prot · FX0985 · 1974-12-31 00:00:00 — Jag letar därför efter möjligheteratt finna en sådan organisation av den kommunala verksamheten att man ånyoskulle kunna utvidga den krets av människor som är praktiskt verksamma i ochhar ett direkt inflytande på kommunalt arbete. De försök som görs medinstitutionsstyrelser är ett steg i rätt riktning. Om vi ville genomföra dessainstitutionsstyrelser .skulle vi kan.ske i stället för 40 000 förtroendemänkunna tala om 400 000. Men även där, menar jag, är det viktigt att vi tar varapå de erfarenheter vi kan vinna av den nu igångsatta försöksverksamheten. När det gäller huvudfrågan, den kommunala självstyrelsensbetydelse och angelägenheten av att sluta upp kring möjligheter att fördjupaoch utvidga den kommunala demokratin, tycker jag inte att det finns någraskiUaktigheter mellan mitt resonemang i interpellationssvaret och här. Jag tror att vi båda verkligen är angelägna att finna former fören fördjupad demokrati. Vi är inte riktigt på det klaramed hur det skall gå till. Det är klokt att inte ha så bråttom på den punktenheller. Både och har här talat omkommundels-råden och de har även nämnts i interpellationen. Jag tycker att viskall vara öppna för alla seriösa förslag som kan fördjupa och utvidga denkommunala demokratin. Därför vill jag inte ta ställning. Annarskunde jag hänvisa till den utvärdering som gjorts av kommundels-råden på deplatser där de fungerat. Den har vi,sat att de haft svårt att ge någotväsentligt tillskott till den kommunala demokratin. De har haft svårt att finnameningsfyllda arbetsuppgifter utan att komma in på andra nämndersarbetsområden. 1 intervjuundersökningar som gjorts med flertaletledamöter i kommundelsråden har inte någon ansett det lämpligt att öka rådensbefogenheter och det är naturligtvis intressant. Men vi skall inte dradefinitiva slutsatser eftersom råden bara fungerat under en kort tidsperiod.Sedan de nu undersökta kommundelsråden kom till har det kommit nya, bl. a. iGöteborg och , och det finns anledning att ta reda på vilka erfarenheterde kan ha. Det kan naturligtvis också bli intressant att föUa utvärderingarnafrån de norska försöken med bydelsudvalg i och Bergen och motsvarandeverksamhet i . Det finns alltså anledning att inte bestämma sig nu förnågon alldeles speciell linje när det gäller frågan om att fördjupa denkommunala demokratin. Jag tycker att alla uppslag skall belysas och beaktas viddiskussionen och sedan får vi se vilka av de uppslag som varit uppe tilldiskussion som kan ge underlag för ändringar i lagstiftningen, i den mån detbehövs. I övrigt överensstämmer det med den grundsyn jag har att kommunernaskall ges största möjliga frihet, att de skaU ha möjlighet att väUa vilketsystem de vill använda i sina kommuner. Vår uppgift måste bli att se till attlagstiftningen ger de möjligheter man vill ha att väUa olika vägar. Det stora problemet när det gäller den kommunalademokratin är, enligt mitt sätt att se, hur man skall få s. k.informationssvaga grupper att aktiveras i de kommunala sammanhangen. Man talarför närvarande ganska mycket om aktionsgrupper och byalag. Det finns t. o. m.de som ser dessa grupper som ett hot mot den kommunala demokratin genom attdessa grupper inte sällan består av sådana som i olika avseenden redan ärgynnade. Där finns de som har lätt för att uttrycka sig i tal och skrift, desom vet hur man agerar politiskt gentemot de kommunala beslutsfattarna och därfinns inte sällan de som redan i materiellt avseende är gynnade. I vissa fallutgör den gemensamma nämnaren för sådana aktioner en mycket avgränsad lokalfråga. kan grupper av det här slaget naturiigtvis upplevas sombesvärande i det kommunala beslutsfattandet om det är fråga om ett snävtbevakande av egna intressen. Men under benämningen aktionsgrupper återfinner viockså många idealistiskt arbetande ungdomar och andra som sett det som enlivsuppgift att uppmärksamma det moderna industrisamhällets problem. Oavsettvilka bevekelsegrunder som ligger bakom är det