prot · FX09114 · 1974-12-31 00:00:00 — § 1 Fyllnadsval tillutskott Företogs val av en suppleant lieuiskotiet samt ensuppleant finansutskottet,en suppleant i jusli-lagutskotlet. Depå föredragningslistan upptagna valen är föranledda av all ersättarna för herrBurenstam och fröken skall beredas plats i utskott. Förvalen har valberedningen enhälligt godkänt och till kammaren överiämnalgemensamma listor. De för valen avlämnade listorna, alla medpartibeteckningen "Den gemensamma listan", upplästes av herrtalmannen och godkändes av kammaren, varvid befanns att följande personer,vilkas namn upptagits på respektive listor, utsetts att vara suppleanti finansutskottet () suppleanti justitieutskottet () suppleanti lagulskoliet () § 2 Föredrogs och hänvisades Kungl. Maj:tsskrivelse och propositioner nr 131 till ulrikesulskotlel, nr 156 och 159 tillskatteutskottet, nr 160 till finansutskottet, nr 161 till jordbruksutskottetsamt nr 177 till skatteutskottet. §3 Föredrogs och hänvisades motionen nr 1894 till civilulskoltet. §4 Föredrogs, men bordlades åter betänkanden nr 37-40och 51-55 samt juslilieulskoitets betänkanden nr 20, 22, 23 och 26. §5 Föredrogs och bifölls interpellationsframställningarna nr 148 och 149. Herr statsministern , som meddelat att han isamband med den allmänpolitiska debatten ämnade besvara () den 16oktober framställda interpellation, nr 85, om enenergisparkampanj m. m., erhöllordet och anförde: Jag skall i milt inlägg besvara en interpellation av omenergisparande och i anslutning härtill ta upp vissa frågor om energi, ekonomioch arbetsliv, som är av stor betydelse för vårt samhälles utveckling. Vinternsoljekris visade på ett handfast sätt hur beroende vårt samhälle är av en välfungerande försörjning med olja. Vilärde oss att vårt sätt att använda energi berör varje människa i hennesvardagsliv, i arbete och på frilid. Uppnåendet av våra mål när del gäller vårabosläder, våra samhällen och näringslivets utformning är beroende av en stabilenergiförsörjning. Ser vi utanför våra gränser blir vi medvetna om att detockså finns en internationell sida, en fråga om solidaritet över gränserna. Införde vikliga besluten om vår framlida energiförsörjning har regeringen innanbesluten fattas sökt föra ut energifrågan till bred debatt. Gensvaretär djupt imponerande. Man räknar med att inemot 100 000 människor under höstensamlats i studieförbund, folkrörelser och intresseorganisationer till studieroch diskussion om vår energiförsörjning. Delär en viktig demokratisk aktivitet. Det är mer än så. Det är ett försök attfinna nya former för debatt i frågor som är avgörande för vår framtid. Besluteni regering och riksdag gäller invecklade tekniska och ekonomiska problem. Detkan finnas en frestelse all isolera den offentliga debatten till någon delfrågasom kan engagera - inte minst känslomässigt. Men del är helheten det gäller.Det kan också finnas en frestelse att hävda, all frågor som är så till den gradkomplicerade måste överlämnas ål experter. Visst är deras sakkunskap nödvändigför att belysa fakta och ange alternativ. Men till följd av olika värderingarär de ofta oense. Och i grunden är det sannerligen inga frågor enbart förexperter. Ytterst gäller det hur vi vill att framtidens samhälle skall formasut. Del gäller frågan om vilken levnadsstandard och vilken sys-selsätiningsnivåvi skall sikta på, vilka krav vi ställer på miljö och välfärd. Del gäller vårvilja att värna nationellt oberoende, som vi aktivt medverkar till eninternationell hushållning och solidaritet. Frågor som är av dennagenomgripande betydelse för enskilda människor och för hela samhället måstegöras åtkomliga för var och en. Vi måste kunna föra ut de frågor som formar vårframtid till alla dem som skall välja framlid. Detär naturligt att i en intensiv debatt det stundom förekommer överdrifter ochövertramp. Låt oss se på detta med tolerans. Men låt mig likväl reagera mottendensen att utmåla tekniker och vetenskapsmän, framför allt om de intarståndpunkter man inte