prot · FX0933 · 1974-12-31 00:00:00 — Förhandlingarnaleddes av fru tredje vice talmannen. § 1 Justerades protokollet för den 22februari. § 2 Antalet suppleanter i utbildningsutskottet Enligt tiU kammaren inkommet protokollsutdrag harvalberedningen föreslagit att antalet suppleanter i , somför närvarande är 16, skaU utökas till 17. Jag hemstäUer att antalet suppleanter iUtbUdningsutskottet bestämmes tiU 17. Denna hemställan bifölls. Fru tredje vice talmannen meddeladeatt val av en suppleant i utbildningsutskottet skulle företas vid morgondagenssammanträde. Ang. ersättningen för älgskador Herr jordbruksministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 26februari intagna fråga, nr 86, och anförde: har frågat om jag är bereddvidtaga åtgärder för att överföra medel frän älgskaderegleringsfonden tilllänens älgskadefonder i sådan omfattning att de som drabbats av älgskador kanerhålla den ersättning som de är berättigade till. Enligt bestämmelserna i kungörelsen om älgavgift m. m.skaU viss av Kungl. Maj:t bestämd del av de medel som inflyter till länensälgskadefonder föras över till den för samtliga län gemensammaregleringsfonden. Ersättning för älgskador och bidrag tUl förebyggande avälgskador beviljas av . Om disposition av medel frånregleringsfonden beslutar Kungl. Maj ;t. Om medlen i en älgskadefond inte räcker, kan Kungl. Maj;tbesluta att medel skall föras över från regleringsfonden tiU ifrågavarandeälgskadefond. Det ankommer på länsstyrelserna att bevaka medelstUlgången iälgskadefonderna och vid behov inkomma till Kungl. Maj:t med framställning omöverföring från regleringsfonden tiU älgskadefond för att exempelvisälgskadeersättningar skaU kunna utbetalas i erforderlig omfattning. Ang. ersättningen för älgskador FruGÖTHBERG (c); Jäg ber att få tacka statsrådet för svaret. Som statsrådet säger i sitt svar stadgas i kungörelsen nr260 dels om älgavgifterna tiU länets älgskadefond, dels om denprocentandel som går till regleringsfonden och dels om ersättningar osv. Det väsentliga i den här frågan och orsaken till att jagställt den är det faktum att de bidragsberättigade får vänta aUtför länge påsina ersättningar. I mitt län som jag känner bäst tUl, har 128ansökningar inkommit . De synades in under periodenaugustioktober. beslutade om ersättningar, och tilldags dato har de sökande endast fått ett mindre förskott, beroende på brist påmedel i länets älgskadefond. har hos jordbmksdepartementetanhållit om medel från regleringsfonden, och det är min förhoppning att dennaansökan bevUjas. De bidragsberättigade är praktiskt taget alltid brukare avmindre jordbmksenheter, ofta med återkommande skador på växande gröda.För dem är detta inkomstbortfall mycket kännbart, och därför är det nödvändigtatt ersättningssystemet fungerar på ett mer tiUfredsställande sätt. Den centrala regleringsfonden skall fungera pådet sättet att den klarar av de ojämnheter mellan olika län som kan förekommanär det gäller älgskador, exempelvis när man får större älgskadormom ett län än vad som bedömts skulle bli faUet. Jag vet nu att vi fått en framställning tiUjordbruksdepartementet från . Den framstäUningen skallremissbehandlas i , det är där bedömningen sker.Framställningen ligger alltså hos , och sedanfår vi den tillbaka tUl för avgörande. Jag kan säga atti den mån allting är i sin ordning i framstäUningen föreligger det ingen riskföi att det inte skuUe finnas pengar centralt tUl att möta anspråken iframstäUningen från länet. Men vi måste vänta på bedömning,och jag utgår från att man där inte tar på sig för denna bedömningän vad som är absolut nödvändigt. Jag tackar också för detta svar. Det låterpositivt för de bidragsberättigade. Det är väldigt väsentligt att man löser dethär problemet. Överläggningen var härmed slutad. § 4 Ominförande av offentlighetsprincipen för och Herr justitieministern ordet för att besvara ' (fp) i kammarens protokoll för den15 februari intagna fråga, nr 80, och anförde: har frågat mig om jag villmedverka tiU att offentUghetsprincipen kommer att gälla även förKommunförbundet och . Offentlighetsprincipen är tUlämpIig endast när det gällervåra