prot · FX09129 · 1974-12-31 00:00:00 — Jagfinner därför att vi, om vi försöker silla på tvä stolar, bara följer herrSvenssons exempel frän . Jag tycker emellertid inte au del är någolakrobalnummer, utan del går myckel bra ihop. behöver alliså inieskämmas för sin moiion, bara därför all den råkar stämma med vår uppfattning. i (s) kort genmäle: Jag skäms inte för min moiion; vi fick ju igenom vårt huvudkrav, vilkelvar all del skulle skapas klarhet om enskilda organisationers rättighet allanordna förskolor. Del var della som del var fråga om i den debalien. Vi gickinie med pä slalsbidragel av de anledningar som jag har anfört här . HenROMANUS (fp) kort genmäle: Statsbidraget är en sak, men diskuterar vi jusl möjligheten all hasamma syslem för förskolan som för den obligaioriska skolan, nämligen ettobligatorium för alla barn, men inom den ramen finns det utrymme också förenskilda skolor. Del var vad motionerade om förra året. Det ärockså precis delta som vi lalar för . Omvi sitter på två stolar , gjorde alltså delsamma förra årel.Men dess bättre är det inte så i någoldera fallei. HerrSVENSSON i (s) kort genmäle: Jag känner och jag känner också lill hans fattningsförmågaoch tror atl den är fullt tillräcklig för atl han skall förstå skillnadenmellan au lämna rällighei atl göra en sak och all lämna siats-bidrag lill sammasak. HenWERNER i (m): Den här debatten har pågåll länge . Jag skall inskränka mig lillnågra principiella synpunkter på del avsnitt i ulskollsbelänkandel som rör demolioner, som jag är inblandad i och som har resulleral i reservaiionen 1. Delgäller alliså kommunens räll all i den kommunala planen för förskoleulbyggnadeninräkna de skolor som drivs av kyrkoförsamlingar, ideella organisalioner ochliknande. Men här vill jag alt utskottsmajoriteten inte så där enkell skallkrypa ur vad den har skrivit. Siller man inte med i socialutskottet hajar manverkligen till när man läser en sådan äventyrlig formulering som atl det gälleratl "förhindra en uppdelning av barnen efter t. ex. föräldrarnaslivsåskådning". Jag lycker att utskottsmajoriteten får vara lika hederligsom Ponlius ; vad ni har skrivit del har niskrivit och del får bedömas därefter. Mångalycker nog all del är underiigt all man vill förhindra en uppdelning av barnefter föräldrarnas livsåskådning. Därmed måsle man komma i flagrant konfliktmed de inlernalionella konventionerom föräldrarätten som vi har undertecknat.Och därmed tovat all tillförsäkra barnen en uppfostran som slår iöverensslämmelse med föräldrarnas religiösa och filosofiska övertygelse, dvs.deras livsåskådning. Del är inte fråga om någonting annal. Del slår, som välalla känner lill, i andra artikeln tilläggsprotokoll tillEuroparådels konvention angående skyddet för de mänskliga rättigheterna och1966 års om medborgerliga rättigheter. Detär naturligt atl man frågar sig: Vad är del för ont i all barnen delas uppefler föräldrarnas livsåskådning? Dessbättre har man inte använt del ord som var myckel populärt i fiol,nämligen segregation, som gav lagom kusliga associationer lill klasskamp ochraslagar. Man har tonat ned texten något och även den muntliga argumentationen.Ulskoltsmajorileten har försäkrat atl man inte vill diskriminera de grupper somrepresenterar t. ex. en krislen livsuppfattning. Nuär föräldrarälten en dålig beteckning för de nämnda konventionerna. De syftarinte främst på föräldrarna ulan på barnen. Föräldrarna skall inte ha makt ochmyndighet att råda över barnen, men de har plikten och ansvarel atl ge barnenvad de behöver av både limligi och andligt goll, och i den uppgiften skall dekunna påräkna samhällels stöd. Utskottetsäger atl man inte kan acceplera t. ex. kristna förskolor som alternativ.Vilkel - som vi hört - innebär atl statsbidrag uteblir. Däremol menar utskottetau kommunerna kan vara generösa och lämna bidrag. Men alla vel ju all om detinte ges slatsbidrag blir det som regel heller inga kommunanslag. Ärinte den kriliserade uppdelningen efter livsåskådning fullt normal i