prot · FX09129 · 1974-12-31 00:00:00 — Enpromemoria med förslag till viss avdragsrätt vid inkomstbeskattningen förkostnader för arbetskläder m. m. har utarbetats av riksskatleverkel. Den harnu remissbehandlais och övervägs inom . HerrHörberg är missnöjd med att denna fråga inte har lösts lillräckligl snabbt. a. att del inte lyder på något siörre intresse frän departementetssida. För min del anser jag att har fel. Denna fråga är inte såenkel som tror. Det framgår också av den promemoria som vi fältfrån riksskatleverkel. Jag skall inte närmare gå in pä detta men jag kanåtminstone trösta med alt utskottet sagl i betänkandet, attutskottet "förutsätter all departementschefen kom- mer all la slällning lillfrågan i så god tid att del av propositionsförteckningen i januari 1975framgår om förslag kommer alt föreläggas i ämnet" och attutskottet inte därför är "berett att närmare pröva förslaget innanresultatet av pågående överväganden föreligger". Ulskoltsledamöternaär eniga om denna skrivning; del föreligger ingen reservation. Men om fråganinte på del här sället skulle fä en slutlig lösning finns ju möjligheten - somherr sade - all motionera ytteriigare. Jagber, herr talman, alt med denna korta kommentar fä yrka bifall lill utskottetsförslag. Alkohol-och narkotikamissbruket inom kriminalvårdens anstalter, m. m. i (c): Då jag vid 1973 och även motionerat i denhär frågan har jag nu begärt ordel för att ingen skall tro all mitt intresse pånågot sätt har minskat. När riksskatleverkets promemoria kom log jag för givelall del skulle bli en lagstiftning på della område . Jag kan hållamed om all denna lagstiftning har dröjt, men med dessa ord har jag velatredogöra för skälen lill atl jag inte lill årets riksdag lagl någon motion ifrågan. HenÅKERLIND (m): Även jag har motionerat i denna fråga tidigare, men del är inte del somföranleder mig alt gå upp , utan jag vill bara någol kommenterariksskatleverkets promemoria. Jaghar läst igenom promemorian och lycker all de förslag som där framläggs äralltför restriktiva. De innebär ingen slor förändring på della område. Storaorättvisor gentemot dem som tvingas betala höga kostnader för arbetskläderkvarstår. Skall man medge avdragsrätt för arbetskläder, då skall man varaganska generös. De förstag som framkommit i promemorian är icke generösa ulani slällel enligt min uppfattning väldigt restriktiva. Jag hoppas attremissinstanserna påtalar del och all propositionen blir mer generös mot dearbetande. Del var bara dessasynpunkter jag ville tillägga. Överläggningenvar härmed slutad. Ulskotlels hemslällan bifölls. §9 Alkohol- och narkotikamissbruket inom kriminalvårdens anstalter, m. m. Föredrogs juslilieulskollds belänkande nr 32 ianledning av molioner om bekämpning av alkohol- och narkoiikamissbrukei inomkriminalvårdens anstalter, m. m. Alkohol-och narkotikamissbruket inom kriminalvårdens anstalter, m. m. 1 detta betänkandebehandlades molionerna 1974:151av m. fi. (m) såvill nu var i fråga (yrkande 6 delvis) sami 1974:1255av () vari hemställts dels all hos Kungl. Maj:lbegärde uiredning rörande i motionen angivna förslag lill bekämpning avalkohol- och narkoiikamissbrukei inom kriminalvårdens anställer (yrkande 1),dels att hos Kungl. Maj:l skulle anhålla om uiredning rörandebrottspåföljderna för narkotika- och alkoholmissbrukare i enlighel med vad imolionen anförts (yrkande 2). 1. all belräffande alkohol- ochnarkotikamissbruket i kriminalvårdens anstalter skulle avslå molionen1974:1255 i denna del (yrkande 1), 2. all beträffande brottspåföljderna föralkohol- och narkotikamissbrukare skulle avslå motionen 1974:1255 i denna del(yrkande 2), 3. att beträffande ålgärder molnarkolikabroilslighelen skulle avslå molionen 1974:151 i denna del (yrkande 6delvis). 