prot · FX0930 · 1974-12-31 00:00:00 — Utskottet var fullständigt enigt vidbehandlingen av motionen i detta betänkande. Det utgör självfallet ett problematt löntagarna inte behöver betala någon folkpensionsavgift. Denna borttagnaavgift motsvarar en utebliven löneökning på som skulle ha blivitpensionsgrundande. Detta utgör emellertid bara ett av problemen när detgäller hela ATP-systemet och dess standardsäkring. Vi är medvetna om attpensionsålderskommittén kommer att lämna ett förslag sombl. innehåller regler om hur man skall standardsäkra ATP-pensionerna iframtiden. I herrar Ringabys och särskilda yttrande hadejag väntat mig - med hänsyn till och hans kollegers i utskottetintresse att standardsäkra ATP-pensionerna för löntagarna att man litethårdare skulle ha understrukit detta krav. Men så är inte förhållandet. Man anför bl. a.; "Den nya inkomstkällan för staten,genom arbets-givar- och socialförsäkringsavgifter, skapar många svåra problem,inte minst för löntagarna." Jag har då aldrig upplevt att löntagarna harnågra problem med de socialförsäkringsavgifter som betalas för dem och det grundskyddsom de har när det gäller arbetslöshet, sjukdom, ålderdom och mycket annat.Tvärtom har det varit en strävan från vårt parti och från fackföreningsrörelsenatt få det grundskyddet utbyggt så mycket som möjligt. 1 slutklämmen till sittsärskilda yttrande stryker man heller inte under nödvändigheten av attverkligen lösa dessa problem, utan man vill ha en allsidig belysning. Medhänsyn till skrivningen i övrigt tolkar jag detta så att man bland moderaternaär tveksam till om de sociala förmånerna skall finansieras medarbetsgivaravgifter eller genom sociala försäkringsavgifter. Konsekvensen måstedå bli att man menar att den enskilde löntagaren själv skall teckna dessaförsäkringar. Jag kan inte finna annat. Men det var som sagt ingen strid iutskottet om detta: Vi är eniga om att avvakta vilket förslagpensionsålderskommittén kommer fram till. Jag bermed detta att få yrka bifall till utskottets hemställan. HerrRINGABY (m): Standardsäkringen av ATP är också ettproblem, och det har pensionsålderskommittén under övervägande. Men det ärfaktiskt inte standardsäkringen som det i första hand gäller , utan det ärdet pensionsgrundande beloppet, som påverkas av de här arbetsgivaravgifterna.Även om man standardsäkrar pensionerna blir de standard-säkrade på en lägrenivå i och med att man har en stor kaka med arbetsgivaravgifter, dvs. tillstatskassan flyttar över en del av lönesumman, som då icke blirpensionsgrundande. Att vi inte har avgivit någon reservation när det gällerdet här problemet beror närmast på att tankegången omarbetsgivaravgift är ganska ny och att effekten av avgiften ännu inte varitstor. Lönerna har ju kunnat höjas i ganska avsevärd takt jämsides med arbetsgivaravgiften.Men när vi får en mycket stor arbetsgivaravgift lagd ovanpå dennuvarande måste det kraftigt inverka på möjligheterna för löntagarna att få uten högre kontantlön, och det kommer att inverka mycket kraftigt på deraspensioner. Det är ett problem som kommer att växa. Det är ännu inte såstort. Överläggningenvar härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. den 27 febraari 1974 § 11 Föredrogs socialutskottets betänkande nr I ianledning av propositionen 1974:2 angående utgifter på tUläggsstat tUl riksstaten för budgetåret1973/74 i vad avser verksamhetsområde. Utskottets hemställan bifölls. § 12 Fasta förbindelser över Föredrogs trafikutskottetsbetänkande nr 3 i anledning av propositionen 1974:2 angående utgifter påtUläggsstat riksstaten /74 i vad avser anslag inom kommunikationsdepartementetsverksamhetsområde jämte motioner. Maj;t hade i propositionen 1974:2 bilaga 3() under punkten VI (s. 910) föreslagit att, under förbehållav att överenskommelsen med om fasta förbindelser över Öresundratificerades, till Teckning av aktier i bolag för projektering, byggande ochdrift av fast vägförbindelse mellan och på tUläggsstat tUl riksstaten för budgetåret1973/74 anvisa ett