elldemokratiskt samhälle? Är den inte en självklar företeelse jusl där? Vi brukari andra sammanhang tala om all vi lever i ell pluralistiskt samhälle. i nämnde just det, även om han gjorde en lilen kullerbytta närhan sade alt han inie ville fostra barnen i dl gello utan i ett pluralistisktsamhälle. Del är jusl vi som vill atl del pluralistiska samhällel skall slåigenom även här. Vi brukar i demokraiins namn slå vakt om pluralismen. I denyviga kyrka-stat-debatten anförde man jusl all alla minorildskyrkorskullehalikvärdigt samhällsstöd därför atl vi lever i detta pluralistiska samhälle.Pluralism var då ett honnörsord. Men vill man förhindra pluralismen vadgäller typen av förskolor och samla allt under en hatt - del är juuppenbarligen ambitionen. i använde sig av en räll ful demagogi när han ville göragällande all vi från vårt håll var rädda för all placera sexåringar i denallmänna förskolan. Det är verkligen all vända på lingens ordning. Ingen haruttalat något negativt om den kommunala förskola som kommer, och inte ell ord om alt vi på något Förskolan m. m. sätt är rädda för attplacera sexåringarna i den kommunala förskolan. i Huskvarnafortsatte med all vi placerar våra sjuåringar i den ordinarie skolan. Det ärinte vi som är rädda för att placera sexåringarna i den allmänna förskolan,utan det är snarare som är rädd för all placera sexåringarna i t.ex. en , därför att del då blir den uppdelning eflerlivsåskådning som enligl honom är opassande. Jaganser atl man inte skall skriva som utskottet gör om man inte menar del. Detskapar, som det redan har sagls, en onödigt negativ opinion mol helaförskoletanken. Driverman tesen alt man vill förhindra uppdelning av barnen efler föräldrarnaslivsåskådning, kommer genasi frågan: Vad gäller i sä fall belräffande hela denövriga flora av barnarbete som sker i ideella organisationers regi eller ikyrkor och samfund där man verkligen har som målsättning alt ge barnen enlivsåskådning? Bidrar det också lill en uppdelning av barnen beroende på vilkahem de kommer ifrån? Jag antar atl man inte är sä negaliv atl man har denuppfattningen, men konsekvensen blir denna om man håller sig till vad som ärskrivet. Men del går inte atl tala väl om samfundens samhällsinsatser ochsamlidigl beskära deras möjligheler all verka inom förskolans ram. Del ärnämligen della som sker, och alldeles avgjort kommer det att bli så i praktikenpå grund av del uteblivna statsbidraget. Detta igångsätlningsbidrag är i ochför sig en betydelselös del i sammanhangel, men psykologiskt är det enormtbetydelsefullt för kommunernas villighet all ge övrigl anslag. Ulskolletintar genom sin skrivning nu liksom i fiol en förment generös attityd. Mansäger att lagen inte medför någon begränsning "i fråga om rällen förförsamlingarna all inom ramen för den kompetens församtingsslyrelselagen gerordna krislen verksamhet bland barn i förskoläl-dern." Det låter signaturligtvis säga. Visst kan församlingarna driva av barnverksamhel, man driva en förskola för sexåringar, så blir denna inte accepterad somalternativ; den inräknas inte i den plan som kommunen gjort upp. Driver manförskolan i alla fall - föräldrarna är ju inte skyldiga atl skicka sina barnlill någon speciell förskola - får man ändå snart avbryta verksamheten avekonomiska skäl. Friheten är en chimär för den som inte har råd alt utnyttjaden. Nuär del uppenbarligen luddigt skrivel både i är och i fiol. I som kom säger man att Monlessoriskolan ochKristofferskolan kan "inräknas i undertagel för den allmänna förskolan".Där har man alltså den uppfattningen. Tveksamheten är onekligen motiverad ochdel hade behövts klartext i sammanhangel. Taletom samverkan och samordning mellan ä ena sidan samfunden och organisationernaoch å andra sidan kommunen för atl göra del möjligt för barnen atl eventuelltvara med på båda sidor låter också det ytterligt dunkelt - som om man inte hadeinsikt om barnarbetets betingelser, barn orkar verkligen inte med hur mycketsom helsl. Tillslul anför man alt planeringsarbetet