1. av ()och () som beträffande al kohol- och narkotikamissbruket i kriminalvärdens anslaler ansett atl ut skoliei under t bort hemställa, allriksdagen i anledning av molionen 1974:1255, yrkande 1, begärde utredning ombekämpningen av narkotika- och alkoholmissbruket inom kriminalvårdens anstalteri enlighel med vad reservanlerna anfört, 2. av ()ochfru () som belräffande brotts påföljderna för alkohol- och narkotikamissbruket ansett att ulskollet un der 2 bort hemställa. all med bifall lill molionen 1974:1255,yrkande 2, hos Kungl. Maj:t begärde uiredning om brottspåföljderna förnarkotika- och alkoholmissbrukare i enlighel med vad reservanlerna anfört. I molionen 1255 lill årets riksdag har jag dels begärt att få förslaglill bekämpning av alkohol- och narkoiikamissbrukei inom kriminalvärdensanstalter, dels begärt alt brottspåföljderna för narkolika-ochalkoholmissbrukare skall utredas. Jusiitieutskoltel, som har behandlat denhär motionen, är med undanlag för de moderaia ledamöterna enigt om att avslåden. Jagtycker, herr lalman, det finns anledning att försl notera atl de i och för sigofullständiga undersökningar som gjoris visar alt narkotikamissbruket tyvärrfortsätter alt öka. Så säger i sin bok Behandling avnarkotikamissbrukare och menar dessulom alt missbruket tenderar att gå alltlängre ned i åldrarna saml att bruket tyvärr också sprider sig frän lättarenarkotika lill tyngre droger. Vidare säger man all missbruket också har sprittsig från storstadsområdena titt andra kommuner, och del är ju något som mångaav oss haft kännedom om. Ävenskolöverslyrelsen har gjort en undersökning som visar all narkotikamissbruketökar bland skolungdomarna i årskurs 9. Av redovisning närdet gäller polisingripanden mot illegal narkotikahantering framgår också allproblemen inom den sektorn forlsäller atl öka. ,som regelbundet gör undersökningar bland värnpliktiga, redovisar atl den ökadeanvändningen av narkotika bland dem uppgår till per är ochatt vid den senasle undersökningen av de inskrivna har missbrukatnarkotika. Närdet slutligen gäller narkotikamissbrukets omfattning inom kriminalvården, somdet här betänkandel i huvudsak behandlar, framgår all missbruket hos intagnapersoner också successivt ökar. Det tyder pä, menar jag, all man bör varavaksam när del gäller dessa problem och försöka att sä snabbt som möjligt kommafram lill någon lösning. Inomkriminalvärden räknar man nu med atl ungefär 28 proceni av de iniagna på våraanstalter är narkotikamissbrukare. Del är inte obekant all pä fiera av dessaanstalter - t. ex. Kumla, och - är kanske antalet missbrukareupp emot av det totala anlalel iniagna. Jagfick information om alt de intagna narkotikamissbrukarna päHinseberg ivångsinjicerar narkotika på nyintagna som inte är missbrukare förall sä atl säga alla skall vara i samma bål. Del visar att det här är ettproblem som måsle las pä allvar. Jaghar i min moiion föreslagit all vidgade möjligheler skapas atl kontrolleraförekomsten av narkotikamissbrukare inom våra anstalter. Jag har sagt atl delbör ske genom urinkonlroller, därför atl del är det säkraste sättet all påvisaom missbruk verkligen förekommer. Utskottetsmajoritet har enligl min mening en egendomlig argumentering när man avvisardetta önskemål. Man säger att problemet när del gäller narkotikamissbruk tillslor del hänger samman med att man för all verkligen hålla anstalterna friafrän narkotika skulle tvinga de iniagna till total avskärmning fränyttervärlden och del skulle inte vara förenligt med den större öppenhetgenlemol samhällel i övrigt, som vi alla anser bör eftersträvas, i form avökade möjligheter lill permission, frigång och besök. Jag tror inte allutskottsmajoriteten riktigt har förställ vad syftet med den här motionen var.Jag menar alt om man skulle acceplera en kemisk urinkonlroll skutte man i sammautsträckning kunna lätta på de andra rigorösa säkerhetsbestämmelserna. Då hademan en kontrollmöjlighet som väl lät sig förenas med den större grad avöppenhet på anstalterna som jag också lycker är värdefull all genomföra i denutsträckning det är möjligt. Jag skulle vilja fråga om en sådan ordning Alkohol-och narkotikamissbruket inom kriminalvårdens anstalter, m. m. 3 protokoll 1974. Alkohol- och narkotikamissbruket inom kriminalvårdens