prot · FX0987 · 1974-12-31 00:00:00 — Låt mig gärna verifiera att när vi skulle skrivacenterns motion var vi inne på dessa tankegångar, när vi skulle pröva ettsystem för ersättning för intrånget. Men det är inte särskilt lätt att hittaett system, och det var att här skissera ett alldeles nytt system. Skall alla ha 92 000 per hektar med en gång, herrWachtmeister? Hur skall man räkna ifrån de ? Blir det inte gärna såatt man får ha , eUer skall var och en ha en kvottills han kommit upp i de ? Hur blir det vid omregistering ochsammanläggning av fastigheter? Vilken generation är det som skall ha 92 000 perhektar? EUer skaU man ha Utet ? Frågorna är svåra att besvara. Därför har jag tillåtit migatt säga: Låt oss ta på oss och pröva detta. Jag tror inteatt alla de små skogsägarna på står i begrepp att dag omföra sin bokskog till barrskog. Jag tror vi hinner undersökamycket noga och se till att klara deras rättssäkerhet, både ekonomiskt ochrättsligt. Bevarande av bokskog, m. m. HerrLOTHIGIUS (m); Jag skall be att fä tala in följande till protokollet. Man tillsätter en utredning som behandlar bokskogen och ärfärdig 1971. Utredningen har representanter från och skogsvårdsstyrelsen.Så har man en naturvårdsutredning som arbetar med en omstöpning ochmodernisering av naturvårdslagarna. Denna naturvårdsutredning får i uppdragatt också arbeta med bokskogsfrågorna, dvs. de områden som där passar in. Dennaparlamentariska utredning, i vilken det sitter tre generaldirektörer och en radjurister det är alltså en utredning som har förutsättningar att behandladessa frågor har åtagit sig denna uppgift. Men bryter man ut fråganom bokskogen, och gör inom sig en ny utredning, vars resultatframläggs för , ett annat resultat än det som den förstautredning, vilken deltog i, kom fram till. Närordföranden i jordbruksutskottet säger att man kanske hade bort 13 protokoll 1974. Bevarandeav bokskog, m. m. ha enutredning, tycker jag att det hade varit naturligt att vi fått bearbeta dessafrågor ur lagstiftningssynpunkt på det sätt som vi brukar göra när det gällerförslag som kommer fram inom det svenska utredningsväsendet. har utskottet kommit fram till en kompromiss som ärbetydligt bättre än det förslag som ursprungligen framlades avnaturvärdsverket. Det tycker jag i och för sig är tillfredsställande, men denkompromissen är inte tillräckligt bra. Jag yrkar bifall till den reservationsom är fogad till utskottets betänkande. i (s): I denna nattens sena timma vill jag överräckaen blomma till i Johnnishus. Visserligen har han här kämpatför ett högre bidrag än vad propositionen föreslår, men han har talatom för oss att det på finns bokskog. I sin reservationhar han sagt att en skogsägare själv bör ta hand om . Vi vet , närvi går att fatta beslut, att icke har talat i egen sak. i (m): För att jag inte skallbeskyllas för att ha fällt något ord i stridens hetta som varit felaktigt skalljag ändra vad jag sade om att domänverket var den värsta skövlaren avbokskogen. Jag vet, uppriktigt sagt, inte hur domänverket handskats med justbokskogen . Men domänverket var den första som började att istor stil skövla lövskogen där nere i söder. Överläggningenvar härmed slutad. Propositioner ställs först på bifall till eller avslag pådet i motionen nr 1745 av framställda yrkandet om avslag påKungl. Maj;ts proposition nr 73. Om detta yrkande avslås företas utskottetshemställan till avgörande punktvis. Det i motionen nr 1745 av herrKomstedt framställda yrkandet om avslag på Kungl Maj:ts proposition nr 73 Propositioner gavs på dels bifall till, dels avslag på deti motionen nr 1745 av framställda yrkandet, och förklarades densenare propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition; Den som vill att kammaren avslår det i motionen nr 1745 av herr Komstedtframställda yrkandet om avslag på Kungl. Maj;ts proposition nr den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit motionen. