prot · FX0951 · 1974-12-31 00:00:00 — Jag tycker fortfarande att statsrådet gårifrån den huvudfråga jag har ställt, nämUgen: VUl statsrådet, t. ex. genominstruktioner till statens representanter i styrelsen för Aktiebolaget galopp, försöka påverka verksamheten? Det måste vara avgörande. Statsrådetsäger att han inte själv skall fatta besluten, att ärendet inte skall dras somett regeringsärende OK! Men om staten har gått in och om staten utserstyrelserepresentanter i denna verksamhet måste ju syftet vara att påverkaverksamheten. Är det då ändå inte meningen att statsrådet skall ge de statligarepresentanterna i styrelsen för detta bolag något slags instruktion eUervägledning? Överläggningen var härmed slutad. § 7 Ang. hanteringen av avfallssand från anrikningsverk Herr jordbruksministern ordet för att besvara (vpk) i kammarens protokoU för den8 mars intagna fråga, nr 112, och anförde; har frågat mig om jag anseratt ett gmvföretag av kostnadsskäl bör ges tUlstånd att fylla igen insjöar medavfallssand från ett nyuppfört anrikningsverk, om alternativa lösningar stårtill buds som ger mindre miljöstörningar. Ett av de svåra problemen vidgruvdrift är hanteringen av de stora avfallsmängder som uppkommer vidgruvhanteringen. Avfallet, som är uppslammat i vatten, avskUjs vanligen genomsedimentering i invallade myr- eller sjöområden. För gruvdrift krävs attverksamheten prövas enligt miUöskyddslagen. Enligt lagen skaU verksamheten lokaliserasså att ändamålet med denna kan vinnas med minsta intrång och olägenhet utanoskälig kostnad. Frågan om tillstånd och vUlkoren för detta t. ex. beträffandeavfallshanteringen bedöms med hänsyn till förhållandena i varie enskilt fallmed tillämpning av miUöskyddslagen. Denna medger att avgörandet kan grundas påett allsidigt och uttömmande material. HerrISRAELSSON (vpk): Jag tackar jordbruksministern för svaret påmin enkla fråga. Bakgrunden tUl frågan är avfallsproblem som uppkommer isamband med en kraftig utökning av gruvbrytningen vid i södra det rör sig närmast om en fördubbling av verksamhetens omfattning. Gruvan ägsav utländskt kapital. Den bmtna malmen undergår i endast anrikning.Vidare förädling sker i . Den ökade bristen på icke-järnmetaUer i världen börrimligen leda till att en redan nu lönsam gruvdrift blir ännu lönsammare. Någraskäl att med utgångspunkt från bristande lönsamhet motsätta sig rimliga miUökravsynes således inte föreligga. Vid den anrikning som hitintills bedrivits har avfallssanden, som mnehåUersmå mängder tunga metaUer, släppts ut i sjön . Detta är en dåliglösning, som bör upphöra. Så skall nu också ske genom attanrikningsverket flyttas och förläggs i omedelbar anslutning tUl själva gruvan.Bolaget har för avsikt att i stäUet lösa frågan om kvittbliv-ningen avsanden från det nya anrikningsverket genom utsläpp i närbelägna insjöar. Dessasjöar skulle i så fall komma att förstöras och området inte längre varalämpligt som fritidsområde. Gruvföretaget har sökt och fått medgivande i förstainstans för denna lösning när det gäller kvittblivningen. Både enskUda sakägareoch har överklagat detta medgivande tiU regeringen,enligt uppgift i pressen. Enligt annan uppgift, som också förekommit i pressen,finns andra lösningar, som skuUe ge betydligt mindre mUjöstörningar. Jag viUframhålla att det är mycket betydelsefuUt att regeringen vid den kommandeprövningen verkUgen aUvarligt inventerar och överväger alternativa lösningar,som innebär att dessa sjöar inte förstörs genom utsläpp. Sedan vUl jag gärna, när jag har ordet, tiUägga en annansak, som inte har något direkt samband med frågan. Jag skulle anse det lämpligtatt man i stället för att öka uttaget av icke-järnmetaller, som det är ont omi försökte öka förädUngen inom landet. På så vis skulle dessa ,som det råder brist pä, kunna räcka också för kommande generationer. Ang. hanteringen av avfallssand från anrikningsverk Jag kan naturligtvis inte ta upp endiskussion här i kammaren om det enskilda fallet. Det är en fråga som ärföremål för