prot · FX09115 · 1974-12-31 00:00:00 — Vad jag sade var att jag satte stimulansen alletablera sig i de undersysselsatta områdena före det i mitt tycke stelbentaförslaget att försöka styra företagen med det tvång som en etableringskonlrollinnebär. Jag anser att man bör satsa på stimulerande åtgärder, t. ex. på ettutbyggt transportstöd, sysselsätlnings-och utbildningsstöd och de andrastödformer som kan göra en företags-etablering i dessa bygder attraktiv. Det äralltså skillnaden. Vi i satsar på stimulansen och säger nej tilldet tvång som en etableringskonlroll skulle innebära. Detskall ju skapas ett organ hos vilket alla förelag som skall bygga nytt ellersom behöver bygga till av en viss storieksordning måste söka tillstånd. Sådanttillstånd måsle sökas trots kommunens byggnadstillstånd, länsstyrelsensigångsältningstillsiånd och AMS:s prövning av lokaliseringsstödet. I deinstrument som jag räknat upp här finns enligt min mening tillräckligt medkontrollorgan för den här verksamheten. Alternativenstår alltså mot varandra; stimulansen mot etablerings-kontrollen. Jag tyckeratt närmare måste förklara vad som är fördelen med etableringskonlrollen. HerrGUSTAVSSON i (c) kort genmäle; Jag uttalade mig inte om vilkastyrinstrument som var de mest lämpliga, utan vad jag reagerade mot var herrÅngströms uttalande, att företagen och de anställda vet bäst var ett företagskall etablera sig. Då säger jag alt det är ju den linjen som varit rådandeunder 1960-lalet, då man icke har tagit hänsyn till de samhällsekonomiska konsekvensernaulan har fått denna koncentration. Även i denna remissdebatt talade statsministern om hur vi skallförbättra arbetsmiljön, hur vi skall förbättra anställningstryggheten ochvidga demokratin och medbestämmandet. har det samlande begreppet fördetta varit "arbetslivets förnyelse". blir dessa två ord tre.Statsministern har tydligen funnit att det låter bättre med tre ord, nämligen"arbetslivels sociala förnyelse". Somlöntagare och tjänsteman i ett detaljhandelsföretag och som aktiv medlem iHandelsljänstemannaförbundel vill jag uttrycka min tillfredsställelse med detpågående reformarbetet när det gäller dessa frågor. Jag vill också få antecknattill protokollet att statsministern än mer betonade att dettareformarbete är ett långsiktigt arbete. Tyvärr har man tidigare - framför alltföre val - bibringats uppfattningen all del viktigaste för regeringeninte var innehållet i reformerna eller hur de skulle genomföras i praktikenutan all de fick så stor publicitet som möjligt och blev föremål för snabbbehandling i . års val var det såledesförskräckligt bråttom. Skallman vidare så här efteråt ytterligare kommentera regeringens agerande i dessafrågor, anar man att det var med en viss besvikelse som valtaklikerna iregeringen och dess närhet konstaterade alt förslagen inte mötte så värst storopposition. Sakpolitiskt kan del naturiigtvis vara tillfredsställande för enregering att registrera enighet i en fråga, men valtakliskt några månader föreett val kan kanske enigheten te sig som en liten missräkning. har dettaframför allt visat sig när statsrådet yttrat sig och inte kunnat hällatillbaka sin besvikelse över att har varit så enig i dessa frågor.Han talade exempelvis om "motvilligt stöd från något borgeriigtparti". Och visste vi ännu inte om del skulle bli något nyval i höstaseller inte. Dessutom kastades då också fram ett förslag om arbetstagarkonsull,förmodligen med det eventuella nyvalet i sikte. var det tyvärr så attförslaget i hög grad var ogenomtänkt och ofullständigt bl. a. beroende påbrådskan. Som vi minns sköts förslaget i sank i den allmänna debatten. Som viminns tvingades en regeringskollega att göra ett ingripande. Som vi minns badindustriministern parterna på arbetsmarknaden att försöka förhandla sig framtill en lösning av frågan. vet vi inte hur del går för dediskuterande parterna. Men ett resultat är väl all vänta . Ialla händelser visar också det här att arbetslagarkonsultfrågan inte var så därväldigt lätllöst. Del hade varit klokt av statsrådet alt redan frånbörjan ha insett det och att ha handlat därefter. Månne den här lilla läxaneller olycksfallet i arbetet också har medverkat till att statsministern i dagjust understrukit att del är fråga om ett långsiktigt arbete. Jag kan mednästan dagliga erfarenheter från min arbetsplats intyga att statsministern harrätt när han säger att man ofta hejdas av bristen på kunskaper eller bristen påresurser. Låt