prot · FX09139 · 1974-12-31 00:00:00 — Del är väl annars allmäntbekant att en rad kommuner har haft och fonfarande har myckelstora svårigheter alt skaffa sig de lån som är nödvändiga för den kommunalaverksamheten. Lagförslag om kredit politiska medel, m. m. Detär mot den bakgrunden, för att hjälpa kommuner och landsting, som vi har velalatt 19 § i lagen skall utvidgas på det sättet an bestämmelserna omplaceringsplikt också skall gälla kommuner och landsting. Jag tror inle alldel behövs stora utredningar för att klarlägga detta faktum. Vårtförslag kommer väl att avslås av majoriteten i . Jag vill då ta fastapå löfte att om man i den kommunalekonomiska uiredningen finnerförslagel befogat skall man ta positiv ställning till det. Och jag hoppas atlden kommunalekonomiska utredningen lägger fram ett konkret förslag på den härpunkten, vilkei vi då naturligtvis från vår sida varmt kommer att understödja. Närdel gäller den andra frågan som jag tog upp - tidsbegränsningen av lagensgiliighet, där socialdemokraterna i ulskoltet har gått ifrån regeringensförslag och i stället stödjer de borgerliga motionerna - är det väl lika braalt säga som del är. : Man har gjon en kompromiss med deborgerliga ståndpunkterna. () kongenmäle: Det var precis vad jag sade förut, . Vi ville inte låtalagens innehåll gå till en oviss lottning. Vi var medvetna om au hade den härkompromissen inte gjorts rörande lidsbegränsningen av lagen hade säkerligenandra förslag föris fram till ändring av lagens innehåll, och det ville viundvika. Jag har inte alls försökt dölja det motiv som vi alltså hade. Närdet gäller att utvidga 19 § förmodar jag att märkte att jagframhöll, att därest vi i kommunalekonomiska uiredningen, när vi kommer in påfrågan om kommunernas och landstingens möjligheter att låna, finner del erforderligtatt även föreslå en ändring här, skall vi göra del. Men dei får ske efter somvanligi grundlig uiredning. Närjag sade atl det inle finns underlag au göra den här ändringenmenade jag därmed alt vi känner till den nuvarande situationen påkapitalmarknaden. Vi vet också vilkei upplåningsbehov staten har och vilketupplåningsbehov som finns för bostadsbyggandet. Då bör vi nog vara försiktigainnan vi utvidgar den allmänna placerings-plikten atl även omfatta landstingoch kommuner. Delkan länkas, , alt om staten kan låna så finns möjligheter atltransferera kapital till landsting och kommuner. Jag tror att den synpunktenalltmer kommer atl göra sig gällande, nämligen atl vi måste se hela denoffentliga sektorn som en enhet. HerrHERMANSSON (vpk) kon genmäle: jag noterade precis vad sade även i del föregåendeinlägget. Vi har för vår del länge krävi en annan kostnadsfördelning mellanstat och kommun och ställt kravet all slaien skall överlä vikliga delar av denuvarande kommunala uigifterna. Därför har jag nalurligtvis ingen invändningmot den sista delen av Menjag vill peka pä att framför allt kommunerna, både della år och säkerligenockså , har myckel stora kreditbehov. Kommunerna är den part påkreditmarknaden som kanske har det svårast att få sina behovtillgodosedda. Del är just därför en sådan här utvidgning av lagen nu skulle hahaft en mycket stor betydelse för kommunerna och landstingen. Lagförslagom kreditpolitiska medel, m. m. HerrEKSTRÖM (s) kon genmäle: Vi är väl alla medvetna om atlkrediterna till bostadsbyggande kan förmodas bli mindre under de allranärmaste åren än vad de var när bostadsbyggandet var som allra störst, dvs. närvi hade ett bostadsbyggande på över 100 000 lägenheter. Del är varje fall minförhoppning - och jag tror att den delas av kommunalekonomiska utredningenssamtliga ledamöter - att det därigenom skall kunna beredas ett större utrymmeför kommunerna på kapitalmarknaden förändra ändamål. Jag vill allra först ge uttryck för en känsla av oliisi över an dennaomfattande lagstiftning har måst behandlas under en sådan lidsnöd att det varitsvårt all utforma sakligt underbyggda motioner och att tillräckligtgenomgripande