prot · FX09106 · 1974-12-31 00:00:00 — Flera exempel från senare tid visar ocksä att vi härhar ett mycket effektivt påtryckningsmedel för at.t åstadkomma en självsaneringinom denna sektor. Hert HENMARK (fp): För ungefär ett är sedan aktualiserades denna sak, även dä i en enkelfråga. Dä gällde det närmast den paragraf i som justitieministernomnämnt i sitt svar . Justitieministern meddelade dä att frågan huruvidaansvaret skulle övergå från marknadsföraren till den ansvarige utgivaren varunder övervägande i och att det skulle komma besked isaken. Justitieministern sade ocksä i sitt svar att det höll på attske en självsanering, och han talade om de kontakter han haft med pressen idessa frågor. Justitieministern sade också alt han inte var riktigt pä detklara med hur begreppet "allmän plats" skulle tolkas och att man idet avseendet eventuellt mäste avvakta ett domstolsutslag. har en delsaker inträffat. Ensak som upprört mig mycket kraftigt är att det vid en marknad som ärligen hällsi östra förekommit ett saluförande med en råhet som inte harskådats. Vidare har vissa tidningar haft ett sådant utseende att iUppsala förbjudit deras saluförande, och man har i andra delar av landet följtdet exemplet. Slutligen har efter starkapåtryckningar från läsaropinionen beslutat att ändra sina regler förannonsering om dessa saker. Det här säger ju att denna fråga alltjämt är mycketaktuell och att det finns en stark opinion som är upprörd över det sätt pävilket saluförandet sker . Efterdel att framförde sina synpunkter har denna fräga också varitaktuell i , där t, o, m, journalistklubben protesterade mol del sällpä vilket framförde annonser av del här slaget. sadeemellertid att man inte ville ändra på förhållandena därför att man tjänade enoch en halv miljon pä just denna annonsering. Nuvill jag fråga justitieministern: Hur långt har man kommit med de åtgärder somförebådades ? Vidare undrar jag om inte lagstiftaren bör gestöd åt den opinion som så tydligt framträder. 1 vad gäller den första frågan vill jag hänvisa lill atl den sittandemassmedieutredningen har anledning att ta upp dessa problem. Vi bör avvakta atldess betänkande kommer. Beträffande den andra frågan är det inle aktuellt mednågot förslag lill ändring av den nuvarande lagstiftningen på denna punkt. HerrHENMARK (fp): Jag skulle dä vilja fråga om massmedieutredningen har fött en förändradinstruktion sedan föregående är. Föregående år meddelade nämligenjustitieministern att det inom departementet pågick överväganden om altöveriämna ansvaret från marknadsföraren till den ansvarige utgivaren. Sedanvill jag beklaga att det inte gär att tillmötesgå de opinioner som är på väginte minst , dä det förs en sädan kamp för att kvinnan skall fö en medmannen jämbördig ställning. Kvinnan upplever denna marknad som förnedrande förhennes kön. Del har omvittnats i många sammanhang. Skall då inte lagstiftarenkunna möta kvinnan i den kamp för jämställdhet som råder ? Kan man integenom lagstiftningen på ett bättre sätt stödja den kampen? Jag vill bara komplettera milt första svar med atl säga att i den månmassmedieutredningen inte skulle beröra speciellt den här frågan, sä har vialltid möjlighet atl ta upp den i samband med utarbetandet av en proposition ianledning av massmedieutredningens förslag. Det var egentligen del jag syftadepä. Iövrigt har jag inte någonting att tillägga. Jag har vid tidigare tillfällensagt atl del finns mycket i det moderna samhällets utbud av varor och tjänsterm. m. som för många av oss kan vara både anstötligt och otrevligt, men mot detskall slå den grundläggande synpunkten att vi vill ha ell fritt och öppetsamhälle med största möjliga yttrandefrihet. Överiäggningenvar härmed slutad. § 10 Om hävande i visstfall av sekretesskyddet för enskilda personer Herr justitieministern erhöll ordet för atlbesvara () i kammarens protokoll för intagnafräga, nr 249, och anförde: har frågat mig om inte en sekretessbestämmelse som äravsedd att skydda den enskilde bör kunna upphävas i det