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat förja-propositionen. begärderösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Den- Nr 87 na omröstning gav följande resultat; den Nej - 5 Avstår - I Rättatt döda annans hund. Utskottets hemstäUan - '" Punkterna 1 och 3 Propositioner gavs på bifall till dels utskottets hemställan,dels reservationen av herrar Krönmark och i , ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr i begärt votering upplästes och godkändesföljande voteringsproposition; Den som vill att kammaren bifaller jordbruksutskottetshemställan i betänkandetnr 18 punkterna 1 och 3 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av herrar Krönmark och Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens , ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då i begärderösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gavföljande resultat: Punkterna 2 och 4 Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. § 9 Rätt att döda annans hund, m. m. Föredrogs jordbruksutskottetsbetänkande nr 21 i anledning av propositionen 1974:81 med förslag till ändradlagstiftning om rätt att döda annans hund, m. m. jämte motioner. I propositionen 1974:81 hade Kungl.Maj:t, under åberopande av utdrag av statsrådsprotokollet över jordbruksärendenför , föreslagitriksdagen att anta i propositionen framlagda förslag till 1. lag om ändringi lagen (1938:274) om rätt till jakt, 2. lag om ändringi lagen (1943:459) om tillsyn över hundar, 3. lag om ändringi rennäringslagen (1971 ;437), 4. lag om ändringi lagen (1944:219) om djurskydd. Beträffande propositionens huvudsakliga innehåll anfördesföljande; "I propositionen föreslås att jakträttsinnehavarefråntas den befogen- 183 Nr 87 het som han nu har enhgt lagen(1938:274) om rätt till jakt att döda Tisdaeenden annans hund som löper lös och jagareller ofredar villebråd. 21 mai1974 stället ankomma på polismyndighetenatt avgöra om hunden skall avlivas. -------------------- Vidare föreslås att polismyndigheten skall inhämta yttrande från Katt attaoda veterinär, innan myndighet enUgt lagen (1943:459) om tillsyn över annanshund, hundar fattar beslut huruvida s.k. bitsk hund skall avlivas. "'"' begränsas nuvarande bestämmelse isamma lag om rätt för envar att under vissaförutsättningar döda bitsk hund till att gälla endast den som äger Ipropositionen föreslås därjämte smärre ändringar i rennäringslagen (1971:437)och i lagen (1944:219) om djurskydd." I detta sammanhang hade behandlats motionerna 1974:1698 avherr i Holmgården m.fl. (c, s, m, fp) vari hemstäUts att riksdagenskulle besluta att 93 § rennäringslagen skulle erhålla av motionärernaföreslagen lydelse, innebärande ett slopande av bestämmelsen att hund utantillsyn som anträffats efter det att den jagat eller på annat sättofredat ren under vissa villkor fick dödas samt 1974:1767av (). Utskottet hemställde att skulle 1. för sin delanta vid propositionen 1974:81 fogat förslag till lag om ändring i lagen(1938:274) om rätt tiU jakt, 2. för sin delanta vid propositionen fogat förslag till lag om ändring i lagen (1943:459) omtillsyn över hundar, 3. med förmälanatt Kungl. Maj:ts förslag inte kunnat oförändrat antas och med bifall tillmotionen 1974:1698 för sin del anta av utskottet föreslagen lydelse av 93 §rennäringslagen, 4. för sin delanta vid propositionen fogat förslag till lag om ändring i lagen (1944:219) omdjurskydd, 5. lämnamotionen 1974:1767 utan åtgärd. Reservation hade avgivits av herrarMagnusson i (s), (), (vpk) och () som ansettatt utskottet under 3 bort hemställa, att med bifall till Kungl. Maj;ts förslag ochmed avslag på motionen 1974:1698 för sin del skulle anta vid propositionenfogat förslag till lag om ändring i rennäringslagen (1971 ;437). Vid den här sena timmen vill jag göra mitt anförande någotkortare än jag hade tänkt mig. Med hänvisning till de motiveringar somdepartementschefen anfört i Kungl. Maj:ts proposition nr 81 ber jag att fäyrka bifall