prot · FX0985 · 1974-12-31 00:00:00 — Det är angeläget att på så många områden som möjligt få enväl differentierad arbetsmarknad med ett utbud som kan tillgodose olikamänniskors önskemål om olika yrkesinriktning. Men jag tror inte att vi någonsinhamnar i den situationen att vi får ett fullkomligt idealtillstånd på varieort. Alltså är det minst lika viktigt att gå den andra vägen och se till att dehinder som finns, inte minst för kvinnorna, att välja olika typer avyrken, att komma in på olika typer av arbetsplatser, blir undanröjda. Inte minst för en utprägladintustristad som är det oerhört angeläget att undanröja de hindersom fortfarande finns både på arbetsplatserna och i kvinnornas egen utbildningm. I det avseendet kommer vi nu med bl. a. det förslag som har lagts i åretsstatsverksproposition om nya former av utbildningsstöd inom arbetsmarknadsutbildningensram att kunna pröva oss fram på olika vägar, som jag hoppas skall leda till enförbättring. FruWIKLUND (c): Jag är medveten om att man inte kan åstadkomma någotidealsamhälle. Men vi måste försöka att få det samhälle vi har att fungera såbra som möjligt. Som jag nämnde är situationen den att företagsledare är mycketbekymrade för hur de skall kunna rekrytera mera kvalificerad manlig arbetskraftav den anledningen att man vet med säkerhet att det blir svårtför fruarna att få arbete. De är redan yrkesutbildade och kan kanske inteinordna sig i det mönster som finns i . Den fråga jag ställde i mitt förra inlägg löd: Finns detutvecklade planer på att ytterligare förstärka arbetsmarknadsutbildningen förkvinnorna? Så som jag ser det har denna utbildning varit relativtenkelriktad. Detsamma gäller beredskapsarbeten vari kvinnor kan tänkas delta. Arbetsmarknadsmyndigheterna har under fleraår arbetat på att utvidga de beredskapsarbeten inom tjänste- och servicesektorerna,som är lämpliga bl. a. för personer som inte är vana vid anläggningsarbete,till att omfatta fler grupper av arbetssökande. När det gällerarbetsmarknadsutbildningen har man arbetat på att försöka kommaifrån den könsbundna inriktning som tyvärr finns även där.Arbetsmarknadsmyndigheterna harvart hela stöd i detta arbete. Som jag tidigare hänvisattill finns det konkreta förslag i årets statsverksproposition, vilka riksdagenhar antagit och vilka går helt i linje med detta. Vi håller nu på att arbeta utdetaljerna i detta särskilda utbildningsstöd. När det sedan gäller arbetsgivarna, som är oroliga för attinte kunna rekrytera manlig arbetskraft, därför att de på andra delar avarbetsmarknaden saknar ett utbud som de anser lämpligt för kvinnorna, vill jagsäga att just detta är en sådan punkt som vi måste komma åt. Vi måste se tillatt kvinnorna kan komma in på sådana jobb som arbetsgivarna nu söker män till.Vi måste ge kvinnorna chansen genom utbildning och genom att påverka dem somhar hand om personalanställning vid företagen. Det är nödvändigt att kvinnornakan komma in på kvalificerade delar av industrisektorn. Annars klarar vi intevårt mål att alla skall ha utbildning och möjligheter till arbete även på orterav typ. Jag talade om kvinnor som redan är utbildade, som har enyrkesinriktning och som inte är beredda att omskola sig för att ta ett jobb iSkellefteå. Jag skulle också viUa fråga, om det finns planer inomregeringen på att försöka göra den kvinnliga arbetskraften mera attraktiv hosarbetsgivarna. Jag ser även detta som en uppgift. Överläggningen var härmed slutad. Om åtgärder mot svenska investeringar i genomutländskt företag § 11 Om åtgärder mot svenska investeringar i genom utländskt företag Herr statsrådet erhöll ordetför att besvara () framställda interpellation, nr72, tUl herr handelsministern, och anförde: Om åtgärder mot svenska investeringar i genomutländskt företag har frågat handelsministern omhan är beredd att vidta åtgärder som förhindrar eller försvårar för svenska företagatt via ett utländskt företag genomföra eller upprätthålla investeringar iRhodesia. Interpellationen har överlämnats till mig för