särskilda fallet om denenskilde sä påfordrar. Gällandelag innebär att handling, som är hemlig med hänsyn till enskild person, iprincip för lämnas ut om den enskilde samtycker lill det. Den enskildesinställning till frågan om en handling skall lämnas ut är alltså i regelavgörande. Frän denna princip finns dock vissa undantag. a. kan myndighet ivissa fall vägra lämna ut handlingar rörande sjukvård trots atl patientenmedgett att de för lämnas ut. Detta gäller t. ex. när ändamålet med vårdenskulle motverkas av ett utlämnande. Nuvarandeordning torde vara allmänt godtagen och fungera tillfredsställande ipraktiken. Omhävande i vissl fall av sekretess-skyddet för enskilda personer Jag för tacka för det utmärkta svaret, även om det inte var precis detsvar jag väntat pä. Felet är nog milt. Frågan var kanske inle utformad med denpregnans som varit önskvärd. Jagkan ta exemplet med en socialassistent. Det har förekommit alt när människoransett sig ha bli vit illa behandlade av socialvärdande myndigheter och delsedan skrivits i tidningarna om fallet så har man hört sig för hos vederbörandesocialassistent. Denne har då svarat atl han inle för uttala sig om fallet -han har åberopat sin tystnadsplikt. Jag borde nog ha frågat om tystnadsplikteni stället för sekretesskyddet. Jagvill nu fråga om man på samma sätt som man kan fö en handling utlämnad även kanlösgöra en socialassistent från hans tystnadsplikt. Om så är fallet är jag heltnöjd med svaret. Del kan förekomma fall där tystnadsplikten blir ett skydd förmyndigheten i stället för ett skydd för den enskilde. Delta var anledningentill min fråga. Jag skall försöka tillmötesgå efter den precisering somnu har gjorts - alltså frågan om tystnadsplikt bör kunna åsidosättas eftermedgivande av den som skulle skyddas av bestämmelsen. Samtycket har här enannan betydelse än i fråga om handlingssekretessen. Det innebär egentligen baraatt den befattningshavare som fött samtycket i vissa fall kan meddela enuppgift ulan atl riskera straff, Nägon skyldighet att verkligen meddelauppgiften uppkommer dock inte. Ang.behandlingen av frågan om valdistriktens storlek vid allmänna val Hen- (): Fär jag dä ställa en fråga lill, nämligen om justitieministern anseratt det kan finnas sädana fall där det vore bra om man kunde lösgöra exempelvisen socialassistent frän den tystnadsplikt som föreligger, Överiäggningenvar härmed slutad. behandlingen av frågan om valdistriktens storlek vid allmänna val Herr justitieministern erhöll ordet för attbesvara () i kammarens protokoll för intagnafråga, nr 261, och anförde: har frågat mig om jag anser att frågan om valdistriktensstoriek vid allmänna val bör underställas och när detta i så fall kanske. Deallmänna principerna för landets indelning i valdistrikt är fastlagda ivallagen. Huvudregeln är där att varje kommun bildar ett eller fiera valdistrikt.Är kommun indelad i valkretsar för val av kommunfullmäktige, skall varje sådanvalkrets bilda ett eller flera distrikt. Närmare regler om hur stora distriktenför vara finns inte i lag. Det har ansetts smidigast att avgöra frågan omlämplig storiek från fall till fall. Besluti det enskilda fallet om valdistriktsindelning meddelas av sedankommunfullmäktige fött yttra sig. utreds inom RSV bl, a, frågan om delbehövs närmare riktlinjer i lag för valdistriklsindelningen, Ulredningen väntasbli färdig . Eventuella förslag med anledning av utredningenskulle kunna föreläggas , Hert (); Jag tackar justitieministern för svaret på den här frågan. Bakgrundenär ju att har skrivit till de kommunala valnämnderna och sagtatt de skall planera arbetet med valdistrikten med den utgångspunkten att man1976 skall ha maximum 1 800 röstberättigade per valdistrikt. Det är möjligt attdenna skrivelse inte skall tolkas sä att valnämnderna är skyldiga alt följadella, men så har den ullylis på mänga håll, det vet jag. Jagtolkar nu justitieministerns svar sä, alt han menar atl om man skall fastställaen maximigräns för antalet röstberättigade per valdistrikt, sä mäste det