prot · FX0931 · 1974-12-31 00:00:00 — Ang. erkännande av som självständig stat § 1 Ang. erkännande av som självständigstat Herr utrikesministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 21februari intagna fråga, nr 82, och anförde; har frågat mig hur långtförberedelserna för ett svenskt erkännande av republiken harhunnit och vilket resultat diskussionerna med andra länders regeringar i dennafråga har givit. Frågan om erkännande av har inomdepartementet studerats ur folkrättsliga och allmänpolitiska synpunkter.Informationer inhämtas fortlöpande om situationen i området och om frågansinternationella utveckling. Kontakter i frågan har förekommit med regeringarna i denordiska länderna och . Enighet har därvid förelegat om behovet avfortsatt samråd. Frågan kommer att diskuteras vid det nordiska utrikesministermötetden . Jag anser det'önskvärt att få till stånd ett samordnat handlandeav en grupp likasinnade stater. I första hand bör möjligheterna till förnyadepåtryckningar mot prövas i syfte att få till stånd en fredligavveckling av den portugisiska närvaron i . Ett avgörande ierkännandefrågan får dock ej uppskjutas alltför . Jag ber att få tacka utrikesministern för svaret. Självfallet är jag inte nöjd med svaret även om där sägsatt man häller fast vid don tidigare inställningen som är inriktad på attstödja befrielserörelsen i dess kamp för självständighet åt folket iGuinea-Bissau. Jag har den uppfattningen att erkännandefrågan redan harförhalats alltför . Jag vill erinra om vad utrikesministern sade i eninterpellationsdebatt , att avsikten med de undersökningarsom nu företas är att undvika onödiga dröjsmål med ett ställningstagande. Jagdelar uppfattningen att man skall pröva olika vägar till att med fredliga medelförmå att ge upp sitt kolonialvälde. Jag tror inte att utsikterna tillframgång är särskilt stora när det gäller att söka övertala . Vi vetatt den regeringen är okänslig för argumentation från andra länder och intefrivilligt kommer att ge upp sitt kolonialvälde. Men jag har också denuppfattningen att ett erkännande av den självständiga republiken vara ett mycket verksamt medel för att på fredlig väg nå just det målsom vi här båda har för den politik. Det är särskiltnödvändigt att till de över 70 stater som redan har den 28 febraari 1974 Ang. erkännande av som självständig stat erkäntrepubliken också kommer ett antal västerländska stater. Jag anseratt det är mycket betydelsefullt att den går före, och jagär övertygad om att andra länder kommer att följa efter - om de inte är bereddaatt handla . Jag vill också fråga utrikesministern vad som har hänt medde andra frågor beträffande vilka det i interpellationssvaret förutskickadesytterligare åtgärder. Den ena frågan gällde de praktiska möjligheter Sverigehar att vidta åtgärder för att förhindra svenska investeringar i deportugisiska kolonierna; där föreligger nu den Lid-bomska utredningensresultat. Den andra gällde möjligheterna att via FN och taupp dessa frågor. Härom har det av tidningsuppgifter framkommit att densvenska regeringen har för avsikt att vara mer aktiv . På direkta frågor kan jag svara attdet snart kommer en proposition till där problemet om svenskainvesteringar i bl. a. de portugisiska kolonierna behandlas. Vidare vill jag säga att den här saken behandlasfortlöpande i . hade ju tillfälle attsäga sin mening i diskussioner om och deportugisiska kolonierna, och vi förbereder att göra det även i fortsättningen. Jag är glad över att delar uppfattningen att manändå skall -ehuru det kan tyckas vara utsiktslöst söka förmå attförhandla med frihetsrörelserna och på det sättet lösa konflikten. Vi harförsökt och försöker här att hålla oss inom ram. FN:ssäkerhetsråd beslöt enhälligt att uppmana att med fredligamedel söka lösa konflikten. Det är ganska naturligt att vi tillsammans med ettantal andra europeiska stater försöker att inom FN:s ram göra påtryckningar päPortugal att följa säkerhetsrådets enhälliga maning. Så länge detta försök intehar gjorts tror jag