överväga konsekvenserna av det framlagda lagförslaget. Det oaktatkan jag försäkra att vi lagi ned ett omfattande arbete för att verkligen trängaigenom ärendet så långt tiden medgeii. HerrSöderström påpekade att det i riksbanksfullmäktige förelåg en reservation frånde borgerliga ledamöterna, vilken fört vidare i sin motion. Menherr underrättades före utskottsbehandlingen om atl vi pä grund avett uttalande av lagrådet bedömt det som nödvändigt att avstå frän atl framföradessa synpunkter motionsvägen. Jagär naturligtvis tacksam för att använder så pass måttfullauttryck beträffande de förhandlingar som ägt rum vid sidan av de officiellautskottssammanträdena, att han talar om enskilda och hemliga förhandlingar. Iandra sammanhang är vi vana vid all betecknar dessa aktivaförhandlingar med helt andra uttryck. Jag vill här inte nämna vilka dessauttryck är, men jag är lacksam för att man i della fall nöjt sig med en någotironisk hänvisning lill att förhandlingarna har varit enskilda och hemliga. Jagvill bara säga till att det också hade varit möjligt förrepresentanterna för moderata samlingspartiet atl närvara vid dessa s. k.enskilda och hemliga förhandlingar, om del nämligen hade funnits en sakliggrund att räkna med att moderata samlingspaniel skulle avstå från att föravidare de mycket vittgående yrkanden som framförts i en auktoritativ motionfrån moderata samlingspartiet. Men när vi fick klart för oss atl man skullehålla på de synpunkter som framförts i motionen och vi för vår del ansåg detangeläget atl få till stånd en begränsning av denna lagstiftning till ,fann vi det nödvändigt att själva ta Lagförslagom kreditpolitiska medel, m. m. de kontakter somerfordrades för atl undersöka om det fanns möjligheter alt få en bred samlingmellan socialdemokrater, centerpariisier och folkpartister i ulskoltet. Jag ärglad över att vi har funnit sådana vägar. När vi kommer alt beslutaenligt utskottets majoriteisförslag och få en lagstiftning som begränsas är del sannerligen inte tack vare agerande. Hade vi lagitmed vid dessa förhandlingar och det skulle ha uppnåtts ett resultatsom varit intresserade av och nöjda med, hade vi i bästa fall fållen konfrontation här i , som också nämnde, och kanske enlottdragning som skulle ha blivit en för alla parter sämre lösning. Vihar inte bara fått en begränsning beträffande tiden. hade noteratatl vi har gått med på allt annal. Ja, det kan man kanske säga. Jag missunnarinte att notera del, men jag tycker nog alt vi har bidragit med enhel del i själva ulskottsskrivningen. Det tycker jag all kundekosta på sig atl erkänna. Vi har väl fått kompromissa på båda häll. Atlvi nån denna överenskommelse tror jag skall vara till gagn för vår framlidaekonomiska politik, och jag förlitar mig på all man på alla håll kommer attanvända sig av dessa nya bestämmelser på etl så förnuftigt sätt atl vi intehar anledning att blåsa alltför stor storm kring denna fråga när den skalltagas upp till förnyad behandling vid lagens giltighetstids utgång. Med dettahar jag kort velat anföra min anslutning till utskoiismajoritetens förslag. HerrSÖDERSTRÖM (m) kort genmäle: Jag måste reagera en aning moi det sätl på vilket beskrevförspelet till överenskommelsen. Han sade att saklig grund saknades för altmoderata samlingspartiet skulle få vara med. Då måste jag undra vem del är somär domare i det här fallet. I själva verket har det ju gått lill så att viinför sittande utskott presenierais en gemensamt förslag om en giltighetstid , vilket socialdemokraterna förklarat sig gå med på. Vi hade inte hörttalas om detta förut, . I det sammanhanget undrade ominte vi kunde avstå från våra övriga yrkanden. hade vi intediskuterat det här fallet. Detta är en korrekt beskrivning över hur det gåtttill. Sedan gällde det måttfulla uttryck. Jag fick ingenkritik av på den punkten, men del är kanske inte så lätt i ellsådant här fall med en nyii moment infört i att veta exakt vad manskall kalla etl sådant