till den reservation som fogats till jordbruksutskottets 184 betänkande nr 21. HerrTAKMAN (vpk); Nr 87 Det kanske bör påpekas att reservationenhemställer om Tisdaeen den bifall till propositionen. I den motion somutskottsmajoriteten falUt för 21 niai 1974 heter detatt "ingen vill bestrida samernas rätt att skydda renarna vid --------- angreppav hundar" men att "bestämmelsen om att en hund efter ett Kftt attdöda angrepp,sedan skadan väl är skedd, skall få dödas går dock för långt och ''' und, gagnarinte samernas intressen". Det påstås också att denna bestämmelse innebäratt vilken lös hund som helst kan skjutas när den varit i närheten Det finns inga uppgifter, vare sig i motionen eller andra handlingar,som visar vilken omfattning det här problemet har. exempel ärinte särskilt belysande. Det är svårt att förutse verkningarna av den härbegränsningen i 93 § rennäringslagen. Motionärerna har sagt att det - så somlagen varit formulerad - inte funnits någon möjlighet att få den fälldsom dödat en hund obefogat. Men hur blir det nu? Förut har bevisbördan legat påhundägaren. Jag kan inte frigöra mig från intrycket att den nu läggs påsamerna. Om de tvingas döda en hund för att freda sina renar, hur skall dekunna visa att det var befogat? Med den här inskränkningen i 93 § rennäringslagen fruktarjag för att de renskötande samerna kan bli offer för ytterligare en form avgodtycke och rättslöshet. Därför yrkar jag bifall till reservationen. Jag ber om ursäkt för att jag tar kammarenstid i anspråk med anledning av den reservation som fogats tillutskottsbetänkandet. Departementschefen har ansett, när han skrivitpropositionen, att om hunden ofredar renar så innebär detta en så aUvarligstörning för näringen att hunden därmed skaU kunna plikta med livet för mattesoch husses försumlighet, som det ju grundar sig i. Departementschefen hardessutom uttalat att renskötaren skall ha rätt att avliva hunden omedelbartefter ofredandet, om inte hunden låter sig uppkopplas. Utskottsmajoriteten har emellertid inte funnit attpropositionen bör bifallas på denna punkt. Om hunden nu vill ta en paus eller eventuellt har tröttnatoch är på väg därifrån har han sannolikt kommit på bättre tankar, då har hannog blivit ångerfull och då skall han inte behöva sätta livet till. Jag tycker att det är en ologisk konsekvens man har dragitut av det hela. Har hunden åstadkommit skada i samband med att han ofredat renar är skadan inte mindre om han råkar för ha lämnat renarna. Det torde ändå vara så att hunden inte känner någon ånger, snarare är det nog sä att hans jaktinstinkt, har väckts. Han har fått än större lust och vid nästa tillfälle när husse och matte släpper honom fri är han där igen med allra största säkerhet. Om man anser att detta är ett så allvarligt brott att hunden skall plikta med livet borde det nog också i konsekvensens namn få ske även om hunden råkar ha kommit från renarna . Det står uttryckligen i propositionen och i förslaget till lagstiftning att det gäller efter det hunden har ofredat renarna. Rätt att döda annans hund, m. m. Detta är och för sig ingen stor fråga, men jag vill gärnaunderstryka att det blir en mycket svår bevisbörda. Vad som händer ute irenskogarna torde för många vara höljt i dunkel. Jag anser att man vid sådanhär lagstiftning bör vara konsekvent. Om frågeställningen hade gällt huruvidalagen skall ge rätt att avliva hund eller inte, då hade jag haft större förståelseför den. Den här lilla ändringen, som utskottet vill göra och som enhgt vårtförmenande är inkonsekvent, har föranlett oss att foga en reservation tillutskottets betänkande. Jag ber, herr talman, att få yrka bifall tillreservationen, vilket också innebär bifall till propositionen. i Holmgården (c); Jag kan gärna dela mening attdetta inte är någon stor fråga. Men det kan ändå inte hjälpas att hunden för mångamänniskor är en god vän och kamrat. Man lägger ofta ned rätt mycket arbete ochstora kostnader på