementschefen vilja rikta kritik mot all s. k.kommersieU verksamhet inom kulturområdet. Detta resonemang måste vi klart taavstånd från. S. k. kommersiellt driven verksamhet är inte i sig något ont;tvärtom finns det anledning slå fast att den enskilda sektorn har gjort och göroersättliga insatser på kulturområdet. Däremot finns det alla skäl attbrännmärka den ensidighet i kulturutbudet som kan bli följden av monopolisminom en sektor, vare sig denna sedan är enskild eller samhällelig. Omkonkurrens inte får förekomma inom kulturområdet inskränks människorsvalfrihet och mångfalden sinar. Vi föreslår att det aktuella målet omformulerastiU: "Kulturpolitiken skall motverka de negativa verkningar som kanorsakas av ohämmad kommersialism samt enskUdeller samhällelig monopolställning". Jag yrkar därmed bifall tillreservationen I. Propositionen formulerar många tänkvärda ord omkulturpolitikens syften. Det finns, utöver vad jag nu anfört, inte mycket attinvända mot dessa formuleringar. Men viktigast av allt är den grundinställningsom finns bakom alla välmotiverade förslag. Det är nödvändigt att desamhälleliga insatserna på kulturområdet bärs upp av respekt för de enskUdamänniskorna och deras önskemål. Det är enskilda människors skapande ochenskilda människors upplevelser som bygger upp kulturlivet. Bakomutbildningsministerns misstänksamma inställning tUl s. k. kommersiellverksamhet på kulturområdet kan man spåra en förmyndar-inställning till devanliga människorna. Detta intryck har förstärkts dåutbildningsministern gjort ett antal, förhoppningsvis inte särskUt välövervägda, uttalanden om kiosklitteratur, om filmutbudet och senast ompressen. "Det oupphörliga nyhetsflödet hotar att dränka människor istället för att lyfta dem upp ur okunnighetens djup" det är ettmagistralt och ganska fantastiskt uttalande! Kulturlivet skall breddas ochkvaliteten höjas det är vi, hoppas jag, överens om men jag vill aUvarligtuppmana statsrådet att se upp med vUka medel han tUlråder för detta. Om man har ambitionen att bredda kulturUvet och försöka nåallt fler i det svenska samhället, så har skolan - det är min fasta övertygelse- en avgörande ställning. Ett uttalande i avkulturrådets ordförande, , som väl även fortsättningsvis kommeratt ha en viktig uppgift i kulturarbetet, ger glädjande nog vid handen att mankommer att gripa sig an problemet att målmedvetet satsa på skolan somkulturförmedlare och väckare av ett kulturintresse. Han säger där: "Kulturmåste komma in mycket . Kulturår fortfarande en marginell företeelse iskolorna." Också beträffande ett annat instrument för att väcka ochutveckla ett intresse för kulturUvet, nämligen , framhåller PaulLindblom att större insatser måste till. Han betonar storaskyldigheter på området och kritiserar nuvarande verksamhet,som han betecknar som mest journalistisk då det gäller att spegla kulturutbudet.Samma sak har och jag velat understryka med ett särskilt yttrande,nr 6, som är fogat till detta betänkande. Vi pekar där på att t. ex. ettlivligare utbyte med institutioner som teatrar och museer är högst önskvärt. Viförutsätter, i likhet med utskottet i övrigt, att sådana synpunkter beaktas vidupprättandet av ett nytt avtal mellan staten och . Att nuvarande ekonomiska svårigheter oavsett orsaken därtiU kommer att få aUvarliga kulturpolitiska konsekvenser,som påfordrar ingripanden från utbildningsministern, är alldeles uppenbart. 