remissbehandling och som skall avgöras av regeringen.Jag har bara kunnat redovisa hur bedömningen går till och de utomordentligtbesvärliga avvägningsproblem som vi naturligtvis i sådana här sammanhang StäUsinför. Rent generellt skulle jag önska kunde tillvarata och nyttiggöra avfallet i högre grad än man nu gör. Jagkan inte uttala mig om möjligheterna därtiU i det enskilda fallet. Men när viprövar sådana här tUlstånd kommer vi att ha som princip att också undersöka ivUken mån man kan tiUgodogöra sig avfallet och inte bara försöka bU av med det.Av det skälet har vi remitterat det här ärendet till bl. a. STU för att fåockså den frågan belyst och prövad. (vpk): Jag viU framhålla att det är mycket viktigtatt man prövar sådana här ärenden noga. Just det som statsrådet senast nämndeoch som jag inte hann ta upp i mitt huvudanförande, nämligen återanvändningen,är en mycket viktig fråga. Även om det skulle kosta något mer än annankvittblivning skulle man, såvitt jag förstår, kunna tänka sig att göra enawattning genom tekniska anordningar redan då avfaUet uppkommer och ta inaspekten om återanvändning i bilden. Det finns en viss mängd metaller kvar i det här avfallet,och det är tänkbart att man , då det kan komma att bli brist påicke-järnmetaller, får gå igenom avfallet igen om det finns kvar - och Ang. sågverksägares förvärv av jordbruksfastigheter Man har faktiskt gjort det med en del av det avfall som ligger iVättern. Den här hanteringen påbörjades , och då fick maninte ut sä mycket som man får ut . Det är ocksä tänkbart att avfallet kananvändas exempelvis till byggnadsmaterial. Jag vill framhålla att det är avyttersta vikt att de här möjligheterna beaktas vid fattandet av ett sådant härbeslut. Överläggningen var härmed slutad. sågverksägares förvärv av jordbruksfastigheter Herr jordbruksministern ordet för att besvara () i kammarens protokoU för den 8mars intagna fråga, nr 114, och anförde; har frågat om jag observerat attsågverksägare i betydande utsträckning förvärvar egendomar som lämpligen bordeanvändas för jordbmkets yttre rationalisering och om jag ämnar vidtaga åtgärderför att minska sådana förvärv. Den som köper en jordbruksfastighet måste enligt 1965 årsjordförvärvslag i regel söka förvärvstUlstånd hos lantbruksnämnd. a. att tUlstånd tUl förvärv av jordbruksfastigheter normalt lämnas,om förvärvaren driver industriell eller kommersiell verksamhet för förädling avjordbruks- eller skogsprodukter och om förvärvaren huvudsakligen syftar tUl attvaraktigt tiUgodogöra sig egendomens produkter i rörelsen. Förvärvstillståndkan emeUertid aUtid vägras, om förvärvsobjektet behöver användas för yttrerationalisering av jordbruks- och skogsfastigheter, dvs. för att underlättabildandet av bmkningsenheter med ändamålsenlig storlek och ägoanordning. Det är lantbruksnämndens uppgift att undersöka, omegendomen behövs för yttre rationaliseringsändamål, innan förvärvstillståndlämnas. Den nuvarande lagstiftningen hindrar således markförvärv som motverkarjordbrukets och skogsbmkets yttre rationalisering. I lantbruksstyrelsen pågårför närvarande en översyn av tUlämpningen av jordförvärvslagen. Styrelsenkommer att redovisa resultatet tiU hösten. Jag ber att å vägnar få tackastatsrådet för svaret på den fråga som har stäUt. HerrHenmark är tyvärr sjukledig, varför han inte personligen kan ta emot svaret. Anledningen tiU frågan är att man, kanske framför aUt i desydliga delarna av vårt land, märkt en ökad lust hos sågverksägare att köpagårdar i sådan myckenhet, att det blivit allt färre utbud som kunnat förvärvasav den yrkesverksamma jordbruksbefolkningen. Härigenom får man inte heller denlevande landsbygd som vi strävar efter; icke så sällan förekommer det attägaren bor långt ifrån sina förvärvade fastigheter Självfallet behöversågverksindustrin råvaror för att trygga sysselsättningen vid sina respektivesågverk, och från folkpartihåll har vi medverkat till attden nuvarande jordförvärvslagen fått den utformning som gäUer. Nackdelen