att dressera den så att den uppträder på ett riktigt sättvid olika tillfällen. Mot den bakgranden har vi i utskottet inte kunna finnadet vara riktigt att ha kvar den bestämmelsen som säger att om en hund jagareller på annat sätt ofredar ren - vad är det, hur mycket inryms i detta uttryck"på annat sätt ofredar ren"? - skall den kunna avlivas, även efterdet att den upphört med det man kallar jagande eller ofredande. säger att det är inkonsekvent att viljata bort rätten att få avliva hund sedan den upphört att ofreda. Först skulleman vilja veta hur ofredandet skall ha pågått. Skall det räknas somofredande att hunden bara har sprungit förbi ett ställe där det fanns en ren? Dethar tyvärr inträffat att man har tolkat bestämmelsen på det sättet att om enliten valp har sprungit förbi en ren anses han ha ofredat renen och därmedkunna skjutas, ja t. o. m. slås ihjäl på annat sätt, och vederbörande har gåttfri från ansvar. Kan det vara rimUgt? Alla vi som ändå känner renarnas beteende vet ju att deinte är så enormt känsliga. Om en dresserad hund i sin jaktiver skulle skällaett tag på en ren, kan de därmed anses ha vållat skada? Jag har aldrig sett atten ren tagit skada av att en hund har skällt ett tag. Vi har accepteratsamernas rätt att skjuta hunden om den driver eller stör en ren men att samernaskall ha rättighet att skjuta hunden efter det att den upphört med ofredandetkan inte vara rimligt. Mot denna bakgrand ber jag, herr talman, att få yrkabifall till utskottets hemställan. HerrLINDBERG (s); Jag skall inte beskylla iHolmgården för att inte ha läst propositionen, men när han argumenterar får mannästan det intrycket. Det är riktigt, , att det medlagstiftningens tidigare utformning varit svårt att fastställa en gräns för närofredande skall anses föreligga, och så är det naturligtvis fortfarande. Menlagstiftningen har ändrats så att man innan hunden avlivats skall göra försökatt koppla den, och detmåste innebära en väsentlig skillnad. Är det fråga om oskyldiga valpar ellersällskapshundar, som råkar komma förbi en ren eller en renhjord och ofredarden, torde de med största sannolikhet kunna kopplas. Därmed har man undanröjtfaran för att dessa kära husdjur skall avlivas på grund av sådant ofredande. Jag utgår från att den här lagändringen med störstasannolikhet huvudsakligen kommer att beröra jakthundar. I det avseendet ärproblemet ett helt annat, och därvidlag blir också konsekvenserna av denförändring som utskottsmajoriteten vUl genomföra betydligt större. Som jagframhållit i ett tidigare inlägg är det jakthunden som gör den stora Skadan.Risken är naturligtvis mycket större att en jakthund, som ofredat en renhjord,sedan den lämnat hjorden kommer att återigen ofreda denna. Såsnart den får tiUfälle kommer den att göra om försöket. Det är därför som jag anser att utskottsmajoritetensställningstagande är helt inkonsekvent. i Holmgården (c): Låt mig för det första säga att jagargumenterar mot bakgrunden av den erfarenhet som jag faktiskt har på detta område.Jag vet vad som förekommit och anser att det är avskräckande. För det andravill jag framhålla att som åtminstone alla hundägare känner till - en hundofta dresseras på ett sådant sätt att den inte låter sig kopplas av främmandemänniskor. För den skull är det inte fråga om en sämre hund. Det finns därförinte heller någon anledning att tillåta att hunden får skjutas på grund av attden inte låter sig kopplas. Överläggningen var härmed slutad. Punkterna 1 och 2 Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen av i m. fl., ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. SedanHerr begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Rätt att döda annans hund, m. m. Den somvill att kammaren bifaller jordbrukssutskottets hemställan i betänkandetnr 21 punkten 3 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nej har kammaren bifallit reservationen av i Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Den framtida organisationen av växt-skyddsverksamheten Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. § 10 Den framtida organisationen av växtskyddsverksamheten Föredrogs jordbruksutskottetsbetänkande nr 23 i anledning av propositionen 1974:109 om den framtidaorganisationen av växtskyddsverksamheten jämte motioner. 