ule i kommunerna redan har påbörials ochall om motionärerna får sin vilja fram, så skulle man behöva börja om på nyttfrån andra utgångspunkter. Än sen dä! Jag är övertygad om all åtskilligakommuner skulle uppleva del som ell glatt budskap alt man nu ser så praktisktpå den här frågan alt kommunen kan inrymma de förskolor som redan finns i sinplanering. Den möjligheten lar man säkeriigen tacksamt emot med lanke på delpressade skånelaget. Vi får verkligen böria hushälla med våra resurser. Detvore ingen för kommuner som har välordnade förskolor medgodkända lokaler och kompetenta förskollärare, om dessa institutioner plötsligtskulle behöva slå igen och kommunen ta upp arbetel på annal håll. Det förefallerförfärligt opraktiskt. Det finns, som sagt, många sådana t. ex.Montessoriskolorna, KFUM:s utomordentliga förskolor liksom kyrkoförsamlingarnas. 1min församling finns en sådan enskild förskola, som har drivit sill arbeieunder lång lid, men som av förklarliga skäl har del svårt med ekonomin ochIvingas slå igen. Den har utmärkta lokaler och där finns tvä kompetentaförskollärare. Dengamla s. k. Privata barnträdgården i är och har alltså utförtell fint arbeie . Den har bra lokaler och en skickligförskollärare, , och verksamheien är väl vitsordad.Barnpsykiatriska kliniken i sänder ofta psykiskt störda barn lill denskolan. Man har också tagit emot CP-barn och neu-rosedynskadade barn, vilkavarit lillsammans med de friska barnen. Del har slagit mycket väl ul. Vadskulle vinna på alt en sådan skola måsle slå igen? En skola där man harlokaler och lärare, där man har erfarenhet och idealitet. Jagber med delta, fru talman, att få yrka bifall lill reservaiionen 1 vidulskotlels belänkande. I detta anförande, under vilket fru iredje vicelalmannen övertog ledningen av kammarens förhandlingar, instämde herrFridolfsson (m). i (s) kort genmäle: Utskottets skrivning är inte på något sätt glidande, . Vihar klart antytt var utskottsmajoriteten står. Vi har samma ståndpunkt som förraåret när beslöt atl statsbidrag inte skall utgå till andra förskolorän dem som drivs av kommunen. Det är de förutsättningar under vilka vi handlatäven den här gången och i klartext skrivii ul. Delbelyder inte all vi säger nej lill all förskolor får drivas exempelvis avreligiösa organisalioner. Man får göra precis som man behagar. Det skall barainte ulgå statsbidrag lill andra än de av kommunen drivna förskolorna. Säenkell är det, . Man kan inte få delta till alt jag bedriver demagogi.I det avseendet kan jag inte alls tävla med , han är hellöverlägsen. Men, kom ihåg, vi har inte begått Nr 129 några brott mot de mänskliga rättigheterna som kan åberopas i Euro- Onsdaeen den pakonventionereller vad lalar om. Vi har bara följt den förnuftiga linje som beslutade i fiol all den allmänna förskolan Förskolan m. m. och dess tolkning kan jag inte yttra mig. säger all vifår verkligen böria hushålla med våra resurser. Gäller inte de resurserna ocksåstaten, ? Gäller de bara kyrkan och kommunerna? Del är ändå medelsom kommer frän skattebetalarna. Frän den utgångspunkten menar vi att man skallanvända skattebetalarnas medel lill alt driva en allmän förskola. Menom kyrkan vill driva en egen barnverksamhel slår det den frill all göra del. Vihar inte satt några gränser för föräldrar med en viss livsåskådning all sändasina barn till speciella skolor. Det får de göra även i fortsättningen. HerrSVENSSON i (s) kort genmäle: Fru lalman! har nogmissuppfattat detta med del pluralistiska samhället. Han jämför med svenska kyrkanoch säger all vi i den debatten talade mycket om del pluralistiska samhälleloch att olika samfund skulle fä verka under likartade och likvärdigaförhållanden. Ja, men alt gå i kyrkan är ju en frivillig verksamhel. Omkyrkogängen vore obligatorisk, skulle resonemanget bli någorlunda relevant. Omdet vore fråga om en allmän kyrkogäng och uppsökande verksamhel - t. ex. inspektörersom frågade människorna varför de inte gick i kyrkan - då kundeen viss jämförelse ske. Ettsamhälle