ske iform av lag och att frågan då kommer till . Om denna tolkning avjustitieministerns svar är felaktig, så har justitieministern möjlighet attpåpeka det . Jag hoppas att det är en riktig tolkning. Närdet sedan gäller frågan om tidpunkten för behandlingen så skall valdistriktsindelningenvara fastställd året före valåret. Vi måste alltså ule i kommunerna och sedan ilänsstyrelserna fastställa valdistriklsindelningen , Det mäste,såvitt jag förslår, betyda att det är nödvändigt alt förberedelsearbetet på detkommunala planet sker nägon gäng , Bakgrunden är då att omman skall fastställa en sädan här maximigräns - detta skall vi inte diskutera - så måste riskdagen fatta beslul därom vären 1975, Jag hoppas att detlaockså är rikligt uppfatlat. Jag har tagit del av skrivelsen frän , och jag villsäga till att den är endast en rekommendation. Verket kan intefastställa några gränser vare sig i det ena eller det andra avseendet. Någradefinitiva gränser kan alltså inte bli fastställda på grundval av denna skrivelse. Beträffandefrågan om när valdistriktsindelningen kan bli klar har jag inte någonting altsäga. Men jag kan nämna för att om på basis av enrekommendation från skulle fastställa något antal distrikt somicke uppfattas som tillfredsställande, finns det möjUgheter att anföra besväröver beslul hos den valprövnings-nämnd som stadgas i den nyaregeringsformen och i vilken även ingår riksdagsmän som ledamöter. Överiäggningenvar härmed slutad. §12 Ang. tillförlitligheten av fartkontroller Herr justitieministern erhöll ordet för attbesvara i (c) i kammarens protokoll för den 18 oktoberintagna fräga, nr 270, och anförde: i har frågat mig om jag anser att den utrustning somanvänds vjd fartkontroller och de anvisningar som utfärdats för utrustningarnashandhavande är hell tillfredsställande från rättssäkerhetssynpunkt. De radarhasiighelsmätare som polisen använder vidhastighetskontroller har ingående undersökts av statens provningsanstalt.Rikspolisstyrelsen har - utöver leverantörens instruktion - utfärdatanvisningar för handhavande av utrustningen. Jag har inte anledning altifrågasätta tillföriitligheten av den utrustning som används elleranvisningarnas innehåll. Jag vill dock nämna atl justitieombudsmannen förnärvarande utreder anmälningar som rör radarhasiighelsmätare. i (c): Jag ber att fö lacka justitieministern försvaret på min fråga. Utvecklingenav modem teknik i form av radar har varit en förutsättning för en meraomfaltafide övervakning av trafiken. Det är självfallet angeläget att en sådanövervakning kan ske att trafikbeslämmelserna följs i trafiksäkerhetensintresse. Samtidigtfinns för den överväldigande delen av trafikanter ingen möjlighet att bestridaöverträdelse och styrka sitt bestridande gentemot utslag av radar ellerliknande instrument. Man måste ju vara specialutbildad för att kunna diskuterautrustningens funktionssätt och dess handhavande vid det aktuella tillfälleteller för att kunna bedöma om föreskrifter följts osv. 1 de allra flesta fallfår man därför lita på instrumentens utslag även om man själv skulle känna sigövertygad om att det är felaktigt. Inägra fall har instrument ställts mol instrument, och det har visat sig attmätresultaten är olika. Radarn har då inte kunnat ges sådant vitsord alt detandra mätinstrumentet - färdskrivaren - kunnat anses vara mindrelillföriitligt. Självfalletuppväcker det en undran hos trafikanterna, om mätinstrumenten och derashandhavande är så bristfälliga alt den som måst acceptera ett radarutslag trotsatt han ansett det vara felaktigt i själva verket haft rätt. Speciellthar mänga personer tvivlat på resultatet av mätningar som gjorts i lät trafik,I svaret säger justitieministern att han inte har anledning alt ifrågasättatillföriitligheten hos den utrustning som används. Och på den punkten kan viväl vara ense. finns dock olika utrustningar. Jag tycker alt det borde varaav värde om den utrustning som kommer till användning inte enbart angavhastighet utan kunde kompletteras med ett foto, som