1 propositionen föreslås och utskottet tillstyrker - attstatens kulturråd inrättas . Detta organ kommer att ha ettavgörande inflytande över kulturpoUtikens utformning, och rådets sammansättningär därför av yttersta vikt. Departementschefen föreslår att bland ledamöternaistyrelsen skaU ingå representanter för kommuner- Den statliga kulturpolitiken, m. m. Nr 88 na och landstingen, förkulturarbetarorganisationerna, folkbUdningsorga- Onsdappnden nisationerna ochlöntagarorganisationerna. Utskottet har tiUmötesgått ett 72 mai1974 P' motionsyrkanden och uttalat sigför att i styrelsen också skall ingå -------------------- företrädare för olika politiska partier. Därmed har garantier skapats för Denstatliga kultur- g, ifgj demokratisk förankring i styrelsen. politiken,m. \ betänkande och iproposition nr 28 finns egendomUgt nog ingenantydan om den betydande kulturkälla som det kyrkliga området utgör. Motionen1691 ger på ett övertygande sätt en bUd av vad kyrkan betytt och betyder ikulturlivet, och jag viU här understryka att det inte kan accepteras att dennadel av kulturen stäUs åt sidan då det gäUer att överväga kulturpolitiskainsatser. Motionens yrkande om sammansättning har vi i utskottetdock inte velat tillstyrka. Jag förutsätter att även utan ensärskUd representant för svenskt kyrkoliv skall beakta den kyrkliga kulturensbetydelse. Också sammansättningen av nämnder är av storbetydelse för kulturpolitUcens utformning. I motionen 1657 framförs berättigadkritik mot den nu fungerande tidskriftsnämndens sammansättning och handläggningav tidskriftsstödet. Det är därför värdefullt att utskottet understryker attpropositionens uttalande om sakkunskap och erfarenhet hos nämndernas ledamöterockså måste innebära allsidighet i fråga om åsiktsinriktning. En viktig principfråga är huvuvida besvär skaU kunnaanföras över nämndernas och beslut. Sedan utskottet uttalat sigför att i styrelse skall ingå representanter för ohka politiska partiertorde en besvärsrätt över styrelsens beslut vara onödig. Vad däremotkulturrådets nämnder angår, måste beslut av dessa kunna stäUas under debatt, endebatt som skall avse bl. a. hur prioriteringar sker i anslutning till deantagna målen. En sådan debatt gagnas av att besvärsrätt till kulturrådetsstyrelse föreligger. De svårigheter som kan vara förknippade härmed kan intevara oöverstigliga. Vi förordar från moderat häll att ger Kungl.Maj:t till känna att besvärsrätt över nämndernas beslut bör införas. Jag yrkaralltså bifall tiU reservationen 11. Jag vill avslutningsvis, herr talman, med några ord berörahur moderata samlingspartiet ser på kulturlivets uppbyggnad. Vi instämmer i ochvill starkt understryka departementschefens åsikt att kulturlivets tyngdpunktskaU vara kommunerna. En decentralisering måste syfta tUl att ge människornamöjlighet att delta i kulturaktiviteter, initierade av medborgarna i den egnaregionen, och får sålunda inte innebära bara ett kommunalt verkställande av centraltutformade handlingsprogram. Kulturlivet var en gång avsevärt mer lokaltförankrat än och blev på så sätt rikt differentierat och olika utformat iolika regioner. Dithän bör vi åter sträva. Det är då ofrånkomligt att kommunernas skiftande ekonomiska betingelser beaktas. Lika väl som staten genom sina åtaganden garanterar samma utbildningsstandard över hela landet förtjänar det att övervägas om man inte med statliga insatser, t. ex. ett rambidrag, bör se till att den kulturella standarden inte varierar i besvärande grad på gmnd av brist på medel. Om kommunerna skall kunna spela den huvudroll i den kulturella 36 verksamheten som vi finnerönskvärt, torde det vara nödvändigt med en stimulansi form av statsbidrag. Den statliga kulturpolitiken, m. m. I detta anförande instämde herrar Wennerfors och Nissersamt 88 Diesen (samtliga m). I vår har det ganska ofta på tidningarnaskultursidor hänvisats tUl gamla sagor och ramsor. Man har bl. a. berättat ommannen som beställde en kostym hos skräddaren, och när han skulle hämta den pålördagen var det bara ämne till ett par byxor; när han kom för atthämta dem var det ämne till en väst, och när han sedan kom den sista lördagenvar det bara en tumme kvar. Man har hänvisat till sagan om berget som födde enråtta och ramsan om att gå upp som en sol och ned som en pannkaka. Sensmoraleni dem alla är högtflygande planer och klent med förverkligandet. Och detta harpå kultursidorna anförts med hänvisning tiU propositionen 28 om den statligakulturpolitiken. Vad