1 propositionen 1974:109 hadeKungl. Maj:t, under åberopande av utdrag av statsrådsprotokollet överjordbruksärenden för , föreslagit att godkänna de ipropositionen förordade riktlinjerna för den framtida organisationen avväxtskyddsverksamheten. Beträffande propositionens huvudsakliga innehåll anfördesföljande; "I propositionen läggs fram förslag om den framtidaorganisationen av växtskyddsverksamheten. Huvuddelen av växtskyddsanstaltensverksamhet, forskning och försök, föreslås bli integrerad med lantbrukshögskolan.Inspektionsverksamheten blir överförd till lantbruksstyrelsen ochlantbruksnämnderna. Rådgivnings- och informationsfrågorna blir fördelademellan sistnämnda organ och högskolan. Förslaget innebär attväxtskyddsanstalten upphör som särskild myndighet och att verksamhetenförläggs till , och ." I detta sammanhang hade behandlats motionerna 1974:1774 av i (fp) varihemställts att beslutade att den i propositionen 1974:109 föreslagnaresistensbiologiska avdelningen lokaliserades till , 1974:1786av i m. fl. (c, m, fp), 1974:1800 av herrar i (c) och iTrobro (m) vari hemställts att vid behandlingen av propositionen1974:109 beslutade att den resistensbiologiska avdelningen inom den framtidaväxtskyddsorganisationen lokaliserades till , 1974:1801 av i (c) och () samt 1974:1829 av i Glömminge m.fl. (c, s, m,fp) vari hemställts att i skrivelse till Kungl. Maj:t skulle anhåUaatt sådana åtgärder vidtogs att de förslag som i motionen anförts beaktades vidomorganisation av växtskyddsverksamheten och att filialerna ochfilialföreståndartjänsterna endast i organisatoriskt hänseende underställdeslantbruksnämnderna i berörda län. 1. med bifall tillKungl. Maj;ts förslag och med avslag på motionerna 1974:1774 och 1974:1800godkänna att den resistensbiologiska verksamheten förlades till , 2. anse motionen1974:1829 besvarad med vad utskottet anfört, 1. godkänna de ipropositionen förordade riktlinjerna för den framtida organisationen avväxtskyddsverksamheten, såvitt de ej behandlats under föregående punkter, 2. lämna motionen1974:1 786 utan åtgärd, 3. lämna motionen1974:1801 utan åtgärd. Reservation hade avgivits av herrarLarsson i (c), () och i Holmgården (c), fruAndersson i (c) samt () som ansett att utskottetunder I bort hemställa, att i anledning av Kungl. Maj:ts förslag och medbifall till motionerna 1974:1774 och 1974:1800 beslutade att den resistensbiologiskaverksamheten skulle förläggas till . Den framtida organisationen av växt-skyddsverksamheten HerrLARSSON i (c): Jag skall inte beklaga att jag tar kammarenstid i anspråk, men jag har anledning att beklaga att så väsentliga ärenden somdetta skall behöva behandlas i en atmosfär där ingen egentligen känner förrealbehandling av politiska frågor. Det kan väl drabba det ena utskottet denena gången och det andra den , men jordbruksutskottet drabbas nogoftare än övriga utskott. Trots detta, herr talman, känner jag för att visahänsyn till arbetsförhållandena och arbetsmiljön här till företagsdemokratin,höll jag på att säga. Detta ärende handlar om en ny ordning förväxtskyddsverksamheten i vårt land, som i propositionen 109 föreslås bliöverförd till en ny, fastare organisation direkt under . Jagskall inte beskriva den förändringen mera, men jag vill ändå lägga kammarensledamöter på minnet att det rör sig om för framtiden mycket väsentliga ting.Det här är inte bara en egoistiskt betonad jordbrukarfråga utan någontingsynnerligen betydelsefullt för alla människor, eftersom alla människor ärintresserade av vad som finns i den mat de äter. Växtskyddsverksamheten har enmycket högt ställd ambition att skaffa fram