också visadetrafiksituationen. På sä sätt kunde man undanröja varje tvivel om vilket fordonsom var inblandat, och trafikanten skulle där kunna konstatera att det varhans fordon som var aktuellt och inte behöva hysa något tvivel om alt denregistrering som trafikövervakningen hade gett var riktig. Oftainger de moderna instrumenten en känsla av att de kan skötas hur enkelt somhelst. Men det är knappast fallet, utan även denna utrustning kräver alt densom handhar den har kunskap om dess funktionssätt och framför allt om dessbegränsningar. Direkttillämpningen av lagstiftningens bestämmelser om påföljdvid trafikförseelser gör rättssäkerhetsmomentet extra viktigt. Förtrafiksäkerhetsarbetei är, som jag sade, trafikkontrollen av stort värde. Detär därför helt nödvändigt att kontrollutrustning används - och på ett sådantsätt att trafikanterna utan tvivel kan lita pä mätresultaten. Delta är ocksäväsentligt för att man skall kunna säga att rättssäkerheten gentemot denövervakande myndigheten är tillfredsställande. i sade att det i ett aktuellt fall hade visat sigatt polisens radarmätare inte helt kunde tillmätas vitsord. Del tvingar migatt till kammarens protokoll läsa in vad domstolen sade i det enda mål jagkänner till - vilket säkeriigen är detsamma som talar om. Därsäger domstolen att del "mäste emellertid med lillräcklig grad av säkerhethållas för visst att radarmätaren vid tillfället ej var behäftad med någotfel". Den andra frågan, omvikten av att det är rätt fordon som man riktar sig mot, tycker jag attherr lämpligen skall ta upp i , där ledamot, Överiäggningenvar härmed slutad. §13 Om förslag till förbättring av trafikförhållandena i skärgårdarna Omförslag lill förbällring av irafikförhållan-dena i skälgårdarna Herr kommunikationsministern erhöll ordetför atl besvara i (fp) i kammarens protokoll för den16 oktober intagna fråga, nr 236, och anförde: i har frågat mig när regeringen avser attframlägga förslag till förbättring av trafikförhållandena i skärgårdarna ienlighet med vårriksdagens beslut. Denav väckta frågan bereds av en interde-partementalarbetsgrupp som tillsatts för att göra en allmän översyn av vilka åtgärder somkan vara ägnade att förbättra skärgårdarnas villkor. Gruppen har uppdrag altså snart som möjligt till regeringen redovisa förslag lill åtgärder. HerrLINDAHL i (fp): Jag lackarstatsrådet för svaret. Nuär del faktiskt så att i sitt beslul i varas gav ganska klarariktlinjer i en del specifika frågor. Det angavs t, ex, att bidrag tillskär-gärdstrafik som går med underskott skall ges efler samma principer sombidrag till busstrafik som inle bär sig och att bidrag till anskaffning avmateriel för skärgårdstrafik - i stort sett båtar eller färjor - skall kunnautgå efter samma principer som bidrag till enskilda vägar. Man skall väl inlebehöva sitta och fundera alltför länge innan man kan fö fram lillämpningsbesiämmelseri detta fall. Skärgårdsbefolkningenär missgynnad i kommunikalionshänseende jämfört med andra människor här ilandet. Folk som bor ute i skärgårdarna har kommunikationsförhållanden som ingaandra människor i detta land skulle finna sig i att ha, och kommunikationernablir faktiskt bara sämre och sämre pä mänga häll. Skall vi kunna behållalevande skärgårdar med en kvarboende befolkning, är det rätt bråttom att lösadessa frågor, så att invånarna även i fortsättningen för möjlighet att arbetaoch bo ute i skärgårdarna. Det är faktiskt inte sä fö människor det rör sigom, 1 är det 16 000 människor som bor på öar utan fasta förbindelseroch i ungefär 6 000, och del finns dessutom andraskärgårdar i vårt land. Jag är medveten om alt uttalat önskemål om Omändrad taxesällning för Gotlandslraflken utredning och förslag idenna fräga redan lill hösiriksdagen, men i vet liksomjag att vi när riksdagsbeslutet fattades inte visste någonting om detutredningsarbete som startats och som jag talat om i milt svar. Jag anseratt det kan vara av ett visst värde alt man sätter in trafikfrågorna i derasrätta sammanhang, där åtgärder inom