naturligt att de förtroendevaldaställer upp och lyssnar Jag vet att det också sker i mycket stor utsträckning.Var och en bör ha möjlighet att föra fram sina synpunkter. Det ankommer sedanpå de förtroendevalda att göra en sammanvägning av olika intressen när beslutskall fattas. Men i detta sammanhang är det, som jag redan sagt, ytterligtangeläget att även ta hänsyn till de grupper som inte reagerar spontant. Detfinns flera undersökningar som visaratt stora grupper av medborgare aldrigbesöker politiska möten, aldrig deltar i föreningslivet och aldrig på annatsätt framför sina synpunkter på kommunala frågor Dessa grupper som brukarbenämnas informationssvaga måste också få fram sina synpunkter Jag menar attdetta i själva verket är en kärnfråga för den kommunala demokratin. Det finnsintressanta försök med uppsökande verksamhet i vissa kommuner som tyder på attdet går att få synpunkter även från dem som normalt inte brukar delta isamhällsdebatten. Man har använt modern intervjuteknik Ang. kommunindelningen m. m. för attbelysa vissa kommuninvånares levnadsförhåUanden, detta som ett komplement tillmera spontant framförda synpunkter. Det är den representativa demokratinsstyrka att den skapar större förutsättningar för de svaga i samhället och detankommer på de förtroendevalda att bevaka deras intressen, som av olikaanledningar inte har så lätt att göra sig hörda. När vi försöker finna formerför en fördjupning av den kommunala demokratin måste det i mycket hög gradhandla om hur man skall nå kontakt med vad jag här kallat informationssvagagrupper. Jag har redan, herr talman, med anledning av vad herrBohman anförde om nackdelen med det minskade antalet förtroendemän och deexempel som han gav från och andra orter sagt att jag delar uppfattningenatt detta är en nackdel med kommunindelningsreformen och att vi bör försökafinna vägar för att neutralisera dessa nackdelar genom att på annat sätt förain medborgare i det praktiska kommunala arbetet. Det är klart att vi inte i denhär diskussionen får bortse från att vederbörande ändå har möjlighet, viadeltagande i det politiska arbetet, att påverka arbetet i kommunerna. Men vibör se till att det blir fler som blir praktiskt verksamma. När det gäller frågan om en utvärdering avkommunindelningsreformen, som berörde, vill jag nog av egenpraktisk erfarenhet säga, att i den mån en sådan utvärdering skall ske är detalldeles för tidigt . Min egen praktiska erfarenhet säger mig att en periodpå behövs innan man kan utläsa resultatet av verksamheten ide nybildade kommunerna. talade också om den minskade kompetens somkommunerna fått och hur litet de i verkligheten själva har att besluta om. Jagmåste nog säga, eftersom jag ändå varit verksam i svenska kommuner, attjag inte kan dela uppfattningen att kommunerna skulle ha mindre reell kompetensi dag än de hade års kommunindelningsreform eller under 1960-talet.Tvärtom är det så att kommunerna flyttar fram sin verksamhet på område efterområde där de lämnas praktiskt taget full frihet att självständigt besluta. Sepå den sidan av den kommunala verksamheten som hör samman med de kommunalaaffärsverken; vatten och avlopp, renhållning, el osv. är stora sektorer inomden kommunala verksamheten som över huvud taget inte är reglerad i någrabestämmelser Jag tror inte att den kommunala kompetensen är så hårt kringgärdadav bestämmelser. Det visar väl också omfattningen av den kommunalaverksamheten. menar att man hade gjort för starkabegränsningar för den enskilde medborgaren genom att man hade låtit - om jaguppfattade honom riktigt - samhället ta hand om uppgifter som den enskildetidigare kunnat klara. Jag tror inte att det är en helt riktig beskrivning avdet verkliga förhållandet. Normalt är det ju så att kommunerna upplever ettmycket starkt tryck från kommunala opinioner som medför att åtgärder vidtages.Det är inte så att kommunerna i allmänhet gör det, om det inte finns en sådanopinion som trycker på. Till vill jag slutligen säga att det är minförhoppning