prot · FX09133 · 1974-12-31 00:00:00 — a. för all kunna säga:"Vi är beredda all yrka på en skattesänkning, vi är beredda atl la deekonomiska konsekvenserna när det gäller statsbudgeten, när del gällerfinanspoliliken och vad som följer med en stark ekonomisk politik." Del ärdär skillnaden ger sig lill känna . Del är del andra avsnittet som ni harglömt. Ifråga om arbetsgivaravgiften och dess specifika konsekvenser för kommunernabehöver jag inte argumentera. Jag lyckle alt argumentalion vartillräcklig. Det är ju inte så ofta jag har nöjd all inslämma med när han nu lalade om hur del hänger ihop när del gäller all byta utarbdsgivaravgiftsprocenl - även om dd är pä socialsidan - mot löneprocent, sähar jag därulöver ingeniing all erinra. Nublir gärna lilet ivrig när han är i debailagen - och det har hanvarit vid alla de lillfällen då han har ställ i talarstolen här . Hanlalar nu om frågan: Varför skall man inte kunna nöja sig med en 10-procentiglönehöjning i slällel för en 20-procenlig? Jag fö-resläller mig all del senarealternativet reser helt andra anspråk på den statliga budgeten än vad detförsta gör. Jag har inte så särdeles mycket lill övers för resonemangel all omman inte får lönehöjningar så får man ingen skattekraft. Jag bemöter det närkommunerna argumenterar pä del sättet. Men jag är alldelesövertygad om all man inte kan länka igenom förslag utan långtgående anspråk på subventioneringar i olika riktningar. Delär en sak, och den andra saken gäller en sådan idé som all gå till löntagarnaoch säga: skall ni avstå frän hela den uppläggning av lönerörelsen som nihar och sätta er ner med regeringen, och regeringen skall skapa garantier föratl vi skall ha 3 procents standardhöjning om ni nöjer er med 10 proceni ilöneökning. Varje sådan garanti är en inteckning i en osedd framtid. Om manskall hålla del löftet, vilket man som hederlig person skatt göra, så kan delbli oanade följder för budgelen och för statsfinanserna. Sänkningav inkomstskatten, m. m. Herrförste vice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet fåantecknat att han inte ägde rätt lill ytteriigare replik. Sänkningav inkomstskatten, m. m. Hen i (m)kort genmäle: måsle dela upp sill anförande. Jag hann heller inte rnedatl i mill första anförande säga vad jag skulle. Närdel gäller indexregleringen har vi reagerat mol del syslem som vi förnärvarande har och som innebär all statsmakterna genom en kombination av infiationoch progressiva skatteskalor fär in mer pengar än vad t. ex. kommunerna får vidsin skalleinlagning. Del är de enskilda människorna som fär belala. Nukan man naturligtvis säga atl en indexreglering skulle ge mera pengar i kronorräknal titt siörre inkomsttagare, och därför skutte den vara mer fördelaktigför dem. Men det är inte på del sällel. Indexregleringen hjälper egentligenvarken hög- eller låginkomsttagare ulan skapar mera allmänt en bällre balans iheta ekonomin genom au man förhindrar alt staten lar ut mera. Manskulle annars lika gärna kunna säga all ell hejdande av inflalionen skullegynna höginkomsttagarna mer än låginkomsttagarna. Sä är naturligtvis intefallet. Inflalionen är speciellt altvarlig för de mindre inkomsttagarna av denanledningen att de har mindre molsländskraft. Del är därför sorn del ärnödvändigl alt vi får ell syslem som förhindrar dessa uttag som genom sinaverkningar driver på inflalionen. I varie fall sä länge vi har kvar den hårdaprogressivitelen i skatteskalorna måste vi göra någonling ål den här saken. Delkan inte vara tillfredsställande all man på detta vis skall varatvingad all återkomma med sädana här skalleomläggningar som finansminislerSlräng presenterat under de senasle åren. För all få balans i ekonomin är delenligl vad jag tror nödvändigt all del genomförs en indexreglering. Det är möjligt atl jag inte skulle ha använt de här sista minuterna.Vad jag hade för avsiki all säga i del förra inlägget men inte hann med varemellertid all när man rör sig med sädana här begrepp som 3 procentsreallöneslandardstegring är det ju runda siffror för hela folkhushället somkonjunkturinstitutet räknar med. Om man skall omsätta del pä lönesidan blirdel en omöjlig fråga. Skall del innebära en