prot · FX09140 · 1974-12-31 00:00:00 — Vihar därför funnit det angeläget atl föreslå åtgärder som riktar sig mot osundkonkurrensbegränsning. Dithör naturligtvis kravet på anbudsupphandling. Alt det kravet uppenbarligenbehövs visar bl. a. byggkonkurrensuiredningens siffror. Hos de privatabostadsföretagen skedde av byggandet av flerfamiljshus efteranbudsupphandling. Motsvarande siffra för de allmännyttiga bostadsföretagenvar faktiskt , sä del är nog inte på den kanten som mestbehöver oroa sig för konkurrens-förhållandena. Jag skulle vilja direkt frågaherr med anledning av karaktären på hans inlägg: Vad är detegentligen har emot en fri konkurrens pä det här området? Mentill åtgärderna för atl förbättra byggkonkurrensen hör också det s. k.markvillkoret. Konkurrens om marken är faktiskt inle önskvärd, och det är juhär fråga om att köpa mark. Konkurrens om en råvara kan nämligen aldrig ledatill annat än stigande priser, efiersom utbudet är fast. En undersökning somgjorts nere pä med stöd av anslag från statens råd förbyggnadsforskning visar att där man för en aktiv markpolitik - dvs.där kommuner lägger upp en markreserv för del kommandebostadsbyggandet - där sjunker priserna. Vihar inte iniresse av ständigt stigande markpriser - särskilt när det gällersmåhusbyggandet har det betänkliga effekter på de slutliga boendekostnaderna.Del skälet skulle i och för sig vara tillräckligt för oss för att kräva samhällskontrollöver marken. Men det finns fiera skäl. Om man tillåter stora privatamarkinnehav, då sätter man också konkurrensen om själva byggandet ur spel,eftersom markägaren själv kan bestämma hur han vill bygga. Det finns ett antalindirekta exempel på delta från kommuner där stora byggföretag sålt mark tillkommunen. Företagel har då i köpeavtalet förbehållit sig en bestämd del av kommunensbyggnadskvol under etl antal år framåt. Omdet egna markinnehavet i praktiken blir avgörande för ett företags möjligheteralt bygga, skapar man också ett monopol för de stora, kapitalstarkabyggföretagen, medan de mindre, som inteharsamma resurser all köpa mark, intekan hävda sig - trots att deras byggskicklighet kanske är väl så stor. Markvillkoretminskar alltså möjligheten all påverka valet av byggmästare genom något annatän den rena yrkesskickligheten. Vi skapar sålunda bättre förutsättningar förkonkurrens mellan företagen. Jag har upplevt detta som en intressant tesifrågaför de partier som brukar driva tesen om den fria konkurrensen. Var man bereddatt bidra till att alla företag får tävla på lika villkor - eller var manfrämst intresserad av alt tillvarata de stora byggföretagens ekonomiskaintressen? vet vi svaret - och en viss vånda har väl vårt förslag på dennapunkt orsakat. Jagtror emellertid inte att man bara genom att tvinga företagen till större reellkonkurrens kan lösa frågan om boendekostnadernas höjd. Här existerar del, somjag antydde i inledningen, en intressant mytbildning - eller snarare tvåmytbildningar. Enligt den ena skolan, företrädd av vpk, beror hyresnivån hellpå att kapitalägarna gör sig enorma vinster pä de boendes bekostnad. Enligl denandra skolan, företrädd av , beror hyresnivån helt på att statenkrånglar till det för privatföretagen. Båda förklaringarna är otillåtet, föratl inte säga ohederiigt förenklade. Jag kan garantera att om vi med etl enkelthandgrepp hade kunnat sänka hyrorna med hälften - då hade vi nalurligtvis gjortdet för länge sedan. Ingen regering i världen skulle ha avstått frän enpolitiskt så populär åtgärd, om den varit så snubblande lätt att genomföra sompropagandan vill framställa del. Jagvill på denna punkt göra tvä invändningar mot det resonemang som har förts. Jaghar aldrig gått ut och lovat stora hyressänkningar som etl resultat avbostadspropositionen. Jag har tvärtom i varje sammanhang, inklusivebosladspropositionen, varnat för all göra enkla jämförelser som skulle kunnaskapa förväntningar om mycket stora reella hyressänkningar från det ena årettill det andra. Vad jag däremot har utlovat i