prot · FX0918 · 1974-12-31 00:00:00 — 1 den debatt som förts i den här frågan utanför rUcsdagenhar det bubblat upp tankegångar som i hög grad strider mot vad jag haruppfattat som något gemensamt här i , nämUgen anslutningen tUl denparlamentariska representativa demokratin. Det träder fram en hel delantiparlamentarism. Det gäller kungens ställning: man talar som om kung ochriksdag vore två balanserande faktorer; man vUl i praktiken uppväcka denmaktfördelningsdoktrin som finns författning men som inte tillämpatspå flera årtionden. Någon enstaka person har t. o. m. framställt förhållandetmellan kung och folk på sådant sätt att mina tankar har gått tillstormaktstiden. Framför aUt har man satt i fråga det representativa systemet påett sätt som är Ulavarslande. Man underkänner det inte direkt, men mankritiserar det på ett sådant sätt att idealet tycks vara enfolkomröstningsstat. AUa väsentliga frågor skall gå ut tUl folkomröstning. Enligt min mening finns det två typer avmeUanvalsdemokrati, som vi måste pröva mot varandra. Den ena är vad jag skullevUja kalla folkrörelsemodellen: partier och andra folkrörelser samlarmänniskorna tUl kontinuerligt samhällsarbete meUan valen. Den andra modellenskulle jag vilja beteckna som elitmodellen: det finns personer som självaräknar sig tUl en elit, som då och då går ut tUl folket för att inhämta dessmening personer som inte kontinuerligt deltar i det politiska arbetet, utansom tvärtom med förakt ser ner på det politiska vardagsarbetet. De försökerskapa opinioner. I frågor som intresserar dem vUl de att det skall anordnasfolkomröstningar. De misskrediterar partierna och försöker framställa dem somsitter i riksdag och andra representativa organ som löjliga figurer och sompersoner som myglar. Detta är en skev bUd, en felaktig bild av hur det går tUl,och därför reagerar jag emot den. Här talas t. ex. om att partierna har myglatsig fram tUl en enighet i grundlagsfrågorna. Man framställer det rent av som omdet hade träffats avtal mellan partierna över huvudet på folket. Låt mig baraskjuta in frågan: Vad har dessa personer för kontakter med folket? De har intepartikanalerna, och de har inte heller andra kanaler, utan de uppträder barasjälva och förklarar sig tala i folkets namn, och om hundra personer skrivertUl dem eller sluter upp på ett möte, anser de sig kunna tala i hela folketsnamn. Men skall nu enigheten vara något felaktigt? Här har viunder två årtionden försökt finna en lösning av författningsfrågan, och vi harmödosamt arbetat oss fram till en enighet. I andra sammanhang klagar man ochkritiserar oss därför att vi är oeniga. När vi nu når fram till en betydandeenighet är det också fel! Då är det ett spel över huvudet på folket, och dethar t. o. m. ifrågasatts, om denna grundlagsreform skulle kunna vara lagligdärför att vi inte gått ut och spelat upp motsättningar till varandra. Det behövs nog inga kommentarer till detta. Men låt ossobservera att det innebär ett angrepp mot själva den metodik som vi lärt ossvärdesätta inom vår svenska demokrati, nämligen att vi grundligt behandlarfrågorna och försöker finna enande lösningar. Det skulle vi alltså inte fågöra, eftersom det skuUe innebära mygel! Det är en farlig förkunnelse som mangår ut med farlig för demokratin. VUken är då orsaken tUl att vi har fått en sådan opinion igrundlagsfrågorna ? Jag tror att den viktigaste orsaken ärett av grundproblemen inom den representativa demokratin, nämUgen svårigheternaatt uppehålla ett kontinuerligt politiskt intresse. Den som har följt svensk politiki eller eller t. o. m. i bara vet att det harförekommit en livlig diskussion och att han har kunnat bli informerad i den härfrågan. Men det är klart, att har man befunnit sig på ljusårs avstånd frånsvensk politik och plötsligt, , ramlat in i den, är detmycket som är nytt och mycket som man behöver bli informerad om. Kanske jag skaU påminna om att vi upplever detta även pådet kommunala planet. Där händer det att opinionen vaknar först när man skallverkställa ett