att vi skall kunna hantera den här frågan på ett sådant sätt attdet kan fattas beslut års val. I frågan om ett nyttvalsystem har jag redan iriksdagen i ett interpellationssvar i slutet av föregående år sagt att det skaUläggas fram ett förslag i enUghet med den partUedaröverenskom-melse somträffats. Jag hoppas att det förslag som vi slutligen kommer fram till när detgäUer den kommunala demokratin skall kunna hanteras på ett sådant sätt att viskall kunna lägga fram förslag i god års val. Ang. kommunindelningen m. m. HerrBOHMAN (m): ÅsiktsskUlnaderna mellan oss är inte stora, men de finns ivissa hänseenden. skall vi kanske i den här diskussionen låta det förflutnavara det förflutna när vi diskuterar vad som hände närkommunindelningsreformerna genomfördes. När jag har vitsordat att reformernavar nödvändiga innebär det inte ett vitsordande av att de sätt på vilkareformerna genomfördes var nödvändiga. Jag tror att litet mera av samarbete ochmindre av okänslighet för minoriteter hade lett till bättre resultat. Ochnaturligtvis kan man nu säga låt mig gärna säga att däri ligger en vissefterklokhet att man skuUe på allvar ha funderat på konsekvensernaför den interna kommunala självstyrelsen. Det gjorde man inte. Men så fort mankom underfund med att det medförde mycket stora nackdelar tiUsattes den härutredningen för att förstärka den kommunala demokratin. Den tillkom därför attvådorna blev uppenbara mycket snabbt, och jag tror att nackdelarna bliralltmera uppenbara för som går. Till de negativa reaktionerna harnaturligtvis bidragit att människorna i vårt land ställer större krav påmedinflytande och medansvar på olika områden och även på det kommunala området.Det gör det ännu mera angeläget för oss att ta itu med dessa problem. Jag tror liksom kommunministern om jag nu förstod honomrätt att det är värdefullt att ta vara på det intresse som byalagen har visatoch kanalisera det till en plats inom ramen för det representativa systemet såatt krav och ansvar blir sammankopplade Eller varför inte ge utrymme för ettinstitut som vi inte har fört fram här i debatten; kommunala folkomröstningar?Det är ju så att säga en förlängning av byalagens linje som det i så fall blirfråga om. Kommunministern var negativ - och det var väl den endapunkt där herr kommunministern var klart negativ mot en utvärdering av denhär reformen. Men den första av de stora reformerna vi talar om skedde 1967,dvs. , och om en utvärdering skall ha någon nytta med sig skallden också leda till något resultat, t. ex. om påfallande olägenheter uppkommer,och då kan man inte vänta för . Väntar man för länge blir det mycket svårtatt ändra det som redan är gjort. Jag ber än en gång att få tacka kommunministern för dethär mycket positiva svaret. påpekade att man fick kommunsammanläggningarredan 1967 till föUd av den nya kommunindelningsreformen. Det är riktigt. Detvar på grundval av den typen av sammanläggningar som jag själv varit med om somjag drog mina slutsatser att det behövs en Ang. sysselsättningsmöjligheterna för kvinnor iSkellefteåregionen period innan man kan utvärdera både för- och nackdelar avkommunindelningsreformen. Det var inte många som 1967 hade upptäckt hurfördelaktig den reformen var, dvs. det fanns inte så många kommuner att byggasin uppfattning på. Jag har inget emot utvärdering, jag tycker bara den skallgöras vid rätt tillfälle. TUl påstående att nackdelarna blir alltmerauppenbara av kommunindelningsreformen skulle jag vilja säga: Tvärtom. Jag troratt de flesta kommunalmän som vill gå in i det här arbetet förutsättningslöstkommer att finna att fördelarna blir alltmer uppenbara av den kommunindelningsreformsom genomfördes. Det innebär inte att jag därmed inte erkänner att det ocksåfinns nackdelar och svårigheter. Det är dessa vi gemensamt skall försöka kommatill rätta med. frågade mig om en sak som gällde denförsöksverksamhet som omnämnes i interpellationssvaret. När jag där sagt attden bör avvaktas menar jag att den bör kunna utvärderas