prot · FX0993 · 1974-12-31 00:00:00 — Förslag tUlerforderliga ändringar i abortlagen bör föreläggas underhöstsessionen så att lagen kan träda i kraft med det innehållsom vi förordar i förevarande hänseende. Enligt vår mening är det viktigt att i begreppetabortinformation inte får inläggas den betydelsen att verksamheten har tUlsyfte att påverka den abortsökande kvinnan att avstå från att begära aborteller låta utföra abort. Å andra sidan kan man inte bortse från attinformationen kan få kvinnan att ompröva sin inställning i abortärendet. Ensådan effekt av informationen står i god överensstämmelse med synsättet attabort är en nödlösning och måste därför ses med tillfredsställelse.Informationen bör därför utformas som ett samrådsförfarande. Med hänsyn tUl detanförda finner vi det angeläget att vägledande anvisningar utarbetas rörandelämplig organisation och utformning av den informationsverksamhet som ovanberörts. Vad vi anfört i anledning av motionerna 1974:1696,1974:1727, 1974:1729, 1974:1735, 1974:1738, 1974:1740 och 1974:1741 i denna delbör ges Kungl. Maj:t till känna. Med hänvisning till vad sålunda anförts föreslås attriksdagen under utskottets hemställan punkten 7 måtte besluta 7. beträffande frågan om obligatorisk abortrådgivning m.m. att i anledning av motionerna 1974:1696, 1974:1727, 1974:1729,1974:1735, 1974:1738, 1974:1740 och 1974:1 741 i motsvarande del ger Förslag till abortlag, m.m. Förslag till abortlag, m. m. Kungl.Maj:t till känna vad som anförts om dels lagstadgad informationsskyldighettill abortsökande kvinna, dels vägledande anvisningar rörande informationen. I detta anförande instämde herrarBoo, Fågelsbo och i Holmgården, i , och (samtliga c). HerrWIKSTRÖM (fp): Det har från flera talares sida visats ettpåfallande stort intresse för den kristna opinionen i denna fråga, och jag villgärna börja med några kommentarer till det. karakteristik av den kristna opinionentyckte jag var förbluffande. Det är klart att det i en så mångårig ochomfattande debatt som den i abortfrågan har förekommit många onyanserade inläggockså från kristet håll, men de har inte här i kommit tUl uttryck påett sådant sätt att det kan vara motiverat med den salva som företrädare för en ståndpunkt med användande av ord som hyckleri,fariseism och en rad andra tillmålen. Jag har inte hört någon i talarstolen häri dag använda uttrycket mord om abort, och jag har inte hört någon motsätta sigde abortförebyggande åtgärderna. 1 själva verket är det i motioner från kristethåll som man har krävt en förstärkning av de abortförebyggande insatserna. Menjag förmodar att anförande var avsett för ett annat auditoriumän kammaren, och det kanske fyllde sin funktion där. Också justitieministern visade intresse för den ekumeniskaopinionen. Han citerade ett uttalande av State CouncU of Churches.Uppenbarligen var hans avsikt att det skulle vara ett argument mot vad har anfört, men det råkar vara så att debatten i staten hade en helt annan bakgrund än vår svenska. Där kämpade kyrkornatillsammans med andra grupper för att fä det strikta och av katolsk traditionpräglade förbudet mot abort upphävt. Här i vårt land gäller det om samhälletskaU ha någon del i abortbeslutet eller om detta skall lämnas åt kvinnan ensam.Jag skulle vilja föreslå att justitieministern med lika stort intressestuderade Svenska ekumeniska nämndens argumentation som han plockar lösrycktacitat från , vars namn för övrigt blev felöversatt. Även utskottets ordförande, i , togupp den kristna opinionen i abortfrågan. Han försökte att i sitt anförande ochi någon replik påstå att den inte var enig. Han citerade några uttalanden avbiskop för att belysa detta. Några kommentarer är nödvändiga. I etttidningsuttalande hade biskop kritiserat , och herrKarlsson i återgav detta uttalande. är socialsekreterarei och den som för de svenska kyrkornas räkning särskiltstuderat abortfrågan. har publicerat ett antal skrifter i ämnetmed en utförlig, noga dokumenterad genomgång av juridiska, medicinska, socialaoch