konkreta siffror är enhyressänkning i nyproduktionen om man jämför det hittillsvarandeparitetslånesyslemet med det nya systemet, vilket i varinne på tidigare. Där kan man utläsa den direkt hyressänkande Riktlinjerför bostadspolitiken m. m. Riktlinjerför bostadspolitiken m. m. effekt som värt förslaghar. Detfinansieringssystem som vi nu lagl fram betraktar jag verkligen inte som någotprovisorium. Med anledning av polemiken mellan och vill jag säga att håller sig bara lill socialdemokraterna,skall vi nog skaffa fram de pengar som behövs. Vi har ju visat iHagaöverenskommelsen att det inle är omöjligt all klara ens sådana problemnumera. Däremot har jag litet svårt att se konturerna till det som åtminstonefram till inte alltför länge sedan diskuterades som ett allvarligt alternativ,nämligen en borgerlig regering. Hur skulle dess bostadspolitik se ut? Denfrågan har jag anledning au ställa efter dagens debatt. Vpkföreslår för sin del alt bostadsränlan skall sänkas till , alltsåindirekt en ännu större subvention till den privata kapitalbildningen än vadregeringen har föreslagit, resonemang på den punkten får jagdärför inle riktigt att gå ihop. Några beräkningar på vad del skulle kosta harman inle presenterat - och det är kanske lika bra det. På en femårsperiodskulle nämligen vpk;s förslag betyda en ytterligare kostnadsökning förstatskassan med nära utöver det som redan ligger iregeringens förslag. Ärdet fråga om så stora belopp bör man noga tala om varifrån pengarna skall tasockså, för när vi diskuterar samhällets stöd lill boendet handlar debatten inleom hur vi skall trolla bort kostnaderna, eftersom det är omöjligt - den handlarom hur kostnaderna skall fördelas mellan medborgarna. Därför kan man inte barasäga atl "samhället" skall ta över boendekostnaden därför att hyranär "för hög" - samhället är den gemensamma beteckningen på oss alla.Och vad diskussionen handlar om är vad vi gemensamt har råd med när vi läggerihop våra tillgångar och våra önskemål. Det finns ju önskemål om andra storareformer, som ställer krav på stats- och kommunalkassorna just nu och där förövrigt vpk inte brukar höra lill de mest anspråkslösa förslagsställarna. Ochdessa andra krav måste man också ta hänsyn lill när man diskuterar bostadsstödetsomfattning. Trotsallt är vpk:s förslag åtminstone begripligt. förslag är inte ensdet. Man säger att man skall avskaffa de statliga subventionerna till boendetoch i stället minska kostnaderna via den fria konkurrensen. Men vad är det förkostnader man skall konkurrera ner i redan byggda hus? Länen ligger där deligger och måste betalas. Uppvärmningen måste betalas; hur tänker moderaternakonkurrera ner oljepriserna? Vatten- och eltaxorna bestäms av kommunen ochmåste betalas. Man kan naturligtvis dra ner på städning och underhåll, mentycker ens själva alt del är en särskilt bostadssocial åtgärd? Drabon del statliga stödet till nyproduktionen, säger , och det betyderen kostnadsökning på i en normal lägenhet! För atlåstadkomma hyressänkningar måste alltså få bort minst 5 000 kronorpå självkostnaden . Hur skall det gå till? Ja, del går inte, vilket herrWennerfors också erkände i sitt inlägg. Följdenav förslag blir alltså kraftiga hyreshöjningar. Jag upprepar attdet i praktiken innebär - såsom var inne pä - ell dråpslag motbostads- och hyresrätt och en väg bort från jämställdhet mellan olikaboendeformer. Nå,än nyproduktionen då? Låt oss se på småhusmarknaden. Därblomstrar verkligen "konkurrensen" mellan olika producenter. Tyvärrdock ulan sjunkande priser som resultat - tvärtom stiger priserna stadigt. Ochser man på den helt privaifinansierade delen, då staten alltså inte krånglarlill det med sina normer och blanketter, så är husen i genomsnitt 40 000 kronordyrare än statligt belånade småhus. Hur stämmer det med teori?Naluriigtvis är det ett stort antal modeller som bjuds ul. Men de har alla delfelet att de är inriktade på de kapitalstarka bosladskonsumenlerna.Konkurrensen blir en konkurrens om det övre inkomstskiktet, helt