beslut. På ett annat plan går detta nu igen. När vi står införavgörandet är det vissa personer som vaknar. Men vi skall lägga märke tUl att många av dem som nuträder fram som opinionsbildare har följt frågan . En del av demkritiserade redan författningsutredningens förslag, de fortsatte att riktakritik mot grundlagberedningens förslag, de kom med kritik när propositionenlades, de fortsatte att kritisera när utskottsbetänkandet förelåg. Defullföljer sin kritik. Då kommer jag till den andra orsaken tillopinionsbildningen, nämligen den att man sprider felaktiga uppgifter ominnehållet både i den framlagda grundlagen och i det vUande grundlagsförslaget.Med all rätt har man här tidigare talat om de skräckbilder som målats av den nyagrundlagen. Det leder mig fram till den tredje orsaken: vi har ettbristande allmänt intresse för grundlagsfrågor i . Framför allt tyckerjag att man kan författning mycket dåligt. Kanske är förklaringen tilldetta helt enkelt den att vi har levat i så lugna, idylliska politiskaförhållanden att grundlagsfrågorna inte har kommit i förgrunden.Rösträttskampen var hård, men efter den har det varit en lugn debatt iförfattningsfrågorna. Den har inte ryckt människorna med sig. I en vä! fungerandedemokrati är det inte politikens former utan des innehåll som står iförgrunden. Det bekräftas här i . Men det förhäller sig nog också så att den klyfta mellanverklighet och formalia som kännetecknat de föregående årtiondena spelar sinroll. I många viktiga avseenden är författning överspelad. Det harfunnits en verklighet vid sidan av grundlagen. Det har gjort att man inte intresserarsig för gmndlagens utformning. Får jag tUlägga att jag delar den uppfattning som kommitfram här tidigare, nämligen att vi från sida får förbättra vårinformation. Vi har länge observerat detta, och får vi steg för steg skapadenna bättre information. Det finns emellertid en fjärde orsak, och den dyker upphär i debatten. Det är en bristande kännedom om hur grundlagar ändras. Jaghoppas att ingen blir förargad på mig, om jag nu säger en mycket elementär sak.Det verkar som om en del tror kanske inte så mycket i kammaren som ute i denaUmänna opinionen att man vid den andra behandlingen av ett grundlagsförslagkan göra förändringar. Man säger: "Vänta med antagandet så att vi kanändra något i det." Men det kan vi inte göra. Vi har att anta eUerförkasta förslaget. Det är säkert vi som sitter här helt medvetna om, men detär väsentligt att vi håUer fast vid det. Sedan finns det den uppfattningen att man inte ändrargrundlagar. Men det är helt fel. Följer vi vad som har hänt här i från1809 och framåt finner vi att det har skett en rad ändringar i 1809 årsgrandlag. De allra flesta paragrafer är ändrade. Sedan finns det någraparagrafer som har levat kvar som döda paragrafer. Det vilande grundlagsförslaget, som jag hoppas att visnart skall anta, kommer att bU föremål för stora förändringar. Jaghoppas att själva grundvalen kommer att bevaras, nämligen den representativademokratin, parlamentarismen, den kommunala självstyrelsen och de grundläggandefri- och rättigheterna. Men i fråga om mycket annat kommer det att ske förändringar.Från den utgångspunkten har jag full förståelse för dem som hade reservationeri våras men som godtar förslaget och deklarerar att de skall gå vidare,fortsätta att försöka åstadkomma förändringar. Själva samhällsutvecklingen föder också förändringar. Låtmig få peka på att vi står inför stora förändringar därför att en radutredningar skall lägga fram sina förslag, massmedieutredningen, fri- ochrättighetsutredningen, vissa utredningar på det kommunala området, budgetutredningen,som redan har avlämnat sitt betänkande, osv. Det kan inte hjälpas att jag är litet förvånad över denmetodik som kommunisterna har valt. Jag hade föreställt mig attde skulle förklara att de är missnöjda med mycket i den nuvarande grundlagenoch i det vUande grundlagsförslaget men att de ändå stöder detta och kommerigen med reformförslag. I stället yrkar man avslag på