etiska aspekter på abortproblematiken. Bakom detta material har sedan desvenska kyrkornas ledande företrädare ställt sig: ärkebiskopen, ledarna för defrikyrkliga Förslag till abortlag, m. m. samfunden, , och ro- Nr 93mersk-katolska kyrkan för att nämna några. Biskop har redovisat sina synpunkter i någraslängiga formuleringar. För min del tycker jag att de väger ganska lätt motEkumeniska nämndens utförliga och grundligt dokumenterade argumentation. i gick längre än så. Han frågadehur man kunde veta vad som egentligen var representativt för opinion.Låt mig förklara det med en bild, som ligger nära erfarenhetsvärld.Om LO:s landssekretariat mycket entydigt tar position i en omdiskuterad fråga,om sedan alla fackförbund sluter upp bakom detta och om slutligen en endafackförbundsordförande i ett kort tidningsuttalande säger att han har motsattuppfattning, skriver då redaktören för att han inte kan vetavad fackföreningsrörelsen står för? Sedan vill jag något motivera varför det blivit ensamvetssak för en rad riksdagsmän med förankring i de svenska kyrkorna ochtrossamfunden att yrka avslag på det nu aktuella förslaget till abortlag. Jag vill då först framhålla att den framlagdapropositionen faktiskt rymmer vissa förbättringar i förhållande tiUabortkommitténs betänkande. Det har andra talare påpekat, och jag kan därförförbigå detaljerna idet. Från kristna utgångspunkter är det emellertid inte möjligtatt begränsa sig till att åstadkomma en lag som ger en praktisk lösning på ettsamhällsproblem som rymmer så många väsentliga och principiellafrågeställningar. Men lagförslaget begränsar sig till att söka sin motivering iutvecklingen i praxis och till att bekräfta denna utveckling. Från kristna utgångspunkter är det vidare nödvändigt attpåpeka att man icke får bortse från att det föreligger en konflikt mellankvinnans och fostrets rätt och att det under hela graviditetsförloppet gällertvå mänskliga liv. Det är omöjligt att skilja mellan olika stadier i fostretsutveckling eller dra en gräns vid den "livsduglighet" som gör attfostret kan överleva utanför modern. Men propositionen bygger just på tanken att fostret skullebli livsdugligt i den meningen att fostret har möjlighetatt överleva utanför modern. En första invändning mot denna tankegång är attgränsen för en sådan livsduglighet håller på att förskjutas nedåt genom ökadeinsatser för att förbättra prematurvården. Vidare har både för en religiös ochen mera profanhumanistisk livssyn människolivet en unik kvalitet, som icke kanbestämmas i veckor eller månader. Abortsituationen innebär därför alltid enkonflikt mellan kvinnans intressen och respekten för fostrets liv. Att då frånsamhällets sida som man nu gör i propositionen bara erbjuda kvinnan en teknisklösning på ett etiskt och principiellt mycket komphcerat problem är en alltförenkel modell. SamhäUet måste ha skyldighet att hjälpa en kvinna som upplever engraviditet som ovälkommen att analysera det läge hon kommit i. Har den singrund i sociala problem som motiverar särskilda stödåtgärder, måste samhälletvara berett att stödja kvinnan både genom generella insatser och genom åtgärdersom är särskilt avpassade för det enskilda fallet. Det påpekar för övrigt herrSvensson i och några andra reservanter i Förslag till abortlag, m. m. utskotteti reservationen 8. Propositionen innebär ett ställningstagande frånsamhällets sida mot fostrets rätt intUl en viss tidpunkt av graviditeten. Denvärderingen kan man från kristna utgångspunkter svårligen dela. av det här slaget som berör både synen på fostret och synenpå kvinnan kan inte lösas med att staten i sin lagstiftning ställer sig på denena sidan av konflikten. I varje fall får lagstiftningen inte byggas upp på ettsådant sätt att de värderingsproblem som ovillkorligen ryms i en sådankonfliktsituation döljs. sade justitieministern att man i departementet intehade varit omedveten om konflikten. Denna är dock, sade han, etiskt olöslig.Det hade varit bra om man i så fall hade redovisat detta i propositionen. Denter