prot · FX09131 · 1974-12-31 00:00:00 — Men det vore helt felaktigt att, fränden utgångspunkt som använde sig av, säga att vi själva skulleha stoppat ulbyggnaden och att vi därför skulle bestämma oss för atl omedelbartavbryta of-fertgivning och konkurrens på den internationella marknaden.Regeringen följer gällande lag och förordning, och del är från denslåndpunklen som jag har deklarerat att svensk industri tills vidare dellar ikonkurrensen om byggande av kärnkraftverk utanför landels gränser. Belräffandeden andra frågan - hur vi förvissar oss om att användningen kommer atl inriktaspå fredliga ändamål - sä vill jag framhålla alt vi ställer anspråk på attvederbörande tand godtar de internationella avlal och förpliktelser som gäller.Parallellt med delta - och där understryker jag bara vad inte minst herrWijkman här talat om - arbetar vi i de internationella sammanhangen, i FN, statsministern vid sina besök i och i andra länder, medatt få fram längre gående överenskommelser om en övervakning av framför alltplutoniumhan-leringen. De ansträngningarna skall vi självfallet enträgetfortsätta med. Jag tror del är utomordentligt viktigt för att eliminera deeventuella risker som kan förekomma att man använder i delta fall plutonium ikrigiskt syfte eller för terrordåd. FruHambraeus började med atl tala om en handlingsföriamad regering. Det tycksfinnas så mycket mer handlingskraft hos , som ställer anspråk på attvi , om jag förstått centerpartiledaren räll, skall avbryta byggandetav de kärnkraftverk som är beslutade och stoppa dem som kommit i gång. Det hadesjälvfallet varit intressant om i så fall i sammanhanget tagit uppfrågan om hur vi skall klara energiförsörjningen för denindustri som är i verksamhet och för den industri som planerar en utbyggnad isyfte att skapa sysselsättning och inkomster ät vårt lands befolkning. Jag vågar i likhet medherr hävda att den kortsiktiga av- Med de avtal som har träffat med det engelska företagethar man löst problemet för tiden . Värt kärnkraftbolag förhandlarmed ett internationellt företag för de kärnkraftverk som kommer att sättas igäng. arbetar med den långsiktiga lösningen av problemet. Manhar sä långt jag kan förstå en skiss till en mera definitiv lösning av fråganom den slutgiltiga förvaringen av avfallet. Det finns ingenting, säger , som motsäger att vi kan klara avfallshanteringsproblemen. FruHambraeus talar om riskerna. Vi underskattar inte riskerna, kan föreligga, och det ger oss anledning att sä långt det över huvudtaget är möjligt söka bygga upp ett säkerhetssystem som eliminerarriskproblemen. Jag vågar hävda alt den erfarenhet som vi har visar påatt detta är möjligt att klara. arbetar med hypoteser om risker.Tekniskt är det rimligt att göra så. Det kan finnas ett riskproblem. Men vi vetatt kärnkraftverk har varit i verksamhet 20-25 är, och man har alltsåerfarenhet av drift och hanteringen av avfall. Vi arbetar alltså inte bara medhypoteser i det här sammanhanget. Jagläser i en skrift. Nyheter från , en artikel om jubileum förkärnkraftverk: I är är det kärnkraftverket i Obninsk togs i drift.- Jag skall inte läsa mer; jag bara noterar att man där högtidtighöll 20 årsdrift och vad den betytt för landets energiförsörjning. Detär därför jag skulle vilja ha in litet mer av allvar och realism i den härdebatten - så att inte enbart känslorna rusar i väg utan man försöker se lillvad det är som skett, vad det är för problem som vi slälls inför. De är stora,det skall vi vara medvetna om, och vi skall se till att vi kan lösa dem. Vihar alltså skärpta, långtgående säkerhetskrav och anspråk, som innebär att denminsta störning vid uppkörningen av de svenska kärnkraftverken nödvändiggöratt de stängs. Men sä långt vi har kunnat kontrollera har ingen av destörningar som föranlett stopp i kärnkraftverken inneburit någon som helst riskför radioaktiv spridning, fara för omgivningen eller för personalen som varitsysselsatt. Detär med delta som bakgrund man har anledning att ställa in