livsmedel som man imöjligaste mån har kunnat undvika att tillföra giftiga ämnen. Hela denresistensbiologiska forskningen har den ambitionen som grand för sitt arbete. Jag skall inskränka mig till att något beröra deolika ärenden och åsikter som har redovisats i samband med behandlingen avpropositionen. Det finns vissa s. k. filialer som har arbetat exempelvis i , och . Man har i motioner uttryckt oro föratt dessa filialer i den nya organisationen skulle få en minskad roll. Då villjag hänvisa till utskottets skrivning på s. 3, där utskottet har förklarat attden verksamhet som bedrivs ute på filialerna inte skall minska utan i ställetintensifieras. Den får visserligen ett nytt huvudmannaskap, men enligt vadutskottet har kunnat finna skall detta inte på något sätt behöva försämramöjligheterna till verksamhet av denna karaktär utan tvärtom. Några motionärer har talat för att man skall precisera ettvisst antal tjänster i den nya organisationen. Detta beror på att man tidigarehar upplevt oro för framtiden. Man har inte haft någon riktig trygghet ianställningen, man har varit litet osäker om den framtida utvecklingen av Den framtida organisationen av växt-skyddsverksamheten verksamheten.Utskottet har inte direkt kunnat tillmötesgå motionärernas önskemål att viredan i detta skede skulle precisera ett visst antal tjänster. Men i enskrivning på s. 4 har vi föratsatt att "Kungl. Maj:t kommer att ägna storuppmärksamhet åt frågan om det resursbehov i form av bl. a. tjänster somföreligger för att målet om en effektiv växtskyddsorganisation skall nås".Vi tycker att vi därmed har försökt gardera de önskemål som finns i dessamotioner. Sedan skulle jag kunna inskränka mig till att säga rentallmänt att vi anser att propositionen är värdefull och riktig och att den börbifallas. Det finns bara ett litet undantag kvar, som har föranlett enreservation. Den handlar om lokaliseringen av den resistensbiologiskaforskningen. Utredningen hade ett remissförfarande, och många remissinstansertalade för att denna forskning kunde lokaliseras till . Propositionen harstannat för en lokalisering till . Det är väldigt svårt att sägatvärsäkert vilken lokalisering som är den avgjort bästa. Jag tror inte attlokaliseringen är i hög grad avgörande för organisationens möjligheter attarbeta, och jag skall bara kort redovisa de två motiveringar som ligger bakomreservationen. Vi reservanter har sagt att den resistensbiologiskaforskningen borde kunna förläggas till i stället för . Bakom dennareservation står mittenpartiernas representanter i utskottet. Det ena motivetär att vi vet att det redan gjorts en betydande investering, som kunde utgöragranden för en fortsatt utveckling av resistensbiologisk forskning i . Det andra motivet är att vi känner litet oro förytteriigare lokalisering i ett område som redan är så pass överhettat somtrakten kring -vid - där man kan befara att möjligheterna tilllämpliga marker för försöksverksamhet är svårare att finna. Jag vill med detta som sagt inte ha gjort några tvärsäkrapåståenden om var verksamheten lyckligast och bäst kommer att kunna bedrivas.Vi har i reservationen stannat för , och jag ber, herr talman, att fåyrka bifall till reservationen och i övrigt till utskottets hemställan. FruLUNDBLAD (s): Jag skall försöka att mycket kortfattatredogöra för de synpunkter på reservationen som utskottets majoritet skullevilja anföra. Som i nämnt är utskottet när detgäller de väsentliga delarna av förslaget enigt om att tillstyrkapropositionen. Endast när det gäller den resistensbiologiska forskningenföreligger en reservation om att denna bör förläggas till i stället förtillAlnarp. Vi inom jordbraksutskottets majoritet har funnit klarafördelar med att den resistensbiologiska forskningen liksom övrig helstatligforskning förläggs där det finns möjligheter till samordning med en forsknings-och utbildningsinstitution. Och en stor del av växtskyddsforskningförsiggår ju vid i .