enkelt därföratt det är mest lönande. har jag inte sett en skymt av konkurrens omatt erbjuda normalstora, bra småhus till priser som är överkomliga även fördevanliga inkomsttagarna-tvärtom har det, framförallt i storstadsområdena, blivitnästan omöjligt för dessa grupper att skaffa etl eget hem. Jagtillåter mig för övrigt betvivla att det egentligen är den fria konkurrensensom är ute efter. Det verkar mer som om det är storbyggmästarnasintressen man vill skydda - och de är visst inte så intresserade att få några konkurrenter. Detfinns anledning att bli ännu mer betänksam till den moderata politiken om mangår utanför gränser. sade atl de förhållanden iEngland, som jag skrev om i en artikel, rådde för . Ja, detvar , och mycket närmare i liden kan man nog inte komma - framförallt inle om man söker en konservativ regeringspolitik någonslans. Men det mestfantastiska resultatet av den moderata politiken i är attbostadsbyggandet, trots uppenbar bostadsbrist, sjönk kraftigt, hyrorna steg ochmark- och fastighetsspekulationen ökade! Härhar angripit de allmännyttiga bostadsföretagen. I Englandförsämrade man villkoren för det kommunala byggandet, och det var i storutsträckning detta som orsakade det sjunkande bostadsbyggandet. Nedgången idet kommunala byggandet motverkades inte av någon uppgång i det privata -tvärtom minskade även delta, därför alt man frän privat häll inte är beredd altta ekonomiska risker som ligger i att bygga tillräckligt mycket och förkategorier med små inkomster. Allt detta tigermoderaterna om. Däremottalar de mycket om att del är de höga skatterna - del har vi också upplevt - som gör att hyrorna känns för höga. Sänktes skallen, skulle det gålättare atl betala hyran. Också här förtiger viktiga fakta. Sänksskatten, måste också samhällets utgifter sänkas. Det betyder att människornamåste betala för mycket av det som skallefinansieras. Om vi i stället fördet stora föreslagna rän-lestödet sänkte skatten med motsvarande belopp, skulledet för en familj 9Riksdagens protokoll 1974. Riktlinjerför bostadspolitiken m. m. Riktlinjerför bostadspolitiken m. m. med iinkomst inte ens betyda i skattelindring. Men hyran skulleöka med . Och sänkte man skatten med del belopp som motsvararbostadstilläggen skulle det betyda en förlust av ca ,efiersom skatlelindringen skulle bli lägre än det belopp familjen nu har ibostadstillägg. Härhar de beräkningsexempel som han efterlyser, och jagvore myckel tacksam för en kommentar till dessa frän . Förövrigt lycker jag all del är en riktigare beskrivning atl säga att del i dagställs anspråk på människornas inkomster frän många håll, inte minst från denkommersiella sektorn, och att det i detta utbud av varor och tjänster kanupplevas som om de grundläggande nyttigheterna lar för stor plats. Men jag kaninte dela uppfattningen atl del i ett sådant läge främst är de socialanyttigheterna, dem vi finansierar gemensamt över skatten, som man skall dra nerpå för att ge större utrymme ät de kommersiella produkterna. Jag ser faktisktinga skäl att prioritera bilen, rärg-TV:n och det senaste påfundet avmodeskaparna framför utbildning, daghem, sjukvård och bostäder. Jaganser det nödvändigt och rikligt atl vi, som samhälle och som enskilda, främstsatsar på del som kan kallas grundläggande nytligheter. Dit hör bostaden - varesig vi finansierar den individuellt eller kollektivt. Den får inle bli enrestpost att betala med del som blir över. Mångahär i kammaren kan säkert gå till egna erfarenheter av vad en träng, dåligtutrustad, tungarbelad bostad kan betyda av nackdelar och svårigheter förindividen och familjen. Vi kan också gä till litteraturen, lill sociologin ellertill kriminalvården. En dålig bostad sliter på familje- och umgängesliv,försvårar studie- och hobbyverksamhet, stjäl fritid och energi. En bra bostadlöser inte automatiskt alla sociala svårigheter - till del krävs ocksåförändringar i samhället i övrigt, på arbetsmarknaden, i skolan och i detekonomiska livet. Men en bra bostad och en bra