myndigheter. Den gäller däremot inte i fråga om privaträttsliga subjekt,även om staten eller kommuner har ekonomiska eller andra intressen i verksamheten. Frågan om en utvidgning av offentlighetsprincipenstiUämpnings-område till privaträttsliga subjekt, i vilkas verksamhet stateneller kommuner har intressen, har många aspekter. Offentlighetsprincipen är nuknuten till den allmänna verksamheten som drivs i myndighetsform. Denavgränsning som ligger i detta kan inte överges utan att konsekvenserna kanöverbUckas. Jag är inte beredd att nu göra något uttalande som avser enbart denverksamhet som och bedriver. Om införande av offentlighetsprincipen för HertROMANUS (fp): Offentlighetsprincipen är grundläggande för densvenska demokratin. Den innebär att alla medborgare skaU ha insyn i vadmyndigheterna har för sig, de skaU kunna se hur myndigheterna handskas medoffentliga medel och över huvud taget kunna ta del av de handlingar som finnsinom myndigheterna. Det finns vissa undantag, men varje undantag måste särskUtmotiveras; offentlighet och insyn är hu-vudregeln. Det gäller staten,kommunerna och landstingen. Men och , somfrån allmän synpunkt är likvärdiga med offentliga myndigheter, eftersom deorganisationer där bara kommuner och landsting är medlemmar och eftersom deförvaltar skattemedel, har formeUt en privaträttslig stäUning och behöverdärför inte tiUämpa offentlighetsprincipen. Samma motiveringar som kan anföras för offentligheten närdet gäller kommunernas och landstingens handlingar gäller självfallet också . har uppmärksamheten, bl. a. av tidningen ,fästs på detta förhåUande genom att man på dessa förbund inte alltid har haften öppen och tillmötesgående attityd. När någon har velat ta del av handlingarhar vederbörande mötts av attityden att "det är så besvärligt att faktakommer ut innan man har bestämt sig för vilken ståndpunkt man skall ta".Det är just sådant som offentlighetsprincipen är tiU för att undanröja oviljan att få en öppen diskussion och insyn innan i praktiken bindande besluthar fattats. När det gäller var man, i varje falltUl en början, mycket tveksam att lämna ut en sammanställning som gälldeviktiga opinionsyttringar från landstingen beträffande inspektionsverksamheteninom omsorgsvården. har man kanske haft en mera positiv attityd. 6 protokoll 1974. Om införande av of fen tlighe tsprinci-pen för vissagånger, men det växlar aUtså. Därmed säger det sig självt, enligt minuppfattning, att vi inte kan överlåta ät dessa förbund och deras förtroendemänoch tjänstemän att från faU tUl fall bedöma när de vill ge medborgarna insynoch när de inte vUI det. Det här är ju ingen ny fråga, utan möjligheten att tiUämpaoffentlighetsprincipen även på privaträttsliga institutioner av detta slagfinns ju och har funnits i varje fall ända när saken behandlades ipropositionen 140. Det kan göras utanför tryckfrihetsförordningen. Jag hadedärför hoppats att justitieministern nu skuUe ha sagt att han är villig attmedverka tUl att allmänheten ges insyn i dessa förbunds verksamhet. Jagbeklagar att han inte vUl göra det, och jag skulle vilja fråga: Vad är det förtyper av konsekvenser som justitieministern anser att man inte kan överblickaoch som medför att han inte vill göra några uttalanden? Jag tror nog att herrRomanus vUl dela min uppfattning att om man skaU göra en utvidgning avoffentlighetsprincipen i detta fall, är det inte så enkelt att man kan göradetta enbart för och . Det finns ju ävenandra formellt privaträttsliga subjekt som är av den naturen att de då kommerin i blickfånget. Det är skälet tUl att jag inte kan finna att man kan vidta enåtgärd enbart avseende dessa faU. HerrROMANUS (fp): Jag får be justitieministern om ursäkt, menjag har Utet svårt att acceptera att det faktum, att man även skulle kunnatänka sig att utvidga offentlighetsprincipen tiU andra organisationer, skall fåanvändas som ett argument för att man inte vill utvidga den till de två nuaktuella organisationerna. Det tycker jag smakar litet av den obotfärdigesförhinder. Jag kan inte heller inse att man behöver fundera så särskilt mycketpå just dessa två organisationer. De