anstalter, m. m. som vi för närvarandemåste ha, nämligen att man underkastar vederbörande en inträngandeundersökning av olika kroppshålor för att konslalera om narkotika förts in, ärtrevligare än en kemisk urinkonlroll? Jag förstår alltså inte den negativainställning som utskottsmajoriteten har lill den här frågan. Delandra problemel jag tagit upp i motionen gäller huruvida brottsbalkenspåföljdssystem är tillräckligt för alt kunna bemästra deproblem som hänger samman med vården av kriminella narkotikamissbrukare. Jaghar påstått all den vårdfilosofi som råder inom stora områden avvårt land leder lill en successiv urholkning av påföljder.Utskottsmajoriteten avvisar detta och menar att påfötjdssyslemger möjlighet lill elt nyanserat påföljds-val. Om t. ex. skyddslillsyn medbehandlingsföreskrifl inte fullföljs har man möjlighet att undanröjaskyddstillsynen och ersätta den med annan påföljd. Del är bara detta, herrtalman, att så sker faktiskt inte . Jag skulle vilja tillåla migatt ge några exempel på hur det fungerar i praktiken för att man lättare skallförslå vad motionen syftar till i den här delen. Jaghar exempel på att personer har varit inskrivna enligt lagen om sluten psykiatriskvärd inte mindre än 30 gånger på ell är, all behandlingstiden vid varjetittfälle har varit 1 ä och all någon konvalescens över huvud tagetinte varit aktuell. Jag har exempel på personer som har begått brott som i ochför sig skutte förskytla fängelse på 5-6 är, men som i stället blivitomhändertagna enligl lagen om sluten psykiatrisk värd och där omhändertagandelbara ansetts behöva pågå varefter personen blivit utskriven. Jag velall vissa läkare frågar narkotikamissbrukarna om de vill ha kryss eller volla.Kryss innebär skyddstillsyn med behandlingsföreskrift och volla innebärfängelse. De får själva välja vilkel de vill och del är klart att de då väljerkryss, för de vel alt del i praktiken egentligen inte blir fråga om någonpåföljd alls. Delexempel som upprört mig mest hörde jag talas om . Jag lalade med denberörda fiickans mamma. Hon berättade atl hennes tös hade börjat missbrukanarkotika när hon var 14 är. Det hade börial på en popklubb i . Honhade börial med tvä preludintablelter och sedan var hon fast i missbruket. Hon var intagen på och hade underdenna lid avvikit inte mindre än 37 gånger. Utanför detta sjukhus, liksomutanför många andra sädana här inrättningar, vänlar langarna. De vel allpatienterna kommer ut och alt patienterna känner lill atl de finns där och kantitl-handahåtta narkotika just utanför sjukhusels dörrar. Flickan dömdes tillskyddstillsyn med behandlingsföreskrifl för elt tag sedan. Föräldrarna vissieinte var flickan var. De lalade med skyddskonsulenien och skydds-assistentenför alt fä vela hur behandlingen fortskred - den behandling som domstolen hadeädömt. Ingen vissie var hon fanns, varken skydds-konsulenten eller skyddsassistenlen.Ingen ställde heller upp för atl hjäl- pa föräldrarna att la redapå var deras dotter var någonstans. Delta var föräldrar som verkligen kändeansvar för sitt barn och ville hjälpa henne. Först när föräldrarna hotade medJO-anmätan satte man i gång spaningarna och visste man varflickan fanns. Hon hittades i en knarkarkvari pä Söder. Polisen tog hand omhenne försl. Men då ställde skyddsassistenlen upp; hämtade henne hos polisen,gick titt socialvården med henne, gav henne pengar för plus ett50-kort och lämnade henne vind för våg igen. Föräldrarna har kämpat för allrädda sin dotter. Men skyddsassistenten och skyddskonsulenien har endast sagtlill flickan att det är föräldrarna som utgör hotel för henne. Du skall ha dinfrihet, du är vuxen och du skall göra vad du vill, i stället för att försökainformera henne om vad behandlingsföreskriften i praktiken innebär. Jagmenar att ell syslem med en behandlingsföreskrift som inte får något reelltinnehåll sä vida inte någon hotar med JO eller polis är egendomligt. Jag trorfakliskt, herr lalman, alt vi politiker egentligen känner lill della. Jag trorall vi har kännedom om