garanti för 3 proceni för varieenskild grupp? Skall det innebära atl ingen enskild grupp får ?Skall del innebära all begrepp som löneglidning och icke löneglidning skallstuvas ihop i något slags reglerad allmän löneuppgörelse, baserad på politiskaöverväganden, och alt man skall länka sig en kolleklivberäkning för helasamhället? Går hem och funderar över detla skallhan komma underfund med alt hans vackra lanke är omöjlig i verklighelen. Hen (vpk): Moderalerna har ju sin egen filosofi. De anser att sä litet som möjligtav människornas behov bör skötas genom samverkan, genom all medborgarnagemensami ordnar sina angelägenheter. bör så myckel som möjligtskötas av var och en för sig. De brukar kalla del för den nya individualismen.Del är en myckel renodlad, ja, brutal kapitalistisk filosofi. Dess följder äratl de som har gott om pengar kan ordna del väl för sig, medan de som har ontom pengar hänvisas till sämre försörining, sämre värd, sämre utbildning osv.Moderaternas filosofi är ett försvar för det kapitalistiska klassamhället. Somalla reaktionära uppfattningar är emellertid ideologimolsätlningsfylld, också på del sällel alt den inte molsvarar verklighelen.Verkligheten är nämligen all förelagen i högre grad befiänas och drar fördel avsamhällels insatser när del gäller kommunikationer, undervisning, sjukvård,bostäder osv. Det är ju heller inte sä all dessa anspråk minskar . Deökar tvärtom undan för undan. Men samlidigl som de kapitalistiska förelagenkräver mer och mer av samhälleliga insatser ökar moderata samlingspartiet sinagitation föratt samhällel skall få mindre resurser till sill förfogande. Deldubbelspelet är rätt avslöjande. Delutspel som kom med ligger ju helt i linje med denna allmännakonservativa ideologi. Om man granskar hans punkter kommer man fram lill alldel egentligen bara finns två konkreia förslag. Fördel första: Storaskattesänkningar som skall ersälla höjningar av penninglönerna. För del andra:Revalvering, dvs. uppskrivning av den svenska kronan. Men som alla märktelalade inte om var slalen skall få pengar lill sina ulgifler. Hanvill fiylla över löneutbetalningarna från företagen lill statskassan. Jagförstår atl inte går med pä det förslaget. Påen punkl vill jag emellertid hälla med . Kampen mol infiaiionen ären huvudfråga i dagens läge. Stopande av moms på maten skulle vara en braålgärd i del sammanhangel. Men huvudlinjen i kampen mol infiaiionen måste juvara all bekämpa de krafter som driver fram prisslegring och infiation. Och detär inte lönearbdarnas krav på högre löner. Dessa är berälligade och nödvändigaför all lönearbdarna skall fä kompensalion för de prisslegringar som redan harägt rum och ge dem andel av produktionsökningen. Del är inte heller skallerna,som ville utnämna lill motorn i inflationsprocessen. Del är enfalsk teori. Drivande i inflationsutvecklingen är de krafter som ville nämna: monopolen, den kapitalistiska spekulationen, den storamiliiära upprustningen, den växande statliga och privala byråkratin, över huvudtaget de växande motsättningarna inom den kapitalistiska ekonomin. Det är dekrafterna man måsle bekämpa, om man skall kunna stoppa inflationsprocessen. Mendär vet vi atl moderalerna inte vill vara med. De vill bara minska slaiens inkomsler,dvs. framivinga en ökad siallig upplåning och en ökning av slalsskulden. Menalla vel all deiia kommer all lägga nya vedpinnar på inflalionsbrasan, intebidra lill alt släcka den. Moderaternaär emellertid rätt isolerade i sin agitation. De flesta är medvelna om behovetav resurser för offentliga insatser. Den siora och vikliga diskussionsfrågannär del gäller skallepoliliken är fördelningen Sänkningav inkomstskatten, m. m. Sänkningav inkomstskatten, m. m. av skallebördorna pä olikagrupper och skalieobjekl. Här tror jag ingen kan bestrida atl den skattepolitiksom förts under de senasle åren inte har bidragit lill att pä lillräckligl sällufiämna de stora inkomst- och förmögenhelsklyftorna. Aktiebolagen har i höggrad gynnats, beskattningen av de stora förmögenhelerna är alldeles för låg,skatteflykt och skattefusk förekommer i belydande utsträckning. Den höga indirektabeskattningen, särskilt mervärdeskatten, drabbar myckel