boendemiljö är ett av de kravsom måste ställas på det goda samhället, och del är på sitt sätt också etlområde, där förändringar och förbättringar kan frigöra människors energi så atlandra förändringar också blir möjliga att åstadkomma. Dettavar, herr lalman, drivkraften när påbörjade den socialabostadspolitiken. Del är min förhoppning alt den proposition vi nu behandlarinte bara skall betyda förändringar i bostadsfinansieringen ulan också att dendebatt som den har inlett skall förstärka medvetandet om att bostaden är en säviktig del av vår tillvaro all den är värd att satsa på. Underdetta anförande övertog herr andre vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. i (vpk)kort genmäle; Jag begär naturligtvis inte att bostadsministern skall jubla över denkritik som vpk framför, men han kan å andra sidan inte förneka den verklighetvi lever i. Del råder en ohållbar situation på hyresmarknaden, somenligl vår mening uppstått i huvudsak på grund av att kapital- ochprofitintressena så länge fått göra sig alltför breda och spela en avgöranderoll. Menarherr att orsakerna är andra? Menar han atl orsakerna lill dennuvarande situationen är, som hävdar, att det finnsalltför mycket av socialistiska inslag? Vi delar inte den uppfattningen. Detär väl ändå, , en ganska avgörande skillnad mellan denkritik ni möter från oss och den som kommer från . För attgenomföra en konsekvent inriktad bostadspolitik måste man ju i första handvidta åtgärder för att pressa ner hyrorna i nyproduktionen. Vi har sagt attsådana åtgärder är framför allt etl stopp för markspekulation och skapandet avekonomiska möjligheter för kommunerna atl bedriva en verkligt aktivmarkpolitik samt vidare begränsning av byggbolagens möjligheter att få statliga lån pä sin spekulationsmark. Det handlar också omförstatligande av den tunga byggmaterialindustrin och överförande avflerfamiljshusen i och kooperativ ägo. Det handlar i långa stycken omatt få till slånd ett nytt syslem för bostadsbyggandets kreditförsörjning,efiersom del är en helt avgörande fråga så länge kapitalkostnadernas andelutgör av hyreskostnaderna. Varförskjuter ni på frågan om totalfinansieringen och bosladsbanken? Varför gör nidessa eftergifter för byggbolagen när det gäller markvillkoret? Varför avstårni från ingrepp när det gäller den tunga byggnadsmaterialindustrin? Varföravstår ni frän att lägga fram en plan för atl överföra de privata fierfamiljshuseni och kooperativ ägo? HerrBurenstam talar sig varm för all man skall övergå till marknadsränta istället för de föreslagna subventionerna. Jag vill fråga stor han tror att hyreshöjningen skulle bli om man slopade subventionernaoch övergick till marknadsränta, sågot som moderata samlingspartiet har krävtända sedan 1966-1967. Detär naturligtvis också följdriktigt att slåss för etlfortsalt privat ägande av marken. Den markpolitik som företräder,där det avgörande kravet är enskilt ägande, innebär atl man slår vakt ommarkspekulanter och lomtjobbare. Ni gör det naturligtvis därför atlmarkägandet är ett avgörande element när det gäller utformningen av dagensbostadspolitik. Riktlinjerför bostadspolitiken m. m. i (c) kortgenmäle; Jag tycker nog att bostadsministern börjadesitt anförande med litetmycket av hurra vad vi är bra för alt sedan dämpa ned sig något och komma medlitet självrannsakan. Riktlinjerför bostadspolitiken m. m. Naluriigtviskan vi säga att vi bor bättre nu ärn förr, alt vi har höjt vår bostadsstandardoch framför allt vår utrymmesslandard. Del vore ju ganska underligt annarsdärför atl inget annal slår stilla i vårt samhälle. Men vi får inte glömma bortatt vårt utgångsläge har varit betydligt bättre än andra länders, och vi kanskedärför inte skall jämföra alltför myckel med dem. Naluriigtvis har vi satsatmycket pengar på bostadsbyggandet . Jag tillhör absolut intedem som lar så stora ord i min mun alt jag säger alt den nuvarande regeringenhar misslyckats med sin bostadspolitik. Men man behöver bara läsa innantill ipropositionen, där bosladsminislern