äremeUertid att de skogsgårdar som förvärvas av sågverksägarna eller bolagensällan kommer ut i aUmänna handeln igen. Det är naturiigt att sågverksägarna,som fått bättre ekonomiska möjUgheter att köpa tUl tämligen höga priser,lätt kan konkurrera med de yngre lantbrukare som står i begrepp att förvärva enlantgård med skog. När man får veta att det nere i och angränsande länfinns sågverksägare som kunnat förvärva mer än 40 gårdar, undrar man om inteägarkoncentrationen är något för accentuerad. Dock kan jag nämna attifrågavarande sågverksägare enUgt uppgift sköter sina egendomar på ettmönstergUlt sätt, så mot dem eUer deras sätt att sköta gårdarna finns ingenerinran. Det hela har alltså skett helt lagligt. Det var emellertid intressant att höra statsrådetssynpunkter på frågan och också att få ta del av de åtgärder som är på gånggenom den översyn av tillämpningen av jordförvärvslagen som statsrådet nämnt.Jag ber än en gång att få tacka statsrådet försvaret pä frågan. Om förbättrade kommunikationer i vissa delar avSödermanland Överläggningen var härmed slutad. §9 Om förbättrade kommunikationer i vissa delar av Herr kommunikationsministern erhöU ordet för attbesvara () i kammarens protokoU för intagna fråga,nr 123, och anförde: har frågat mig, om jag är bereddmedverka till förbättrade kommunikationsförhållanden för befolkningen i östraoch sydöstra genom vidgade möjUgheter att nyttia pendeltågen meUanStockholm och . Den s. k. Östgötapendeln är ett försök att på ettrationeUt sätt tiUfredsställa behovet av täta och regelbundna förbindelsermeUan å ena sidan och och å andra sidan vissabefolkningscentra i och . Pendeln är i principuppbyggd så, att det varie timme meUan kl. 7.27 och 19.27 går ett tåg frånStockholm tiU och varie timme mellan kl. 6.49 och 19.49 ett tåg från MjölbytUl . Vartannat tåg i varje riktning går över FlenKatrineholm ochbetjänar således norra , och vartannat går över ochbetjänar östra och sydöstra . Orterna , ,, och har genom tidtabellens konstruktion ett tåg itimmen i varie riktning, orterna , och ett tågvarannan timme alltid med samma fasta tider för uppehåll. Jag förutsätter att fråga är föranledd av enönskan om uppehåll vid även andra än de nämnda stationerna. Skall emeUertidÖstgötapendeln kunna hävda sig gentemot andra trafikmedel krävs att restidernaär så korta som de tekniska resurserna på linjen medger. I den tidtabeU somböqar gäUa har tågmötena lagts i , där tågen under aUaförhållanden stannar. Ett uppehåU för trafUcutbyte på ytterligare någon stationkan komma att kräva uppehåU 2 protokoll 19 74. Om förbättrade kommunikationer i vissa delar avSödermanland förtågmöte på ytterligare en eller flera stationer, vilket sammantaget kan ledatill en avsevärd förlängning av restiden. Denna förlängning skulle även beröratågen över , som i SödértäUe och måste passas in i denfasta tidtabellen. Jag är tacksam för det utförliga svar på minfråga som kommunikationsministern har lämnat. Det är helt riktigt som kommunikationsministernsäger att frågan var föranledd av en önskan om uppehåll vid även andrastationer än de i svaret nämnda. Det föreUgger väl i viss mån en missuppfattning i svaret,då statsrådet säger: "Vartannat tåg i varie riktning går överFlen-Katrineholm och betjänar således norra , och vartannat gåröver och betjänar östra och sydöstra ." Det menar jagatt det inte gör, och det är därför som jag har frågat. har av Östgötapendelnoch tågen stannar bara vid de här tre stationerna. Avståndet mellan stationernaär Det betyder att östra och sydöstra över huvudtaget inte kan utnyttia Östgötapendeln. Sedan är det naturligtvis riktigt vad som sägs i enfolkpartimotion tiU årets riksdag att järnvägarna, om de skall kunnakonkurrera, måste göra det på de längre avstånden. Men lika riktigt är det attsäga, som det också står i motionen, att snabbtågen måste utvecklas. Men ompendeltågssystemet skall få en tillfredsställande utveckUng måste tågen stannatätare. Man får inte bara så att säga ge trafiken ett nytt namn på en