alt det inte finns några råd och anvisningar som ärvärda namnet när del gäller hur socialarbetarna skall fungera. Jag tror ocksåalt politiker har klart för sig alt del saknas en genomtänkt kontroll av hurdessa behandlingsföre-skrifler i praktiken fungerar. Man skulle önska allpolitikerna drog konsekvenserna av delta och verkligen bestämde sig för alt gesin uppfattning lill känna. Imolionen för jag också fram tanken på att man skulle fä ell mer genomtänktvårdallernativ. Man kan säga att vi har ett , men det fungerar inte. Deerfarenheter som justitieutskottet fick pä sin resa i tycker jag ärvärda att fästa avseende vid. Där får en missbrukare som begått brott redan påförundersökningssladiei välja om han vill underkasta sig åtal med fängelse somtrolig påföljd etter vård. Om han väljer vården vet han alt om han genomgåttden avtalade behandlingstiden avskrivs ärendel och han slipper anteckning ikriminalregisird. Men om han inte fullföljer behandlingen så träder automatisktdet straffrättsliga förfarandet i tillämpning. Del lycker jag aren metod somverkligen är värd atl undersökas. Vi vel att man har en sådan metod pä mångahåll i . Vi vet att man även i överväger en sådan anordning.Dessulom vel vi all faktiski inte är främmande för tanken på ellvärdalternativ. Del är bara del all styrelsen i sill remissyttrande lilljustitieutskottet råkat glömma all den själv varit inne på idén med ettvårdalternaliv. Utskoltsmajoriletengör strängt taget ingenting annal än konstaterar alt lagen ger tillräckligamöjligheter. Man hänvisar dessulom, som sä mänga gånger , till allautredningar som sysslar med hithörande frågor. Den som har någraår på nacken i riksdagsarbetei -jag skall inte säga alt man blir full i skratt,frågan är alldeles för allvariig för det - känner igen sig. När jag började medde här diskussionerna i kammaren var narkomanvårdskommittén aktuell. Alkohol-och narkotikamissbruket inom kriminalvårdens anstalter, m. m. Alkohol-och narkotikamissbru ket inom kriminalvårdens anstalter, m. m. Den kom medett betänkande 1967 och ett 1969, men mig veleriigi har dess förslag ännu intelett till några konkreia åtgärder. Sedan flck vi under trycket av en ökaddramalik samarbetsorganet mot narkotikamissbruk. Del var den handlingskraftigestatsrådet som blev ordförande i del samarbeisorganel, men inte hellerdelta avsatte några konkreia resultat. Del enda var all vi i riksdagsdebatternafick höra all nu har vi samarbeisorganel så varför skall vi laga slällning. Nuhar man under en följd av år åberopat socialutredningen. Den har äntligen mödor kommii med ell principbetänkande, som alltså inte leder tillnågra konkreia förslag. får vi vela all en socialbalk kan komma tidigast1978 och skall vi för all del inte vidta några åtgärder. Därutöverhar vi det brottsförebyggande rådets arbetsgrupp för narkotikafrågor som vikan förlita oss på. Med kännedom om de riksdagsmän som siller ibrottsförebyggande rådet vill jag gärna säga, all man kan hysa en viss tilltrotill atl de skall uträtta något. Men del har tagit alldeles för läng lid ochman har hänvisal lill alldeles för många utredningar för all jag skall vågakänna någon översvallande optimism när det gäller denna arbetsgrupps konkretaresultal. Sammanfattningsvis,herr lalman, vill jag framhålla all det vore önskvärt all de riksdagsmän somär intresserade av dessa frågor - och många är del - och som har kännedom om deinte helt obetydliga missförhållanden som råder pä narkoiikaområdei, inteminsl inom kriminalvärden, kunde la sig samman och ullala någon egen mening omvad som skall göras. Del känns inte lillfredsslällande all placerarsig offside i dessa frågor och hänvisar lill utredningar. Jag skulle önska atlriksdagsmännen kände ansvarel och försökte ta ställning lill frågorna ulan allvänta år , decennium efler decennium, på alt några mera konkretaåtgärder skatt komma fram. Med delta, herr talman,yrkar jag bifall lill reservationerna 1 och 2. Lät mig förstställa mig litet undrande lill anförande när del gällerulredningsförfarandei. Försl kräver tvä nya utredningar idenna fråga. Sedan lalar hon klart och tydligt om alt hon misstror alll vadutredningar heler. Jag efteriyser konsekvensen. Jagövergår så till ärendel. 