besvarande. Med anledning av ensidigasjälvständighetsförklaring har vid upprepade tillfällenantagit resolutioner med beslut och rekommendationer om sanktioner avicke-militär natur mot . På grundval av lag om vissainternationella sanktioner har regeringen utfärdat en kungörelse omvissa sanktioner mot . Denna innebär en även vid internationellajämförelser långtgående tillämpning av FN s resolutioner. Enligt kungörelsengäller sålunda förbud mot utförsel och införsel av varor som är avsedda förRhodesia eller som härrör därifrån. Det är också förbjudet att vidta vissasärskilt angivna åtgärder som är ägnade att främja sådan utförsel ellerinförsel. Vidare är vissa finansiella åtgärder som innefattar betalning ellerkreditgivning till mottagare i förbjudna. Förbudet mot dessafinansiella åtgärder gäller även om betalningen eller krediten lämnas tillnågon utanför under förutsättning att åtgärden "är avsedd förnågon i eller för verksamhet av ekonomisk art som idkas i eller drivesfrån ". De uppställda förbuden riktar sig mot svensk medborgaresamt mot utlänning, såvitt gäller handling som företas i eller påsvenskt fartyg eller luftfartyg. När det gäller svenska intressen i utländska företag somkan tänkas handla med får de av uppställda sanktionerna långtgåendegenomslagskraft. Det står sålunda bl. a. klart att ett svenskt företagvarken direkt eller indirekt via ett utländskt företag kan lämnakapitaltillskott eller krediter för verksamhet av ekonomisk art som idkas ieller drivs från . För den händelse att ett svenskt företag har ettbestämmande inflytande över ett utländskt dotterföretag och de styrande i detsvenska företaget kontinuerligt utövar ledningen av dotterföretagetsverksamhet, är de skyldiga att utöva sitt inflytande så att dotterbolaget intehandlar i strid med våra sanktionsbestämmelser. T. o. m. när det är fråga omminoritetsintressen kan den svenska lagstiftningen i viss utsträckning blitillämplig, nämligen på svenska medborgares agerande. Om det svenska företageti det utländska representeras av en styrelseledamot som är svensk medborgare,kan av honom krävas att han gör vad han kan för att stoppa överträdelser avsanktionsbestämmelserna. Det är att lägga märke till att ansvar för den svenskestyrelseledamoten i ett sådant fall kan inträda även om gärningen skulle varatillåten i det land där det utländska företaget har sin verksamhet. Det är enligt min mening ställt utom allt tvivel att densvenska sanktionslagstiftningen mer än väl uppfyller de krav som ställs isäkerhetsrådets resolutioner om . vidtar också i mån av behoveffektiva åtgärder för att övervaka sanktionernas efterlevnad. Det är enligtmin mening inte praktiskt möjligt att sträcka de svenska sanktionerna motRhodesia längre än vad som redan har skett. HerrGRANSTEDT (c): Jag vill försttacka för svaret på min interpellation. I och för sig är jag naturligtvis beredd att hålla medstatsrådet när han säger att det är "stäUt utom allt tvivel att densvenska sanktionslagstiftningen mer än väl uppfyller de krav som stäUs isäkerhetsrådets resolutioner om ". Men inte desto mindre är jaginte helt övertygad om att det inte är möjligt att kringgå de svenska bestämmelserna,eller avsikterna med dem, på det sätt som jag har pekat på i mininterpellation. Därför vill jag ställa några kompletterande frågor medutgångspunkt i det svar som jag har fått. Statsrådet säger i svaret: "För den händelse att ettsvenskt företag har ett bestämmande inflytande över ett utländskt dotterföretagoch de styrande i det svenska företaget kontinuerligt utövar ledningen avdotterföretagets verksamUet, är de skyldiga att utöva sitt inflytande så attdotterbolaget inte handlar i strid med våra sanktionsbestämmelser." Frågan är hur man skall tolka ett sådant uttalande. Hurskall man t. ex. uppfatta det, om ett svenskt företag har ett dominerandeminoritetsintresse i ett utländskt företag? Det innebär alltså att det svenskaföretaget inte i och för sig äger det utländska företaget och att det intenödvändigtvis sitter svenskar