handlägger ju inte några andra ärenden änsådana som handläggs av deras medlemmar, dvs. av kommuner eller landsting, ochi det sammanhanget är handlingarna offentliga, såvida inte sekretesslagens bestämmelsergäller. Att tillämpa samma offentlighet för en sammanslutning av kommuner somman gör för varje kommun borde väl inte vara något som man behöver tveka såmycket inför. Jag menar inte att justitieministern skulle säga att viskall införa denna ordning , men en viljeyttring, innebärande att såbör ske därför att det är rimligt, vore väl inte så svår att avge . Det är, som jag sade, inte heller fråga om någon nyhet.Jag behöver inte gå så långt tillbaka som till 1936 för att få exempel. 1966 pekar man på att Kungl. Maj;t genom författning kan bestämmaatt en privaträttslig organisation skaU tillämpa tryckfrihetsförordningensbestämmelser om offentlighet. Man lämnar också exempel på fall där detta sker: skogsvårdsstyrelser,hushållningssällskap, publicus m. fl. Det är alltså inte fråga omnågot principiellt nytt, utan det gäller bara om man skall tUlämpa en sådanordning också här. Jag skulle vilja fråga justitieminister; Finns det någotmera solklart fall än detta? Det gäller ju två organisationer som drivs medskattemedel och vilkas medlemmar samtliga är underkastadeoffentlighetsprincipen. Jag frågar igen: Vad är det för konsekvenser som avsesi svaret? Om justitieministern håller med om att man skall avgöra frågan frånfall till fall, borde han väl kunna säga något om detta fall. Jag menar, , attoffentlighetsprincipen är knuten tiU verksamhet som bedrivs i myndighetsform.Det är alltså denna princip som vi skulle frångå om .herr ' önskemålskulle tiUmötesgås. Det bör inte ske annat än efter en grundlig utredning om dekonsekvenser som kan följa av att uppge denna principståndpunkt. Jag kan förstå att man kan behöva överväga ivilken form offentlighetsprincipen skall tillämpas på de här tvåorganisationerna. Men jag upprepar att det är svårt att se vad det skuUe finnasför invändningar emot att den tillämpas när det gäUer just dessaorganisationer. Herr justitieministern har ju inte heller haft någon invändningatt anföra i sak utan säger bara att vi inte kan tillämpa principen hur somhelst. Men om det behövs en utredning, skulle inte justitieministernkunna tUlsätta en sådan. Jag tror inte den skuUe behöva arbeta särskilt länge.Detta kan inte vara något särskUt kompUcerat problem. Det är ju brukligt här i kammaren att tackaför svar som man får. Jag viU gärna också följa den sedvänjan. Jag har nubegärt ytterligare en replik därför att jag hoppades att det skulle blinågonting att tacka för. Skulle inte justitieministern möjligen kunna säga attdet är ett problem att inte offentlighetsprincipen tiUämpas på ifrågavarandeorganisationer och att han är vUlig att ta itu med detta problem. 1 så fallskall jag vederbörligen be att få tacka för det. Jag vill erinra om attoffentlighetsprincipen och dess tUlämpning berörs av såväl offentlighets- ochsekretesslagstiftningskommitténs som massmedieutredningens arbete. Jag menaratt resultatet av det utredningsarbetet som alltså pågår- i första hand böra-waktas. Om införande av offentlighetsprincipen för Jag skall be att få tacka för att herrjustitieministern har erinrat mig om att de nämnda utredningarna pågår. Omjustitieministern anser att det har med den sak att göra som vi diskuterar hadedet kanske varit lämpligt att påpeka det i svaret. Då skulle man ju ha kunnattolka det så, att de utredningarna skall lägga fram något förslag som löserfrågan. har det ju påpekats ända , i propositioneroch utredningar, att det här problemet kan regeringen lösa själv utan att rörai tryckfrihetsförordningen. Om det vore så, att regeringen var intresserad Nr 33 av att få tUl stånd en ökningav offentlighetsprincipens tUlämpning, Tisdaeenden kunde justitieministern möjligenavge en viljeyttring om han anser att 5 mars1974 '''" " bättre demokrati med mer offentlighet. -------------------- viljeyttringhar jag inte med bästa vilja i världen kunnat uppfatta, och det ber jag att få beklaga. Jag skulle kanske ha återkommit tidigare tillvad sade