tillvägagångssätt, efiersom vi inte officiellt har döptdet. Kan vi komma överens om ett lämpligt uttryck för de förhandlingar sompågår utanför utskoiien och utanför så inie mig emot. Jag skall gärnaställa upp och i så fall i forisäiiningen hålla mig lill ell sådani uttryck. () kongenmäle: Jagskall kanske i forisäiiningen vara lilel mera nogräknad med vad man skall ta förgivet genom yttranden från representanter för moderata samlingspartiet. Manskall tydligen gä till dess partiledare eller möjligen förtroenderåd för att fåett belägg för om det finns någon anledning all gå vidare med kontakter. Sedanvill jag säga att om del gäller att få ett uttryck för vad sådana härförhandlingar kallas så fördömer jag allt gängse tal om skoj i detta sammanhangoch alla möjliga andra yttranden i den vägen. Vi har fått höra hur sådanaförhandlingar som ägde rum vid sidan om de officiellautskottssammanträdena betecknats såsom mycket undermåliga. Vi som vet att manibland måste samtala även utanför ui-skotislokalernas väggar för att uppnå ettpraktiskt resultat bör givetvis ha rättighet alt få fortsätta med detta ävenframdeles. Jag är hell övertygad om all sådani både har förekommit och kommeratt hända även inom moderata samlingspartiet. Lagförslag om kreditpolitiska medel, m. m. HerrSÖDERSTRÖM (m) kon genmäle: Låt mig bara slå fast att uttrycketjag använde var en enskild och hemlig förhandlingsomgång mellan ,och socialdemokraterna. Jag anser fortfarande att det våren enskildförhandlingsomgång. Jag anser också att den var hemlig efiersom vi inte kändetill den. Det är viktigt, när vi nu diskuterar de myckel tekniska frågor som ärförenade med en lagstiftning om kreditpoliliska medel, att hålla i minnet vadfrågan egentligen gäller. Den handlar ytterst om hur beslutsfallandet skall skei ett produktionssystem baserat på näringsfrihet, i ett politiskt system därvi vill slå vakt om individens frihet. Lagstiftningen på detta område handlarinte i första hand om möjligheter atl styra bankerna och därmedkredilpolitiken. Del handlar ytterst om att styra konsumenterna,investeringarna och sysselsättningen. Villvi ha myndigheter med obegränsade och bekväma maktmedel all ta till för atl idetalj kunna styra och reglera, eller vill vi ha ett decentraliseratbeslutsfattande, ett decentraliserat samhälle, där olika intressen i samverkantvingas la hänsyn lill varandra? Del är mot den bakgrunden som man i de fiestaländer, där olika grader av marknadsekonomi förekommer, vall mer allmäntverkande medel för kredilpolitiken och så långt möjligt undvikit de direktaregleringarna och kontrollerna. Det finns alltså en politiskt principiellbakgrund till frågorna om uilåningsreglering, räniereglering, emissionskontroll,placeringsplikt och de andra extraordinära regleringsinstrumenten. Ur ensynpunkt som jag skulle vilja kalla för grundläggande liberal är delutomordentligt angeläget alt dessa regleringars användning såväl äruttryckligen undan-tagsföreleelser som att de står under kontrolloch regelbundna prövning. Detta framhölls icke endast i moderatasamlingspartiets motion 2000 utan även i motion 1998, som närmastmåste betecknas 12Riksdagens protokoll 1974. Lagförslagom kreditpolitiska medel, m. m. som längre gående i dettaavseende. Jag beklagar att endast de moderata ledmöterna i utskottet låtit detkomma till uttryck i reservation. Föralt upprätthålla den samhällsekonomiska balansen har vi främst tre instrument.Vi har finanspolitiken, valutapolitiken och kreditpolitiken. Finanspolitikenoch kreditpolitiken är i praktiken inle bara beroende av varandra,stödjande varandra, utan kan även vara alternativ till varandra. Frånoppositionens sida har under gångna är kritik riktats motfinansministern för alt han alltför ensidigt brukat de kreditpolitiskastyrmedlen, när en större finanspolitisk återhållsamhet hade varit önskvärd.Del är dä också naturligt att känna tvekan inför en utbyggnad av dekreditpolitiska regleringsmöjligheierna. Om det blir enklare att