i ledningen för detta men att det ändå kan ansesvara mer eller mindre fullständigt kontrollerat av det svenska företaget. Vilkakrav skall man då ställa på det svenska företaget med hänsyn till de svenskasanktionsbestämmelserna? Det skulle också kunna vara intressant att veta hur manfrån svensk sida kontrollerar svenska medborgares agerande i utländska företagsstyrelser. Det förekommer att svenska medborgare sitter i styrelser förutländska företag med intressen i ; jag känner till åtminstone ettfall. TUl sist skulle jag viUa fråga hur man kan garantera atttransaktioner mellan ett svenskt företag och ett utländskt företag, somkontrolleras av det svenska och har en likartad verksamhet, inte på något sättstår i samband med det utländska företagets investeringar i . Om åtgärder mot svenska investeringar i genomutländskt företag Jag är rädd att jag får göra som Anna-GretaLeijon och be om ett upprepande av den sista frågan, vars poäng undgickmig. Men jag skall kommentera de två frågor som jag uppfattade. Det gäller först möjligheterna att tillämpa den svenskasanktionslagstiftningen på fall där svenska företag agerar via ettdotterföretag i vilket det svenska företaget har ett minoritetsintresse somändå är av avgörande betydelse för företagets politik. Det är entillämpningsfråga som vi inte här i kan klara ut helt och hållet. Menmig förefaller det som om det avgörande kriteriet är att det svenska företageteller en svensk styrelseledamot i praktiken har ett avgörande inflytande överdet utländska dotterföretagets agerande; då borde det också kunna finnasförutsättningar att tillämpa svensk sanktionslagstiftning. Men detta avgörs avdomstolarna och rättspraxis. Sedan är det givetvis på det viset, som tycks ha anat, att det finns rätt begränsade möjligheter atf kontrolleravad svenska Omåtgärder mot svenska investeringar i genom utländskt företag medborgare,som sitter som styrelseledamöter i utländska dotterföretag med säte utomlands,har för sig och hur de agerar inom styrelsens ram. Den saken är det väl delvisinte så mycket att göra åt. Låt mig- bara göra den reflektionen att vi harvarit enormt angelägna om att lojalt sluta upp bakom säkerhetsrådetsrestriktioner och att vi har en lagstiftning som mycket väl täcker insäkerhetsrådets intentioner. Hur långt man kan sträcka sig i sin egenlagstiftning för att göra sanktioner effektiva är en svår fråga. Det finns bl.a. den komplikationen att det ibland är litet problematiskt med s. k.extraterri-toriell tillämpning av den egna lagen. Det händer i vissa sammanhangatt vi själva inte är så helt förtjusta om andra länder gör anspråk på attderas medborgare i sitt agerande i vårt land iakttar sitt eget hemlandslagstiftning och ger den företräde framför svensk lagstiftning. Det har ju pådet internationella planet ibland varit litet trassel exempelvis med denamerikanska anti-trustlagstiftningen eller, för att ta ett bättre exempel, denamerikanska Trade with the Enemy Act, som understundom getts enextraterritoriell tillämpning så att amerikanska dotterföretag i europeiska ochandra länder har vägrat att handla med eller . HerrGRANSTEDT (c): Jag skall börja med att försöka uttrycka min sista frågalitet enklare. Innebörden var föUande. Om vi har.ett fall där ett svensktföretag har kontroll över ett utländskt företag och detta utländska företag isin tur har investeringar i , på vad sätt kan man då från svensk sidakontrollera att de penningtransaktioner som förekommer mellan det svenskaföretaget och det utländska företaget inte på något sätt berör det utländskaföretagets investeringar i ? Hur kan man alltså kontrollera att inteden svenska sanktionslagstiftningen egentligen har med de transaktionerna attgöra? Sedan tycker jag att statsrådets uttalande med anledningav min första fråga var mycket intressant. I min interpellation tar jag ju uppett konkret exempel, där ett svenskt storföretag har ett dominerandeminoritetsintresse i ett engelskt företag och detta engelska företag i sin turhar investeringar