investeringsanslag av . I dettasammanhang hade behandlats motionerna 1974:229 av m. fl. (c) vari hemställts attriksdagen skulle avslå Kungl. Maj:ts förslag på tilläggsstat för /74 om anvisningav medel för teckning av aktier i bolag för projektering, byggande och drift avfast vägförbindelse mellan och samt 1974:230 av m. fl. (c) vari hemstäUts attriksdagen hos Kungl. Maj;t skulle anhålla om att kontakter med togs förnya förhandlingar, syftande 1. till en sådan överenskommelse om fastaförbindelser över att järnvägstunneln meUan och Helsingörkom till stånd i första hand och där effekterna på av en tunnelutvärderats - samt att möjligheterna att bygga dubbeltunnel undersöktes, 2.till att frågan om fast förbindelse mellan och blev föremål förytterligare utredningar med avseende på verkningarna från trafik-, regional-och miljöpolitisk synpunkt, varvid möjligheterna att ordna eventuell förbindelsepå med enbart järnvägstunnel undersöktes, och att så snartsom möjligt på grundval av detta utredningsarbete bereddes tUlfälle att taställning tUl frågan om fast förbindelse mellan och . 1. avslå motionen1974:230, 2. med bifall tillKungl. Maj:ts förslag och med avslag på motionen 1974:229 - under förbehåU avatt överenskommelsen med om fasta förbindelser ratificerades tUlTeckning av aktier i bolag för projektering, byggande och drift av fastvägförbindelse mellan och på tilläggsstat tiU riksstaten för budgetåret1973/74 anvisa ett investeringsanslag av . 1. av herrar ,i Heden, i och (samtliga c) som beträffande överenskommelsen om fasta förbindelser över ansett att utskottet under I bort hemställa, att , med ändring av sitt tidigare beslut och medbifall till motionen 1974:230, hos Kungl. Maj;t skulle anhåUa om att kontaktermed togs för nya förhandlingar, syftande a. till en sådanöverenskommelse om fasta förbindelser över att järnvägstunneln mellan och kom till stånd i första hand - och där effekterna på av en tunnel utvärderats samt att möjligheterna att bygga dubbeltunnel undersöktes, b. till att frågan om fastförbindelse mellan och blev föremål för ytterligare utredningar med avseende på verkningarna från trafik-, regional- och miljöpolitisk synpunkt, varvid möjligheterna att ordna eventuell förbindelse på med enbart järnvägstunnel undersöktes, och att på grundval av detta utredningsarbete bereddes tUlfälle att ta stäUning till frågan om fast förbindelse mellan och , 2. avherrar (), i Heden (c), i berga (c), () och i (vpk) som beträffande bolag för projektering, byggande och drift av den föreslagna fasta vägförbindelsen mellan och ansett att utskottet under 2 bort hemställa, att , med bifall till motionen 1974:229, skulleavslå Kungl. Maj:ts i propositionen 1974:2, bUaga 3, gjorda framställning omanvisning på tilläggsstat avmedel till Teckning av aktier i bolag för projektering, byggande och drift avfast vägförbindelse mellan och . Till betänkandet hade fogats ett särskilt yttrandebeträffande överenskommelsen om fasta förbindelser över av herrMagnusson i (vpk). HerrDAHLGREN (c); Så sent som förra åretbeslutade att godkänna den överenskommelse som danska och svenskaregeringarna träffat i frågan om fasta förbindelser över . Centerpartietvar starkt kritiskt mot överenskommelsen och hävdade en annan lösning. Med hänvisning till den omfattande debattenför några månader sedan vill jag nöja mig med en sammanfattning avprincipfrågorna som visar att inställning står fast. För det första vill jag konstatera att det är angelägetatt frågan om fasta förbindelser över får en lösning som i ett framtidakommunikationsperspektiv är riktig. Regeringen och riksdagsmajoriteten harställt sig bakom ett förslag som till allt väsentligt bygger på en fortsattuppfattning om privatbilismen som det förhärskande framtidaförflyttningsmedlet. Denna ståndpunkt har man intagit trots att oljekrisenbidragit till en klarläggande diskussion om att världens energitUl-gångar ärbegränsade med nu känd och tillämpbar teknik. Ett sparande och en ökad satsning på trafikmedel som ärenergisnåla