hårt låglönegrupperna,barnfamiljerna och folkpensionärerna. Därtill kommer de höjda kommunalaskatterna. Huvudlinjeni skallepolitiken måsle därför vara all tälta skallebördan för den stora massanav löntagare, särskill för låglönegrupperna. kräver ä andra sidan allbeskattningen skärps pä bolagsvinster och stora förmögenhder, vilket också ärnödvändigt och riktigt från jämlikhets-synpunkt. De krav som vpk har ställt isamband med den provisoriska skaltereformen lillgodoser dessa krav. Denbäsla linjen anser vi vara all hell slopa mervärdeskatten pä maten, vilkelkraftigt skulle höja levnadsstandarden för löntagargrupperna och även bromsaupp inflationen. Förslagetfrån skalleutredning, som regeringen i huvudsak har gjort till sill,lillgodoser däremol inte kravet på en demokratisk skattepolitik. Det ger 619kronor för den som fiänar , men det ger över 2 000 kronorför den som har en inkomsi på . En sänkning av den direkiastatsskatten sker nästan ända i inkomsi. Kan delverkligen vara befogal och rättvist från någon som helsl synpunkl all sänkaskallen för dessa kalegorier? Nuhar det sagls från flera håll alt näsla provisorium skall ha en låglöneprofil,dvs. la siörre hänsyn lill behovet av skattesänkning för låglönegrupperna. Menom ett sådant behov föreligger - och del har vi alttid sagl - varför vill maninte lillgodose del ? Kan del verkligen vara rikligt all pä delsätlel uppskjuta skaltelällnaderna för låglönegrupperna? Vi anser inte del.Vpk anser atl skallesänkningar för dessa grupper måsle stå i första rummel. Nusänker socialdemokraterna och de borgeriiga partierna skallen för höginkomsttagare.De som har låga inkomsler vill man ge väldigl lilet. Jag är övertygad om atllåglönegrupperna kommer atl observera della. Detlatas i debatten om skallesänkningar. Som vi alla vet är detta uttryckmissvisande pä fiera säll. Kommunalskallerna stiger och kommer att äla upp enslor det av de förändrade slalsskatlerna. Men del avgörande är att regeringenoch de borgerliga partierna förulsäller all lönlagarna efter skalleförändringenskall avslå från all ställa höga lönekrav. Skallepoliliken skall ersällalönepolitik. Moderalerna vill, som vi lidigare hört, gå ännu längre på dennalinje. Videlar inte denna uppfattning. Vår förhoppning är i slällel all lönlagarnagenom en aktiv facklig kamp skall kunna använda skattereformen både för en höjningav sina reallöner och för en ökning av lönearbdarnas andel avproduklionsresultaiel på profilernas bekoslnad. Delbör också påpekas all en sådan här skalteomväxling som regeringen föreslår inteinnebär någon ökad belaslning på förelagen. Höjningen av arbetsgivaravgifteller socialförsäkringsavgift förutsätter man att bolagen helt skall blikompenserade för. De som vill pruta på dessa höjningar vill i själva verkel gebolagen favörer som bolagen inte haft tidigare. Nukommer skalleuiredning alt föreslå yllerligare en skalteomväxling förår 1976. Förslaget är inte formellt framlagt, och jag skall därför intekommentera det. Sedan kommer finansminislern måhända med en ny beställning påen provisorisk skattereform, nu . Hur länge skall della fortsätta? Mankan av flera skäl inte fortsätta hur länge som helst. Även om sialsskalterna ärhöga, försvinner denna möjlighet. Del finns ju en botten, och detbehöver inte vara långt kvar innan vi når den. Vad gör man sedan? 1972års skalleuiredning kan inte heller i del oändliga arbela med provisorier, somvarie år beställs av finansministern. Det rycker sönder ulredningens arbete. Såhar del varit . Detär nödvändigl alt fastlägga en mera långsiktig skattepolitik och att låtaskatieulredningen koncenirera sig på det arbetet. Det nuvarande syslemei medändringar varie år är inie bra. Den indexreglering av skallesyslemel som deborgerliga partierna vill ha skulle i verklighelen innebära samma sak; deärliga ändringarna skulle upplevas pä samma säll av medborgarna. Och inieskulle en sådan ordning på någol säll minska infiaiionen - Ivärlom. Vpkanser all följande punkter måste ingå i ell långsiktigt skaltepro-gram, som börgenomföras i elapper: Slopande av moms på livsmedel, skärpning avbeskattningen av kapitalel. ersättande av den nuvarande mervärdeskallenpå konsumtionen