i . Om jag tolkar statsrådets uttalande rätt, skulledet innebära att detta arrangemang borde stå i strid med den svenskasanktionslagstiftningen. När jag formulerade min interpellation, utgick jagifrån att arrangemanget var helt legalt. Det var därför som jag efterlysteytterligare åtgärder Är det däremot i strid med gällande lagstiftning, så äruppenbarligen lagstiftningen tillräcklig, och då är det alltså tillämpningen avlagstiftningen som det är fråga om. Som svar på frågan hur man kan kontrolleraatt inte kapitaltransaktioner mellan ett svenskt företag och ett dotterföretagutomlands sedan i sin tur kopplas ihop med affärer som det dotterföretaget hari ett tredje land, vill jag säga att det ligger i sakens natur att denkontrollen är svår för att inte säga näst intill omöjlig att genomföra.Finansieringen av kapitaltransaktioner från ett land långt borta från oss till etttredje land har vi väldigt svårt att få någon koll på. Det är ett exempel som leker i hågen mensom han inte uttalar högt. Inte heller jag skall dra in exemplet konkret; jaghar nogsamt undvikit att uttala mig om detta exempel. Jag känner icke fakta ochvet inte vilken ställning vederbörande svenska företag i realiteten har tilldet brittiska företaget om det är ett dominerande inflytande eller inte. Detenda jag vet är att det svenska företaget har en minoritetspost och att dennaär av mycket gammalt datum. Företaget har innehaft minoritetsposten ända sedan1927, men hur den kunnat användas och hur den faktiskt använts i samband med deinvesteringar som det brittiska företagets dotterföretag gör i vet jaginte tillräckligt mycket om. Om en översyn av lagstiftningen rörande bouppteckning m.m. Överläggningen var härmed slutad. § 12 Om en översyn av lagstiftningen rörande bouppteckning m.m. Herr statsrådet erhöll ordet för att besvara () framställda interpeUation, nr 71, tiU herrjustitieministern, och anförde: i har frågatjustitieministern om han är beredd att medverka till en översyn avlagstiftningen kring boutredningsman och bouppteckning så att rättvisa mellandödsbon upprätthåUs och så att samhällets intressen i större utsträckning än nublir tillgodosedda. Enligt fastställd ärendefördelning ankommer det på mig attbesvara interpellationen. Enligt skall bouppteckning förrättas eftervarie dödsfall. Dödsbodelägare eller alternativt boutredningsman ellertestamentsexekutör skall bestämma tid och plats för bouppteckningen samt utsetvå gode män att förrätta den. Vid bouppteckningen skall boets tillgångar ochskulder antecknas sådana de var vid dödsfallet. Tillgångarna skall upptas medangivande av värdet. De båda bouppteckningsförrättarna skall teckna bevis påbouppteckningshandlingen att allt har blivit rätteligen antecknat ocUtillgångarna värderade efter bästa förstånd. Som har anfört är det ett samhällsintresseatt de tillgångar som finns i ett dödsbo blir värderade på ett riktigt sätt.Bl. a. beräknas arvsskatten med ledning av de värden som finns upptagna ibouppteckningen. För att man skall fä till stånd en riktig värdering är detnaturligtvis viktigt att bouppteckningsförrättarna har de kvalifikationer sombehövs. I lagen sägs att bouppteckningsförrättarna skall vara kunniga ochtrovärdiga. Regelmässigt torde också till bouppteckningsförrättare utsespersoner som har god erfarenhet och sakkunskap i värderingsfrågor. Innehållerdödsboet tiUgångar som är svåra att värdera, i första hand rörelse ellerjordbruksegendom men också exempelvis konstföremål, harbouppteckningsförrättarna möjlighet att anlita särskilda värderingsmän.Åtskillig egendom, bl. a. fastigheter och börspapper, skall tas upp till värdensom anges i arvsskatteförordningen. 