visar det? Jo, det avspeglar bara en besvikelse som mångakände när den här propositionen lades fram efter alla utredningar, efterkulturrådets betänkande och alla de remissvar som lämnats in. har olika delar avkulturpolitiken varit föremål för utredningsarbete. Det har varit väl motiveratatt i utredningsarbetet göra den uppdelningen. Men det hade varit lättare förriksdagen att ta ställning om den på en gång fått diskutera samtliga statligainsatser som skiUle göras. har flera viktiga sektorer lämnats utanför. betänkande innehåller värdefulla resonemangmed långtgående mål. Rådet ansåg att för att förverkliga målen borde de totalasamhällsutgifterna på kulturområdet uppgå tUl 2miljarder kronor. Enligt propositionen skall kulturlivet för nästa budgetår fåen påspädning med 25 miljoner. Det är onekligen en blygsam summa när man jämförvad regeringen är i stånd att skaka fram till samhäUsinsat-ser på andraområden. Insatser av en annan storleksordning måste tiU under de år som nuföljer för att en kulturpolitisk reform verkligen skall kunna bli genomförd. Den allmänna syn på kulturpolitiken som kommer tUl uttrycki propositionen är i huvudsak identisk med . Vår liberala kultursynslogs fast i värt partiprogram J972. Där heter det bl. "Ett levande och vitaltkulturliv är en omistlig del av ett mänskligare samhälle. Kulturpolitikenssyfte skall vara att frigöra, stödja och utveckla individens förmåga tUlupplevelser och engagemang i dagens värld, med dess historiska bakgrund.Människans egen skapande förmåga, hennes förutsättningar att skapa inte blottting utan även relationer tiU medmänniskorna är central. Kulturpolitiken måste präglas av vidsynthet, öppenhet ochtolerans. Detta är en förutsättning för ett dynamiskt kulturliv, där det finnsutrymme för såväl det traditionella som det okonventionella, det sökande ochdet stridande. Den måste lämna utrymme även för långtgående politisktengagemang och samhällskritik. Alla tendenser till värdemono-pilisering måstemotarbetas." förordar en kulturpolitik, som jag skullevilja sammanfatta i fyra punkter: Den statliga kulturpolitiken, m. m. Dekulturpolitiska insatserna bör bygga på en långtgående de-centraUsering och iförsta hand utgå från fasta lokalt eller regionalt förankrade institutioner. Stat, landstingoch kommuner måste motverka det ensidiga kultumtbud som marknadsmekanismernakan medföra och sträva efter att garantera kulturlivets aUsidighet. Verksamhetersom ligger vid sidan av de etablerade kulturinstitutionerna skall stödjas ochstimuleras. Det allmännamåste medverka till att ge kulturarbetare av olika slag möjligheter att arbetaunder trygga ekonomiska och sociala förhållanden. Den aUmänna syn på kulturpolitiken som finns uttryckt ipropositionen och som utskottet anslutit sig till är i linje med våra härskisserade uppfattningar, framför allt riär det gäller de tre första punkterna,och på de punkterna yrkar jag bifaU till utskottets betänkande. tog upp tiU behandling sedanmånga år i framförda förslag om en statlig kulturfond. Visserligenavstyrkte man skapandet av själva kulturfonden men man underströk hur viktigtdet är att vid sidan av ett fast bidragssystem ha medel som kan disponeras förtiUfäUiga insatser inom kulturområdet. Det är just vad vi tänkt att vi skulle ha den här kulturfonden tUI. Propositionen föreslår nu att inom Bidrag för särskUdakulturella ändamål skapas ett särskilt bidrag till experiment ochutvecklingsarbete. Detta bidrag har aUtså fått en inriktning som är helt iöverensstämmelse med förslaget om en statlig kulturfond, och därför avstårfolkpartiet från att på nytt framföra förslaget om en kulturfond. Däremot kanvi inte acceptera de inskränkningar inom själva användningsområdet som propositionengör, nämligen att bidraget skaU gälla projekt på lokal nivå och verksamhet sombedrivs av föreningar och organisationer men endast i vissa fall löstorganiserade grupper. Anslaget bör för att kunna tjäna