med olika skolor, är del att skapa en atmosfär för pluralism? Manmotverkar pluralismen om man lar den enskilde eleven och sälter honom i enbestämd omgivning. Ni moderater är ju konsekventa i del avseendet. Ni vill haprivata skolor även inom del obligatoriska skolväsendel. Jag har inte anklagater för all silla pä tvä stolar i denna deball, ulan ni följer er lidigare linjei della ärende. HerrWERNER i (m) kort genmäle: När i påslår all religiösa organisalioner gärnafår bedriva sin verksamhel, tror jag honom naturligtvis. Men varför dä skrivaall man vill "förhindra en uppdelning av barnen efler föräldrarnaslivsåskådning"? Del är bäddat för missförstånd. Man skall säga del manmenar. Vadresurserna beträffar har väl ändå ell missförstånd uppstått, . Jagansåg del vara slöseri med resurser alt lägga ned elablerade skolor för attupprätta andra. Del måste medföra onödiga utgifter. Närherr i säger "om kyrkogången vore obligatorisk",elc. ligger väl missförståndet på sida. Vi lalar ju inte omnågon obligatorisk förskola. Uppenbarligenär man emot en uppdelning. Man lalar om all del fri- 88 villiga arbetet är en sak. Del får ske. Men om manskriver atl man vill förhindra enuppdelning av människor efler deras övertygelse och livsåskådning, uttalar mandärmed en princip, som kan få genomslagskrafl även påandra områden änjusl delsom vi nu diskulerar. Skrivningen är dålig och väldigt onödig. HerrKARLSSON i (s) kort genmäle: Jag upprepar vad jag har sagt sä . Statsbidrag ulgårtill den allmänna förskotan, och om andra organisalioner vitt bedrivaverksamhet, får de göra det precis som de behagar enligt organisationens -eller kyrkans - egna bestämmelser. HerrWerner i anser det vara slöseri att lägga ned en etablerad skola. Vem harsagl all någon etablerad skola kommer atl läggas ned? Den har drivits ulanslatsbidrag lidigare. Någon förändring sker inte, utan den instans som harbetalat skolan lidigare - kommunen eller kyrkan - får göra det också ifortsättningen. HerrSVENSSON i (s) kort genmäle: Min replik skall bli myckel kort. i säger all detfrivilliga arbetet får ske. Enligl min mening bör det ske. Jag tror att bådeherr i och jag samt övriga socialdemokrater isocialutskottet är beredda att stryka under del värde som det frivilligaarbetet bland barn innebär. HerrWERNER i (m) kort genmäle: Del var ju ett goll budskap herrKarlsson i kom med, när han sade att man vissl inte behöver lägga nerde här förskolorna. Men hur vet del? Om man inte har möjlighetatl få pengar, så är man i saxen, och allting blir som bekant dyrare, del måtteväl i känna lill. Del är ju detta som är problemel justnu för dessa skolor: Får de inte möjlighet till anslag sä hjälper ingenföreiagsfrihd i världen. Del kostar pengar all driva en rörelse. Jag kommer all bryta in i debatten kring de alternativa förskolornaför all i slället tala om möjligheterna att hjälpa barn med särskilda behov iförskolan. Med en gång vill jag då säga all även för barn som har särskillbehov av slöd och slimulans är del myckel vikligl all förskolorna harsamhälleliga myndigheier som huvudman, ly del är ju ändå samhället som måstetillhandahålla alla de resurser som behöver sällas in för all hjälpa dessabarn. Detfinns en motion från , nr 425, som har tagit upp frågan om maninte i förskolelagen borde stryka orden "så långt möjligt" och därmedinföra enbart ett "skatt" när del gäller alt anvisa plats i förskolanför barn med särskilda behov. Del kan nalurtiglvis tåla bestickande all del vore bra med eilodiskutabelt tvång för kommunerna all skaffa dessa barn förskoleplals, men nuär del inie alltid så enkelt som del kan förefalla i molionen och ireservaiionen nr 2. Del gäller ju atl skapa möjligheler au ge plalser ål dessabarn, det gäller all finna barnen genom en uppsökande verksamhet som kan nå utlill alla, så att inget barn som har sådana behov blir ulan förskoleplals. Vimåsie inse all vi på många punkler startar från elt nolläge. som barnomsorgsgruppen har gått ul med ger klart belägg för allmyckel brister