om de undantag som han har påpekat. Men det gäller nustatliga organ och här har vi att göra med kommunala organ, där man har denkommunala självstyrelsen att också ta hänsyn till, vilket väl måste beaktas. Jag är ledsen, men jag kan inte inse att denkommunala självstyrelsen lägger något hinder i vägen föroffentlighetsprincipens tiUämpning. Kommunerna själva är ju underkastadeoffentlighetsprincipen. Jag förstår inte den invändningen. Överläggningen var härmed slutad. § 5 Föredrogs, men bordlades åter konstitutionsutskottetsbetänkande nr 13, lagutskottets betänkanden nr 1-4, försvarsutskottetsbetänkanden nr 5-10, socialförsäkringsutskottets betänkande nr 5, utbildningsutskottetsbetänkanden nr 4 och 5, trafikutskottets betänkande nr 4, näringsutskottetsbetänkande nr 3 samt civilutskottets betänkanden nr 5-10. § 6 Föredrogs och bifölls interpellationsframställningennr 42. § 7 Interpellation nr 43 ang. sysselsättningen och denregionala balansen i Ordet lämnades på begäran till HerrLÖVENBORG (vpk), som yttrade; Det finns all anledning att medtillfredsställelse notera den pågående och planerade utbyggnaden vidNorrbottens i . Efter det att NJA drivits påspariåga sker det nu väsentliga satsningar, som ökar företagets konkurrenskraftoch skapar nya arbetstillfällen. Det är en framgång för och endelseger för den starka folkopinion som vänt sig mot denensidiga råvaruutplundringen och avfolkningspolitiken. Men är ett stort län, och det positiva som nusker i Luleåområdet är ingen lösning för andra delar av länet som präglas av arbetslöshet och avfolkning. Tvärtom befarar man att en tUl och "Fyrkanten" ensidigt riktad industriexpansion kan förvärrasituationen på annat håll. När Länsprogram 70 lades fram talade man om en 72 kommande landsdelskatastrof om intemycket snabba och omfattande näringspoUtiskainsatser kommer till stånd. Detta hot kvarstår ännu för mycket stora delar avNorrbotten. Särskilt allvarligt är läget för ochinlandskommunerna. 1 de områdena har avfolkningen och ödeläggelsen fortskriditmed skrämmande snabbhet. De traditionella basnäringarna jord och skog harsnabbt minskat i betydelse när det gäller sysselsättning och utkomst. Det är nu 20 är sedan den s. k. ladesfram. Men den resulterade inte i några åtgärder som kunde stoppa den negativautvecklingen i området. Situationen har undan för undan förvärrats. Sombelysande exempel kan man ta kommun med en yta som skulle kunna inrymmahela . Men medan man trängs i det sistnämnda området harsvängrummet i kommun blivit aUt vidare. är befolkningssiffran nere i10 061 personer, medan man för bara hade drygt 14 000 invånare. I BD 80 förutsågs en ytterligare minskning ner till 4 816personer . planeringsråd satte som målsättning 7 000personer. kommun har som sitt absoluta minimital angivit 8 000 invånare. Typexemplet visar också hur snabbt ålderssammansättningenförsämras. Inom nuvarande storkommun utgjorde 014-åringarna40,av befolkningen. 1970 hade den procentandelen sjunkit tUl 22,9,och i motsvarande grad ökar andelen personer . Det som sker är alltsåatt själva grundvalen för en kommande positiv näringslivsutveckling snabbtundermineras. Detsamma gäller länets inlandskommuner. 1960 varfolkmängden i kommun 10 500 personer. Den var mannere i 8 300 invånare. sjönk befolkningstalet i Arjeplogmed I 000 personer och i med I 784. Den utvecklingen har fortsatt. Detta visar att en generös bidragsgivning tillprivatkapitalet inte har kunnat hejda den negativa trenden. De s. k.industriella storarbetsplatserna inom AMS:s ram är ännu bara trevande försök,möjligen undantaget , där NJA lagt ut vissa legoarbeten, vUket kanbetraktas som början till en industrieU spridning med NJA som bas. Beslutet om fredsförbandet i utgör heller ingenräddning för vare sig den kommunen eller övriga inlandskommuner. pågår ocksåkampanjen för utbyggnad av älv, men alla vet att detta inte är någonlösning pä sikt för de kommuner som här berörs. Det som måste ske är insatser av helt annat slag, och mankan i sammanhanget konstatera att för större delen av länet utvecklingen tersig lika negativ som tidigare och att läget snabbt kan försämras