gillar, som ohederiiga Det är enofruktbar deballeknik. Vi måste kunna la till vara deras kunskap ocherfarenhet. Vi kommer all mer än någonsin behöva skapande ochsocialt engagerade tekniker och vetenskapsmän. Det vi bör diskutera är hur vibäst bör utnyttja deras sakkunskap i ett konstruktivt samhällsarbete. Jagvill än en gång slå fast alt regeringen inte kommer alt ta ställning till denframtida energipolitiken förrän debatten fält ha sin gång. Vi kommer inte attla ställning förrän resultatet av höstens studieverksamhet föreligger ochförrän vi tagit del av en allsidig remissbedömning av alla de utredningar somlagts fram på energiområdet. Detär av flera skäl viktigt att understryka denna öppenhet i vår ståndpunkt. KampanjenEnergi -75 har som motto: "Lär Dig mer så kan Du påverka mer". Detiotusentals människor som samlats för alt på sin fritid studera och debatteraenergifrågorna gör naturligtvis inte delta för att delta i en skendebatt, därframtidsbesluten redan är fattade. De gör det för att de räknar med all blitagna på allvar, därför alt de litar till det vardagliga demokratiska sättetatt påverka. Därför måste man lyssna till och vara lyhörd för derasuppfattning. Omuppfattningen skulle sprida sig att besluten redan är fattade, skulle dettaundergräva upplevelsen av ansvar hos människor som tar del i studier ochdebatt. Då bereds utrymme för dem som vill förvandla energidebatten från ettöppet samtal i en levande demokrati till en kamp mot dolska krafter, som svuritsig samman mot folkels verkliga intressen. Och kan man undandra sigförpliktelsen alt ta ställning till vilka konkreta alternativ de storafolkgrupperna skall sätta sin lit till för att klara sin sysselsättning, sinförsörjning och sin trygghet. Ty del finns ju inget "simsalabim" somenkelt löser energifrågor åt oss. Del blir i hög grad en fråga om att vägaolika risker och uppoffringar mot varandra i syfte att trygga en godsamhällsutveckling. Justdärför all energifrågan så djupt griper in i vår tillvaro och i framtidenmåste vi finna former, där så många som möjligt kan vara med och påverkabesluten. Just därför är det också viktigt att understryka att alla måste taansvar. Jagskall i detta sammanhang begränsa mig till alt la upp vissa aspekter på deltastora problem. Den första gäller vårtstarka beroende av oljeimporten. År1950 stod oljan för av vår energitillförsel. är den uppei . I volym räknat har oljeimporten ungefarfemdubblats. Redan i bränsleulredningens betänkande 1956 framhölls all vi"på ett skrämmande sätt" blivit alltmer beroende av bränsleimporten. "Del ökade beroendet av utomeuropeiska marknader, främst oljemarknaden,innebär att bränsleimporten, handelspolitiskt och beredskapsmässigt, håller påatt växa oss över huvudet." Problemelsallvar skymdes länge av de låga oljepriserna. Vi drog nytta av dessa lågapriser när vi byggde ut vår industri. satsade på en miljon nyabostäder, fördubblade antalet personbilar, nyttjade oljan som råvara förplaster och många produkter av stor betydelse i vår vardag. Naturligtvisförekom slöseri med denna, relativt sett, billiga tillgång. Dentiden är nu förbi. undgick vi, med knapp nöd får man väl säga, enarbelslöshelskris i oljekrisens spår. En av de statliga energiulredningarna hargenomfört en studie som visar vilka utomordentligt allvarliga följder ettavbrott i oljetillförseln skulle få för vårt land. Men priserna har stigitdrastiskt. Man kan räkna med att kostnaderna för oljeprodukter i vårtfolkhushåll ökat med inemot , kostnader som slårdirekt och totalt på vår bytesbalans. Del är ungefär lika myckel som hela vårförsvarsbudgel eller fyra gånger den samlade u-hjälpen. Det motsvarar 7-8procentenheters ökning av momsen. Dessa ökade kostnader måste vi betala genomen ökad export av varor och tjänster eller genom minskad import, minskadeutlandsresor m. m. Vihar klarat det gångna årets påfrestningar bättre än flertalet andra länder. Detberor på att vi hade en i grunden stark ekonomi, med ett överskoll i handelnoch en valutareserv