sälta sådanaregleringar i kraft kan det befaras att de kommer atl tillgripas i stället förpolitiskt sett mer påfrestande men samhällsekonomiskt mindre skadliga metoder.Erfarenheterna - senast - visar med all tydlighet attsådana instrument som exempelvis utlåningsreglering på ett mycket drastisktsätt kan påverka hela näringslivet i vårt land, liksom den ekonomiskasituationen för stora grupper människor. Inte minst bland de mindre ochmedelstora företagen var effekten av det s. k. idiotstoppet mycket svåra attbära. Det är helt naturligt - med hänsyn till reserver, likviditet ochsparmöj-ligheter- atl de mindre företagen är särskilt känsliga förregleringsåtgärder av detta slag. Utskottet understryker också, så somframhållits inte bara i den moderata motionen utan även i motionerna 1996, 1998och 1999, det angelägna i att hänsyn läges till dessa företags problem. Utskottetföreslår, lill skillnad frän proposilionen och med bifall lill vår motion nr2000 liksom även till motion nr 1999 på denna punkt, atl lagens giliighetbegränsas till . På denna punkt är ulskoltet enigt, vilket är glädjande.Det är inte fråga om någon eftergift av betydelse frän de socialdemokratiskaledamöternas sida. är självfallet fri att besluta om nya lagar närden så finner för gott. Det är fråga om en mer symbolisk och formell markeringatt detta lagstifiningskomplex regelbundet bör bli föremål för riksdagensövervägande och som sådan kanske inte hell ulan värde. Detär, herr talman, trots denna mindre eftergift myckel beklagligt att utskottet iså hög grad varit berett att avhända , i förhållande till nuvarandelagstiftning, infiytande över detta viktiga område för myndighetsutövning.Propositionen 168 lämnar därtill i starkt ökad grad till-lämpningen avlagstiftningen i hand eftersom den föreslagna lagen har mycket merallmän karaktär än den gällande. såsom framhölls av den borgerligaminoriteten i riksbanksfullmäktige i dess remissyttrande, högst tvivelaktigt omvår antagna regeringsform ger utrymme för det slags allmänt hållnadelegation som lagen förutsätter. Enliglvår mening bör regeringens förordnande om samtliga kreditpoliliskaregleringsåtgärder enligl denna lag i liden begränsas till en år. Vidare bordesjälvfallet förordnanden om utlåningsreglering, placeringsplikt,emissionskontroll och räntereglering inom viss lid underställas riks- För dennaståndpunkt talar också alt överenskommelser mellan ochkreditmarknadens institutioner, eller rekommendationer från , alllidvarit tillräckliga. De extraordinära instrumenten i den nuvarandelagstiftningen har aldrig tillämpats. Det är mer än rimligt att anta att omregeringen skulle finna påkallat att förordna om användande avextraordinära medel, situationen skulle vara så allvarlig att ell engagemangfrån sida är motiverat. Obegränsade befogenheter ter sig alltidönskvärda från en myndighets sida, men detta är knappast skäl nog förlångtgående undantagslagstiftning. Enrad remissinstanser har varit mycket kritiska eller direkt avvisande tillförslaget om s. k. särskild placeringsplikt. Det har bl. a. framhållits alt enbanks styrelse inte kan fråntagas ansvaret för beviljande av krediter enligt banklagen.Sparbankernas bank och har framhållit - enligl min meningmed rätta - att en placeringsplikt av denna innebörd måste medföra atl detoffentliga inte enbart tar ansvar för del aktuella projektet utan också förlåntagarens tidigare engagemang. Delta leder i och för sig till orimligakonsekvenser. Över huvud taget har de kreditpolitiska medlens användninghittills i mycket stor utsträckning föranletts mindre av kreditpoliliska motivi normal mening än av en strävan atl prioritera bostadsfinansieringen. Sedannågot år har den hittillsvarande bostadspolitikens misslyckande blivit allmäntuppenbart, och en ganska kraftig nedgång av byggandet har inträffat. Enominriktning av bostadsbyggandet håller också på atl tvinga sig fram. Motivenför regleringar, som särskilt har till syfte au styra kreditmedel