framstår som en nödvändighet. har det moderna samhälletsmUjöproblem uppmärksammats. Det framstår för allt fler som uppenbart att upp-och utbyggnaden av samhälle och näringsliv måste ske med hänsyn till demänskliga kraven på en i olika avseenden god miljö. Dessa viktiga faktorer harinte beaktats vid de utredningar som företagits om de fasta förbindelserna överÖresund. Trots ett mångårigt utredningsarbete har frågor som hör samman medregional-, miljö- och trafikpolitik inte vävts samman i ett helhetsmönster.Utredningsarbetet är mer baserat på ett statiskt tänkande än på omsorgen ochviljan att skapa så goda förutsättningar som möjligt för den enskilda individeni nästa generations samhälle. Som ansvariga politiker har vi skyldighet att skapa godaförutsättningar. En motorvägsbro var ett väsentligt inslag i detstorstadsområde med beteckningen som planerarna inriktade sinaansträngningar pä . Även om tänkandet när det gällerplaneringen i någon mån nyanserats , måste man räkna med att dettabroprojekt kan medföra fortsatt befolknings- och bebyggelsekoncentration tillMalmö-Lundområdet. Det skulle innebära negativa regionalpolitiska konsekvenseri stora delar av landet i övrigt. Vi vill ha en regionalpolitik som vägleds av en strävanatt ge alla delar av landet utvecklingsmöjligheter, och uppbyggnaden av Öresundsförbindelsernamåste anpassas härtill. Vi röstade därför emot propositionen om godkännande avavtalet. I motionen kräver vi förnyade kontakter med den danska regeringeni syfte att ge avtalet ett i väsentliga avseenden nytt innehåll. Våra huvudsakligainvändningar gäller motorvägen mellan och , Enligt vår meningbör frågan om Öresundsförbindelserna i första hand lösas genom rälsbundentrafik. Mot denna bakgrund har vi också i motion till årets riksdag yrkatavslag på regeringens framställning i propositionen 2 om medel på tilläggsstatför teckning av aktier i bolag för projektering, byggande och drift avvägförbindelsen mellan och , Vi har krävt och vi kräver fortfarande att företräde skallges åt järnvägstunneln mellan och . Det förhållandet atttrafiken på denna led har långt större omfattning än den på ledenMalmöKöpenhamn understryker ytterligare kravet på att HH-leden kommer tillstånd först. Det måste vara ett svenskt riksintresse ur en rad skildasynpunkter - att det blir på det viset. den 27 febmari 1974 Enligt det förslag som förelagts det danska folketingetkommer planerna på en flygplats på Saltholm att förverkligas men senareläggasett år. Man räknar med samma förskjutning i tidsplanen när det gällerförbindelsen över Stora Balt. Det har vidare ifrågasatts - och det ärintressant ur vår synpunkt om inte förbindelsens- utformning över Stora Baltskall omprövas. När den förbindelsen beslutades i avsåg den enkombinerad motorvägs- och järnvägsbro. är man i beredd attompröva detta beslut i en riktning som innebär enbart järnvägstunnel, därbilarna skulle fraktas över via biltågstransport. Vad som är möjligt i borde vara möjligt i ,nämligen att ompröva MK-ledens utformning för att sätta in den i det nyaframtidsperspektiv som insikten om sinande energitillgångar har givit oss.Genom den sannolika tidsförskjutningen får även nu gott omtid att göra de kompletterande utredningar som har begärt. Att nubilda bolaget och anslå pengar till dess verksamhet är för tidigt och ur vårsynpunkt onödigt. Viktigare är att göra de kompletterande utredningar som vihar begärt för att möjliggöra den helhetssyn som är nödvändig i den här frågan,om vi rätt skall kunna avgöra såväl förbindelsernas lokalisering som derasutformning. Det finns som jag ser det inga ursäkter för att inte göra det. Vihar tid, vi har kunnande, vi har resurser. De fasta förbindelserna äventyrasinte. De som ställer sig avvisande gentemot vårt förslag gör det enbart avprestigeskäl men det kan inte vara en tillräcklig ursäkt för att rösta motvåra förslag. Herr talman!. Jag yrkar bifall till reservationerna I och2 vid trafikutskottets betänkande nr 3. HerrMAGNUSSON i (vpk): I den partimotion