sig nämligen litet aningslös på den här punkten. Man bör dock kanske göradet erkännandet, att om man tar sin utgångspunkt i de praktiska övervägandensom propositionen mer eller mindre öppet redovisar, kan man knappast komma tillandra slutsatser än förslaget tUl abortlag nu rymmer. Med utgångspunkt ikristen tradition och syn kan dock den principiella utgångspunkten för dettaförslag icke accepteras. Det är därför det har framstått som naturligt att yrkapå avslag och föreslå en principiellt annan utformning av en nyabortlagstiftning, I all lagstiftning måste man räkna med ett samband mellanlag och värderingar, lag och etik. Jag tyckte att justitieministern i sittanförande tog otUlåtet enkelt på detta, I själva verket ger ju lagen gång efterannan exempel på att detta samband erkännes. Här kan t. ex, nämnaspropositionen om Xika arvsrätt för barn utom äktenskap. Där hänvisas tiU ettuttalande av dåvarande justitieministern, där han framhåller att han sergenomförandet av en sådan lag som ett etiskt rättvisekrav. betonadestatsrådet, att sådan arvsrätt kunde medverka till att faderns känsla av ansvarför barnets uppfostran och framtid stärktes. Ytterligare exempel på attlagstiftaren beaktar etiska krav och ser sambandet mellan lag och etik gerdirektiven för ett antal utredningar från senare år på famUjerättens område,Lagen antas inte bara kodifiera det som står i överensstämmelse med devärderingar som uppfattas som riktiga hos människor i allmänhet, utan betraktasockså som ett instrument att påverka människors etiska hållning. Även om det system av regler, som innefattas i gällanderätt, aldrig kan uttömma eller helt sammanfalla med de regelsystem i samhället,som grundas på människors värderingar och känsla för vad som är rätt, är detuppenbart att ingen lagstiftning i en demokrati är möjlig, som helt saknarrelation tUl människors värderingar och konkreta villkor. Lika uppenbart är detatt det i vårt samhälle i abortfrågan råder en mycket stark splittring i frågaom värderingar. Men även om bestämda krav på hänsyn till dessa skUdavärderingar kan och måste stäUas på lagstiftningen, står det klartatt det i varje samhäUe finns värden och intressen, som det är samhälletsuppgift att skydda oberoende av denna värderingarnas mångfald, TUl de mestuppenbara av dessa värden hör människans skydd till livet. Lagstiftare ochdomstolar har också varit utomordentligt sparsamma att godtaga undantag frånregeln om att liv ej får tagas. Det står också klart att skyddetför den svagare i vår moderna lagstiftning fått allt större betydelse. Hela vårsociala lagstiftning bygger på att de starkare skall ge skydd åt de svagare.Också i rent ekonomiska mellanhavanden har detta skyddsintresse kommit attspela en genomgripande roU. I ny lagstiftning ges numera ofta efter förebild ien regel avtalslag en lagparagraf, som är en säkerhetsventil, genomvUken lagtUlämparen-dom-stolen ges möjlighet att handla efter ett icke i lagdirekt uttryckt mönster, där omsorgen om den svagare parten åvilar domstolensåsom verkställare av samhällets lagar i lagstiftarens anda. Även nu gällande abortlag kan betecknas som enlagstiftning med ett. skyddsintresse i centrum. Genom det allmännaabortförbudet äger fostret som mänsklig varelse skydd för sitt liv, alltså detvi brukar beteckna som rättsskydd. Abortlagens indikationer anger deundantagsregler enligt vilka hänsynen tUl kvinnan och hennes intressenöverordnats den av samhället erkända skyldigheten att skydda fostrets liv. Detsker utifrån bedömningen, att det inte alltid är det minsta livet som är detsvagaste. En situation kan uppkomma, då den kvinna, som måste bära ettlivshotande ansvar, i själva verket är svagare, och då hennes svaghet utgör etthot också mot fostret. Därför bör även det nu aktuella lagförslaget bedömas urdenna aspekt på lagen som ett skydd för intressen. Då tvingas man tyvärrkonstatera att det skydd för fostrets rätt tUl liv, som tidigare lagstiftningerkänner, nu i princip saknas. En annan viktig invändning mot