tillbostadssektorn, har i stor utsträckning bortfallit. Det är ur alla synpunkterönskvärt att bostadsfinansieringen steg för steg återföres till normalaförhållanden. Enligt vår mening bör alltså förslaget om särskildplaceringsplikt avslås. Beträffande den allmänna placeringsplikten anser videt orimligt att denna skall kunna avse en viss andel av kreditinstituts totalaplaceringar. Att inom loppet av en begränsad tidsperiod genomföra förändringarav någon storleksordning i fördelningen av bankinstitutens redan gjordaplaceringar är Ogörligt ulan mycket allvarliga följder för låntagare ellerkredilmarknaden i dess helhet. 1 praktiken förfogar bankinsiiluten i nämnvärdutsträckning endast över ökningen av de totala placeringarna ochplaceringsplikten bör endast kunna avse denna. Förmoderata samlingspartiet är del självklart alt myndigheters beslut skall kunnaöverklagas. Detta är en fråga om rättssäkerhet och bör också gälla riksbankensbeslut och tolkningar inom en allmänt hållen lagstiftningsram. Utskottet harfunnit det tillräckligt att hänvisa till den prövningsmöjlighet som föreliggeri samband med att riksbanksfullmäktiges berättelse granskas av finansutskottet.Vi anser det angeläget att understryka att den prövningsmöjlighet som härvidformellt sett föreligger närmast är av principiell natur, avser principersnarare än enskilda fall, och kommer till stånd kanske efter det atlriksbankens beslut Lagförslag om kreditpolitiska medel, m. m. Lagförslag om kreditpolitiska medel, m. m. trätt i kraft. Det ärknappast fråga om en överklaganderätt i egentlig mening. Utskottetanför atl klagorätt till Kungl. Maj:i över beslut inte skulle varaförenlig med den ställning intar som ett verk. Enligtvår mening bör beslut ulan några stats-rättsliga hinder kunnaöverklagas hos regeringen, eftersom befogenheter i dessa stycken juaren följd av Kungl. Maj:t kan när som helståterkalla eller begränsa ett sådant förordnande och bör därför också,.efterbesvär, kunna ingripa i dess lill-lämpning. Det är för oss en viktigprincipfråga att varje myndighets beslut skall kunna överklagas av den ellerdem del berör. Det räcker inte med alt kanske i en framlid i efterhand kunna fårätt i princip i ett riks-dagsulskoltsbetänkande över en verksamhetsberättelse. Med detta, herr talman,vill jag yrka bifall till reservationen 1. Överläggningenvar härmed slutad. Propositionergavs på bifall lill l:o) utskottels hemställan. 2:o) reservationen nr 1 avherrar och samt 3:o) reservationen nr 2 av herrHermansson, och förklarades den förstnämnda propositionen vara med övervägandeja besvarad. Då begärde votering upptogs för bestämmande avkontrapropositionen ånyo de båda återstående propositionerna, av vilka denunder 2:o) angivna förklarades ha fiertalets mening för sig. Ienlighet härmed blev följande voieringsproposilion uppläst och godkänd: Densom vill att kammaren bifaller finansutskottets hemställan i betänkandet nr 39punkten 1 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 1 av herrar och . Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då herrSöderström begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Punkterna 2 och 3 Kammarenbiföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Nr40 med anledning av framställningen 1974:22 från fullmäktige i medförslag om organisation m. m. Nr41 med anledning av framställningen 1974:23 från fullmäktige iriksgäldskoniorei med förslag lill vissa ändringar i reglementet förriks-gäldskontorel Ändraderegler för räntor enligt uppbördsförordningen Kammarenbiföll vad utskottet i dessa betänkanden hemställt. §13 Ändrade regler för räntor enligt uppbördsförordningen Föredrogs skatteutskoitets betänkande nr 57 ianledning av Kungl. Maj:is proposition 1974:159 med förslag om ändrade reglerför räntor enligt uppbördsförordningen (1953:272), m. m. jämte motioner. 