som från vänsterpartietkommunisternas sida avgavs i anslutning till propositionen 1973:146 om defasta förbindelserna över togs bestämt avstånd från den föreslagnabilbron MalmöKöpenhamn. Det anfördes i motionen att varje förslag i den fråganfår stora och mångsidiga verkningar. Frågan är regionpolitisk ochtrafikpoUtisk, miljöpolitisk och fördelningspolitisk. Den berör inte bara Skåneoch utan indirekt också vårt land i övrigt. Vi gjorde från vårt partissida en kritisk genomgång av frågan och framställde alternativa förslag. Vi varockså det enda parti i som tog helt avstånd från broprojektet. Vårtalternativ var en järnvägstunnel i HH-leden, avpassad efter vad den framtidautvecklingen inom järnvägstrafiken kan komma att kräva. Den borde alltså bUdubbelspårig. Våra invändningar mot bilbron specificerades i sexpunkter. Den första gällde trafikpolitiken. Vi menade att förslaget stred moten tidsenlig och socialt progressiv trafikpolitik. Förslaget skulle komma attpremiera privatbiUsmen. skuUe ju gå före järnvägstunneln. Den tungalastbilstrafiken skulle komma att stärka sin ställning. Strävandena att uppnårationella förbindelser med kontinenten skulle enUgt vår mening ha krävt enprioritering av järnvägen. För det europeiska järnvägsnätet finns det nu vittgåendeplaner. Samarbetsorganet för de flesta europeiska järnvägsförvaltningar, UIC,har lagt fram en plan för framtida järnvägar med tåghastigheter på upp tiU300 km/tim. Man skall konkurrera med flyg och bil i fråga om hastighet på ändaupp tiU . Det är egentligen fråga om ett planerat stambanenät förde framtida europeiska järnvägarna. I planerna rör det sig om storainvesteringar: nya tunnlar genom , tunnel under Engelska kanalen, nya spår och förbättringar av spår, allt för hastigheterför . Även förbindelserna med och österut skall blibättre. Meningen är att förslaget skall vara en realitet . De här planerna visar ju att man anser att järnvägen haren framtid och att det satsas friskt på järnvägstrafiken. En järnvägstunnel iHH-leden en dubbelspårig sådan - vore ett naturligt komplement tiU planernaför kontinentens järnvägstrafik. I stället prioriteras nu enligt beslut denlokala biltrafiken . Trafiken på kommer ju enligt gjordauppskattningar att till mindre än en tredjedel bestå av rikstrafik. Resten blirlokal trafik mellan och regioner - en lokaltrafik av enomfattning som inte existerar. Flera talare påvisade i den debatt somfördes i kammaren vid behandlingen av utskottsbetänkandet att detta motbakgrund av den framtida energisituationen var synnerligen betänkligt. Detframhölls också i vår motion och framstår väl nu efter den genomlidna s.k. oljekrisen i ett ännu klarare ljus. De starka kommersiella intressena bakom Saltholms- ochbroprojektet kommer klart och tydligt fram i ett anförande som överborgmästareni höll vid en nordisk konferens för kommunalanställda utanförHelsingör. Jag har läst detta i tidningen . Därvid framhöllsatt det är fråga om ett enormt lokalt trafUcunderlag och att oljesituationenoch miljödebatten gjort att det måste övervägas att i detta sammanhang gå övertill även spårbunden trafik. Bakom överborgmästarens tankar låg tron på storflygfältetSaltholm och dess betydelse. har 7 miljoner resenärerårligen. nya lufthamn färdig överflyglar , varförSaltholm måste överflygla för att man i kommersiellt hänseende skallkunna ta upp konkurrensen med denna stad. I skall skapas ettservicecenter med direkt anknytning tiU KM-leden från ochdirektförbindelser till flygfältet på Saltholm. Det gäller ett servicecentersom inte bara suger åt sig köpkraften från utan med Saltholmsom centrum sträcker sig efter kunder som bor så långt bort som , ettservicecenter som med flyg, spår-, bil- och eventuellt hamntrafik fårkontaktmöjlighet med mer än 100 miljoner människor som flyger och far för attnå fram till denna super-supermarknad. Frågan är väl om det kan vara ett primärt intresse förSverige att engagera sig i de köpenhamnska planerna. Vi tycker det definitivtinte. Vi menar, som jag förut