under det attutredningen om den kommunala demokratin arbetar och somremissarbete och propositionsarbete pågår. Jag viU för säkerhets skull förtydliga en del av vad jagnämnde om nackdelarna som blivit alltmer påtagliga. Jag syftar då på denkommunala självstyrelsens innehåll, dvs. kontakten mellan människorna och deförtroendevalda, de förtroendevaldas möjligheter att få kontakt med problemen ikommunen. Jag syftar inte på den administrativa effekten i ledningen av de nyakommunerna. Jag tycker inte att det är så lätt att göra en klarboskillnad i det här fallet. Kommunerna finns ju till inte bara för denkommunala demokratins skull utan också för att lösa för medborgarna väsentligafrågor. Det ingår också som ett led i den kommunala demokratin. På den punktenär jag helt övertygad om att den genomförda kommunindelningsreformen har storafördelar för medborgarna, men jag är överens med - och vi får vältillfälle att i fortsättningen hjälpas åt att klara av det att vi skallförsöka begränsa de nackdelar som å andra sidan följerkommunindelningsreformen. Överläggningen var härmed slutad. § 10 Ang. sysselsättningsmöjligheterna för kvinnor i Fru statsrådet erhöll ordet för att besvara fruWiklunds (c) framställda interpellation nr 70, och anförde: har frågat om vad jag ämnar vidtaför åtgärder för att öka sysselsättningsmöjligheterna för kvinnorna i . I interpellationen pekas på att förvärvsintensiteten blandkvinnorna i är lägre än vad som är fallet i . jämförelsenutsträcks tiU hela riket blir resultatet likartat. Jag är alltså helt överensmed interpellanten om att det behövs fler sysselsättningstillfällen förkvinnorna i . Bland de åtgärder som vidtagits vill jag främstnämna etableringen av . Vid detta företag sysselsätts nu 430kvinnor i . Detta är det största tillskott av arbetstillfällen förkvinnor som har åstadkommits på någon ort genom lokaliseringspolitiskastödinsatser. kan betecknas som en industrikommun. Vi måsteförsöka få in fler kvinnor inom denna sektor. Av material som jag fått frånarbetsförmedlingen framgår att man bl. a. inriktar strävandena på detta. Frånoch med 1971 har ca 125 kvinnor fått arbetsmarknadsutbildning förverkstadsarbete. Hur de har lyckats på arbetsmarknaden finns det inte någraexakta uppgifter om men det kan konstateras att för dagen finns det inte mer änett par kvinnor med verkstadsutbildning anmälda som arbetssökande påarbetsförmedlingen. Arbetsmarknadsutbildningen är dock inte ensidigt inriktadpå industriarbete. Av de ca 750 kvinnor som genomgått arbetsmarknadsutbildningi har majoriteten fått kontorsutbildning ellerförberedande teoretisk utbildning inför en planerad yrkesutbildning.Arbetsförmedlingen framhåller att de som genomgått denna utbildning i storomfattning fått arbete. Åtskilligt har alltså gjorts för att förbättra kvinnornassituation på arbetsmarknaden i . Regeringen kommer attfortsätta dessa strävanden. Slutligen vill jag framhålla attarbetsmarknadsläget för kvinnorna inte kan ses isolerat från utvecklingen idess helhet. En förstärkning av näringslivet i regionen är viktig för alla dessinvånare. Jag ber att få tacka statsrådet för svaret. Jaghade väl hoppats på ett mera framåtsyftande svar och inte enbart en genomgångav nuläget. Min fråga är föranledd av en undersökning som gjorts avSkellefteå kommun angående arbetskraftsintensiteten bland kvinnorna i kommunen.Man kom där fram till ett resultat som alla känt till men som officielltbekräftats, nämligen att situationen är helt otillfredsställande. Man skulleför att komma upp till samma arbetskraftsintensitet som i behöva 4 000 nyaarbetstillfällen, en uppgift som för övrigt bekräftas av en utredning som AMSpublicerat där behovet av fler arbetstillfällen i länet klart bevisas. Och närdet gäller kvinnornas situation befinner vi oss i botten, endast harsämre siffror. Jag är alltså inte ute efter speciella jobb för kvinnorna utanjobb över huvud taget. Förhållandet får ses mot bakgrunden av den obalans inäringslivet som råder inom