lagförslaget är denna:Abortlagen 1938, dess utvidgning , abortutredning, tillkomsten avabortkuratorer syftade allt till att ge tillförsikt om samhällets möjligheteratt hjälpa, att göra en ovälkommen graviditet till en välkommen, att nedbringa dettotala antalet aborter. Man trodde ännu på den sociala reformens möjlighet. Manhöll nödlösningstanken vid liv och satte därmed också i princip fostretsmänniskovärde i centrum. Vad som har hänt är att en växandegrupp argumenterar i den humanitets namn, som släppt illusionen om attsamhället skall kunna neutralisera, när svårigheter och tragik drabbar denenskilde. Därmed träder också principen om fostrets människovärde i bakgrunden.Ur den synvinkeln exemplifierar abortfrågan strängt taget bara samma problematik,som vi på många håll arbetar med i vårt samhälle, där vi stöter på bristanderesurser och där vi tycker oss märka en sviktande reformvilja. Där principen om fostrets människovärde fått träda åtsidan eller avvisats som ovidkommande på grund av en den enskilda människansnödsituation, kan inte denna princip vinna genklang enbart genom att manfortsätter att deklarera den. Skadan måste så att säga repareras, där den harbörjat uppstå. Ett livs egenvärde kan inte avläsas på annat sätt än genom denprioritet man ger de åtgärder, sorn skyddar det. För tro borde det varasjälvklart .att en etisk grundprincip som livets okränkbarhet eUer fostretsmänniskovärde }eder tUl social radikalism. Tyvärr måste man erkänna att även omi dgf förgångna enskilda och grupper sökt stå för en sådan social radikalism,Jjar den aUtför ofta fått bara ett svagt stöd från kyrkan själv. Menar manfrån kristna utgångspunkter att vårt liv är så givet av , Förslag till abortlag, m. m. Förslag till abortlag, m. m. att vialla har ett stycke av vår medmänniskas liv i vår hand, kan vi aldrig isoleraen princip om människovärdet från dess sociala konsekvenser. Principenexisterar aldrig i ett socialt vakuum utan endast inom ramen för den enskUdaindividens och samhällets gemensamma förpliktelser mot en annan människa.Därför kan heller aldrig frågan om fostrets värde eller en konfliktsituationvid en graviditet göras till enbart en den enskUdes etiska och moraliskaangelägenhet. Därmed bortser man från de sociala dimensioner denna fråga harredan genom att vi är varandras medmänniskor. Det måste ta sig uttryck ikonkreta samhällsåtgärder. TUl oss som avvisar det nu aktuella lagförslaget kommernaturligtvis genast frågan vad vi önskar sätta i stället. Är den nuvarandelagstiftningen tillfredsställande? Svaret är givetvis nej. Ännu merotillfredsställande är den handläggningspraxis som utvecklat sig i förhåUandetill nu gällande lag och som departementet stiUatigande har åsett under enföljd av år. En översyn av lagstiftningen måste ske, och den kan ta sinutgångspunkt i t. ex. de principiella ställningstaganden som finns redovisade iflera av riksdagsmotionerna och som bygger på vad haruttalat. Jag behöver här inte referera det. Debatten kring abortfrågan hari stor utsträckning präglats av att både politiker och andra hävdat att frågani realiteten har avgjorts genom att opinionsundersökningar visat att enmajoritet av svenska folket anser fri abort helt självklar. För den som medutgångspunkt i tanke och tradition avvisar den principiella grunden förförslaget till ny abortlagstiftning kan det självfallet aldrig vara ettavgörande argument att så eller så många procent av medborgarna önskarlagstiftning av en viss typ. har den svenska haft att ta ställningtill en lagstiftning där de etiska problemen är mera uppenbara men därsamtidigt det framlagda lagförslaget i stort sett har lyckats undgå attredovisa den avvägning som är nödvändig inför dessa etiska frågeställningar. Jag yrkar bifall till reservationerna 1, 8 och 10. I dettaanförande instämde (,fp) och (). (vpk) kort genmäle: Eftersom just nu inte ärnärvarande i kammaren vill jag framhålla att han i sitt anförande på tal om debrev och uttalanden som har sänts tUl alla riksdagsledamöter sade att en