framhållit, att huvuduppgiften måste vara attskapa effektiva och snabba förbindelser mot och kontinenten, och därvidär inte en bilbro meUan och det bästa alternativet. Inte ens överborgmästarens i storvulna planervar emellertid helt problemfria. Han medgav att det blir stora påfrestningar den 27 febraari 1974 på miljöngenom buller, vattenföroreningar osv. Också planeringsproblemen blir av storbetydelse. Dessa problem togs också upp i vår motion. Det påpekadesatt redan Öresundsgrupperna hade bedömt att kommer att påskynda takteni urbaniseringen i . Regionplanen förutsätter ju också ökadinflyttning - 300 000 nyinflyttade fram . I realiteten bygger dennaexpansion på förutsättningen att broförbindelsen kommer till stånd. Att med dennuvarande samhällsplaneringens hjälp fördela den väntade tillväxten mera jämntanser vi vara omöjligt. Detta förutsätter rättsligt och politiskt vida starkareplaninstrument - en verklig styrningsplanering. Det har från regeringshållframhållits att sådana mer kvalificerade planeringsåtgärder från centralt hållicke var påtänkta. Vi betonade också att från total kostnadssynpunkt ochautomatiskt från folkflertalets synpunkt är tiUväxten i stadsbUdningar överden i och uppnådda nivån en ren belastning. Det blir invånarnasom får betala dessa ökade kostnader, och därtiU blir det en fortskridandemiljöförsämring. bekymmer blir trafiken, bullret ochnedsmutsningarna. Vad gäller föroreningar av vatten är redan åtskilligtförstört. anses redan nu vara högst exploaterade stad och har entrafiksituation med onormalt hög olycks-frekvens, luftföroreningar som äroacceptabla ur hälsosynpirnkt och bullernivåer som ligger över de riktvärdensom anses vara maximum för att inte hygieniska risker skall uppstå. Det stårfullständigt klart att det också ur miljösynpunkt vore förnuftigare att satsapå järnvägstrafik, och detta främst i ett annat läge än leden . De arbetstillfällen som tiUfälligt uppkommer genom självabrobygget skapas bättre genom att man angriper den svåra socialaeftersläpningen i , där det finns åtskiUigt att göra, framhöll vi vidare ivår motion. Vi betonade också att i fördelningspoUtiskt hänseende missgynnasmänniskorna i arbetarstadsdelarna, de biUösa, de gamla och de handikappade avprojektet. Även utrikespolitiskt har det betänkliga aspekter genom att manfunktionellt och planeringspoUtiskt integrerar ett svenskt bostadsområde medett annat, beläget inom EEC. I överborgmästares framställning gavsockså uttryck för att det förhållandet att är neutralt medan Danmarkär med i NATO och EEC utgör ett bekymmer när man planerar att göraÖresundsregionen tiU huvudstad. Synen på värdet av att bevara naturmarkär tydligen också något olika i de båda nationerna. Efter det att rUcsdagen behandlade den här fråganhar inte något inträffat som enligt vår mening kan ge anledning till enpositivare inställning till . Tvärtom är det väl så att det iDanmark har inträffat saker som gör att synen på projektets angelägenhetsgraddär har något förändrats. Först och främst har ju danskarna framhållit som sinönskan att skjuta på byggandet av Saltholm , men senare har också somherr sade - uppgifter cirkulerat om att majoriteten förSaltholmsprojektet inte är så stor och att man ifall en sådan majoritet inteuppnås kommer att satsa på järnvägstunneln i HH-leden. VårinstäUning tiU medför naturligtvis att vi inte kan rösta för det istatsverkspropositionen föreslagna investeringsanslaget på 24 240 000 kronorför tecknande av aktier i ett bolag för projektering, byggande och drift avdenna bro. Det måste följaktligen bli en konsekvens av vårt ställningstagandeatt vi yrkar avslag på detta, och jag ber, herr talman, att få yrka bifall tillreservationen 2 vid betänkandet. Med anledning av att frågan rätt behandlades irUcsdagen har vi inte tUl årets riksdag väckt någon motion. De i centerpartietsmotion framförda yrkandena kan vi inte rösta för, då inte helt går emotden fasta förbindelsen i KM-leden utan endast föreslår att den frågan skall bliföremål för