visssträcka. Det är så man har gjort här. Man kallar det Östgötapendeln, men dethar inte fått funktion av pendeltrafik. Det vore intressant och värdefullt att höra statsrådetssynpunkter på kombinationen snabbtåg för längre avstånd och pendeltåg förkortare avstånd, där pendeltågen i rimUg omfattning stannar vid järnvägsstationernaoch där man bättre kan tUlvarata transportmöjligheterna med tåg. harväldigt stora delar av befolkningen i östra och sydöstra delen av länet ingenmöjlighet att använda tågtransport för gods, eftersom de måste fara långasträckor innan de kommer till en station där tågen stannar. Tågen borde stannai och . Det skuUe också rent tidtabellsmässigt vara möjligtutan alltför stora tidsingrepp. Jag vUl gärna höra om statsrådet har någonytterligare synpunkt på detta. Det är aUtid en svår avvägning när man skallbestämma sig för hur snabbt man vill att ett tåg skall komma frånavgångsstationen tUl bestämmelsestationen med hänsyn till i första hand deresandes krav på snabba förbindelser. Här är det aUtså fråga om en pendel på 25-30 mU. Vi harpendeltåg av annan karaktär. I storstadsregionerna har vi pendeltåg där delängsta reseavstånden håller sig kring 5, 6 eller 7 mU. I fråga om sådanpendeltågstrafik kan man enligt min uppfattning helt föUa det resonemang somherr Ekinge för. Man kan göra många uppehåll, alla de som är behövUga för attden resande allmänheten i sädana tätortsregioner skall Jag tycker mig emellertid ha rätt att föra ett annatresonemang när det gäUer pendeltrafik av den karaktär som vi diskuterar här.Skulle man införa ett alltför stort antal uppehåll på Mjölbypendeln är jag räddför att attraktiviteten hos pendeln skuUe minska. Jag säger detta mot bakgrundenav de önskemål som framförts från oUka håll inte minst från näringslivet menäven från den resande aUmänheten i stort om snabba förbindelser, så att mankan utnyttia så stor del av dagen som möjligt på bestämmelseorten. Jag har, herr talman, velat tiUägga detta som ettkomplement tUl vad jag tidigare anfört. Jag delar statsrådets uppfattning att SJ;spendeltrafik inte kan läggas upp på samma sätt som SL;s pendeltrafik istorstadsområdet. Men jag tror personligen att det måste finnas möjligheteratt få pendeltrafik över ett större område än inom det storstadsområdedär vi har pendeltrafik. På det sättet skulle man kunna få utmera av pendeltrafiken än vad vi får . Från i - och även från andrahåll -har tanken framförts att man i den fortsatta planeringen skaU kunna byggapå den s. k. bandlandskapsprincipen, dvs. storstadsområdet skall på ett annatsätt bindas ihop med exempelvis och stora delar av . Omdet skall bli möjligt måste i första hand transporterna ordnas mera rationeUt.Jag anser att det skuUe vara ett utomordentligt bra tiUfälle att pröva denteknik och den tanke som ligger i bandlandskapsidén genom att utvidgaförsöksverksamheten med Östgötapendeln. Det enda som man då behöver göra ochdet vore välmotiverat vore att låta tågen stanna ytterligare en gång mellanSödertäUe och , dvs. i , och en gång mellan SödertäUe ochFlen, dvs. Det skulle även vara av värde för befolkningen i storstadsområdetsom i denna dubbla bosättningens tidevarv använder de här trakterna förfritidsbebyggelse. Jag tror också att ett sådant försök skulle kunna gevägledning för den framtida utvecklingen. Om förhindrande av sanitära olägenheter av buller frånSJ:s bangårdar m. m. Överläggningen var härmed slutad. § 10 Om förhindrande av sanitära olägenheter av buller från SJ:sbangårdar m. m. Herr kommunikationsministern erhöll ordet för attbesvara () i kammarens protokoll för intagna fråga,nr 129, och anförde; har frågat mig om jag villredogöra för min syn på SJ.s ansvar för förhindrande av sanitära olägenheterinom tätbebyggt område till föUd av buller från bangårdar och andrabananläggningar. Allmäntgäller att den som orsakar störande buller också är ansvarig Om förhindrande av sanitära olägenheter av buller frånSJ:s bangårdar m. m. för attbuUerdämpande åtgärder vidtas. Vederbörande - och detta gäUer självfaUet ocksåSJ får därvid avgöra om bullerskydd e. d. skall uppföras eUer om det ärmöjligt att genom t. ex. förändringar i driften minska störningarna. Vid utformning av ny järnvägsmateriel är man inom SJsärskUt inriktad på att vidta buUerdämpande arrangemang i vad avser såvälbuller i själva järnvägsfordonet som det buller som fordonet åstadkommer utåt.Inom () bedrivs vidare ett omfattandeforsknings- och utveckUngsarbete i syfte att minska bullernivån ijärnvägstrafiken. deltar genom SJ aktivt i detta arbete. Frågan om motverkande av bullerstömingar kan emellertidinte lösas enbart genom åtgärder från järnvägens sida. Det är också väsentligtatt man vid bebyggelseplanering beaktar bullerskyddssynpunkter. Jag ber att få tacka kommunikationsministernför svaret på frågan. Bakgrunden tUl frågan är de svårigheter som uppstått iVästerås vid rangerbangården intill Hammarby bostadsområde. Det är framför aUt tre buUerkällor som påtalats: krockarmellan vagnar, bromsning med bromssko och användning av högtalaranläggning. Efter ett föreläggande av hälsovårdsnämnden i december1967 alltså - och efter besvär från SJ både hoslänsstyrelsen och hos regeringsrätten kom regeringsrättens utslag i januari1971, alltså . Ur detta utslag viU jag citera följande; "Det åligger enligt 62 § hälsovårdsstadgan statensjärnvägar såsom ansvarig för verksamheten att vidtaga sådana åtgärder attbuUret från i första hand de tre angivna buUerkälloma icke vid bostadsområdetöverstiger vad som i allmänhet godtas inom andra bostadsområden där enförhållandevis hög bullernivå är oundviklig." 1 ett yttrande säger , atthuvudansvaret måste läggas på SJ och att det åligger SJ att handla skyndsamt,sedan kommunstyrelsens rekommendation till åtgärder det gäller bl. a. detekniska lösningarna kommit tUl SJ:s kännedom , dvs. SJ har under tiden januari 1973januari 1974 inte gjort någontingför att efterkomma vad regeringsrätten ålagt företaget. Om detta säger såhär: "En sådan underlåtenhet är enligt mm meningallvarlig, framför aUt som saken drabbar enskilda personer vars möjligheter attpåverka ärendets handläggning är mycket begränsade." Jag är, herr talman, medveten om att herrkommunikationsministern inte kan gå in på en bedömning av dessa svårigheterspeciellt i och tvisten mellan och SJ. Men jag hoppasatt vill göra det medgivandet att SJ har samma skyldigheter somvarie annat företag att följa gällande bestämmelser och även vidta de åtgärdersom åläggs företaget, t. ex. genom utslag i regeringsrätten och genompåpekanden från JO. Det svar som jag har fått av kommunikationsministerninnebär ett sådant klarläggande, och jag är tacksam för detta. Särskilt vUl jagunderstryka vad sagt om det värdefuUa forsknings- och utvecklingsarbete som här pågår för att över huvud taget få ner bullernivån. Överläggningen var härmed slutad. § 11 Föredrogs och hänvisades motionen nr 1653 tUlnäringsutskottet. Anslag till det obligatoriska skolväsendet m. m. § 12Anslag till det obligatoriska skolväsendet m. m. Föredrogs utbUdningsutskottetsbetänkande nr 7 med anledning av propositionen 1974:1 i vad avser anslag /75 tUl det obUgatoriska skolväsendet m. m. jämte motioner. I fråga om detta betänkande hålles gemensam överläggningför samtliga punkter. Under den gemensamma överläggningen får yrkandenframstäUas beträffande samtliga punkter i betänkandet. 1 det följande redovisas endast depunkter, vid vUka under överläggningen framställts särskUda yrkanden. Punkten 1 (Bidrag tUl driften av grundskolor m. m.)Kungl. Maj:t hade i propositionen 1974:1 bUaga 10 (utbUdningsdepartementet)under punkten D 9 (s. 129139) föreslagit att 1. med godkännandeav de riktlinjer för statsbidrag för socialförsäkringsavgift vidstatsunderstödd verksamhet, som förordats i propositionen 1974:1, bemyndigaKungl. Majl att besluta om erforderliga ändringar istatsbidragsförfattninga/na, 2. tiU Bidrag tilldriften av grundskolor m. m. för /75 anvisa ett förslagsanslagav 4 . 