när del gäller att ordna förskoleverksamhel för barn på barnhemoch sjukhus. Jag lycker inte alt vi genom ett "skall" i förskolelagenskall pressa fram några dåliga provisorier för dessa barn, utan det är mycketmera värdefullt all vi genom ell successivt utvecklingsarbete försöker finnamöjligheler att bereda dem en lämplig förskoleverksamhel. Del gäller ju ocksåalt i förskolan sälla in de för-siärkningsresurser som måsle till för alt barnmed särskilda behov skall få del av en verksamhet som dels passar dempedagogiskt, dels kan ge dem viss stimulans både socialt och kanske av fysiskart, om det är barn med fysiska handikapp. Imotionen nämns också invandrarbarn och glesbygdsbarn. Jag skulle vilja säga atlvi ännu har myckel alt göra för all lösa problemet all skaffa alla dessa barnförskoleplals, kanske redan . Just i fråga omförskoleverksamhel i glesbygd och för invandrarbarn måsle det ofta skapaslösningar efter hand som man arbetar med barnen, och del pågår en hel delförsöksverksamhet i syfte all finna lämpliga lösningar. Delkan också i många fall ifrågasättas om det verkligen är lämpligt att införa ettobligatorium för kommunerna att skaffa förskoleplals redan vid ålderför vissa barn. Vid den uppsökande verksamheien har man nämligen kommii framtill att det finns fall där ålgärder i hemmet egentligen ger den bäslahjälpmöjligheten och där man utan vidare kan avvakla medförskoleplaceringen någol år till. Man försöker också göra andra insatser iform av lekrädgivning och öppen lekskota, som i och för sig inte direkl är enform av förskola men som ändå kan bidra till atl barnet utvecklas i snabbaretakt . Och vad beträffar glesbygdsbarnen måste man som sagt la lillimproviserade lösningar som ibland kan innebära all hjälp i slällel ges ihemmet. Detär klart all alla gärna vill ge barn på sjukhus och barnhem möjlighet lillförskoleverksamhel, men det finns faktiski fall där detta är klart olämpligt,och därför bör vi inte ha ett "skall" i förskolelagen. 1fråga om vissa målsättningar i förskolelagen ansåg fröken au manborde avvakla tills erfarenheter hade vunnits, och jag skulle viljarekommendera henne alt även se på här diskuterade problem pä samma sätt. Någoldirekl obligatorium bör inte finnas förrän vi har vunnit erfarenheter av vadsom är del verkligt rikliga för dessa barn. Man kan också säga allcenterpartiets önskemål på denna punkl pä säll och vis är dl misstroendevotum motkommuner och landsting i , som jag lycker på ett mycketfint och intresserat sätt har satt i gäng atl ordna för barn med särskildabehov. Del har över hela landet hållils konferenser i regi föratt försöka få kommunerna alt sätta fart på denna verksamhet. Närman går fram med en sådan ambition som resulleral i reservaiionen 2 är det somom man ville flyga högt över verkligheten och pressa fram en ordning som vi inte är riktigt mogna för alt klara. Den som har insyn i del arbetsfält somgäller barn med särskilda behov och som har sett hur oerhört många lösningarsom måsle till för att klara dessa barns behov av förskoleverksamhel, har fåttytteriigare underlag för uppfattningen att denna verksamhel bör utvecklassuccessivt och atl kommunerna inte bör pressas till lösningar som kanske pålång sikl blir lill förfång för dessa barn. Därför,fru lalman, skulle jag vilja underslryka socialutskottets uppfattning att delinte är moliveral att ändra förskolelagen i den akluella delen. Jag yrkaralltså bifall till utskottets förslag och avslag på reservationen 2. FrökenANDERSSON (c) kort genmäle: Jag har lyssnat med stort intresse pä anförande. FruLundblad är ju väl förtrogen med dessa frågor, eftersom hon har ettutredningsuppdrag som avser jusl barn med särskilda behov. Mycket av det somfru sade låter klokt och vittnar om den erfarenhet man vinner när mansysslar med problemen. Delär just därför att vi är medvetna om att detta är sä svårbemästrade problem somvi anser atl man bör skärpa bestämmelserna något. Visst är jag övertygad om attkommunerna gör så gott de kan, men de har en