länet, har, som statsrådet mycketriktigt påpekar, gått mot en industriell utveckling inom den tyngreindustrisektorn, men tyvärr ändå inte tillräckligt för att kunna ge arbete åtalla som önskat jobb inom den branschen. Många har fått lov att söka sigsöderut, I det läget får det väl betecknas som olyckligt att t. ex. Ang. sysselsättningsmöjligheterna för kvinnor iSkellefteäregionen Ang. sysselsätt-ningsmöjligh e terna för kvinnor iSkellefteåregionen Av alla de kvinnor som statsrådet nämner, som genomAMS fått kontorsutbildning, har - vågar jag påstå endast en mycket liten delfått arbete i norra länsdelen och kommun. Alltså har detta intebidragit nämnvärt till en förbättring av arbetsmarknaden i . Visstär vi glada och tacksamma över att Algotsetable-ringen kommit till stånd ochatt 400 kvinnor därmed fått arbete. Jag vill gärna nämna att våralänsmyndigheters liksom vår landsUövdings starka oro för norra länsdelen justpå denna punkt och deras intensiva arbete säkert betydde en del i sammanhanget.Samma oro hyste även förutvarande landshövdingen, som för sin del var heltövertygad om att vid utlokaliseringen av statliga verk skulle varaden självskrivna lokaliseringsorten. Samma tillförsikt hade ocksåkommunledningen. blev det inte så. Jag vill bara nämna att trots att 400 kvinnor fick arbetevid så ökade den registrerade kvinnliga arbetslösheten. Detta kan intetolkas på annat sätt än att det funnits och finns en stor dold arbetslöshet,bestående av kvinnor som inte ansett det vara mödan värt att anmäla sig somarbetssökande. säger statsrådet att åtskilligt har gjorts och attregeringen skall fortsätta sina ansträngningar. Jag vill uppfatta detta som ettlöfte. Tyvärr har vi fått många tomma löften. Men dagens situationter sig dubbelt olycklig mot den bakgrunden att vi nu är mitt uppe i en högkonjunktur.Hittills har man både tagit och givit från regeringens sida. Jag villunderstryka, att för regionen är detta en betydligt allvarligare fråga änstatsrådet kanske kunnat överblicka. Som jag framhåller i mina motiveringar ärföretagsledare allvarligt oroade av situationen och menar att det kommeratt bli svårigheter att rekrytera manlig arbetskraft, framför allt den merakvalificerade, av den anledningen att alla vet om de stora svårigheter somfinns för kvinnorna att fä arbete. Vi kan väl också vara överens om att i envikande konjunktur är det kvinnorna som utgör reservarbetskraften. Som jag sade, tolkar jag statsrådets svar som ett löfte omatt krafttag nu skall sättas in. Det finns ett ordspråk som säger att nyakvastar sopar bäst. Vi kommer alla att med stort intresse följa statsrådetsansträngningar. konstaterade att när kvinnorna iSkellefteåregionen fick reda på att skulle komma dit och att det därmedskulle bli fler arbetstillfällen ökade antalet arbetslösa som registrerades vidarbetsförmedlingen. Detta är ett konstaterande som man kan göra inte barabeträffande och . Även på många andra ställen i vårt land därvi går in med speciella åtgärder för kvinnorna får vi på samma gång som vi ökarantalet arbetstillfällen också fler arbetslösa. Det visar att vi får enövergång från en dold till en öppen arbetslöshet bland kvinnorna. Jag tyckeratt den övergången är positiv av flera olika skäl, dels därför att den naturligtvisställer större krav på oss att göra någonting åt kvinnornas sysselsättning,dels därför att den ger oss möjligheter att gå in med konkreta åtgärder närvi vet var det finns arbetslösakvinnor och även i övrigt vet litet mer om dem. Dessutom tror jag att denna övergång från dold till öppenarbetslöshet visar att allt fler grupper i vårt samhälle accepterar attkvinnorna har lika stor rätt till arbete som männen Uka rätt till arbete äveni de regioner där det är ont om jobb, även under de tider då det är ont omjobb. Kvinnorna är fortfarande i viss mån en arbetskraftsreserv, som fruWiklund säger, men accepterar själva numera i allt mindre utsträckning äntidigare att vara det. Det ger den senaste konjunkturen klara och entydigabevis