som kunde fånga upp de omedelbara kostnadsökningarna. Detberor på alt vår export kunde hävda sig väl på världsmarknaden och att prisernapä de råvaror och produkter som vi tillverkar också har stigit kraftigt. Men viskall därav inte förledas att tro att inte de höjda oljepriserna under dekommande åren innebär en mycket betydande påfrestning för det svenskafolkhushållet. Jagtycker personligen att det är föga meningsfullt att moralisera över de ländersom har tagit ut dessa ökade priser. Man har ju för dem predikatmarknadshushållningens välsignelser, och utnyttjar de marknaden till sinfördel. De har genom denna råvara fått en politisk makt - men del är länder motvilka politisk makt har utnyttjats av de mäktiga, så det lönar föga attmoralisera. Snarare har vi att konstatera faktum. står mot den här bakgrunden fullkomligt klart att en huvuduppgift för densvenska energipolitiken måste vara all söka minska de risker och påfrestningarsom oljeberoendet för med sig. Deltamåste ske på många olika vägar. Ett aktuellt exempel utgör de nu pågåendeförhandlingarna om det internationella energiprogrammet, lEP. Viär ytterst sårbara när det gäller försörjningen av olja och raffineradeprodukter. InomOECD utarbetade man redan under 1950-lalel ett program för samarbete i händelseav störningar i försörjningen. Detta samarbete fungerade under Suezkrisen 1956och Mellersta Östern-krisen , men inte under vinterns oljekris, för en delländer ville inte vara med. Nuhar ett antal enat sig om ett nytt oljesamarbele, där kärnpunktenär en automatisk fördelning av olja i krislägen - eller snarare en automatiskmekanism för fördelning av olja i krislägen. har inbjudils alt varamed. Regeringenhar funnit att det under vissa bestämda förutsättningar ligger i Sverigesintresse all delta. Skälen till detta är; Fördel första utlöses automatiskt IEP:s fördelningsmekanism i en kris ochtillgänglig olja fördelas efter på förhand fastställda regler. Inget enskiltmedlemsland kan avkrävas politiska eftergifter eller åtaganden för att få deltai fördelningssystemet. Det gäller inte bara råolja. Vår egenraffinaderikapacitet är . Den stiger nu till60. I de länder som planerar ett samarbete finns de raffinaderier som ger osstvå tredjedelar av bensinen och de lätta eldningsoljorna och hälften av detunga oljorna. Fördet andra ger lEP de deltagande länderna ökad insyn i oljebolagens verksamhetoch i den internationella oljemarknaden. Vi lärde oss vilket avbräckbristen på information innebär. Fördel tredje får vi möjlighet all delta i ett brett internationellt samarbeteför att spara energi och för alt utveckla alternativa energikällor. Där blir viunder alla förhållanden beroende av ett internationellt samarbete, och viavgör själva på vilka områden vi vill vara med i IEP:s arbete. Närdel gäller förutsättningarna är det för det första viktigt för oss attenergiprogrammet siktar till samarbete och inte till konfrontation med andra,utanförstående länder. Vår uppfattning är att lEP inte kan användas iaggressiva syften. Skulle förslag i den riktningen läggas fram, kan varjemedlemsland förhindra att de genomförs. Fördet andra måste de neutrala länderna , och vid sittinträde göra förbehåll för sin neutralitetspolitik. Innebörden är att Sverigesjälvt äger vidta de åtgärder som kan bli nödvändiga för att upprätthålla vårneutralitetspolitik. Skulle dessa förbehåll för de tre neutrala tas emot ulaninvändningar är enligt regeringens mening villkoren uppfyllda för alt regeringenden för del och med förbehåll för godkännandeskriver under avtalet om det internationella energiprogrammet. Om dennabedömning rådde enighet i ulrikesnämnden, och samma ståndpunkt harregeringarna i och intagit. Vilkavägar vi än väljer för energiförsörjning är en sak säker: Ingen av demger oss bekymmerslösa och billiga energitillgångar. Alla de olika energikällorav betydelse som står till förfogande innebär i något avseendeutlandsberoende, problem för betalningsbalansen, påverkan på miljön och vårnatur, osäkerheter