frågan i det totalaenergiförsöriningssammanhanget. Är del här en av vägarna att klara vårenergiförsörjning för framtiden? Det är den mycket allvariiga frågan som vistuderar och diskuterar; det är för att fl svar på den som vi har engageratkanske 70 000-100 000 människor i studiecirklar, rådslagsgrupper. Vi har bettdem att delge oss de resultat de kommer fram lill i sina studier - parallelltmed att vi själva söker bilda oss en uppfattning, grundad pä det sakmaterialsom presenteras från utredningar, i symposier osv. Ärdet då inte rimligt att vi avvaktar resultatet av dessa våra gemensammastudier, diskussioner och opinionstestningar innan vi är färdiga med vårståndpunkt? Skall vi inte göra det innan vi är beredda att säga 11 protokoll 1974. Ang.försäljningen av svensk atomkraftsteknik till utlandet Ang.försäljningen av svensk atomkraftsteknik till utlandet att de beslut är felaktigasom har fattat, inte i denna lokal, herr talman, men som den svenskariksdagen har fattat och framöver titt de beslut som innebär att vinu planerar för och bygger elva kärnkraftreaktorer? Skall vi inte avvaktaresultaten innan vi är beredda atl säga att vi slopar allt detta, därför altvi räknar med atl del hypotetiskt finns en risk, som inte är mätbar mensom vi tror finns? Mänga säger: Vi kan klara riskproblemen; vi har erfarenheifrån verksamhet med de kommersiella kärnkraflreaklorerna; vi harerfarenhei av avfallshantering frän militära anläggningar. Den hanteringen harinte alltid varit välskött, men den erfarenhei man har vunnit har gett ökadeförutsättningar att klara de problem som kan uppstå. Detvore rimligt om den som säger atl vi skall stoppakärnkraftverken talar om att 10 000 personer är sysselsatta medbyggverksamheten och med anläggningsarbeten i den industri som arbetar medkärnkraftverken. Jag riktar inte beskyllningar mot någon utan säger bara attdet vore rimligt, alt innan man slungar ut påståenden om all man är beredd attomedelbart stoppa allt delta gjorde klart, vilka konsekvenserna skutte bli fördem som är sysselsatta på områdei. Del är, som jag sagl, 10 000 direklsysselsatta, och indirekt berörs åtskilligt fler. Kostnaderna för denhittillsvarande verksamheten uppgår till 11 ä . skulle vibara säga att de beslut som fattats om denna verksamhet kommit titt därför atlvi var okunniga och inte visste vad vi gjorde - nu skulle vi vela det. Det ären säkerhei i attityden som är litet - jag vill gärna säga det - skrämmande. Detär väl också rimligt atl man ställer sig frågan: Vad är alternativen i fråga omenergiförsörjningen? Vi har exempelvis inom skogsinduslrin önskemål om enutbyggnad av förädlingsverksamheten. Vi har räknat fram atl det, vid bifalltill de ansökningar om koncession för ulbyggnad enbart inom skogsindustrin somför närvarande föreligger till avgörande, skulle krävas en netloökning avenergiproduktionen på drygt 9 miljarder kWh, sedan vi tagit hänsyn tilltillskottet av energi som skogsinduslrin själv förmår generera. Siffran 9miljarder kWh kanske inte säger så mycket, men lål mig ge en bild av vad deltaskulle innebära. Vi kan få fram ca 9 miljarder kWh genom att bygga utKalixälven och lill deras hela effekl. Vi kan alternativt bygga tväytterligare reaktorer i Forsmark med en kapacitet av ca 900 MW vardera. Mankan naturiigtvis säga atl vi skatt avslå från alt bygga dessa två kärnreakloreroch i stället bygga ul älvarna. På det sället skulle vi alltså kunna lillgodoseskogsindustrins aktuella invesleringsanspråk. Men när vi har byggt ul dessaälvar har vi tagit vara pä åtskilligt av de vatien-kraftsresurser som återstår. Etttiotal av de stora svenska förelagen har glädjande nog långtgåendeinvesteringsprogram. LM har presenterat ell sådant, somjag skulle tro innebär en investering på ca 1 1/2 miljard och som kommer att gesysselsättning för 2 000 ä 3 000 människor. arbetar med enmotsvarande plan och , och SKF har presenteratinvesteringsplaner för belopp som överstiger miljarden. Alla dessa planeravser den närmaste