inte det är möjligt att vid samråden med andra länder fåtill stånd något enhetligt agerande, vilket jag är ute efter. Jag delar den uppfattningen det vill jagytterligare en gång understryka - att man skall pröva olika vägar. Men dettafår icke utesluta att erkännandefrågan ges en skyndsam behandling. När utrikesministern tar upp FN;s ställningstagande villjag erinra om att just detta ställningstagande i fråga om republikenGuinea-Bissau innebär att vi här har en unik folkrättslig situation. FN har juuttryckligen olagligförklarat den portugisiska kolonialförvaltningen; FN haruttryckligen förklarat PAIGC vara den enda legitima företrädaren förGuinea-Bissaus folk. Republiken har numera rätt att sändaobservatörer till FN och FN:s specialorgans kontor. Mot den bakgrunden har man alltså ett mycket gottfolkrättsligt stöd för ett erkännande, och det ter sig för mig obegripligt attett sådant inte kommit för länge sedan. Överläggningen var härmed slutad. valet av generalsekreterare i Herr utrikesministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 22februari intagna fråga, nr 83, och anförde; har frågat mig om jag harmöjligheter att upplysa om vilka åtgärder som från regeringens sida vidtagitsför att tUlgodose svenska intressen i samband med det förestående valet avgeneralsekreterare i . Vi har haft kontakt med andra länder i kandidatfrågan.Regeringen anser det vara ett starkt intresse att posten får en skicklig ochauktoritativ innehavare. Det är inte möjligt för mig att inför riksdagenredovisa de olika kandidater som diskuterats. Det skulle förutsätta enoffentlig bedömning av olika tänkbara kandidaters kvalifikationer och utsikteratt bli valda av församlingen. den 28 febraari 1974 Ang. valet av generalsekreterare i Jag ber att få tacka för svaret. Det är såinnehållsrikt som det kan bli när man egentligen inte har något att svara påden ställda frågan. Saken är den att i går om några månadermandattiden ut för den nuvarande generalsekreteraren och det är fråga om attvälja någon annan i hans ställe. Det är ingen hemlighet att man diskuteratolika kandidater. Jag delar utrikesministerns uppfattning att vi inte skalltala om de personer som diskuterats. Jag tycker också att det är ett svensktintresse att få den mest auktoritative, den bäste som kan fås, till dettauppdrag. Min fråga till utrikesministern innehöll en liten del sominriktade sig på de svenska intressena, och jag skulle nu vilja ställa frågan;Finns det verkligen några speciella svenska intressen i detta sammanhang utöverdem som utrikesministern har redovisat? Jag bortser från den heder man allmäntkänner om någon svensk blir utsedd till ett fint uppdrag i internationellasammanhang; jag skall inte gå in på den saken. När det gäller tycker jag att det finns enviktig punkt, kanske inte speciellt för utan för de åtta länder iEuroparådet som inte tillhör den gemensamma marknaden. Jag har ett intryck av detta är nog inte felaktigt, det tror jag utrikesministern kan hålla med om att det numera finns en tendens i att dra till sig en massa uppgifter,som har diskuterats i . Det gäller en del juridiska ochkulturella frågor m. m. som det är angeläget för oss att få vara med och talaom. Får vi inte i en ledning som tänker på saken ur de utom EGstående nationernas synvinkel finns det en risk för att vi förlorar enplattform som är rätt viktig för oss. Det var närmast detta jag hade i tankarna när jag frågadevilka åtgärder som vidtagits. Jag vet att det förekommit kontakter, men jag vetminsann inte om det förekommit något initiativ för att föreslå en lämpligsvensk person till den här posten. Det skulle i så fall ha gjorts innan herrutrikesministern tillträdde, och därför kan jag inte driva frågan så hårt. Densvenska Europarådsdelegationen, vi som fått förtroendet att tjänst- den 28 febraari 1974 Ang. valet av generalsekreterare i göra iStrasbourg, har dock till framfört en enig uppfattning omen person som vi skulle tycka var bra och som borde föreslås av den svenskaregeringen. befinner