själv säger att vi har byggt bostäder sommänniskor inte så gärna vill hyra . Det finns alltså brister, och dessabör vi hjälpas åt att komma ifrån. Vadsom fallas är just valfrihet i boendet. Vi har, tror jag, från ömse hällkanske talat för mycket om än den ena än den andra formen av byggande. Det varunder många är regeringens mening att man skulle bygga höghus i stora områden.Då föll det sig väl naturligt alt vi frän värt häll attackerade det och i storabokstäver talade för en annan form av boende, de låga och små husen. Man fårdock inte ta lill överord från vare sig det ena eller det andra hållet. Också iområden med småhus kan det bli en mindre god miljö. Enföljd av att byggandet har varit ganska ensidigt inriktat är att dessasmåhus, som människor har efterfrågat men inte kunnat få, har gått upp kraftigti pris. Då har man attackerat att människor i andra led har tjänat mycketpengar pä del. Men del är en direkt följd av att vi har byggt för lilel småhus,atl det alltså inte har funnits valfrihet. Jagfrågade bostadsministern om vi kan förvänta oss några förslag ochinte bara redogörelser beträffande hyresförlusllånen. Jag väntar fortfarandepä ett svar. () kortgenmäle: Finansiering, markpolilik, hyror och hyresreglering har vi ofta talatom i dagens riksdagsdebatt och tidigare, och bosladsminislern gjorde det också.Men det var ett område som jag tycker borde tillhöra del vi nu talar litet meraom och som jag saknade i ganska stor utsträckning i det som . Jaghar sagt alt vår målsättning när det gäller boendedemokralin -och del var det avsnittet jag tyckte var väl knapphändigt i vadbosladsminislern sade - är att den vanliga boendeformen bör varaatt var och en äger sin egen bostad, oavsett om man bor i småhus eller iflerfamiljshus. Del finns uppenbarligen ett stort intresse för det frän deboendes sida. Det gäller egnahem och även bostadsrätter, som man ju nu färmöjlighet, tack vare det nya finansieringssystemet, att införa också när delgäller småhusen i större omfattning än man kunnat göra tidigare. Menom man skall kunna tillgodose detta intresse, krävs det också ganska mycket avinsatser från statsmakterna, från kommunerna och inte minst fränbostadsföretagen. innebär såvitt jag förstår att man bygger vidare på detraditioner som ledde till att vi fick egnahemsrörelsen, hyresgäströrelsen ochbostadsrättsföreningarna. Jag tycker emellertid -även om jag inte direktbehöver hänvisa till det som bosladsminislern sade utan till det somhan inte sade - att det här finns en oroande tveksamhet. Propositioneninnehåller inte mycket. Om det är brist på utredningsmaterial så är det enacceptabel förklaring. Är det brist på intresse, så är det en beklagligförklaring. Ävende rätt blygsamma reformer som man nu genomför, delvis i experimentets form,har ju mött motstånd. Del har kommit från enskilda fastighetsförvaltare, som äroroade över den begränsning av suveräniteten som de boendes ökandebestämmanderätt innebär, frän bosladsförval-tarorganisaiioner - enskilda ochallmännyttiga - som slår vakt om sina företags förvaltningsuppgift att ägabostäder, och måhända också frän hyresgäströrelsen, som i en utveckling mot etlmera utbrett ägande av bostäderna från de boendes sida kanske ser en fara försin medlemskår. Jaghoppas att man inom inte tar alltför all variigt på dessaorosanledningar, som man lycker sig märka ute i debatten, utan att vi säsmåningom fär konstruktiva förslag. Ökat infiytande för hyresgäster och bättremöjligheter för de boende atl själva äga sina bostäder borde enligt min meninghöra till den nya bostadspolitikens kanske allra viktigaste mål. Riktlinjerför bostadspolitiken m. m. ()kort genmäle; I tal och skrift gör bostadsministern en stor affär av följande fråga:Varför har hyrorna stigit i och bostadsbyggandet minskal? Han begär ettsvar av mig på frågan. Är inle del också en god beskrivning på förhållandena iSverige, herr bostadsminister? Har del inle varit ett sjunkande bostadsbyggandeunder ? Har det inte varit stigande hyror? Närherr