del avdessa har ett skrämmande innehåll. Det talades om att de som måste tUlgripaabort gör sig skyldiga till mord. Det är möjligt att det ärytterlighetsuttalanden, men i så fall har sådana förekommit också här ikammaren även om inte just ordet "mord" har använts. att använda uttrycket "utsläckande av liv". Det betyder väli sak detsamma. För övrigt betonade att vi inte alls villkarakterisera alla motståndare till fri abort som hycklare. Hos många människorfinns det en ärlig uppfattning att abort bryter mot vördnaden för mänskligtliv. En sådan uppfattning respekterar vi, och det framhöll också herrHermansson. Kraftigare än så var alltså inte det som vill beteckna Nr 93 som en salva från . Förslag till abortlag, m. m. i (s) kort genmäle: tog upp en del av vad jag hadesagt när det gällde citatet ur biskop uttalanden och anförde attegentligen är uttalanden bara slängiga formuleringar. Så kan mannaturligtvis tUlåta sig att säga, , om man har en annanuppfattning än . Men det finns människor som uppfattar inte som slängiga utan som uttryck för vad biskopen tycker ochtänker i frågan. Det går följaktligen inte att avfärda uttalandensom slängiga formuleringar. Det är säkerligen väl genomtänkta uppfattningar somhan redovisar. frågade mig om jag som redaktör för skuUe göra någon liknande redovisning av ett uttalande från LO, Denbilden, , är helt missvisande. När det gäller uttalanden från LOrör det sig i regel om ekonomiska ting, där det naturligtvis kan råda delademeningar inom fackförbunden, men jag skulle redovisa och kommentera dem ochstödja de uppfattningar som jag ansåg vara riktiga. Men det är en annan sak,, att i moraliska frågor anlägga liknande synpunkter. Det gårföljaktligen inte att jämföra ekonomi med moral och etik. Det borde herrWikström veta. Jag vill när vi nu ändå kommit in på resonemanget om dekristnas inställning tUl abortfrågan ytteriigare understryka vad jag sagttidigare, nämligen att jag har respekt för de många kristna som har en annanuppfattning än jag men att jag kräver respekt för de synpunkter ochståndpunkter vi har i denna fråga. Så enkelt är det, , () kort genmäle: i lyckades alldelesmissförstå poängen i vad jag sade. försökte ju tidigare säga attden kristna opinionen inte var enig. Jag hävdar alldeles bestämt att den ärdet, bortsett från en eller annan avvikande röst. Om det nu råkar vara så attLO har en särskild erfarenhet när det gäller ekonomiska frågor, kanske man ändåkan hävda att kyrkorna har en viss tradition när det gäUer att anlägga etiskaoch moraliska synpunkter. Jag vUl alltså alldeles bestämt påstå att denövervägande majoriteten av kyrkornas folk i vårt land har en enhetliguppfattning. Biskop har anmält en avvikande uppfattning, men han hartyvärr inte redovisat grunden för sin ståndpunkt. har mycketutförligt dokumenterat sitt ställningstagande. Biskop har nöjt sig mednågra korta formuleringar. Det är bl, a. därför som jag tycker att hans inläggväger så lätt. i (s) kort genmäle: Herr talman! I en tidningsartikel kan man självfallet inte framföra några mera djuplodande funderingar i abortfrågan. Men ingen kan ändå tveka om var biskop står i detta avseende, och jag är övertygad om att han har en betydande del av kristenheten bakom sig, även om herr 97 7 protokoll 1974. Förslag till abortlag, m. m. Wikströmsäkerligen har rätt i att det största antalet följer den linje som herrWikström företräder. () kort genmäle: i och jag tycks nuvara överens. Det är alltså så att kyrkorna i allmänhet har givit sinuppfattning tUl känna. Jag har all respekt för uppfattning idenna fråga, men den innebär att han följer en annan linje än kyrkornas. Detråkar också vara så att biskop givit uttryck för liknande uppfattningar.Det står honom fritt att argumentera för dem. Det vore bra om han i så fall ocksåkunde dokumentera dessa, så att vi från våra utgångspunkter kan polemisera motdem. HerrJOHANSSON i Skärstad (c): Många av de argument och synpunkter somframförts i debatten mot det nya abortlagsförslaget ansluter jag mig