det. Som en konsekvensdärav kommer man i motsättning till sig själv. Jag har lyssnat till kommunistiska talare som ivrigt hartalat för sänkning av rösträttsåldern till . kommer de att rösta emotdenna sänkning. har jag läst motioner från kommunistiskt håll ominförandet av ett republikanskt statsskick. När vi nu avskaffarmaktfördelningsdoktrinen, som delar makten meUan kung och riksdag, då röstarkommunisterna mot detta. På en rad punkter kommer de alltså att rösta mot deförslag som de själva har stött och lagt fram. Jag bara noterar attdet kommer att bli på det sättet. Dessaresonemang leder fram till två slutsatser. Den första är att vi Jag ser inget meningsfyllt i att ordna enfolkomröstning i dagens läge. Det finns en alltför brokig skara av nejsägare.Vi kan inte dra några slutsatser av det råd som ett nej skulle innebära. Jaghar försökt att konstruera en författning på grundval av de olika uppfattningarsom nejsägarna för fram. Det blir en omöjlig författning. Där skuUe man tahänsyn tUl dem som dömer ut författningsförslaget därför att det är aUtförborgerligt och inte konstituerar den socialistiska stat som de önskar utformamen också till dem som har som hårdaste angreppspunkt mot detta förslag att detinte ger tUlräckligt stöd för den enskilde och för hans egendom mot en stat somuppfattas som en mycket farlig fiende. Där har vi dem som menar att vi skallinföra republik men också dem som kräver att kungen skall ha politisk makt. Därhar vi dem som begär att vi skall få en förstärkning av rättigheterna men detpågår en utredning om dem. Jag skulle kunna fortsätta . Det är en omöjlighet med en folkomröstning. Den fråga somvi skulle gå ut med är också mycket komplicerad. Den andra slutsatsen är att starka skäl talar för att vinu skall anta det vUande grundlagsförslaget. Det är två motivkretsar som här har betydelse. Den ena äratt vi får bättre arbetsförutsättningar inom den statliga verksamheten.Riksdagsarbetet förbättras, och det gäller även regeringsarbetet,lagstiftningsprocessen, beskattningsverksamheten osv. Den andra motivkretsen är av annat slag. Genom det vilandegrundlagsförslaget grundlagsfäster vi den parlamentariska representativademokratin. Efter att ha mött opinionen mot grundlagsförslaget, kännerjag ett starkt behov av att vi antar detta förslag och avskaffar det maktfördelningssystemsom inte har tUlämpats men som finns i regeringsformen. Vårtbeslut kommer att bh slutsteget i den mycket långa kampen för parlamentarismen.Ett antagande av det vUande grundlagsförslaget stärker den demokratiskastatsformen i . () kort genmäle: Bara tre stillsamma svar till i . Han påstår attdet skulle vara svårt att ge offentUghet åt arbetet i fri- ochrättighetsutredningen, eftersom vi inte har tid att invänta allmänhetens svar.Jag anser alltså att aUa promemorior, t. ex. den om reUgionsfrihet ochföreningsfrihet, skulle ses som offentliga handlingar. Pressens representanteroch andra intresserade skulle ha möjlighet att ta del av den under utredningensgång. De skulle kunna följa arbetet i utredningen och i tidningarna görainlägg, som kunde stimulera utredningen i dess arbete. Utredningens eget svaroch egna slutsatser kommer ju när betänkandet läggs fram . Detskulle bidra till att minska intrycket av att politikerna "myglar"med våra fri- och rättigheter. mig att tänka på hur det skulle ha gått för den liberala rörelsen ocharbetarrörelsen , om fri- och rättigheterna hade varitgrundlagsfästa regeringsform. de hadevarit grundlagsfästa på det sätt som vi föreslår, hade det gått bättre både för1800-talets liberaler och för 1800-talets socialister. Religionsfriheten hadedå givit trygghet åt tiotusentals människor i den tidens väckelserörelser.Strejkrätten hade gjort det mycket lättare för de första fackföreningarna attslåss för sina krav. Det vi har begärt skuUe skrivas in i grundlagen omminimirättigheter vid rättegång hade för t. ex. S. A. , som , gjort det mycket enklare att arbeta för en ökad rättssäkerhet för desmå i samhället. Där sade han