och risker i olika avseenden. Detär därför nödvändigt att konstalera all det är slut med en ohämmad tillväxt ienergikonsumtionen. Jag har åtskilliga gånger sagt au slit och släng-epoken ärförbi. Återhållsamhet och god hushållning med energi är ett vitallsamhällsintresse, både på kort och på lång sikt. Jaghar med intresse tagit del av interpellation, där jag finnervärdefulla uttryck för behovet ati spara och hushålla med energi. Omen energispar-kampanj m. m. Omen energispar-kampanj m. m. Jag instämmer helt i herrHeléns allmänna betoning av behovet av energisparande och hälsar medtillfredsställelse alla konkreta förslag som på ett verksamt sätt kan bidratill en stramare hushållning. har frågat mig: Fördel första; Vilka erfarenheter anser sig regeringen ha fått avallmänhetens och företagens intresse för de av beslutadestimulanserna till energibesparande åtgärder? För det andra: Är regeringenberedd överväga ett tioårsprogram för alt stimulera fram tilläggsisolering ochförbättrad värmeekonomi i fastighetsbeståndet? För del tredje: Är regeringenberedd all dra i gång en stor energisparkampanj? Milt svar är följande; Fördet första; Genom vårriksdagens beslut i enlighet med regeringens förslaggenomförs ett energisparprogram för . Inomramen för detta program utgår bidrag och lån till energibesparande åtgärderinom bostadsbeståndet. Bidrag ges också till sådana åtgärder i näringslivelsbyggnader och i landslingens och kommunernas byggnader. Bostadsdepartementethar i samarbete med berörda myndigheter informerat bl. a. fastighetsägare,bostadsrättsföreningar och egnahemsägare om de möjligheter sparprogrammetinnebär för dem. Intressetför dessa åtgärder har varit utomordentligt stort, speciellt inombostadssektorn. Enligt uppgift fanns hos länsbostadsnämnderna vid slutet avaugusti ärenden omfattande ca 13 000 lägenheter. De nu anslagna medlen beräknasta slut . Vi finner det ytterst angeläget att energisparandeåtgärder inte hämmas av brist på medel. Regeringen har därför beslutat föreslåriksdagen att på tilläggsslat bevilja ytterligare i lån ochbidrag till sådana åtgärder inom bostadsbeståndet. Därvid har också medelberäknats för att tillfälligt kunna anställa ytteriigare personal vidlänsbostadsnämnderna för att hjälpa till med energisparprogrammet. , som har hand om stödet till energisparande inom företagen -stödet utgår till företag med högst 200 anställda - hade den 4 novemberinkommit 110 ansökningar. De sökta beloppen utgjorde tillhopa ca 2,4 miljonerkronor. Antalet ansökningar ökar nu snabbi, uppger industriverket ochföretagarföreningarna. Inom den kommunala sektorn har 75 projekt påsammanlagt aktualiserats. Av detta torde framgå attregeringens bedömning är att intresset är stort för dessa åtgärder och altsamhället aktivt bör ge sitt stöd. Fördet andra: Det omfattande utredningsarbete som pågår på energiområdetomfattar även energisparande. När industriministern tillsatteenergiprognosulredningen , framhöll han alt hänsyn skulle tastill möjligheterna att begränsa förbrukningen och effektivisera utnyttjandetav energi. Energiprognosulredningen tar i sitt belänkande upp flera tänkbaraåtgärder för alt få till stånd ett rationellare energiutnyttjande.Energiprogramkommiltén har föreslagit ökade resurser till ett brett upplagtforsknings-och utvecklingsarbete för att uppnå besparingar i energianvändningen. Menför att snabbt få fram en överblick av besparingsmöjligheterna inom olikasamhällssektorer har regeringen i samband med remissen avenergiprognosulredningen givit 25 centrala myndigheter i uppdrag att lämna enbedömning av möjligheterna att spara energi, dels under de två närmastebudgetåren, dels för liden . Bedömningarnaskall göras enligt två alternativ. Det ena är EPU:s lägsta alternativ (engenomsnittlig ökning ) och del andra innebär ännu lägretillväxttakt (). Myndigheterna skall också redovisakonsekvenserna av de olika alternativen och de konkreta åtgärder som krävs föratt de skall kunna genomföras. sker ett nära