på. Jag sade i interpellationssvaret att det finns brister närdet gäller kvinnornas sysselsättningsmöjligheter i . Tyvärrär det likadant på en del andra ställen i de norra delarna av landet, och förall del även på vissa ställen i landet i övrigt. Vad vi måste göra för att klara av det här problemet intebara i utan över huvud taget är, som också säger, attskaffa ett tillräckligt stort antal arbetsplatser. Inte minst genom en radolika aktiviteter under det här året har vi gått in för att söka skaffa oss ettbättre grepp om de framtida sysselsättningsmöjligheterna, att bl. a. genom denparlamentariska utredningen skapa underlag för den framtida.sysselsättningsplaneringen. Men jag tror inte att detta räcker om man skaU setill att hjälpa kvinnorna på arbetsmarknaden. Det har man fått många entydigabevis på, inte minst i . Det är alltså inte bara fråga om ett visstantal arbetsplatser, utan vi måste också bryta det könsbundna yrkesvalet. Därtror jag att vi måste gå in med en rad olika åtgärder som vi tidigare intevarit vana vid. säger att hon har tagit mittinterpellationssvar som ett löfte. Jag tycker att årets statsverkspropositionvisar att regeringen verkligen är beredd att handla, att gå in med konkretaåtgärder när det gäller att förbättra kvinnornas sysselsättningsmöjligheter.För de norra delarna av landet är naturligtvis det inte minst intressanta denförsöks-verksamliet som bedrivs med företag som får lokaliseringsstöd frånsamhällets sida och där arbetsgivaren skall vara tvungen att anställa både mänoch kvinnor. Det gläder mig att även om man hade en delfunderingar i kanten gick med på det här förslaget. Jag tror attdet är helt nödvändigt inte minst i en region av typ att man fårbort det könsbestämda yrkesvalet. Vi måste få ökade möjligheter för kvinnornaatt komma in på de olika industrierna. Det är egentligen så att harfärre kvinnor i industrin än andra delar av vårt land. Detta utesluternaturligtvis inte att man också skall arbeta för en differentieradarbetsmarknad. Jag är helt på det klara med att jämfört med mångaandra ställen i det här landet har en mindre andel sådana näringsgrenar somtraditionellt har ansetts vara kvinnliga. Det är angeläget för mig personligen men också förregeringen som helhet - och det har vi visat genom konkreta förslag i åretsstatsverksproposition att göra allvar av vår målsättning att ge alla rätttill arbete. Därvidlag är det inte minst kvinnorna i de delar av landet som nuär underförsörjda med arbetstillfällen som vi tänker på och som vi med allkraft skall hjälpa på en rad olika sätt. Men vet ock.så att man Ang. sysselsättningsmöjligheterna för kvinnor iSkellefteåregionen Ang.sysselsätt-ningsmöjligh e terna för kvinnor i åstadkommeringa under över . Det här är fråga om ett tålmodigt arbete på en mängdolika nivåer. De första delarna av statsrådets inlägg ärvi helt överens om. Det är allmänna uttalanden och det är på grundval av desynpunkterna som jag också väckt min interpellation. Svaret som statsrådet har lämnat visar den snedbalans sområder även inom arbetsmarknadsutbildningen för kvinnornas del. Jag skulle önskaatt vi fick en så pass differentierad arbetsmarknad att man inte skall behövaen särskild arbetsmarknad för kvinnorna. Statsrådet talar i svaret om Algotsetableringen som detstörsta tillskottet av arbetstillfällen för kvinnor Sedan nämner statsrådet attvi har färre kvinnor i industrin i än någon annanstans i landet. Detär mycket möjligt. Jag håller det för troligt - av den anledningen attarbetstiUfällen har saknats. Och som jag sade har kvinnorna alltidmåst finna sig i att vara den arbetskraft som fått stå tillbaka underlågkonjunkturer. Jag skulle också med anledning av det sista som haråberopats vilja fråga statsrådet: det utvecklade planer på att förstärkaarbetsmarknadsutbildningen för kvinnorna, med anledning av åretsstatsverksproposition? Jag ber om ursäkt för att jag inte uppfattadeden sista frågan riktigt. kanske kan upprepa den, så skall jagförsöka ge besked.