attoppositionens förslag skulle göra det "omöjligt att inom rimlig tid genomföranödvändiga och angelägna reformer". Då vill jag fråga; VUka nödvändiga ochangelägna beslut skulle förhindras av den lagtext som och centernlade fram i sitt rättighetskapitel i motionen 1880 ? Säg en endaviktig reform som skulle göras omöjlig genom vårt krav på grundlagsskydd åtfri- och rättigheterna! HerrHERNELIUS (m) kort genmäle: Bland det myckna invändningsfria i vadkonstitutionsutskottets ordförande yttrade fann jag en passus som oroade migUtet, nämligen påståendet att vi får akta oss för att utforma fri- ochrättigheterna så att vi hindrar reformarbetet. Den reservationen föreföll miglitet opåkallad. Vad som orsakar oron är inte minst att man har mött detresonemanget fömt t. ex. i samband med lagstiftningsarbetet inom , då det ofta har hetat att vi inte får lägga hinder i vägen förreformarbetet, när man i själva verket har menat att man inte vill ha samrådoch överläggningar innan beslutet fattas. Till vad i TroUhättan sade omopinionsyttringar vUl jag foga två synpunkter. Den ena synpunkten är den attoron för oftast utan grund befarade ingrepp i rättigheterna visar hurutomordentUgt känslig opinionen är i detta sammanhang. Det måste mannaturligtvis sammanställa med det faktum att vi har haft ett visst politisktläge i under . Den andra synpunkten är att opinionsyttringarna bevisarhur stark monarkens ställning är. De understryker vad regeringen har sagt i sinproposition, nämligen att kungadömets bevarande är en given utgångspunktvid utformningen av en ny författning, om författningen skall få önskvärt stödi och i folkopinionen. Till vUl jag säga att jag är beredd att svarapå hans frågor , när utredningen sammanträder. Jag kanemellertid redan nu förklara att jag inte kommer att medverka tiU attutredningsarbetet utförs bakom några lyckta dörrar. Å andra sidan kommer jaginte att medverka till åtgärder som omöjliggör sekretariatets integritet ocharbetsmöjligheter. Det är faktiskt detta det är fråga om här. Sedan sjöng liberaUsmens höga visa och sinegen i samband med författningsarbetet i det här landet. Och det finns skälatt sjunga en sådan liberalismens visa. Liberaler har gjort storartade insatseri det sammanhanget jag behöver inte nämna namnen men det finns också andrakrafter som inte bör glömmas i en historieskrivning med anspråk på att varafuUständig. Men skildring var kanske 3 protokoll 1974. inteavsedd för kammaren i första hand utan för andra fora. Låt mig bara säga att vii har svårt att känna igen bilden av somensam kämpe på barrikaden när det gäller fri- och rättigheter. I varje fall frångrundlagberedningen måste jag omvittna att ensamhetskänslan kanske främst barsav andra än liberalismens representanter. , har vi inte vUctigare ting i denna debattatt fullgöra än att slå på reklamtrummor för det egna partiet? (vpk) kort genmäle: Jag noterar att i Trollhättanramlar in i humbugnummer tUl försvar för attackerna mot demokratinunder . Jag hoppas dock att han inte går på den tolkning som herrAhlmark gjorde av vad vpk menar i § 1, för det var ett helt fritt uppfunnetpåstående av . , det är nog inte allvarligt menat attmänniskorna skall få tillfälle att sätta sig in i grandlagsfrågan med hjälp avden beslutade upplysningskampanjen. Vill man ge människorna dessa möjligheter,skaU man också ta ett uppskov med behandlingen, så som vpk har krävt. Jagtycker inte att det är mera märkligt om vpk med motionen om uppskov avser attstärka opinionen mot grundlagsförslaget än vad det är med övriga partiersvåldsamma brådska att klubba förslaget innan debatten hinner utvecklas. sägs det att ett uppskov med behandlingen eller ettavslag innebär att den gamla grundlagen kommer att gälla ännu . Ja visst,men det beror på reglerna för grundlags faststäUande och sannerligen inte påatt vi är anhängare av en föråldrad grundlag. Dessa regler får inte tas tUlintäkt för att driva igenom en ny grundlag med de allvarliga brister på vitalapunkter som vi har påpekat här. Sedan