ytterligare utredningar. Vi kan givetvis inte heller rösta förutskottets hemställan. Med hänvisning tiU det särskilda yttrande som jag fogattUl utskottsbetänkandet kommer vi därför att när det gäller reservationen 1avstå från att rösta. den 27 febraari 1974 Hert SVENGUSTAFSON i (fp): har avlämnat ett mycketkortfattat betänkande i det här ärendet, och detta beror på att vi som dethar påmints om månad avgav ett betänkande, nr25, där vi synnerligen ingående behandlade frågan om de fasta förbindelsernaöver . Vad utskottsmajoriteten då sade står fast på varje punkt. Sedan har det inträffat att den danska regeringen förfoUcetinget i oförändrat skick lagt fram det avtal som den svenska riksdagenför sin del godkände. meddelade man att man tänkte skjuta påbyggandet av Saltholtn , och därmed skulle också brobygget komma attsättas i gång än vad man ursprungligen hade tänkt. Men det finnsinget hinder för att genast börja förberedelsearbetet för järnvägstunneln. Ochom nu det danska antar regeringsförslaget kommer alltsåriksdagsmajoriteten här att med tillfredsställelse kunna säga att förutsättningarnaökar för ett tillmötesgående av de mycket bestämda önskemål som riksdagenuttalade, att vi skulle prioritera järnvägstunneln så att den blir färdigsenast när bron blir färdig. Motionärer frän yrkar nu på att vi skallriva upp hela beslutet från . Det är detta yrkandet går ut på detskaU vi vara på det klara med. Det är något som vi inte brukar göra så ofta idenna riksdag, och det är detta som gjort att kommunisterna, somvar med , inte har följt med på det här yrkandet. Det är klart att om man anser att det kan finnas skäl föratt inte riva upp ett beslut, så ökar dessa skäl i styrkanär det är fråga om en nordisk samarbetsfråga. Då den danska regeringen i ettmycket besvärligt parlamentariskt läge, i förlitande på den svenska riksdagensbeslut och i lojalitet mot det nordiska samarbetet, lägger fram förslaget, såskulle det vara mycket egendomligt om den svenska förklarade: Nej, nuviU vi inte vara med längre. Vi har visserligen sagt så här, men skall vi beatt få ändra oss. Jag ser inte presidenten i i kammaren ,men jag tror att han oavsett sin inställning i brofrågan skulle beklaga om ettnordiskt samarbete gick tiU på det sättet. 11 protokoll 1974. den 27 febraari 1974 Från förra årets beslut står för det första kvar att detinte får bli någon snedvridning tUl järnvägstrafikens nackdel utan attjärnvägstunneln måste påbörjas så att den blir färdigsenast med bron. Och förutsättningarna härför har som jag sade ökat. För det andra står kvar vad vi sade om vikten av att ordnabrons kollektivtrafik på bästa möjliga sätt. Där har vi också anvisatmöjligheten att låta biltrafiken gå på fyra av de sex filerna och ha enspårbunden persontrafik på de andra två. Vi har alltså tagit hänsyn till miljönoch till de energiproblem som har berörts i denna debatt. För det tredje har vi sagt att den kraftigakoncentrationen av bebyggelse och industri till västra , som SSK-planeninnebär, icke bör genomföras. Vi har också sagt att bron kan bli ett instrumentför att sprida bebyggelsen över större delar av östra , ochHalland. För det fjärde står det klart att byggandet av Saltholmsflygplats är en ovUlkorlig och grundläggande förutsättning för ett bifall tillhela projektet, och för det femte måste komma tillstånd. Allt detta står kvar. Vad händer nu om danska säger nej? i åberopade vissa rykten som har cirkulerat, men jagvill poängtera att det bara är rykten. Om foUcetinget säger nej, så förfallernaturligtvis , och då får vi börja diskutera med danskarna frånbörjan igen. Om den svenska skulle säga nej, som , så bhr det ingen tid för kompletterande utredningar. Men vi får mycketgod tid att börja ett nytt stort utredningsarbete, ty då förfaller alla degamla förutsättningarna. Då får vi börja resonera från grunden igen. Och vi vethur det skulle komma att ta. Därför är det klart att ett bifall tillcenterreservationen skulle äventyra de fasta förbindelserna över underöverskådlig tid.