skyldighet när del gällersexåringar men inte samma skyldighet när del gäller barn med särskilda behov,och de barnen vill vi väldigl gärna prioriiera. Vi tycker att dessa barn skalljämställas med andra när det gäller kommunernas skyldigheter i detta avseende. Jag har att förståelse för all kommunerna kan hastora svårigheter att lösa denna fråga. Jag sade i mill inledningsanförande alljag känner till det. Men jag tror inte all någon kommun kommer au uppfana detsom ett ivång om man, som vi föreslagit, lar bort den tänjbara formuleringen"så långt möjligt". () kortgenmäle: Jag lycker ändå all det måsle vara pä del sättet att ordet"skall" i lagen kommer att uppfattas som ell tvång atl omedelbartsätta i gång sådan verksamhet för barn med särskilda behov, och jag finner detmycket otillfredsställande om man på detta sätt får fram lösningar som inteblir lill verklig glädje för dessa barn. Jag tror att kommunerna hartillräckligt arbeie med all ulforma den uppsökande verksamhet som måsie lillför att hitta fram till alla de barn och familjer som har särskilda behov. av de formuleringar som har i sin moiion anser jag varamyckel olyckliga när del gäller att stimulera kommunerna lill alt sälla fartpå den uppsökande verksamheten, som är en absolut förutsättning för enförskoleverksamhel för barn med särskilda behov. FrökenANDERSSON (c) kort genmäle: säger att del vore synd om kommunerna skulle Ivingas lilldåliga lösningar i denna vikliga verksamhel. Del lycker jag också, men jaghoppas atl vi skall få del av den utredning som har bedrivit innandet är dags för kommunerna att aktualisera detta. Lagen träder ju i kraft förstden . FruLUNDBLAD (s) kort genmäle: Man vänlar sig alt det skall föreligga vissa utredningsresultat redanvåren 1975. Dessa kommer all ge kommunerna möjlighet all försöka sätta i gångverksamheien, men långtifrån all med dl slag ta hand om alla barn med särskildabehov på det grundläggande sätt somjag lycker att vi i längden måsle kräva medhänsyn till deras skiftande behov. Hen i (fp): Gång på gång har det i denna debatt framkommil atl ulbyggnaden avförskolan och då främsi daghemssidan ävenlyras av kommunernas ekonomiskasilualion. lar jag mig friheten all diskuiera kommunerna och förskolan ur ennågot annan synvinkel. Delär beklagligt när en väl motiverad utbyggnad av barntillsynen måste få vänta.Statsrådet har i flera uttalanden också framhållit att kommunerna trotspenningknipan måste försöka klara daghemsul-byggnaden. är inte siluaiionenöverallt så enkel atl man kan beskriva den som bara en fråga om hur kommunernasköter sin ekonomiska prioritering. Det finns också andra fiaskhalsar. Jagkommer från en kommun som har satsat på ulbyggnad av barnstugor. hartrols sin exceptionellt svåra ekonomiska silualion gjort ell ambitiöst försökall lösa barntillsynen - men det hjälper inte i alll. Det är hell enkellomöjligt för oss au få lag i personal lill alla barnstugor. Personalen skall juutbildas av staten, men hur sköter egentligen staten den utbildningen? I det i fem stora daghem som slår lomma. Varje barnslugahar fem lill sex daghemsavdelningar. Om vi räknar med i genomsnitt tolv barnper avdelning rör del sig alltså om ca 300 barn som inte kan få plals.Avdelningarna Slår lomma därför att det är helt omöjtigl att skaffaförskollärare. Det är ca 40 fiänsler som inte har kunnat besättas. Ändå har kommunenförsökt alla länkbara vägar för all få folk. Man har t. ex. annonserat förmyckel stora pengar. Dethär är ingen tillfällig företeelse. Redan är 1972 kunde kommunen inte fålillräckligl med förskollärare. räknat med att fyra av fembarnstugor nästa är kommer att stå tomma i brist på personal. Del är jukommunen som bygger barnstugorna och därför får ta de stora kapitalkostnaderna.Botkyrka kommun hoppas nu att staten på något sätt skall hjälpa till attförsöka lösa personalproblemen. Till della skall också läggas all av de 184förskollärarijänsier som var besatta uppehålls 87 styckeneller 47 proceni av personal som saknar föreskriven utbildning.