mig få uttala förhoppningen att kommande valrörelser inte skallstöra det fortsatta arbetet med de här frågorna. Denna förhoppning uttalar jagalldeles särskilt med tanke på det betänkande och förslag som den s. k. §32-ulredningen, enligt vad jag erfarit, skall offentliggöra . Måtteremissinstanserna få god tid på sig att sätta sig in i förslaget. Jag ärpersonligen inte så orolig för själva ställningstagandet till de förmodligengenomgripande förslagen. Jag är mera orolig för att vi ute på arbetsplatsernainte är tillräckligt mogna för de uppgifter som en ny lagstiftning på det härområdet innebär. Visst kan det vara lätt att uttala sin förkastelsedom överprinciperna i § 32, liksom § 3 i statstjänslemannalagen och i § 2 ikommunaltjänstemannalagen; dvs. att arbetsgivaren fritt antager och avskedarmedarbetare, leder och fördelar arbetet. Visst kan det vara lätt att ersättadetta med regler för hur parterna på arbetsplatsen tillsammans skall lösa dessafrågor vid förhandlingsbordet, men teorierna skall omsättas i praktiskverklighet. På många arbetsplatser kommer delta förmodligen inte alt innebäraför stora problem, i många förelag ligger man redan långt framme. Man har vantsig vid detta sätt att arbeta. Men på många arbetsplatser kommer det nog attskapa en hel del tröskel- Låtmig bara få peka på ett problem som gäller en stor del av arbetslivet i dag.För att verkligen kunna vara med om ett meningsfullt samråd eller ett beslut ien fråga på arbetsplatsen måste man vara tillräckligt informerad. Gå ut påarbetsplatserna och fråga folk om de anser sig vara tillräckligt informerade,om de får tillräcklig information. Lät en grupp forskare vetenskapligt mäta ivilken grad arbetsplatsens människor är informerade. Tyvärr skulle resultatetbli ganska nedslående. Här måste vi göra jätteinsatser, liksom när det gällerkunskaperna exempelvis om hur företag fungerar, vad som menas med lönsamhetosv. Statsministern talade om de 100 000 människorna som deltar istudiekampanjen om energifrågorna. Frågan är om inte nästa stora studiekampanjmed särskilda stimulansåtgärder borde gälla just arbetsplatsensdemokralifrå-gor. Lätmig peka på ett annat problem som kanske gäller en mindre del av arbetslivet.Det gäller de människor som arbetar i statens verk, för vilka vi här iriksdagen kan sägas vara huvudmän. Hur skall de ar-betsdemokraliska reformernagenomföras i ett statligt verk som är så genomsyrat av en enda människasmakt, nämligen högste chefens - generaldirektörens. I många verk är detfaktiskt så all man fortfarande tillämpar den gamla principen om s. k.enrådighetsbeslut. Det är en princip som ger generaldirektören och hansnärmaste medarbetare en enorm makt. Se t. ex. på det sätt på vilket byråcheferutnämnes. Kan man söka de befattningarna? Svaret är nej. På SÖ utgör de femskolråden generaldirektörens närmaste medarbetare. Kan intresserade ochvälmeriterade personer runt om i skolväriden eller varför inte på SÖ söka ensådan skolrädsbefatlning? Svaret är nej. Tillsättningsproceduren sker i dettysta och i det fördolda. Vi vet ingenting om dem förrän det efter en konseljmeddelas att den eller den har blivit utsedd. Del befäster indirekt ytterligaremaktstrukturen på den här typen av arbetsplats. Det är inte ulan att man undrarhur arbetsdemokratin skall genomföras på en arbetsplats med sådanaförhållanden. Ändå har jag mycket kort beskrivit bara en del av yttringarna.Nog är det, herr talman, ett mödosamt arbete som vi har framför oss, och nogkrävs del mycket tålamod och mycken tid. Självfalletskall vi inte tveka. Arbetsplatsens människor måste i framliden få störremöjligheter att påverka den egna arbetssituationen och icke minst de viktigabesluten i företaget, vilken arbetsplats det än gäller och på alla nivåer. Ensådan utveckling främjar inte enbart individen, ulan den främjar alla parter -företaget, arbetsplatsen i sin helhet, liksom ytterst vårt samhälle. Påförslag av herr talmannen beslöt kammaren uppskjuta den fortsattaöverläggningen samt behandlingen av återstående ärenden på föredragningslistantill morgondagens sammanträde. Nr 115 § 2 Meddelande ang. enkel fråga Meddeladesatt följande enkla fråga denna dag framställts, nämligen Nr 323 ()till herr finansministern angående statens intresse för förhandlingar med företaginom bryggeribranschen: beredd att kommentera massmedias uppgifter om ev. statligt intressetill konkreta förhandlingar med företag inom bryggeribranschen? §3 Kammaren åtskildes .