sig olika kandidater på resor runt bland deeuropeiska huvudstäderna för att tala för sin kandidatur. Vi får många brev omhur förträffliga en del kandidater är; de skriver själva om saken. Samtidigthar det yppat sig ett tUlfälle. har beslutat att tiden förnominering av kandidater skall flyttas fram till, jag tror det var . Därför vill jag fråga; Tänker herr utrikesministern tavara på detta tillfälle och fundera på om vi har någon lämplig person som viskulle vilja förorda från svensk sida? Det är riktigt att vi inte framfört någonsvensk kandidat till generalsekreterarposten. Men den har isamarbete med de andra nordiska länderna och några stater till försökt attlansera en nordisk kandidat, icke svensk. vet att det inte gickatt få en sådan uppslutning kring vederbörande att vi ens kunde förmå honom attstå kvar som kandidat. har tiden för att anmäla kandidater tillgeneralsekreterarposten framflyttats, som sade, till den 14 mars.Detta innebär att frågan fortfarande står öppen. Vi har kontakter i frågan, och det är möjligt att det kanske förändringar som gör det möjligt att framföra kandidater, men personligenmåste jag nog säga, , att jag inte tror att vi är i den situationenatt det nu är möjligt att lansera en svensk kandidat som har någorlunda godaförutsättningar att i den konkurrens som finns bli accepterad somgeneralsekreterare. Jag tycker inte att man skall föra fram en kandidat om intevissa förutsättningar finns. Dessutom känner till att i spelet omkandidater har de olika partigrupperna här i som är representerade iStrasbourg tagit ställning, och jag tror att de också har bundit sig. Jag beklagar att utrikesministern är såpessimistisk när det gäller att fundera över möjligheterna att få fram någonkandidat som skulle passa oss från svensk synpunkt. Jag vet att herr utrikesministernkänner till att det gjorts ett visst förberedelsearbete på"gräsrotsnivå" inom . Jag tycker att det är synd attutrikesministern hänvisar tUl att de olika partigrupperna bundit sig. Det ärmöjligt att en grupp som står utrikesministern nära bundit sig, men den varinte bunden när vi gemensamt diskuterade frågan i den svenska delegationen,utan såvitt jag kan erinra mig var vi mycket överens om att det fanns enkandidat alt lansera från svenskt håll. Men han föll, som sagt, mellan två utrikesministerstolar,och jag skall inte förebrå den nuvarande utrikesministern för att det gicklitet galet i den här affären. Jag är inte pessimist. Jag är realist och vetatt förutsättningarna är små i detta fall. Men det kan, som jag sagt, skeförändringar, och jag har fortfarande kontakt och möjligheter till nyakontakter i frågan. Men den av mig nämnda bindningen existerar som herrLidgard underströk tyvärr. Överläggningen var härmed slutad. Om representation för de anställda i försäkringskassasstyrelse § 3 Om representation för de anställda i försäkringskassasstyrelse Herr socialministern erhöllordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 22februari intagna fråga, nr 84, och anförde; har frågat om jagar beredd attunder innevarande vårriksdag lägga fram förslag om representation för deanställda i försäkringskassornas styrelser. Med anledning av motioner till riksdag uttaladesig för ett undanröjande av det hinder som enligt lagen om allmänförsäkring föreligger mot att välja anställd i försäkringskassa till ledamot ikassans styrelse. En sådan ändring borde dock enligt mening föregåsav översyn och närmare utredning i lämpligt sammanhang. skrivelse idenna fråga överlämnades av regeringen tUl med uppdrag attgöra erforderlig utredning. Därefter har olika initiativ tagits i syfte attfinna lämpliga vägar till ett ökat inflytande för de anställda. Jag vill bl. a.nämna den tillsatta styrelserepresenta-tionsutredningen, vars resultatredovisats för i årets statsverksproposition. Riksförsäkringsverkethar velat avvakta resultatet av bl. a. denna utredning innan verket lägger framförslagom hur medinflytande-frågorna vid försäkringskassorna bör lösas. Enligtvad jag inhämtat