samarbete kringdessa frågor mellan myndigheterna och näringslivels organisationer, a. dessa undersökningar skall bilda en väsentlig del av underlaget förriksdagens ställningstagande till energipolitiken . De meralångsiktiga sparåtgärder som då kan aktualiseras måste sältas in planmässigtöver hela fallet och avvägas mot varandra i ett sammanhang så att störstamöjliga besparingseffekt uppnås. Jag räknar med att olika slag avbesparingsåtgärder kommer att tas upp i regeringens energipoliliskaproposition. Vaddel här är fråga om är alt få till stånd en långsiktig planering för eneffektivare energianvändning. Den till statsrådsberedningen knutnaenergipolitiska delegationen har tagit upp dessa frågor. Som direkt svar påHeléns andra fråga kan jag nämna alt en särskild arbetsgrupp undergeneraldirektör ledning har tillsalls för att bevakamöjligheterna att på minska energiförbrukningen i bostäder ochövriga byggnader. Eftersom dessa områden svarar för den största förbrukningenär det naturligt att sätta i gång arbetet där, men avsikten är att inom korttillsätta liknande grupper för andra områden. Därmed tror jag det är väl sörjtför alt bl. a. de förslag om bättre värmeekonomi i fastighetsbeståndet som herrHelén tagit upp blir noggrant prövade. Jagvill också erinra om att i det nu framlagda förslaget om avsättningar av en delav förelagsvinster till särskilda investeringsfonder särskildprioritet ges ål investeringar i byggnader och maskiner som innebärbesparingar i industrins energiförbrukning. Fördel tredje: Väsentliga spareffekter kan nås också på kort sikt genom attallmänheten, förelag, organisationer och offentliga organ motverkar slöseri ochhushållar bättre med energin. Erfarenheterna från visade att godaeffekter går alt nå redan på den vägen. Även om spar-kampanjen då och de höjdaenergipriserna kan förmodas ha minskat marginalerna torde alltjämt betydandespareffekter vara möjliga all nå. Det är mot den bakgrunden regeringen beslutatsätta i gång en energisparkampanj. För detta begärs hosriksdagen på till-läggsstal. En särskild kommitté har tillsatts avindustriministern för att biträda vid uppläggningen och genomförandet avkampanjen. Däri ingår representanter för samtliga riksdagspartier, företrädareför LO, TCO, Om en energisparkampanj m. m. Om en energisparkampanj m. m. , samt och . Avsikten är att genomsamverkan med folkrörelser och organisationer få en bred uppslutning kringkampanjen för att på så sätt kunna engagera vida grupper i samhället för altspara energi. Därmed har jag besvaratherr Heléns interpellation. Jagtror att man i ett långsiktigt perspektiv kan se ganska optimistiskt påmöjligheten att hålla tillbaka ökningen i energiförbrukningen - del gällerkanske framför allt det område som man börjar kalla lokalkomforl - ulan attdärför behöva ge avkall på höga ambitioner när det gäller en socialt inriktadbostadspolitik. Men även i den industriella produktionen lyder mångabedömningar på att en successiv modernisering på många håll kommer alt ledatill minskad energianvändning per producerad enhet. skall man jukomma ihåg att produktionen stiger. Detvore mot den bakgrunden enligt min mening felaktigt all påslå, att en stramarehushållning med energiförbrukningen skulle medföra myckel negativa konsekvenserför våra möjligheter till bättre levnadsvillkor och fördjupad välfärd.Framstegen kommer alt till en del få ett annat socialt innehåll. Våralevnadsvanor kommer måhända att förändras. Vi får, som så ,anpassa oss till en ny situation. Och det behöver alls inte vara av ondo. Ensådan förändring i samhällsutvecklingen kan ha många positiva värden. Ensådan utveckling når vi endast genom en aktiv planering från samhällets sida,där vi med olika ekonomisk-politiska åtgärder påverkar både användningssidanoch lillgångssidan. Det måste vara en långsiktig planering, där vi undvikerlösningar som i onödan hindrar vår handlingsfrihet . Men del finnsen avgörande förutsättning: tidsperspektivet. Alla seriösa bedömare - alltsåäven de som önskar