trafiksektorn för vägas mot andra åtgärderinom regionalpolitiken, kommersiell service, jordbruk, skogsbruk osv. Vi serhär en möjlighet alt fö elt samlat grepp på dessa viktiga frågor, och det ärtill följd av denna nu pågående utredning som en viss lidsförskjutning iförhållande lill begäran kan uppstå. HerrLINDAHL i (fp): Jag har ingenting att invända emot att en utredning ser överskärgårdarnas och skärgårdsbefolkningens villkor. Jag är bara mycket rädd föratt vi för en längrotande utredning. Dä är det risk för att - som det heter idet gamla talesättet - medan gräset växer, dör kon. Därför skulle man kanskekunna bryta ut de specifika åtgärder som jag aktualiserat och som dock skulleha en stor positiv betydelse. Kommunikationsförhållandena är mycket besväriigai skärgårdarna och är där av mycket mer avgörande betydelse än på mänga andrahåll, Överiäggningenvar härmed slutad, §14 Om ändrad taxesättning för Gotlandstrafiken Herr kommunikationsministern erhöll ordelför att besvara () i kammarens protokoll för den 16 oktoberintagna fråga, nr 243, och anförde: har frågat mig, när förslag kan vara att vänta om ändradtaxesättning för Gotlandstrafiken, Som har angetts i den proposilionsförleckningvilken tillställts avser regeringen atl framlägga proposition omtransportstödet till omkring . Hert EKINGE (fp): Jag ber att fö tacka för svaret på min enkla fråga, I svaret meddelasatt proposition i ärendet kommer atl framläggas . Del ärtacknämligt att sä sker, ty det är verkligen att vi får en acceptabellösning av denna fråga, som ju också trafikutskottet har framhållit. Vi har nui utrett dessa problem utan atl de fött en verkligt tillfredsställandelösning. Eftersom del gäller en viktig jämlikhetsfråga inle bara frånnäringslivets synpunkt utan i lika hög grad socialt och kultureUt förgotlänningarna, skall jag med intresse studera propositionen när den framläggs. Jag ber än en gång alt fötacka för svaret, Överiäggningenvar härmed slutad. § 15 Ang. de planeradefasta förbindelserna över Herr kommunikationsministern erhöll ordetför att besvara i (s) i kammarens protokoll för den 16oktober intagna fräga, nr 244, och anförde: i har inför den förestående behandlingen i detdanska av frågan om de fasta förbindelserna över frågatmig, om det har inträffat något som föranleder en ändrad syn pä behovet avdessa förbindelser. Detär nu den svenska fattade beslut i frågan med stormajoritet för bifall. Tyvärr har det blivit dröjsmål med den danskabehandlingen av de båda ifrågakommande svensk-danska överenskommelserna. Nuhar emellertid överenskommelserna förelagts för slutligtavgörande, och vi räknar med ett sådant . Låtmig i anslutning härtill konstatera, att det sedan förra årets ställningstagandei inte inträffat något som pä ett väsentligt sätt påverkar bedömningenav överenskommelserna. Jagvill här - som jag gjorde i propositionen - sammanfatta de storatrafikpolitiska fördelar som ligger i den samlade lösningen. Vi skulle fö enKM-led som närmare binder samman den svenska och den danska sidan avÖresundsregionen, Vi skulle vidare fö en ny dansk storfiygplats på Saltholm sombättre än den nuvarande pä kan klara de skandinaviska ländernasinternationella fiygtrafikavveckling, KM-leden kan samordnas med anläggandet avflygplatsen, vilket innebär anläggningstekniska fördelar och samtidigtmöjliggör en samordnad lösning för den genomgående Öresundstrafiken ochlufthamnslrafiken, I nära anslulning lill KM-leden skulle vi fö en järnvägsledmellan och , vilken är ägnad att vidmakthålla och stärkajärnvägens konkurrenskraft. Genomde projekt som omfattas av de svensk-danska överenskommelserna skulle vi fö enlösning av kapacitetsproblemen i trafiken över , Trafiken harökat kraftigt . Det gäller både person- ochpersonbilstrafiken samt godstrafiken med järnväg och lastbil. De bedömningarsom gjordes 1972 inför de avgörande förhandlingarna tyder ocksä på en fortsalttillväxt av Öresundstrafiken, Som jag framhöll i propositionen ligger itidsperspektivet en osäkerhet, som gör att