femårsperioden. Jagskutte länka mig att den utbyggnaden kommar atl kräva energi motsvarandeåtskilliga miljarder kilowattimmar. Det är ganska rimligt om den svenskaindustrin i det läge där den tar ställning till planerna nu ställer frågan: Kanvi få garantier för att den energi som behövs för att vi skatt klara denindustriutbyggnad vi är beredda att göra kommer att slå titt förfogande? Detär en fråga som inte heller , eller somcenterpartiets ledare, kan vifta bort med hänvisning till att den inte spelarnågon rott. Vi kan bygga ut vindkraften eller kanske solenergin och vi kan ökavåra forskningsanslag på de områdena. Det skall vi göra, ty vi behöver ocksådet. Men vi kan inte räkna med att dessa möjligheter ligger bakom hörnet ochatt det är pä dem som vi skall kunna grunda våra besked till industrin om attden kan bygga ut och effeklivisera sina verksamheter för atl skapasysselsättning åt människorna, trygghet för deras försörjning och möjligheterUll ett rimligt välstånd i vårt tand. Nikommer inte förbi de här frågorna, och ni kommer heller inte förbi att gebesked titt de svenska medborgarna om hur försörjningsproblemen beträffandeenergin skall . Vikommer att behöva vända oss till det svenska folket, till industrierna, tittvåra myndigheter och säga: Ni måste vara med och spara energi! Det är enförhoppning som vi har att efter kanske 15 är med avtagande ökningstakt kommafram titt ett nolläge. Det trorjag är möjligt atl klara. Jag tror också päsvenska folkets beredvillighet att medverka. Men den som går ut och sägeratt vi skulle kunna komma ner titt ingen ökning vet inte riktigt vadhan talar om; det har jag anledning att konstatera. FruHambraeus har ondgjort sig över att vi inte utreder frågan om ettnollallernativ. Vi har begärt av energiprognosutredningen att den skall utredalägre alternativ än vad som ligger i en spontan utveckling. Ulredningen harkommit fram till att vi skulle kunna gå ner till 2 procents ökning de närmasteåren och efter 1985 komma något lägre, och den har angett vad det kommer attinnebära i form av besparingsansträngningar och alternativa lösningar. Jagtycker att det är en rimlig utgångspunkt för diskussionen: Hur långt klarar videt? Och jag har personligen sagt att det är möjligt att vi kan pressa ossytteriigare något under vad energiprognosutredningen har ställt upp som mål; vifår se till vilket resultat vi kommer. Alldelta kommer att kräva en långtgående omställning av värt samhälle har jagförklarat i ålskilliga sammanhang, och upprepar det. Det kommer att krävas merav planmässighet, mer av styrningsmöjligheter för samhällel för att vi skallklara den uppgiften. Jag hoppas alt också anhängarna av de friamarknadskrafternas spel skall vilja della i de ansträngningarna, för de kommeratt behövas. Jag har ingenfärdig, slutgiltig ståndpunkl. Ang.försäljningen av svensk atomkraftsteknik till utlandet Ang.försäljningen av svensk atomkraftsteknik till utlandet kommer attpresentera den uppfattning som vi har kommit fram till efter överväganden,efter studier, efter testning av opinionen, så långt vi har kunnat bedöma.Därför skall vi också försöka avhälla oss ifrån att nu tillkännage en meraslutgiltig ståndpunkt. Det vore en meningslös uppfordran till alla de 10000-tals människor som är engagerade i uppgiften att deklarera sin mening, omvi skutte säga alt vi redan är klara, för det är vi inte. Jag tycker att denhär attityden skulle kunna vara ganska klädsam också för centerpartietsvidkommande; jag hoppas att jag inte dä begär för mycket. Industriministern påpekade all regeringen har begärt attenergiprognosutredningen skall undersöka ett lägre alternativ än den spontanautvecklingens. har uttryckligen sagt atl den förutsätter attenergiprognosutredningen utreder ett nollallernativ. Jag tycker det äregendomligt att inte regeringen följer en sä tydtig och klar önskan fränriksdagen. Industriministerntog upp frågan om att ändra mening när det gäller kärnkraften. Det skulle varaegendomligt pä något säll att