1 molionen 1255 begär en uiredning omi motionen angivna förslag till bekämpning av alkohol-och narkotikamissbruketinom kriminalvårdens anstalter samt en utredning rörande brottspåföljderna förnarkotika- och alkoholmissbrukare. Molionen 151 av m. fi. kräverålgärder mol narkotikabrotts-lighelen. Motionernahar varit föremål för remissbehandling. Molionen 1255 har som helhet behandlatsav riksåklagaren, , brottsförebyggande rådet ochsocialstyrelsen. Yrkandet 2 har även varit föremål för remissbehandling avKommunförbundet, Landslingsförbun- del och socialulredningen.Alla dessa remissinslanser avstyrker motionsyrkandena. Kriminalvårdsstyrelsenmenar för sin del att missbruk av alkohol på anstalterna förekommer endastundantagsvis. Narkotika, säger man däremot, är dl problem pä vissa anstalter.Samlidigl pekar man pä alt de visiialionspalruller som arbetar på dessaanstalter har åstadkommil att bruket av tung narkotika nästan helt försvunnil.Även haschrökningen har minskat kraftigt. En utökning av nämndapatrullverksamhei kommer alt ske. Närdet gäller vårdsidan log i samband med kriminalvårdsreformen klartslällning för att samhällets vårdorgan även skall omfatta de iniagna när delgäller specialislvård och andra sjukvårdande eller sociala omsorger.Vårdlagsliftningen ligger ju för övrigl inie på juslilie-utskottet utan päsocialutskottet. Vill man ha förändringar i fråga om värden måste motionernariktas lill socialutskottet. Vid våra riksanslalter kommer även enförsöksverksamhet atl bedrivas med narkomanvårdsavdelningar. Ulöverdella vill jag - även om anklagar oss för atl vi hänger upp osspå detta råd - ändå peka på brottsförebyggande rådet, som inte har sä många årpå nacken, och den arbeisgrupp som där kommer att arbeta med denna problematik.Ingen av oss avsvär sig ansvarel för all delta är ett problem och all del skalllösas. Det kanske är bara i fråga om hur det skall lösas som vi har olikauppfattningar. Påföljdsfråganär redan föremål för behandling inom både utredningar och arbetsgrupper. Då börvi väl avvakla tills de blir färdiga och inte tillsätta ytterligareutredningar. Utskottsmajoritetenanser att de ålgärder som redan har vidtagits och de förstärkningar somaviserats är del mesl adekvata för atl komma lill rälla med de problem somreservanlerna anför. Jag yrkar därför avslag på reservationerna och bifall tilljustitieutskotiets betänkande nr 32. Lålmig, herr talman, utöver detta bara säga atl de exempel som gavoch de påståenden som hon gjorde beträffande läkare och andra får fruKrislensson själv slå för. Alkohol- och narkotikamissbruket inom kriminalvårdens anstalter, m. m. Jag vel inte vad menade med den sista meningen, all jagsjälv får slå för mina exempel. Del verkade som en insinualion au de inieskulle slamma med verklighelen. Men jag har fakiiskl ägnat denna fråga ganskastort inlresse. Jag har varit ute pä fallet och fåll ingående information. Jagpåstår alt de exempel som jag gav slammer med verkligheten. Tyvärr är de intede enda exempel som visar vilka stora problem som finns. FruBergander ironiserade över atl jag kritiserar utredningar, fastän jag själv imin motion begär sådana. När del gäller den kemiska urinkontrollen behövs delfaktiskt inte någon omfattande utredning. Det har jag heller inte krävt i minmotion, ulan denna fråga kan myckel Alkohol- och narkotikamissbruket inom kriminalvårdens anstalter, m. m. väl prövas av Kungl. Maj:lantingen inom departementet eller på något annal säll. Närdel gäller den större frågan om vårdalternativet anser jag inte att någonsärskild uiredning skall tillsättas. Men jag trodde alt kunde ge ellutredningsuppdrag och atl Kungl. Maj:t själv skulle bedöma vilken av nuexislerande utredningar som med godkännande kunde pröva dessafrågor. FruBergander påstår att många remissinslanser har varit