vill jag också notera att inte hartagit särskilt stort intryck av att åriigen läsa motioner om övergång tillrepublik. Ofta möter man den argumentationen från socialdemokratiskt håll attopinionen är för monarkin och att man därför inte kan gå in för republik. Mennär skall opinionen bli för en republik, om man inte vågar ställa frågan närman skall företa en genomgripande författningsreform? Hur skall för övrigtarbetarrörelsens gamla krav på republik slå igenom, när de socialdemokratiskatidningarna tävlar med borgerlig press i reportage och artiklar om kungahusetsförehavanden? Man möter också ofta talet om attdet är så skUda grupper som angriper grundlagsförslaget. Det talas omsamförstånd mellan vänster- och högerkrafterna därför att båda kritiserargrundlagsförslaget - från skilda utgångspunkter bör dock noteras. Påståendet omsamförstånd finner jag precis lika intelligent som att påstå att två personerär ense om de avvisar förslaget att köpa en rock som den ene finner för storoch den andre för liten. HerrJOHANSSON i (s) kort genmäle: Herr talman! Till frågan om humbugnummer skall jag återkomma sedan lagt fram de dokument somvisar att hans parti hade enannan ställning än den som framträder i den svenskavetenskapliga historieskrivningen. Sedan vUl jag bara konstatera att går väländå inte ifrån sitt yrkande på avslag. uppfattning betyder dåhelt enkelt att först bordlägger man frågan tUl hösten, och sedan kommer herrBerndtson att framställa ett avslagsyrkande. HerrAhlmarks frågor skall jag besvara. Den första frågan får vi tUlfälle att ingående diskuteramed varandra , och mitt svar har jag delvis redan gett. Jag kanockså ansluta mig tiU de synpunkter som utvecklat. När det gäUer den andra frågan vill jag fästa herrAhlmarks uppmärksamhet på att jag har talat om de uppfattningar som1809 års grundlagsfäder hade. Om och jag hade skrivit inde rättigheter vi båda vUl ha 1974, hade det säkerligen varit mycket bra förfrikyrkorörelsen, den liberala rörelsen och arbetarrörelsen, men jag medverkade ju inte vid tUlkomsten av författning. Och jag ärinte helt övertygad om att om vi hade gjort det vi hade haft precis sammauppfattningar som vi för fram i kammarens talarstol 1974. Den tredje frågan är mycket allvarlig från den synpunktenatt om vi inte noggrant prövar formerna för inskrivande av fri- ochrättigheterna i grundlagen, kan vi komma i den situationen att det inte blir vihär i kammaren och jag och våra efterträdare utan domare idomstolar som inte står under parlamentariskt ansvar som kommer att träffaavgörandet och då kan förhindra reformer utan att behöva ta det politiskaansvaret för dessa ställningstaganden. () kort genmäle: Jag finner att konstitutionsutskottetsordförande inte kan ge ett enda exempel på något beslut och någon viktig reformsom hade förhindrats, om den fri- och rättighetskatalog som ochcentern lade fram hade blivit grundlag. Det var ändå detta som herrJohansson i påstod i sitt förstamajtal . Men det finnsalltså ingen saklig täckning för det uttalandet. När säger att man skaU bevara"sekretariatets integritet" håller jag helt med om det.Offentlighetsprincipen som råder i övrigt inom statsförvaltningen innebär juatt handlingar som görs upp inom verk och departement är aUmänna handlingar ochaUtså tUlgängliga för envar. Vi brukar inte säga att det hotarstatstjäntemännens integritet. Sedan förstår jag att herrHernelius är irriterad över att jag då och då hyllar Uberalismens insatser iförfattningsfrågan. Jag kommer att fortsätta med det. Jag förstår att konservatismensinsatser på författningsområdet är svårare atthylla. Men jag kan inte av finkänslighet mot avstå från attberöra vad liberalismen har gjort och vUl göra för framtiden. (vpk) kort genmäle; Märker inte i hurfarligt nära han är att ställa upp bakom krigsårens attacker motdemokratin - transportförbudoch andra sådana åtgärder genom talet om kommunisternas instäUning tillvissa frågor? Vårt parti är för övrigt det enda som kunde ta 3000 poliser till vittne på att vi icke