tar till orda blir plötsligt allt väl på bostadsfronten.Den som yttrar kritik framställs nästan som extremist. Men verkligheten är juatl del inom det socialdemokratiska partiet finns en allvarlig kritik avförhållandena på bostadspolitikens område, denna kritik har också tjänat sombakgrund lill det frenetiska utredandet, det nya departement som har inrättatsoch mycket annat. När man skall försöka komma undan den kritik som har riklats,återgår man till ell gammall finansieringssystem, som man en gång har övergivitdärför atl det icke fungerade. Ändå påstår bostadsministern att detta inte ärett nytt provisorium. Viär ganska vana vid all socialdemokratisk politik beslår av provisorier.På skaltesidan hinner man inte i rösta igenom en ny skallereformförrän det blir beställning hos en utredning om hur nästa provisorium skallvara. Jag är övertygad om att även om det inte har blivit så dramatiskt när detgäller bostadspolitiken, så är vi pä väg in i delta förhållande när vi nuförsöker satsa på etl bostadsfinansie- Riktlinjerför bostadspolitiken m. m. ringssystem som redan engång har visat sig inte fungera. Varförändrade man på systemet 1967? Ja, som påpekade berodde detväsentligen på att det statsfinansiella lägel var sådant att det inle tålde destora bördor som uppkom pä skattesidan. har ju del statsfinansiella lägetfaktiskt inte förbättrats, utan det har gäll ät andra hållet. Prognosen ärdärför ganska dålig. Bosladsminislerngör en väldig affär, herr lalman, av att detta med allmänna räntesubventionerskulle vara socialt så fantastiskt bra. Men jag undrar; Varför slopade man dådessa subventioner 1967? Var socialdemokratin 1967 förfärligt osocialllänkande? Detär svårt att angripa mig eller moderata samlingspartiets politik, när vi pådenna punkt vill gå ifrån ett system med sådana här allmänna subventioner ochsäga att det skulle vara någonting osocialt. Verklighetenär väl också den att när nu folk runt om i landet fält bekanta sig med den proposition som framlagts råder det en omfattande besvikelse över den. Man är inte lika övertygad som bosladsminislern försöker vara här i debatten om atl detta verkligen kommer att fungera. Läs t. ex. senaste numret av ;s tidning bo, där följande karak teristik finns; "Och vill man vara riktigt saklig och rättvis sä måste nog tyvärr-- resultatet bedömas som magert för att inte säga djupt otill fredsställande. Idess helhet, och i synnerhet när det gäller vissa delavsnilt, uppfyllernämligen propositionen endast relativt blygsamma anspråk på förändringar, setti förhållande till vad som med rätta kan krävas från de så hårtprövade bosladskonsumenlernas sida. Ja, på en del punkter tillgodoser denegentligen nästan inga krav alls. Där är den lika luddig och kringgående somvilket halvmenal politiskt dokument som helst." Detär alltså en artikel som så atl säga är skriven inifrån, med utgångspunkt iHSB;s egna uppfattningar. Vadkan man göra med de moderata åtgärderna? Vad kan man göra med mera konkurrens?Hur kan man sänka kostnaderna pä redan byggda hus? Den sista frågan var enhuvudfråga i bostadsminislerns inlägg. Ja,det är ju beklagligt att redan byggda hus inom ramen för ett system med krångeloch regleringar, som det framförs en omfattande kritik mot även från dem som påsocialdemokratisk sida håller på med praktiskt byggande, har blivit onödigtdyra. Byggkostnaderna går det naturligtvis inte att i efterhand göra något åt idessa fall. Därför är vi också i vårt bostadsfinansieringssystem inne på attredan byggda bostäder måste på något sätt förbilligas genom ensubventionsmetod, men vi vill avveckla den gradvis. Dockskulle jag vilja peka på en sak. Bosladsminislern frågade: Hur kan man sänkavatten- och elavgifter som bestäms av kommunen? Ja, det kan man väl göra. Vihar här - jag tror del är de tre borgerliga partierna gemensamt - framfört kravpå atl man skall la bort kollek-tivdebilering av el och vatten. Det är ingendålig metod att sänka förvaltningskostnaderna, och dessa är en tredjedel avhela hyran.