ett myckel annoriunda samhälle på låg energinivå - ärmedvetna om alt omställningar tar lid. Den amerikanska Fordsliflelsen räknarexempelvis i sitt lägre alternativ med en ökning av energiförbrukningen mednärmare under liden . I samma studie räknar man med en"bromssträcka" innan man kan uppnå en i stort settkonstant energinivå. Denna nivå skulle dock ligga högre än dennuvarande, och då utgår man från en mycket högre nivå än vår. Olika svenskaberäkningar pekar i samma riktning. Enplötslig nedskärning av energiförbrukningen skulle få ytterst kännbara följderför folkhushållel, för sysselsättningen och för våra levnadsvillkor. En sådannedskärning kan bli nödvändig i ett svårt krisläge. Men flertalet människortorde vara alldeles på det klara med alt den ökade tillgången på energi harvarit en av de väsentliga förklaringarna till alt vi kunnat lyfta oss ur detgamla faltigsamhällel, avskaffa nöden och massarbetslösheten samt förbättralevnadsvillkoren för de stora folkgrupperna. De önskar sig verkligen intetillbaka till det gamla samhället. Just de som långsiktigt önskar en stramarehushållning med energiförbrukningen borde vara särskilt angelägna om att påkort sikt undvika alt energibesparing blirliktydigt med sämre sysselsättning och sämre levnadsvillkor. Mankan också uttrycka det så här: På alla håll i samhället möter vi krav påförbättringar, på ökad sysselsättning, bättre villkor för barnfamiljer ochpensionärer, trygg arbetsmiljö och kortare arbetstid, rättvisa för delågavlönade och myckel annat. Alla dessa förbättringar skall tas ur ettproduktionsresultat som förutsätter en tryggad energiförsörjning. Klarar viinte energiförsörjningen får vi skrinlägga kraven pä förbättringar. Det är minövertygelse att människorna skulle reagera med stor besvikelse inför bådeförsämringar och uteblivna förbättringar. Del understryker hur nödvändigt detär att beakta lidsperspektivet vid en omställning till en ny situation. Slutsatsenblir denna: Vi måste räkna med all vår energiförbrukning kommer all fortsätta att öka, om än i klart långsammare takt än hittills.För denna period måste vi trygga en säker försörjning. På avtecknarsig andra utvecklingsalternativ och en bredare handlingsfrihet. Skall vi hafrihet alt välja mellan olika sådana alternativ när tidpunkten för beslut engång är inne, så måste vi börja planeringen . I dettautvecklingsperspektiv måste vi med nödvändighet beakta de väldiga globalaresurs- och fördelningsproblem som klart avtecknar sig och som speglas i enserie stora konferenser i regi. inleddes livsmedelskonferensen i i skuggan av de fasansfulla perspektivsom världssvälten reser. Det är likväl bara en sida av problemet. Dettorde numera vara ett erkänt faktum all det finns vissa yttre gränser för vadjorden kan tåla i form av miljöförstöring, resursförbrukning och klimatologiskaförändringar. Vardessa gränser exakt går känner man inte till. Kunskapen är otillräcklig bådeom verkningarna av den belastning som vi utsätter biosfären för och om de nyamöjligheter som den tekniska utvecklingen kan erbjuda. Men del finns ettväxande medvetande om de risker som levande och framtida generationer kanutsättas för, om de begränsningar som trots allt måste finnas när del gällerresurser och naturtillgångar. I Där växer kraven på en internationellhushållningsplan, som bygger på samverkan och en levande internationellsolidaritet. I det arbetet måste vi vara med. Delkan synas vara ett stort språng all från dessa globala perspektiv gå över tillvår vardagliga svenska verklighet. Men del är med dessa frågor som den svenskariksdagen först och främst arbetar. Och som alltid står de ekonomiska problemeni förgrunden. Dem kommer finansministern mer utförligt att ta upp senare idebatten. Vikan beräkna alt tillväxten i ekonomin blir omkring 4 procent.Konsumtionen har ökat med mellan . har sparandetfortsatt att öka. Sysselsättningen är hög. Enligt arbetskraftsundersökningarnahar mer än 80 000 fler arbete än . Vi har kunnat genomföravikliga reformer.