prognosmaterialet måsle tolkas medförsiktighet. Även med denna reservation finns det emellertid enligt min meninginte något som tyder pä att prognoserna i det aktuella tidsperspektivet behöverrevideras i någon väsentlig mån. De ekonomiska bedömningar som gjorts inrymmerockså betydande säkerhetsmarginaler. Medutgångspunkt i en fortsatt tillväxt av Öresundslrafiken har de svenska ochdanska regeringarna genom Överenskommelserna velat säkra att denna trafik kanske på ett sätt som ar förenligt med en framsynt samhällsplanering och entillräckligt beaktande av miljöaspekterna. Inte minst från denna synpunkterbjuder broch tunnelprojekten klara fördelar. Jag skall inte gå Ang.de planerade fasta förbindelserna över Ang.de planerade fasta förbindelserna över närmare in härpå i dettasammanhang, eftersom det är frågor som tidigare utföriigt behandlats ikammaren, Ipropositionen utvecklades närmare den stora betydelse som tillkomsten avÖresundsförbindelserna kunde förväntas få för utveckling av service, förskapande av en vidgad och mer varierad arbetsmarknad och för en närmare samverkanmellan människorna på båda sidorna av sundet. Jag uppehöll mig ocksä vid defördelar med hänsyn till en vidare regional utveckling som kommer att följa medöverenskommelserna. Härvidlag har förvisso inget inträffat som motiverar enändrad bedömning. Förutsättningenför en riktig befolkningsutveckling, för en god landskapsvärd, för hänsyn tillmiljön liksom för jordbruket är givetvis att man har tillgång till en framsyntsamhällsplanering, I propositionen uppehöll jag mig också vid denalltmer utvecklade samhällsplanering som kännetecknar . Denoptimism jag hyste för framläggandet av propositionen har sedandess ytteriigare stärkts. Jag tänker pä fullföljandet av länsplanering 1974.Jag tänker vidare pä fullföljandet - inom ramen för den fysiska riksplaneringen-av de riktlinjer som är 1972 fastställt när del gäller hushållningenmed mark och vatten. I vad gäller planeringsberedskapen inför ett brobygge ärdet med tillfredsställelse jag bl. a. noterat, att inom iMalmöhus län utarbetats ett ål-gärdsprogram. I detta tar man upp såväl trafik-och näringslivsfrågor som miljö- och markanvändningsfrågor. Planerandemyndigheter och organ utvecklar således en mycket god planeringsberedskap.Samtidigt gäller - och det kan inte nog understrykas -att det är avutomordentlig vikt just med hänsyn till den fortsatta regionalasamhällsplaneringen att vi nu för ett beslut om anläggandet av de fastaförbindelserna. Avslutningsvisvill jag ännu en gäng konstalera, alt det enligt min mening är lika angelägelnu som för ett är sedan - dä tog ställning till de svensk-danskaöverenskommelserna - att dessa blir ratificerade och atl genomförandet avprojekten kan påbörjas. i (s): Jag tackar statsrådet för det klariäggande svaret på min fråga om lägetinför behandlingen i det danska av förslaget om fasta förbindelseröver . Medtillfredsställelse noterar jag att man från svensk sida inte reser några nyahinder, utan att regeringen står fast bakom riksdagsbeslutet av den 13 december1973. Bakgrundentill min fråga var bl. a. ett yttrande av överborgmästare iKöpenhamn. Han framhöll på möte enligttidningsreferat - rubriken var "Planering står stilla i väntan påÖresundsbron": "----- mäste delmångåriga spelet om de fasta förbindelserna över komma till ettslut. Kommunerna i kan med fullt fog peka på alt bädedet regionala och lokala planeringsarbetet står och stampar- ." Somframgår av detta uttalande är det inte bara pä svensk sida som man oroas avutvecklingen. Detär min förhoppning att denna stora chans till ett fördjupat, praktiskt nordisktsamarbete på det viktiga kommunikationsområdet inte skall missas, att vi inteskall snubbla i upploppet strax före mållinjen. Delär därför bra att kommunikationsministern ger den här positiva redovisningen . Ett danskt nej nu till förhandlingspakelet betyder väl att det är högstosäkert om bron och tunneln någonsin kan bli verklighet. Det är nog bäst att vigör detta klart för oss.