sitt verkliga syftekunna utgå till enskilda eller för ändamålet specieUt organiserade grupper utandessa inskränkningar. Därmed vill jag yrka bifall till reservationen 4. Genom att vill utvidga användningsområdetuppkommer naturligtvis ett ökat medelsbehov, och yrkar att anvisas utöver vad Kungl. Därmed yrkar jag bifall till reservationen 19. ' Beträffande användningen av bidraget till särskildakultureUa ändamål har det utvecklats en praxis att medel fördelas efterår återkommande ansökan. Bidraget har alltså till stor del fått karaktären avett permanent stöd. anser att när en verksamhet får den karaktärenatt det utgår ett fast statiigt stöd, bör detta utgå i en helt annan form. Pådenna punkt bör alltså en anslagsomläggning komma till stånd så atthela anslaget under Bidrag till särskUda kulturella ändamål kan disponeras påett fritt och varierande sätt. Därmed yrkar jag bifall tillreservationen 17. Den icke institutionsbundna verksamheten på framför alltteater-och musikområdet har inneburit en värdefuU förnyelse i det svenskakulturlivet . I propositionen skisseras nu en viss utvidgning avanvändningsområdet. Visserligen fördubblar departementschefen det nuutgående bidraget, men eftersom bl. a. stöd till mindre musikensembler ifortsättningen skall utgå från detta bidrag är det viktigt att det verkligenfinns medel därtill. anser att anslaget till den ickeinstitutionsbundna verksamheten bör räknas upp med och attbeloppet bör reserveras just för stöd till fria grupper av olika slag och tUlmindre musikensembler. Därmed yrkar jag bifall till reservationen 18 a. Enligt departementschefen behöver de påbörjadeförbättringarna av kulturarbetarnas vUlkor fullföljas, och han har för avsiktatt återkomma. Utskottet har erfarit att kulturtådet kommer att presenteraförslag rörande kulturarbetarfrågorna . Det kommer att ta tidinnan eventueUa förslag kan förverkligas, och därför finner jag detotillfredsställande att utskottet inte på några punkter redan nu har kunnat taen stäUning som skulle innebära en ekonomisk förbättring för kulturarbetarna.De måste i många fall kämpa inte bara för att få en med andra likvärdigstandard utan helt enkelt för sin existens. Den gmndläggande principen för detallmänna måste vara att söka skapa arbetstiUfällen och att ge ersättning förfullgjorda arbetsprestationer. Stat och kommun har möjlighet att göra det förbildkonstnärernas del genom sin inköpspolitik när det gäller konst. Det ärotillfredsställande att statens, landstingens och primärkommunernas anslag förinköp av konst inte motsvarar den norm av av byggnadsvärdet somfastställdes av 1957. anser att Kungl. Maj:t bör låtautarbeta förslag i syfte att upprätthåUa denna regel. Jag yrkar därmed bifalltill reservationen 6. En stor del av bildkonstnärernas arbeten ställs genomutställningar till allmänhetens förfogande utan särskild kostnad. Konstnärengör därmed en viktig kultureU insats. Ofta innebär det en betydande ekonomisksatsning för honom eller henne. menar att om det allmänna utnyttjarkonstnärerna, eftersom utställningarna är offentliga, bör genom ett ekonomisktstatligt stöd ersättningsprincipen tillämpas. Konstnärerna bör ersättas för attde ställer ut sina produkter. Vi anser att Kungl. Maj;t redan nu bör få iuppdrag att utforma förslag till ett sådant system att föreläggas riksdagen.Därmed yrkar jag bifall till reservationen 7. Det är ett samhäUsintresse att stimulera till en rik ochdifferentierad utställningsverksamhet. När det gäUer frågan om statsbidrag tillkommunala konstsalonger hänvisar utskottet till vad man sagt 1973, nämligenatt bildkonstnärerna bör ha goda utstäUningsmöjligheter och att man bör inväntakulturrådets betänkande. har vi fått betänkande, och skallvi enligt utskottet även invänta kommunalekonomiska utredningen! Folkpartietvill uppdra åt Kungl. Maj;t att utan dröjsmål utarbeta förslag tUlstatsbidragsbestämmelser. Jag yrkar bifall till reservationen 8. Några synpunkter