man kunde byta uppfallning . Jag tyckeratt del verkligen inte är någon skam att ändra sin inställning på de här åren,då så otroligt mycket nytt har kommit fram. 1956 visste ingen vad kärnkraftenskutte komma atl innebära. fattade ett beslut om att salsa pä den igod tro. har ju så otroligt mycket kommii fram som gör atl det finnsalla skäl att ompröva sin inställning. Industriministerntalar om att del här finns en lång erfarenhet, och han lar upp erfarenhetenfrän . Det finns också erfarenhet från och del övriga ifråga om kärnkraftverk. Han säger att erfarenheten visar att det har gått braoch atl riskerna allisä är hypotetiska. Del är ell konstigt sätt, tycker jag,alt använda ordet hypotetisk. Alla är överens om alt här finns risker. Sedanhar våra tekniker varit mycket skickliga att bemästra dessa risker hittills.Man är helt övertygad om atl riskerna är mycket stora i driften - alt det kanbli olyckor där - och all de är större ju mer avfall, ju mer utbrändabränsleelement som finns, ju mer plutonium som finns i väriden. Del är ganskatroligt all vi också har haft tur. Alla är överens om all del kan bli enfruktansvärd otycka och atl det alllid är risker med plutonium, somman skapar genom kärnkraften. Riskerna är alltså ett faktum, inte någonhypotes. Avfallsfråganär löst, säger industriministern. Del är faktiskt inte sant. Jag vill inte sägaatl frågan ens är tekniskt löst. Man menar alt del kanske finns tekniskalösningar på den. Men för det första är del ingen tekniker som säger all man ärsäker på all ha en leknisk lösning som skulle kunna vara för evigt - vilket detär fråga om här. För det andra visar erfarenheten, som industriministernåberopade i sitt föregående resonemang, att dessa tekniska lösningar har varitmycket vanskliga i prak- De har funniis iteknikernas paradis, men i praktiken har de visat sig inte fungera som man hartänkt sig. Jaglog upp i milt lat här atl inte ens det första steget när det gäller alt tahand om avfallet lycks fungera särskilt bra, nämligen upparbet-ningen, däralltså de utbrända bränsleelementen omvandlas kemiskt rör att man skall kunnaskilja pä det som är värdefullt - uran och plutonium - och de avfallsproduktersom man måste förvara under alla omständigheter. Ingen sådan station fungerari . Eurochemic, som vi själva har varit med om att arbeta i, har fältlägga ned verksamheten efter älta är. Man kan fråga sig varför. Det är tydligeninte så tätt även om det finns en teknisk lösning; i praktiken verkar den intefungera. Industriministernssvar pä frågan, om det är rätt att exportera någonting som vi anser vara förriskabett att använda i värt eget land, vilt jag gärna tolka så attindustriministern menar att om vi beslutar oss för all dra ned värt egetprogram, och alltså därmed säger att detta är en form av energiproduktion somvi själva känner oss mycket tveksamma inför, då kommer vi inte heller attlilläta sådan export. Förövrigt lycker jag inte atl jag har fått något svar pä den andra frågan - hur viegentligen kan vara säkra på att inte den teknik som utnyttjas för våraexportanslrängningar, vilka pågår just , skutte kunna användas också för ickefredliga ändamål. Industriministern berör helt flyktigt att vi ju arbetar förall få dessa internationella överenskommelser. Men har förut härvisat att det fortfarande finns oerhört svåra problem all lösa i samband meddelta. Jagtycker också, som en reptik titt , att den skiss som han nu målarupp innebär en värtd där vi skall kontrollera varandra, där vi skatt ha sanktioner,där vi måste ha utbildad personat som pä allt sätt ser lill att vi klarar dessasaker. Det är en värid som inte verkar särskilt attraktiv - det är intenågonting att sträva efter. Och della för att få fram energi, som man alltsåkan få fram pä annat sätt. Jagär inte säker på, herr industriminister, att reaktionen skutte bli sådan somherr industriministern skisserade, om vi drog oss undan. Naturligtvis fär viiaktta de bestämmelser som finns i undertecknade avlat osv. Antag att vi