bedrev något .olagligt. De razzior somgenomfördes ledde ju inte tUl några som helst bevis för någon olagligverksamhet. Ingen historieskrivning har mig veterligt presenterats somrättfärdigar de attacker som förekom mot demokratin under andra väridskriget. () kort genmäle; säger att han har svårt att sede konservativa insatserna i detta sammanhang under de senaste decennierna.Den som inte vill se han ser inte. Jag skulle annars i fråga om fri- ochrättigheterna kunna nöja mig med att hänvisa tUl avherr underskrivna betänkande s. 41, där man finner en redogörelse förhur debatten om fri- och rättigheterna började i modern tid i . HerrJOHANSSON i TroUhättan (s) kort genmäle: Jag kan naturligtvis inte veta vilka socialaekonomiska reformer som vi behöver genomföra här i i fortsättningen.Men om man bygger upp en rättighetsapparat som leder till att det ytterst blirdomstolar som avgör vilka reformer som kan få gäUa här i landet, kommer man iden situationen att det innebär en fara för reformverksamheten. Ännu mera blirdetta fallet, om man uppstäUer sådana regler att domstolar i vilket ögonblicksom helst kan gå in och säga att här kränks en fri- och rättighet, här kaningenting göras. Jag tror att och jag får fundera väldigt mycketpå detta i den utredning som vi båda ingår i. Såvitt jag har förstått har vi engemensam utgångspunkt, nämligen att vi vill ha fri- och rättigheter och att viinte vill att det skall finnas sädana spärrar mot reformviljan. Låt oss då tamed det i förutsättningarna när vi diskuterar. Som förslaget var utformat ivåras fick jag det intrycket att här fanns uppenbara risker för att man skullefå sådana hinder för en nyttig reformverksamhet här i . 1 vad sedan gäUer det som drar in vill jagbara be fundera litet över det faktum att de företeelser som hankritiserar har ägt rum under den regeringsform som han nu kommer att medverkatill att försöka bevara i . Jag kan nu avstå frän att gå in på någon somhelst diskussion om det vilande grundlagsförslaget. Flera talare har ju redaningående redogjort för vissa väsentliga punkter punkter som mycketdiskuteras inte minst utanför det här huset. Jag begränsar mig till att endastmed några få ord beröra den kommande handläggningen av grundlags beslutet. Det är naturiigtvis av stort värde om en omfattandegrundlagsrevision kan ske under största möjliga enighet mellan i varje faU dedemokratiska partierna i . För att åstadkomma en sådan enighet är detnaturligt att man måste göra vissa kompromisser. Antagandet av en ny grundlagberör emellertid inte bara oss här i . Nej, det berör i Uka hög gradmänniskorna utanför detta hus. Det är en hela folkets angelägenhet. Det ärdärför väsentligt att den nya grandlag som skall fatta beslut omredan vid beslutstillfället har en god förankring bland medborgarna. Vi har fått en utifrån olika utgångspunkter växandeopinion mot grundlagsförslaget. ärade ordföranderedogjorde för en del av den. Oavsett om den opinionen baserar sig påmissuppfattningar eller ej, så är det en opinion som vi inte kan bortse från.Det är alltför lättvindigt att, som en framträdande socialdemokrat nyligengjorde, vifta bort den som en allians mellan och pensionerademajorer. Jag anser att det vore klokt om beslutade att tills vidareuppskjuta antagandet av grundlagen. Jag kan inte förstå den brådska varmed endel vUl driva fram beslutet. Ett uppskov, som skulle ge tid och möjlighet att informeraom grundlagsförslagets innebörd, skulle visa att vi inte fattar våra beslututan hänsyn tUI vad människorna tycker. Ett uppskov skulle kunna bidra till attnågot återställa förtroendet för politikerna och det politiska arbetet - ettförtroende som är på väg att allvarligt rabbas. Misstron kommer däremotsäkerligen att kvarstå, om först går tUl beslut och därefter går utoch informerar om beslutets innebörd. Med fog kommer man att fråga varför vitillämpar en så bakvänd ordning i denna viktiga fråga. Det sägs i det vUande grundlagsförslaget i 1 §regeringsformen; "All offentlig makt i utgår från folket.