4 protokoll 1974. Om en översyn av lagstiftningen rörande bouppteckning m.m. Av stor betydelse i sammanhanget är naturligtvis denkontroll som utövas från samhällets sida. Enligt gällande bestämmelser skallalla bouppteckningar inregistreras vid tingsrätt. I samband med inregistreringengranskar tingsrätten förteckningen över tillgångar och skulder och fastställerarvsskatten. Om tingsrätten finner anledning att ifrågasätta den värdering somhar gjorts av bouppteckningsförrättarna, kan rätten uppdra åt sakkunnig personatt göra en särskild värdering. En ytterligare kontroll av bouppteckningarna sker hoskammarkollegiet. Det åligger kollegiet att granska skattebesluten beträffandede bouppteckningar som har inregistrerats vid tingsrätterna och se till attarvsskatten har blivit riktigt fastställd. Om kammarkollegiet finner skäl tillanmärkning, kan tingsrättens beslut överklagas vid hovrätt. Den nuvarande organisationen för inregistrering av bouppteckningaroch fastställande av arvsskatt har setts över av kapitalskatteberedningen. Iett betänkande, som kom , föreslog beredningen attarvsskattebestyren liksom inregistreringen av bouppteckningar skulle flyttasfrån tingsrätterna till länsstyrelserna. På det sättet skulle man enligtberedningen få ökad rättssäkerUet och effektivitet i beskattningen.Kapitalskatteberedningens förslag innebar vidare att besvär över länsstyrelsensbeslut liksom när det gäller andra direkta skatter skulle upptas avlänsskatterätt. Kammarkollegiets nuvarande granskning av skattebeslut skulleersättas dels med en granskning genom allmänna ombud vid länsstyrelserna, delsmed att blev tillsynsmyndighet även för arvsskatten. Frågan huruvida kapitalskatteberedningens förslag börgenomföras har fått vila i awaktan på närmare erfarenheter av den nyalänsstyrelse organisationen. Någon saklig ställning har alltså ännu intetagits till förslagen. När tillräckligt underlag föreligger kommer frågan atttas upp till ny bedömning inom berörda departement. i (c): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret. Det händer ju inte så sällan att allmänheten genommassmedia får uppgifter om att personer som har anförtrotts att omhänderhabouppteckning skulle ha förfarit ogrannlaga vid biträde under boutredningen.Utan att kunna avgöra om massmedias uppgifter i detta stycke är korrekta villjag ändå säga att det säkerligen finns tillräckligt med kända fall avegendomliga boutredningar. Därför måste det vara angeläget att vi har ettboutredningsförfarande som inte ger utrymme för misstankar om att det kanförfaras oriktigt vid bouppteckningar. Det är ett såväl allmänt som enskiltintresse att vi har ett tillfredsställande rättsskydd för dödsbon,dödsbodelägare och tredje man. Jag har framställt min interpellation därför att jag haransett det så viktigt att vi får en översyn av gällande lagstiftning på dettaområde, och jag har gjort det mot bakgrunden av de fall där det har visat sigatt rättsskyddet inte har fungerat eUer kanske varit helt obefintligt. Jag hartagit del av några boutredningar där värderingen inte har varit tillfredsställande,och jag måste säga att det har varit en mycket skrämmande läsning. Statsrådet har här lämnat ett utförligt svar rörande denuvarande bestämmelserna för boutredningsförfarande samt när det gäller denkontroU som samhället utövar. Jag är övertygad om att statsrådet i likhet medmig har tagit del av ett antal boutredningsfall, och jag vill nu ställa frågan:Finns det sådana luckor i nuvarande bestämmelser som ger möjligheter tillfelaktiga boutredningar, eller beror felaktigheterna på att kontroUorganen intefungerar? I svaret redovisar statsrådet att den nuvarandeorganisationen för inregistrering av bouppteckningar och fastställande avarvsskatt har setts över av kapitalskatteberedningen, som har presenterat ettbetänkande i ärendet. Jag viU emellertid fråga om det är tillräckligt med detförslag som beredningen lagt fram. Löser det problemen vid självaboutrednings-förfarandet? Ty det är väl ändå där som en stor del av bristernafinns. Slutligen sade statsrådet att beredningens förslag harfått vila i awaktan på den nya länsstyrelseorganisationen samt att man ännuinte har tagit någon saklig ställning tiU de frågorna. När tillräckligtunderlag föreligger kommer frågan att tas upp tiU ny bedömning inom berördadepartement, sade statsrådet. Men, herr statsråd, har