1 propositionen 1974:159 hade Kungl. Maj:t() föreslagit att anta vid propositionen fogadeförslag lill 1. lag om ändring i uppbördslagen (1953:272), 2. lag om ändring i förordningen (1908:128) angåendebevillningsavgifter för särskilda förmåner och rättigheter, 3. lag om ändring i förordningen (1928:376) omsärskild skall å vissa lotterivinster, 4. lag om ändring i förordningen (1941:416) omarvsskatt och gåvoskatt, 5. lag om ändring i lagen (1947:576) om statliginkomstskatt, 6. lag om ändring i förordningen (1947:577) om statligförmögenhetsskatt, 7. lag om ändring i förordningen (1951:763) angåendeberäkning av statlig inkomstskatt för ackumulerad inkomst, 8. lag om ändring i förordningen (1953:397) angåendeavgift för fett-varor som användas för framställning av fetlemulsion m. m., 9. lag om ändring i lagen (1958:295) om sjömansskatt, 10. lag om ändring i förordningen (1959:92) omförfarandet vid viss konsumtionsbeskattning, 11. lag om ändring i siämpelskaiieförordningen(1964:308), 12. lag om ändring i förordningen (1967:340) med vissabestämmelser om prisreglering på jordbrukets område, 13. lag om ändring i lagen (1974:226) om prisregleringpå fiskets område, 14. lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370), 15. lag om ändring i taxeringslagen(1956:623). Beträffande propositionenshuvudsakliga innehåll anfördes följande: Ändraderegler för räntor enligt uppbördsförordningen "Ipropositionen föreslås nya regler för räntor enligt uppbördsförordningen m.fi. Den nuvarande räntan på kvarstående skatt om föreslåsersatt med en fast avgift, som inte är avdragsgill vid inkomstbeskattningen.Avgiften skall vara , om den kvarstående skatten överstiger , ocheljest 6 96 av den kvarstående skatten. Räntesatsen för ränta på överskjutandepreliminär skall m. fl. räntor skall bestämmas och anknytastill inlåningsränlan i bank. På skall som tillkommer på grund av höjd taxeringskall enligt propositionen tas ut ränta för av högst . skall varken påföras den skattskyldige ellertillgodoräknas honom. De föreslagna bestämmelserna skall börja tillämpassuccessivt, samt och . Proposilionenavser också ändring av grunderna för debitering av kommunalskatt videfteriaxering och en bestämmelse som effektiviserar uppbörd av preliminärskattför anställda med enskild firma. För fåmansbolag föresläs skyldighet atl ideklarationen lämna uppgift om delägare. Dessa bestämmelser skall enliglproposilionen träda i kraft ." Idelta sammanhang hade behandlats delsden med anledning av propositionen väckta motionen 1974:1957 av . (m, c, fp)'vari hemställts att skulle avslå propositionen1974:159 i vad gällde förslaget angående avgift på kvarstående skatt och attnuvarande regler fick gälla som , deisde vid början väckta motionerna 1974:14av () vari hemställts an beslutade att hemställa hosKungl. Maj:t att tilläggsdirektiv utfärdades till utredning angåendeföretagens uppgifts- och uppbördsskyldighet i enlighet med motionensintentioner. 1974:150av (), 1974:188 av m. fl. (fp) vari underpunkterna C och D hemställts C. atlförslag om förenklad uppgiftsskyldighet för företag förelades årets riksdag, D. attutredningen om företagens uppgiftsplikt gavs i uppdrag att för utsättningslöst pröva frågan om ekonomisk kompensation till företag för uppgifts- och uppbördsskyldigheten, 1974:272 av herrSjöholm (fp). 1974:582av (), vilken motion remitterats till civilutskotlet ochsedermera överlämnats till skaueuiskoitet, och vari hemställts all riksdagenbegärde förslag om undanlag för de små företagen från upp-gifislämnande som ejvar oundgängligen nödvändigt och om eljest för- enklade rutiner i fråga omredovisning och uppgiftslämning lill myndigheter och institutioner samt omersättning för uppgiftslämnandel, 1974:607 av m. fl. (fp, s, c, m, vpk)vari hemställts alt begärde förslag om sådan ändring avlagstiftningen atl endast den del av ersättningen lill fosterhem blev beskattadsom enligt avtal med socialnämnd eller motsvarande utgjorde ersättning förfosterföräldrarnas arbetsinsats. Ändraderegler för räntor enligt uppbördsförordningen 1974:939 av m. fl. (m) vari underpunkten E hemställts att hos Kungl.