tUl,varför jag inte behöver upprepa dessa. Opinionen mot lagförslaget har varit ochär mycket stark. Man har valt de vägar som är möjliga och som riksdagsmännenbrukar uppmana tiU, nämligen att skriva brev för att delge sina synpunkter. Omman kunde räkna alla dem som står bakom opinionen mot fri abort, tror jag attantalet blir sjusiffrigt. Det är ingen oansvarig grupp i vårt samhälle som höjtsin röst. Det är personer som sysslat mycket med andra människors socialasvårigheter och problem. Utskottsordföranden försökte i morgonekot att framställavissa brev som uttryck för fascistiska metoder. Får jag uppmanautskottsordföranden att läsa brevet från Falu broderskapsgrupp och säga om detär uttryck för fascistiska metoder? Att det kommer ett brev med ett fotografi av ett fostertycker jag inte är så skrämmande. Kanske kunde man anmärka på att det varanonymt, men det förekommer så ofta, inte minst i tidningarnas insändarspalter. Om de svenska medborgarna hade haft en känsla av attabortlagsförslaget inte skulle gå igenom, skulle det då ha uppstått enliknande opinion med motsvarande antal protestskrivelser? Jag tror inte det.Jag undrar hur många brev utskottsordföranden har fått som varit positiva tilllagförslaget. Det är ju mest en del av massmedia som backat upp förslaget, ochdär har utskottsordförandens egen tidning verkligen hållit sig framme. Vad är det då som ligger bakom denna starkaopinionsyttring, denna frontbUdning i svensk politik och svenskt samhälle?Många uppfattar lagförslaget som en kränkning av skapelsetro, kristenhumanistisk etik och respekt för livet. Den kristna respekten för livet grundarsig bl. a. på tron på livets okränkbarhet. Det är en demokratisk värdegemenskap som slås sönder.Också vårt pluralistiska samhälle, där många livsåskådningar är företrädda,bygger på en viss värdegemenskap. Utan den förutsättningen kan inte samhälletfungera riktigt. Det kan inte förnekas att det framlagda förslaget är ett hotmot den gemensamma värderingsgrunden i vårt samhälle. Den svenska haratt ta ställning tUl ett lagförslag på ett område där de etiskaproblemen ligger klarare än någonsin, men ett lagförslag som i stortsett undviker att redovisa detta förhållande. Bakom den starka opinionen döljer sig också fruktan förvad som kan hända i fortsättningen. Jag läser ur ett brev: Vi fruktar förallvarliga och oanade konsekvenser av ett bifaU till lagförslaget. Är gränsenför rätten att överleva en gång flyttad med samhällets sanktion, behövs endast.tiUfäUiga förändringar i samhälls-, livs- och människosyn, för att nyagränsförflyttningar skall ske, vUkas innebörd bringar tanken att svindla. Många fruktar med all rätt, att abort blir ettpreventivmedel. När en flicka under redan har sökt abort tre fyra gånger,vad är abort då? En abortlag som generöst erbjuder fri abort kommer avmånga att betraktas och tUlämpas som ett alternativ till att föda. Sedan kommer oron på sjukvårdsområdet, både bland dem somtjänstgör inom sjukvården och bland dem som står i vänteköerna. Jag vill citeraur ett brev från en förening av sjukvårdsfolk med ca 550 medlemmar. "Med oro har vi sett hur abortkurvan stiger alltbrantare och därmed utgör abortklientelet en svår belastning påkvinnoklinikerna, eftersom dessa patienter måste tas omhand med förtur. Desjuka kvinnorna får härigenom förlängda väntetider och riskerar att bliomhändertagna så sent att de terapeutiska möjligheterna äventyras. Omförslaget, som det nu är utformat, går igenom räcker ej sjukvårdsresursernatill. De sjuka kvinnorna kommer i kläm. Vi hävdar att all sjukvårdspersonal enligt lag skyddas förtvång att deltaga i abortoperationer. Här förefaller oss lagförslaget mycketdunkelt. Vad kommer att hända läkare och övrig sjukvårdspersonal som av etiskaeller religiösa skäl ej vUl utföra eller deltaga i abortoperationer? Vi har idagens läge stor brist på gynekologer som mer än väl behövs för de ökadekvinnosjukdomarna, de utökade gynekologiska hälsokontrollerna samt övervakningav smärtlindring vid förlossningar.