avser verket att redovisa resultatet av sin utredning undervåren. Jag ber först att få tacka herrsocialministern försvaret på min enkla fråga. Det är ju negativt i så måtto attvi inte kan vänta någon proposition under vårriksdagen. När det gäller representationen för de anställda i olikaverksstyrelser och även i aktiebolag och bankinstitut har det hänt en del. Jagvill nämna proposition och beslut om styrelserepresentation iaktiebolag och proposition och beslut om bankinstitut och försäkringsbolag,samt att del pågår en försöksverksamhet inom kommuner och landsting. Ar 1970 väckte jag och några medmotionärer en motion medförslag om upphävande av bestämmelserna att anställd icke ens fick väljas somstyrelserepresentant t. ex. i landstingens institutioner även om han ville tasådant uppdrag. Det har inte hänt någonting , trots att motionen fickett positivt gensvar och nästan ville gå längre än vad vi föreslog.Jag skall emellertid inte trötta med några referat av vår motion. den 28 febraari 1974 Om representation för de anställda i försäkringskassasstyrelse 1 bilaga 2 till statsverkspropositionen, somsocialministern omnämnde i sitt svar, skrivs på s. 39 i fråga om representationför anställda i statliga verk och styrelser: "Det finns flera olika skäl för att låta personalenbli representerad i de statliga myndigheternas högsta beslutande organ. Deanställdas möjligheter att påverka sin arbetssituation bör underlättas.Härigenom skapas bästa möjliga betingelser för engagemang och intresse hos deanställda för myndighetens verksamhet och därmed också för ett gottarbetsresultat. De anställdas medinflytande i ledningsorganets arbete utgör ettväsentligt inslag i ett företagsdemokratiskt sätt att bedriva statligverksamhet." De här orden gäller också försäkringskassorna. Det ärklart att de 10 000 anställda vid försäkringskassorna känner sig förbigångna idet här sammanhanget, när denna fråga inte har lösts under de somgått sedan vi väckte vår motion. Jag sade att svaret är negativt; man kan inte vänta någonproposition i vår. Men socialministern säger också;"har velat avvaktaresultatet av bl. a. denna utredning ." Kan man få tolka detta,herr socialminister, så att om följer just den härlinjen, kan försäkringskassornas personal påräkna styrelserepresentation? Jagvill följa upp frågan med att ställa en följdfråga: Kan man, omriksförsäkringsverkets förslag blir positiva, påräkna en proposition underåret, dvs. Jag vill understryka angelägenheten av att deanställdas medinflytande utvecklas på ett positivt sätt inomförsäkringskassornas verksamhetsområde. Som jag angav i mitt svar har nyainitiativ i medinflytandefrågorna tagits sedan behandladefrågan om de anställdas möjligheter att ingå som ledamöter i försäkringskassasstyrelse. har därför vidgat den ursprungliga ramen försin översyn så att den också omfattar en prövning av bl. a. konsekvenserna aven tillämpning av styrelserepresentationsutredningens förslag påförsäkringskassornas område, och det tror jag är av värde. beräknas nu kunna redovisa sittförslag i denna fråga . Förslaget kommer därefter atttas upp till behandling inom departementet i vanlig ordning. Det är anledningentill att jag inte , innan jag har något förslag, kunnat ange exakttidpunkt för en proposition. Självfallet kommer icke denna att i något avseendefördröjas sedan vi väl har fått förslaget från . Jag noterar socialministerns senaste inläggoch hans positiva inställning. Det är min förhoppning att vi kan få dennaproposition och att frågan löses . Överläggningen var härmed slutad. en broförbindelse mellan och fastlandet Herr kommunikationsministernNORLING erhöll ordet för att besvara () i kammarens protokollför intagna fråga, nr 61, och anförde: har frågat mig när regeringsbeslutenfrån och 1954 om broförbindelse mellan på och Kolhättan påfastlandet kommer att förverkligas. I regeringsbeslutet angavs att fastaförbindelser mellan öarna och å ena sidan samt fastlandet å andrasidan bör anläggas såväl vid som vid . Maj:tuppdrog åt att