sägertill dessa länder att nu har vi i vårt land kommit fram titt att det här äringen önskvärd energikälla och all vi erbjuder samarbete kring andraenergikällor. Då är jag inte alldeles säker på att deras reaktion blir attprompt insistera just på kärnkraften från andra länder, om de inte har andraavsikter med kärnkraften. Det kanske finns anledning tro att det kan varadubbla syften med att skaffa kärnkraft i en del länder. Herrindustriministern lalade mycket om sysselsättningen i samband medenergiproduktion - dels om dem som är direkt sysselsatta med all få fram denhär sortens energiproduktion och skapa kärnkraftverk, dels om vår industrisbehov av energi . Det är ju oerhört många problem som vi här försökerdiskuiera . Jag vill bara säga att försl och främsi tror jag att detfinns all anledning att se frågan Ang.försäljningen av svensk atomkraftsteknik dil utlandet Ang.försäljningen av svensk atomkraftsteknik till utlandet så här: Om man i enbiandekonomi som vår stoppar en sorts energikälla och samlidigl ger möjligheteratt tillfredsställa ett verkligt behov pä alla möjliga andra sätt kommerinnovationsförmågan hos industrin att blomstra som aldrig . Man kommer attsälta i gäng med och få efterfrågan på all den här andra sortens teknik som kantillfredsställa det verkliga energibehov vi har. Samtidigtkommer det faktum att det då blir intressant all se på energibesparingsmöjligheterinom industrin att skapa sysselsättning. Industrins egel utredningsinstituthar visat att det finns stora möjligheler härvidlag om man ser den här frågansom någonting för framtiden och utgår från alt vi har att leva med att det blirsvårare atl få fram energi. Har man den utgångspunkten och alltså inte baratänker sig en kortsiktig neddragning och besparing kommer man att kunna sparapä energin och investera i anläggningar som gör det möjligt alt hett enkeltanvända myckel mindre energi . Mentitt allt detta behövs pengar. Och så länge vi satsar fiera miljarder varje årpä en enda metod, nämligen kärnkraften, finns det inte pengar över föralternativ teknik, som skutte kunna förse oss med energi, och inte heller påenergianvändningssidan, alltså när det gäller all se titt att både hushåll ochindustrier gör sädana investeringar att de inte behöver så myckel energi förframtiden. Det är alltså en fråga om begränsning av resurser, begränsning avkapital, och så länge vi bara satsar på kärnkraften blir det svårt för oss attrikta in oss pä de långsiktiga lösningarna av energiförsörjningsprobtemen. () kortgenmäle: Jag skallförsöka fatta mig myckel kort. Orsakenlill atl jag över huvud taget yttrar mig i den här debatten, som ju väcktsgenom ' interpellation, är att jag tycker att hela det härkomplexet är så viktigt att vi i alla fall skall försöka sorlera ut de klaraöverdrifterna och koncentrera oss pä de verktiga problemen. Avsikten med mittinlägg var bl. a. att försöka se de verkliga problemen med det klyvbaramaterialet och icke-spridningsavtalel och inte uppfinna nya problem. Jag menarinte att precis har gjort della i sin interpellation, menmassmediadebatten har givit upphov till sådani . Viskall ju, som herr industriministern sade, inte ta entydig ställning . finns anledning, tycker jag, att i hela energidebatten även plocka fram destora miljörisker som de fossila bränslena för med sig. Och där måsle jagerkänna, herr talman, atl jag är väldigt orolig för klimateffekier och förfolks fysiska hälsa på grund av användningen av olja och kol. Orsaken titt attjag inte, i motsats titt , entydigt vill avskaffa kärnkraften ochverkligen seriöst arbetar för att försöka hitta tekniska lösningar på desäkerhetsrisker som finns är all jag inte, , för de närmastedecennierna kan se något annat realistiskt alternativ än att fortsätta attföriila sig på olja och kol. Jagtror inte all vi kommmer ifrån en ökad kolimporl. Jag tror också all vi måstebygga ut litet vattenkraft. Jag tror att vi måste ha en mix. Del blir svårt altersätta alla de kärnkraftverk som vi häller