negativa, och även jag harnoterat detta. Men vi som tycker att man bör sträva efter alt en narkoman fårvård i slällel för att hamna i fängelse anser all frågan om ett vårdalternalivbör ulredas. Eftersom de utländska erfarenheterna visar att ett genomtänktvärdalternativ i stället för fängelse har fungerat mycket bra i praktiken, voredet åtminstone värt alt överväga. Belräffandedel förslag till ny behandlingslag som antog förslär jag allfru syftar på 34 §, som gör del möjligt att placera ut en narkomanfrån kriminalvårdens anstalter i den vanliga sjukvården. Jag måste dock sägatill - något som jag för övrigl också framhöll i ulskollet - attdet i praktiken visar sig all denna paragraf tyvärr inte fungerar, eftersomkostnadsansvaret ännu inte är klariagl. Sjukvården vill inte ta pä sigkostnaden, eftersom det är fråga om personer som fortfarande formellt lyderunder kriminalvården. Skall man kunna bli placerad pä en sjukvårdsinrättning,krävs atl man har skrivits ut från kriminalvårdsanstalten. Men då har poängen iförslaget missats, vilket naturiigtvis är någonting som måsle rättas till.Utskottet har uppmärksammat problemel med samordningen mellan olika myndigheter. FruBerganders invändning att värdfrägor inte behandlas av juslitie-utskoltet ärnaturiigtvis korrekl. Molionen lar dock inte i huvudsak sikte pä vårdfrägornaulan just pä möjligheten att fä ett alternativ lill fängelsestraffet, ettalternativ som skulle vara mer humant för narkomanen men ändå innebära enkontrollerad behandling. Detär riktigt all vårdfrågorna behandlas av socialuiskotiet, men vi har ju, fruBergander, accepterat alt justitieutskottet tagit upp motionen om enkriminalpotitisk ålgärd i syfte all få elt vårdalternaliv till fängelsestraffet. FruBergander talade om de utredningar som sysslar med dessa frågor. Ja, direklivenför ålalsrällskommitlén säger att man bör 1. ex. belräffandenarkotikamissbrukare överväga all lillämpa lågföring i mindre utsträckning änför närvarande. Men för atl man skatt kunna komma fram lill del resultalel,måste man vät ha någonting atl sätta i stället för lågföring. Jag anser atl ettvårdalternaliv verkligen vore någonling för ålalsrällskommitlén all funderaöver, men del ingår inte i dess uppdrag. Vadbeträffar det utredningsarbete som håller på med vill jag varauppriktig, herr talman, och säga att jag inte har någol större förtroende försocialstyrelsens intentioner när det gäller vårdpolitiken. Tyvärr sitter bland desss. k. experter fortfarande människor kvar som var med pä närmedicinalstyrelsen accepterade den legala förskrivningen av narkotika som enmetod all bota narkomaner, och det är svårt atl gå ifrån den inställningen ochtill en mera restriktiv syn. egna handlingar och uttalandenskapar inte någon siörre tilltro till att dess arbeisgrupp för översyn av lagenom sluten psykiatrisk vård skulle innebära en utveckling åt ell håll somåtminstone jag kunde finna tillfredsställande. Jag insinuerarvarken det ena eller del andra, ulan jag kan säga sä här dä: Självfallet görsmisstag överallt i värt samhälle, oavsett den goda viljan, men de behöver ändåinte vara regel. Närdel gäller de föreslagna urinkontrollerna har vi olika uppfattningar.Utskottets majoritet anser att vi inte bör slå in på den vägen utan ha tilltrotill ord, när den säger att man är på väg alt klara uppproblemen. Ochjag har inte sagt, , atl några remissinslanser haravstyrkt förslaget. Faktum är att samtliga remissinstanser har avstyrkt delmotionsyrkandel. Vadbeträffar tilltron lill utredningar och uppfattningar kan jagnog inte påverka . Jag kan bara säga alt jag inte delar hennessynsäll. Jag har tilltro lill intentioner, och jag lycker alldet vore riktigare att när del gäller påföljdsfrågan invänta de utredningar somnu pågår. Vi bör se vad styrelsen kommer fram lill och mol bakgrund däravulforma de förslag lill åtgärder som kanske erfordras. Alkohol-och narkotikamissbruket inom kriminalvårdens anstalter, m.m. Bara kort ettpar synpunkter. Deexempel som jag nämnde, , är inga udda fall.