vi inte redan i dagtillräckligt underlag för att göra en sådan översyn? Den uppfattningen har jag,och jag vore intresserad av att höra hur statsrådet ser på den saken. Som jaginledningsvis sade är det angeläget att vi får ett system som fungerar och somär sådant att inga misstankar kan riktas mot sättet att göra boutredningar. Om en översyn av lagstiftningen rörande bouppteckning m.m. Jag vill helt kort säga följande. När detgäller möjligheterna och lämpligheten av att lägga om arvsbeskattningen ochkontrollen av bouppteckningar från skattesynpunkt finns det intetillräckligt material. Kapitalskatteberedningen har som jag sade presenteratett förslag, men det kan inte genomföras exakt sådant det föreligger. Idén attflytta kontrollen från tingsrätterna till länsskatterätterna tror jagemellertid personligen är väl värd att noga överväga. Men organisatoriskt ärden saken inte så enkel. Arvsskattekontrollen är en relativt främmande uppgiftför tingsrätterna. De är ju inte i andra sammanUang några skattemyndigheter.Länsskatterätterna däremot är vana att sköta sådana frågor. Jag kan hålla med interpellanten om nödvändigheten attåstadkomma vissa andra förbättringar, kanske framför allt en bättre kontrollöver boutredningsmannens förvaltning. Och i det stycket kan jag kompletteramitt interpellationssvar med att en promemoria är underutarbetande i och snart kommer att publiceras. Den skallinnehålla bl. a. förslag till ändringar i förmynderskapslagstift-ningen, vilketkommer att medföra en bättre kontroll över boutredningsmannen och deras sättatt sköta ett dödsbos angelägenheter. Under detta anförande övertog frutredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. HerrGUSTAVSSON i (c); Jag vill bara tacka för denna upplysning. Jagtror att vi är överens om att detta behövs och att det är angeläget att förslagkommer möjligt. Överläggningen var härmed slutad. Herr bostadsministern ordet för att besvara () den 5 aprU framställdainterpellation, nr 69, och anförde: har frågat mig om jag är bereddatt inför vårriksdagen redovisa min principiella uppfattning ombostadspolitiken i bl. a. de avseenden som berörts i interpellationen. Som framgått bl. a. av mitt svar på en interpellation isamma ämne av under höstriksdagen har regeringen beslutat göraen översyn av bostadspolitiken. , bostadsfinansieringsutredningenoch bostadsskattekommittén fick uppdraget att slutföra arbetet ihuvudfrågorna senast . Utredningarna har överlämnat betänkanden, vilka nu ärföremål för en omfattande remissbehandling fram till . Härefterkommer regeringen att göra en samlad bedömning av det bostadspolitiskareformbehovet. Avsikten är att framlägga en proposition tillriksdagen. Under pågående remissbehandling avutredningsförslagen och innan regeringen tagit ställning i huvudfrågorna är jaginte beredd att avge någon principdeklaration. HerrBOHMAN (m): Jag tackar bostadsministern för svaret, menjag har svårt att förstå honom. Visserligen kan jag inte rimUgen innan detre bostadspolitiska utredningarna har remissbehandlats och analyserats inomregeringen begära en redovisning av den blivande propositionens innehåll. Ochdet har jag inte heller gjort. har vi i vårt land en ny bostadsminister, enbostadsminister som har möjlighet att angripa bostadsproblemen heltförutsättningslöst och helt obunden av prestige, en bostadsminister som intekan lastas för det förflutnas misstag. Man borde kunna begära att det nyastatsrådet i varie fall haren principiell grundsyn i de frågor som han är sattatt bevaka. Det borde alltså ligga i hans eget intresse att redovisa vilkahuvudlinjer som han tycker är viktiga för den framtida bostadspolitiken. Mendet vill han alltså inte göra. Om det innebär att statsrådet inte har någonegen uppfattning vet jag inte. Då återstår bara för mig att redovisa min egenmening. Om jag därmed inte lyckas provocera honom att gå upp och tala om vadhan tycker, så kanske han ändå inför den blivande propositionen kan ha en vissnytta av att lyssna till vad jag har att säga.