på kulturminnesvården, dess organisationoch resurser. Ett enat utskott har biträtt förslaget i propositionen ominrättande vid varje länsstyrelse av en tjänst för handläggning avkulturminnesfrågorna. Förutsättningen för detta ställningstagande är attlänsmuseet med landsantikvarien i spetsen får möjligheter såväl ekonomiskt sompå annat Den statliga kulturpolitiken, m. m. Den statliga kulturpolitiken, m. m. sätt attfortsätta att effektivt arbeta i kulturminnesvården. Nuvarande statsbidrag tilllandsantikvarieorganisationen föreslås i propositionen ersatt av ett nyttbidrag. Detta skall utformas av en arbetsgrupp. har i sinpartimotion föreslagit att detta bidrag ges samma konstruktion som bidraget tUlde regionala teater- och musikinstitutionerna med ett tilläggsbidrag sommotsvarar den grundläggande kulturminnesvårdande insatsen. Utskottet vUl inteuttala något om bidragets konstruktion eller att arbetet skall ske skyndsamt det vUl inte ge arbetsgruppen någon pekpinne utan säger endast att stateninte får undandra sig sitt ekonomiska ansvar. Ja, det tycker jag att det ärnaturligt att staten inte skall göra. Men som och moderata samUngspartietsledamöter framhåller i det särskUda yttrandet nr 5 så förutsätter vi dock attbidragsbestämmelser utarbetas och att våra förslag om konstruktionenprövas i positiv anda. När det gäller vård av fornlämningar och kulturhistorisktvärdefulla byggnader är det angeläget att fårtillräckligt med resurser. Utskottet har något ökat det i propositionenföreslagna anslaget. Det är bra, men bidraget hade kanske behövt vara ännustörre. Utvecklingen inom byggnadsverksamheten har resulterat ivissa brister på restaureringsområdet beroende på att traditionella materialersatts med nya och arbetsmetoderna har förändrats. Utbildningen av fackmän ärotillräcklig just när det gäUer äldre byggnadsteknik. Därför föreslår folkpartietett anslag på tUl för att utformasakkunniga råd och anvisningar om hur gamla byggnader lämpligen bör vårdas.Därmed yrkar jag bifall tiU reservationen 22 och likaledes bifaU tillreservationen 23 a. I motionen 1709 från yrkas en ökning av den ipropositionen föreslagna medelsanvisningen till Operan med . TUlföljd av ombyggnaden kommer man att vara hänvisad att arbeta utanför sinavanliga lokaler med en begränsad spelplan. Därför vill teatern utvidgaturnéverksamheten och även söka göra gästspel i utlandet. Men därtill fordraspengar. Styrelsen för Operan har också i en skrivelse till Kungl. Maj;t anförtatt det är oriktigt mot skattebetalarna att låta dyrbara resurser stå obrukade,vilket naturligtvis blir fallet om man inte har någon möjlighet att spela. Deanställda kan också begära att få utföra ett meningsfullt arbete. Därmedyrkar jag bifall till reservationen 13. : I motionen 1709 från uppmärksammasöverföringen av tidigare inspelade talböcker från öppna spolar tillkompaktkassetter. För den enskilde synskadade låntagaren innebär kassettenstora fördelar, t. ex. lättheten att sätta in en kassett. Även för samhälletinnebär kassetten stora fördelar, exempelvis en sänkning av portoavgiften. Föratt överföringen skaU kunna ske under den tidsrymd som De blindas förening ochskolöverstyrelsen beräknat måste anslaget till De blindas förerungsbiblioteksverksamhet räknas upp. Annars får man ta pengar som skulle ha använtstill något annat. Därmedyrkar jag bifaU till reservationen 26. Frågan om statsbidraget till museer återkommer iår. Museerna i fungerar, såsom det noga redogjorts för i motionen. somdecentraUserade riksmuseer, lokaliserade tUl västra , Kulturutskottetskrev i sitt betänkande nr 16 mycket positivt om museiverksamheten iGöteborg och förutsatte att frågan om statligt bidrag skulle prövas i positiv anda.Vår utbildningsminister var då medlem i kulturutskottet och har alltså skrivitunder detta betänkande. Ändå förklarar departementschefen nu helt kallt att hanavser att i annat sammanhang fortsätta övervägandena i denna fråga.