utreda vilken av förbindelserna som först bordeanläggas. Sedan utfört denna utredning kunde Kungl. Maj:ti det av nämnda beslutet förordna att väg- ochbroförbindelsen vid skuUe komma till utförande före förbindelsenvid . Beslutet innehåller emellertid inte något uttalande om när debåda broförbindelserna skulle byggas. Denna fråga får på vanligt sätt prövasinom ramen för långsiktiga planering enligt bestämmelserna iväglagstiftningen. Utförande av väg- och broförbindelsen vid harhittills inte kunnat inrymmas i flerårsplanerna för vägbyggandet. De nugällande flerårsplanerna omfattar femårsperioden 1977. Dessa planerskall författningsenligt revideras - 1975 - och därvid fårfrågan om tidpunkten för utförande av förbindelsen vid åter prövas. den 28 febraari 1974 Ang. en broförbindelse mellan och fastlandet Jag tackar statsrådet för svaret. Frågan om broförbindelse mellan öarna och fastlandetbörjade diskuteras . Det första beslutet i ärendetfattades av 1943, och behovet av har sedan tvågånger fastlagts i regeringsbeslut, första gången . 1 beslutet heter det bl. a. att även om Tjörnledenbygges behöver Svanesundsfärjan ersättas med bro därför att olägenheter ochkostnader för trafiken är så stora. Nämnas kan att var färjekostnaderna1 . Härtill kommer kostnadsfördyringar och olägenheter förallmänheten. Kommuner, näringsliv, fast befolkning, pendlare, fritidsboendem. känner starkt behovet av denna bro'. Goda trafikförhållanden ärförutsättning för att näringslivet skall kunna utvecklas. I områden som berörs av finns tusentalssommarstugor. I den fysiska riksplaneringens intentioner betraktas kusten somett av landets viktigaste turistområden för rörligt friluftsliv, och det sägsockså att tillgängligheten bör ökas. Det är.naturligt att man frågar sig vaddet tjänar till att i den fysiska riksplaneringen upplåta kusten för rekreationom rekreationen motverkas av stress därför att trafiken inte löper godtagbart. Trafiken för fritidsboende och rörligt friluftsliv spelarstor roll för dem som berörs, men det skall här framhållas att de bygder jagtalar för är levande bygder där det finns ett näringsliv som har utvecklats välunder Ang. en broförbindelse mellan och fastlandet senare år.Det är en glädjande utveckling, men den innebär också att de regeringsbeslutjag inledningsvis nämnde måste förverkligas. Av trafikräkningar i aktuella områden kan slutsatsen att det utan blir trafikkaos i hela regionen samtatt det är synnerligen angeläget att Tjörnleden avlastas. Många av de årsboende är pendlare med arbete på fastlandetoch reser över . Denna resväg blir längre men tillämpas ändå, även avpendlare från . Därmed blir reskostnaderna högre och bensinförbrukningenstörre. Helt naturligt innebär längre resvägar ökade kostnader också förnäringslivet. Färjan mellan och fastlandet går numera efter turlista. Jag finner all anledning att understryka regeringensskrivning 1949, att även om Tjörnleden kommer till ståndfrågan om broförbindelse Svanesund-Kolhättan behöver lösas. Och det ärangeläget att man får denna förbindelse . Trafikutvecklingen är mycketsnabb, och därför är det min förhoppning att statsrådet medverkar till attSvanesundsbron lyftes in i den kommande femårs-planeringen. Jag vill erinra om vad jag sade i slutet avmitt svar på fråga, nämligen att vi skall ha en ny revideringav flerårsplanerna , alltså 1975. Då får vi se om vägmyndigheterna ochlänsstyrelsen i berört område finner det vara riktigt att prioriteraSvanesundsbron, Det är ju ingen nyhet för att ochlänsstyrelsen gemensamt föreslår hur vägplanerna skall se ut - och också fattarbeslut om dem. Länsstyrelserna beslutar efter förslag av , och jag hargjort mig underrättad om att tillbaka i tiden som vi här talarom har det aldrig varit någon skillnad i bedömningen mellan ochlänsmyndigheterna när det gäller intresset av att ta med denna bro. Det är ju,som känner till, först när vägverk och länsstyrelse icke äröverens om hur planerna skall se ut som Kungl. Maj:t har att ingripa. Jag tackar herr statsrådet också för det svaret. Jag är medveten om hur det förhåller sig men är angelägenatt påskynda utvecklingen, så att tas in i planeringen. 