pä alt bygga. Eftersomjag har deltagit i en del av de energiutredningar som genomförts vill jagnämna att har fel när hon säger atl det saknasnollallernativutredningar. Läser man bl. a. energiprognosutredningensbetänkande pä ett rikligt sätt kommer man fram till att noll-atternativet äromöjtigl att genomföra för så vitt man inte vitt äventyra sysselsättningen. Ochinget parti har ännu sagt atl man vill ta en hög arbetslöshet under enövergångsperiod för atl tvinga sig ned titt nolltillväxt. Däremol lycks allavara ense om att nolltillväxt är någonting alt slräva efler. Sånågra ord om den tekniska lösningen av avfallsfrågan. Det är inte sä attEurochemic har lagls ned pä grund av några problem med driften. Efter vad jagförstått av tekniker och politiker som har sysslat med dessa frågor harEurochemic fungerat fullt tillfredsställande, men lyvärr har denationer som varit inblandade inte blivit ense om den vidare finansieringen. Såtråkigt och tragiskt är del. får vi bara hoppas alt belgierna lar hand omoch driver verksamheten, som i sin lilla skala har givit en mängd värdefullinformation. Vadsedan gäller avfallsfrågans rent tekniska sida vill jag påslå att det faktisktexisterar lekniska lösningar, och sedan är det mera en filosofisk fråga om manaccepterar dem. Man kan naturligtvis inte säga någonting med säkerhei om hurväriden ser ut om 500 är, men eftersom tekniken går ul pä att sänka neravfattskoncentratet inkapslat i glasmassor titt , alltsåhelt ulanför all mänsklig verksamhet , har jag för min del accepteratmetoden som en rimlig teknik atl arbela med. Jag kan för mitt tiv inte begripavarför mina barnbarns barnbarns barnbarn skutte hämta upp radioaktivt avfallfrån del djupet. Jag har alltså accepterat metoden renl moraliskt ochfilosofiskt. Att säga alt tekniken inte finns framtagen är faktiski att göraett felaktigt påstående. Ang.försäljningen av svensk atomkraftsteknik till utlandet () kortgenmäle: log här upp den viktiga frågan om de fossila bränslena.Ibland har man i diskussionen försökt fä det all verka som om vi, som intetycker att kärnkraft verkar vara en möjlig lösning på våraenergiförsörjningsproblem, i stället vill ha fossila bränslen längre än kärnkraftanhängarna.Della är faktiskt inte sant. De som vill bygga kärnkraftverk räknar med attanvända fossila bränslen som vi, som inte vill bygga sådanakraftverk. Ingen av oss anser alt vi kan stoppa användningen avfossila bränslen, eftersom ju heta vår kultur är uppbyggd på dem. I båda lägrenär man ense om atl vi i det långa loppet måste göra oss oberoende av de fossilabränslena, men kärnkraftanhängarna vill använda en slor det av dem för attbygga upp Ang.försäljningen av svensk atomkraftsteknik till utlandet kärnkraften, medan vi sominte anser all kärnkraften är någonting för framliden vill använda samma mängdolja för all förverkliga de långsiktigt möjliga lösningarna. Vidaresade att nollalternativet är omöjligt, och att man kan utläsa detur energiprognosutredningens betänkande. Det är ett påstående som enkelt inte kan bevisa. - som titt hett nyligenhar varit verksam på IVA - har gjort en beräkning som visar att det mycketsnart kan bli möjligt alt med den samhättsslrukiur vi har fä fram ettnollallernativ. De beräkningarna har fått göra på sin fritid. Omregeringen hade ställt resurser till förfogande för att studera dessa problemordentligt, sä borde vi rimligtvis nu ha stått pä en mycket stabilare grund ochkunnat föra fram våra förslag och garantera all den trygghet som svenska folkelhar rätt att begära. Men att nollalternativet skulle vara omöjligt kan mandefinitivt inte utläsa av energiprognosutredningen. Slutligentycker jag att uttalande atl Eurochemic lagts ned av ekonomiskaskäl är mycket intressant och skrämmande. Det finns liknande tankegångar i USA.Där har man trott att upparbd-ningen av de utbrända bränsleelementenskutte vara en lönande affär, men har man konstaterat att det inte är del,och därför lägger man ned verksamheien av ekonomiska skäl.