genom enensidigt riktad industriell expansion. är en fjärdedel av . Lika väl somfolkopinionen har vänt sig mot en kapitahstiskt styrd s. k. strukturomvandling,som har tvingat i väg massor av norrbottningar söderut, likaenergiskt måste man vända sig mot en ensidig koncentration till enbart en delav länet och framhålla nödvändigheten av statliga insatser också i andra delarav länet. Målsättningen måste vara att skapa regional balans även inomNorrbotten. Vänsterpartietkommunisterna har i skilda sammanhang sökt aktuali- Nr 33 sera en rad konkreta projekt föratt skapa ökad sysselsättning i olika Tisdaeenden delar av länet. Det är inte nödvändigt att i detta sammanhang 5 mars1974 återupprepa alla dessa, utan härskall bara än en gång understrykas vikten -------------------- av en långsiktig och planmässig styrning av statliga insatser med sikte på att gelänet som helhet möjligheter till utveckling och full sysselsättning. Medhänvisning tUl det anförda hemställer jag om kammarens tillstånd att tiU herrarbetsmarknadsministern stäUa följande fråga: VUka åtgärder avser regeringen att vidta i syfte att skapa full sysselsättning och regional balans i somhelhet? Denna anhållan bordlades. § 8 Interpellation nr 44 ang. bemanningsreglerna förfartyg Ordet lämnades på begäran till HerrTORWALD (c), som yttrade; 1 sjöarbetstidslagen (SFS 1970:105) reglerasbl. a. bemanningens storlek på olika fartygstyper. Dess bestämmelser harnaturligtvis stor betydelse för hur tjänstgöringsförhållandena blir för denombordanställda personalen. Tjänstgöringsförhållandena har å sin sida betydelseför rekrytering och konkurrenssituation. 1 medvetande om detta har man sannolikt därför i 2 §redovisat en del undantag från de genereUa reglerna samt i näst sista stycket inyssnämnda paragraf gjort bestämmelserna delvis dispositiva. Det aktuellastycket lyder: "Ytterligare undantag från lagens tUlämpning fårgöras genom kollektivavtal, som på arbetstagarsidan slutits eller godkänts avorganisation, vilken är att anse som huvudorganisation enhgt lagen (1936:506)om förenings- och förhandlingsrätt." Denna bestämmelse har bl. a. lett till att och en reducering avfartygsbefäls-bemanningen, för att därigenom kunna åstadkomma bättretjänstgöringsförhållanden för aktuell personal. Man förbättrar nämligenmöjligheten till samvaro med den egna familjen på hemorten genom att ökatjänstgöringsskyldigheten när man är ombord. för mindre fartyg har strävat efter attfå tUlämpa samma regler för sina fartyg, men detta har hitintills visat sigomöjligt, eftersom inte har några medlemmar pådessa mindre båtar och därför anser sig vara förhindrad att träffa något avtalom befälsminskning. har å sin sida icke ansett sig kunnaacceptera, att ovannämnd överenskommelse om reducerad fartygsbemanning påstörte rederiers fartyg analogivis skuUe få tillämpas även på båtar sombemannas av ägarna och deras anhöriga. 1 sistastycket av 2 § sjöarbetstidslagen står dock: "Om synnerliga skäl föreligger,får Konungen eller myndighet som Konungen bestämmer även i övrigtmedge undantag från tillämpningen av lagen." Maj:t med utnyttjande av denna bestämmelse kunna medge, 74 att här ifrågavarandeavtalsreglerade bemanningsreduceringar finge ana- logivistUlämpas även på fartyg utan anställd befälspersonal. Detta synes Nr 33 också angeläget från såväl rekryterings- som konkurrenssynpunkt. den Bemanningsreglerna för exempelvis danska fartyg i dessa mindre 5 jjjj, 1914 storleksklasser är betydligt liberalare än de svenska. Under hänvisning tUl vad som anförts anhåUes om kammarenstillstånd att till herr kommunikationsministern få stäUa följande fråga; VUl statsrådet medverka till att för fartyg tUlhörandemedlemmar i för mindre fartyg får tUlämpas samma bemanningsreglersom avtalats mellan och ? Denna anhållan bordlades. § 9 Meddelande ang. enkel fråga Meddelades att följande enkla fråga denna dag framställts,nämligen av Nr 96 () till herr bostadsministern angåendehandeln med bostadslägenheter: Anser statsrådet att särskUda åtgärder behöver vidtagas med anledningav den ökade handeln med bostäder, såväl hyreslägenheter § 10 Kammaren åtskUdes .