1 denplanering som föreligger framåt finns den inte med, och det var minförhoppning att herr statsrådet skulle kunna medverka till att den togs in iplaneringen redan 1 975. Jag vill säga ytterligare några ord för att understrykaatt vi behöver bron ur många synpunkter. Det har blivit en starkt utveckladtrafik-intensitet , bl. a. genom koncentrationen av människor tillGöteborgsområdet, Mängder av dessa människor vill ut till dekommuner som berörs av det har skett ett omfattandesommarstugebyggande. Jag tillåter mig nämna att gjorde entrafikutredning , där den prognostiserade trafiken betraktades som skrämmandei förhållande till trafikledernas kapacitet. Exempelvis fick en uppmaningatt begränsa sommarstugebebyggelsen på grund av att vägarna inte orkade medtrafiken. En sådan begränsning har också skett. Men har vi fått ett meromfattande rörligt friluftsliv, och riksplanens intentioner kräver mycket avkommunerna vid kusterna för att göra dessa områden mer tillgängliga. Mot denna bakgrund har vi ett oundgängligt behov av snartinlyftande av i planerna, också därför att tydligtvisär i stort behov av avlastning. den 28 febmari 1974 Ang. förhandlingarna mellan SJ och kommuner om driften avolönsamma busslinjer Om allt är rätt som säger härnär det gäller både statistik och vad vägmyndigheter och länsmyndighetertidigare har sagt om behovet av denna bro lär det inte behövas något ingripandeav Kungl. Maj:t, utan då kommer säkerligen länsstyrelse och vägverk att snartbesluta om byggande av bron. Det är nämligen de som skall besluta om detta. Jag vill tacka också för det svaret. Kanskekan då min förhoppning vara att, om bron inte kommer in i den kommandefemårsplaneringen, det kan bli en påverkan så att bron blir verklighet. Överläggningen var härmed slutad. § 5 Ang. förhandlingarna mellan SJ och kommuner om driftenav olönsamma busslinjer Herr kommunikationsministernNORLING erhöll ordet för att besvara i (c) i kammarensprotokoll för intagna fråga, nr 62, och anförde; i har frågat mig om jagavser att vidtaga åtgärder för att SJ vid förhandlingar med kommunerna ombidrag tUl olönsamma busslinjer tillämpar de av bussbidragsnämnden rekommenderadeavskrivningstiderna för bussar, har i sina anvisningar föreskrivitvilka avskrivningstider för bussar som i normalfallen skall tillämpas vidberäkningen av lokalt bussbidrag. SJ har vid förhandlingar med kommunerna omersättning för olönsam trafik i vissa fall funnit anledning ur företagsekonomiskasynpunkter tillämpa andra avskrivningsregler. Det är min förhoppning att det vid förhandlingarna skallbli möjligt att komma fram till en för båda parter godtagbar lösning. i (c): Jag ber att få tacka kommunikationsministernför svaret på frågan. Stödet till den olönsamma busstrafiken har ju varit enfråga som diskuterats upprepade gånger, och det har framförts anspråk på nya den 28 febraari 1974 Ang. förhandhngarna mellan SJ och kommuner om driften avolönsamma busslinjer 1fjol hade möjlighet att fastställa nya regler på området, och det varen strävan från sida att göra ytterligare förbättringar i denproposition'som Kungl. Maj:t hade lagt fram i ärendet. Uppgiften att svara för att kommunikationerna kommer tillstånd och att ansöka om de bidrag som kan utgå från staten ligger påkommunerna. Om man inte hade trafikplaneringen klar fick man naturligtvis dra igång den för att få ansökningarna färdiga. När kommunerna då kommer tillförhandlingsstadiet blir det naturligtvis en oangenäm överraskning att statensjärnvägar beträffande avskrivningstiden för den rullande materielen går på enannan linje än den som bussbidragsnämnden har rekommenderat. I stället för attfölja den centralt rekommenderade avskrivningstiden vill man ha åtta år.Det betyder ganska mycket pengar. har beräknat att om denavskrivningstiden skulle tillämpas generellt, så ökar kommunernas kostnader fördenna trafik med .