1 detta sammanhang hade behandlats motionerna 1974:222av i (c) och fröken (), 1974:223av (), 1974:469av m. fl. (m), 1974:749 av fröken m.fl. (fp) vari hemställts attriksdagen beslutade att samma delningsförfarande för undervisning i slöjd somtillämpades på gmndskolans högstadium fick användas också på dess låg-ochmellanstadier, 1974:755 av i m. fl. (c) varihemställts att beslutade att som sin mening ge Kungl. Maj A tUl kännavad som i motionen anförts beträffande förändring av Allmänna bestämmelser förtimplanerna i Lgr 69, innebärande att ytterligare en slöjdgrupp fick bildas omen rest av minst 5 elever skulle uppstå vid delning av antalet elever, 1974:767av (), 1974:770 av () och () varihemstäUts att hos Kungl, Maj:t begärde förslag rörandealfabetiserings- Anslag till det obligatoriska skolväsendet m. m. 1974:1036 av i (fp) vari hemstäUtsatt som sin mening gav Kungl. Maj-.t till känna vad som i motionenanförts angående bestämmelser för statsbidrag tUl personell assistans för handikappadeelever, 1974:1041av fröken m. fl. (fp), 1974:1043 av () och ()vari hemställts 1. att uppdrog tiU Kungl. Maj :t att fastställasådana regler för bidraget tUl personell assistans att bidraget täckte kommunens faktiska kostnader, 2. att tiU Bidrag tiU driften av grundskoloranvisade ett i förhållande tiU Kungl. Maj:ts förslag med förhöjt förslagsanslag om 4 att utnyttjas för bidrag tUl personlig assistans för vissa handikappade elever i obligatoriska skolor, 1974:1370av m. fl. (c), 1974:1375av m. fl. (vpk), 1974:1392 av i (c) och frökenPehrsson (c) i vad avsåg hemställan att hos Kungl. Maj ;t begärde attändrade bestämmelser för statsbidrag till personeU assistans för handikappadeelever i infördes i enUghet med de riktlinjer som anförts imotionen samt att vid sin behandling av Bidrag tUl driften avgrundskolor m.m. beslutade anvisa ett i förhållande tiU Kungl. Maj:ts förslagmed förhöjt förslagsanslag av 4 (yrkandet 1), 1974:1396 av m. fl. (m) vari hemställts attriksdagen beslutade att i skrivelse till Kungl. Maj :t som sin mening ge tUlkänna att 5 kap. 27 § skollagen borde tiUämpas på sådant sätt som angavs imotionen, 1974:1397av m. fl. (m) samt 1974:1407av i (fp), såvitt nu vari fråga. 1. att riksdagenmed godkännande av de riktlinjer för statsbidrag för socialförsäkringsavgiftvid statsunderstödd verksamhet, som förordats i propositionen 1974:1,bemyndigade Kungl. Maj:t att besluta om erforderliga ändringar istatsbidragsförfattningarna, 2. att riksdagensom sin mening gav Kungl. Maj:t till känna vad utskottet med anledning avmotionerna 1974:749 och 1974:755 anfört om delningsbestämmelser förslöjdgrupper på låg- och mellanstadier, 3. att riksdagenskulle avslå motionen 1974:1041, 4. att riksdagenskuUe avslå motionen 1974:469, 5. att riksdagensom sin mening gav Kungl. Maj.t till känna vad utskottet med anledning avmotionerna 1974:1036 samt 1974:1043 yrkandet 1 och 1974:1392 yrkandet 1 förstaatt-satsen anfört om statsbidrag till personell assistans åt vissa handikappadeelever, 6. att riksdagenskulle avslå motionen 1974:767, 7. att med anledning av propositionen 1974:1 samt motionerna1974:1043 yrkandet 2 och 1974:1392 yrkandet 1 andra att-satsen till Bidrag tilldriften av grundskolor m. m. för /75 anvisade ett förslagsanslagav 4 , 8. att riksdagenskulle avslå motionen 1974:1396, 9. att beträffande översyn av lärostoff m. m. i ämnet religionskunskap skulle avslåmotionen 1974:1407 yrkandet 1, 10. att riksdagenskulle avslå motionen 1974:1375, 11. att riksdagenskuUe avslå motionerna 1974:222 och 1974:1370, 12. att riksdagenskulle avslå motionen 1974:770, 13. att riksdagenskulle avslå motionen 1974:1397, 14. att riksdagenskuUe avslå motionen 1974:223. Anslag tilldel obligatoriska skolväsendet m. m. 1. beträffande befrielse från undervisning ireligionskunskap av () och () som ansett att utskottet under 8 bort hemställa, att som sin mening gav Kungl. Maj:t tUl kännavad reservanterna med anledning av motionen 1974:1396 anfört beträffandebefrielse från undervisrung i religionskunskap,