med en brulloskaii på produktionen. Övergäng från direkt statsskatt på lönlagarnasinkomsler lill avgifter ertagda av företagen. Ålgärder mol den siarka ökningen av de kommunalaskatterna och taxorna, bl. a. genom ändrad kostnadsfördelning mellan stat ochkommun. I detta sammanhang måste också frågan om en enhetlig, progressivstats- och kommunalbeskaltning undersökas. Skärpta åtgärder mololika former av skatteflykt och skattefusk. Regeringen har inte preciserat sin uppfattning om hur skallepolitiken långsiktigt bör utformas.Jag lycker alt del är hög lid atl den gör det. Sänkningav inkomstskatten, m. m. iVikmanshyttan (c): Debalien har ägnats skatteutskoltels betänkande nr 54, menöverläggningen omfattar även socialförsäkringsutskottets betänkande nr 33. Jaghar begärt ordet för alt säga några ord med anledning av detta betänkande. Jagvill dock försl göra ell par reflexioner med anledning av den förda debatten. 9 protokoll 1974. Sänkning av inkomstskatten, m. m. Inflationsutvecklingenhar upptagit dl slorl utrymme i diskussionen, och den ger också verkligenanledning lill oro. Delfinns mänga orsaker lill inflationen, lill all priserna siiger. Detla medförsjälvfallet också bekymmer. Även om vi vid en internationell jämförelse klaratoss relativt hyfsat finns problemen kvar; priserna stiger. Tyvärr drabbas deekonomiskl svagaste grupperna hårdast. De har också svårast att kompensera sigoch känner sig utlämnade - och de är utlämnade också - vilkel av naluriigaskäl utlöser bitterhet och oro. HerrMundebo verkade här atl vara myckel nöjd med och all vi sominte delar glädjen över kritiserar den. Jag gjorde denreflexionen, atl känner till all han själv har anfört kritik ochatt det kanske var något av självrannsakan i hans påstående. Delhar sedan framhållits - det sades och del har sagts sedermera också -all skulle dämpa lönekraven och bidra till all hejdainflationen. Finns det något underlag för dessa förutsägelser, när vi nu serverklighelen? Man mäste fråga sig, när lönekraven tigger på drygt 20 proceni,om inte detla vittnar om atl lönlagarna inte tror på påståendet avHagauppgörelsens parter att inflationen kan hejdas. Vidarehar vi kommunalskaiieuivecklingen med höjda uldebileringar som ell resullal avökade arbelsgivar- och socialförsäkringsavgifter. ville förnekaatt denna utveckling skulle ha något samband med . Får jag därbara säga atl verkligheten lalar sill eget språk och att verklighelen vägerbetydligt tyngre än alla påståenden! Kommunalskatterna har mäsl höjas; det lärvarken eller finansminislern komma förbi. HerrWärnberg gjorde ell par intressanta refiexioner och riktade pekpinnar motoppositionen: den borde besinna sill ansvar i det nuvarande jämviktsläget iriksdagen. Lät mig säga, kanske mol bakgrund av er-farenhderna frånsocialförsäkringsulskollel, all del finns anledning all från alla häll visaansvar, hänsyn och kompromissvilja. Regeringsparlid har, med del majoriletslägesom man haft under gångna år, varii vanl all gå sina egna vägar ulan all lahänsyn lill opposilionen. har siluaiionen blivit en annan också förregeringsparlid: man kan inie beslula ensam längre. Den nya siluaiionen måsleockså innebära atl regeringspartiet bör besinna sin ansvar alt medverka tillerforderliga kompromisser och därmed också söka undvika lottningar. Här mästejag ändå säga, herr lalman, alt med god vilja i utskotten skulle en del av delottningar ha kunnat undvikas som vi har företagit under det här årel. 1del omfattande ärende som vi nu diskuterar finns också en del motioner väckta.Bl. a. behandlas i skaiteulskollels belänkande molionen 610 av mig angående barntillsynskoslnader. ägnade den frågan en vissuppmärksamhel i debatten angående barntillsynen. Vi har i vår moiion sagl atlvi kan förslå atl avdragsrällen kan diskuieras eftersom den medför möjligheilill bättre förmåner för dem som har goda inkomsler än för dem som har lågainkomsler. finns skäl för denargumenteringen. Vi har sagl oss alt det mäste vara möjligt att vända på sakenoch i stället genom avdrag på skatten ge ell kontant bidrag för de verkligakostnader som man har för barntillsynen. Vi har i vår motion nämnt siffran per barn och år. Självfallet kan del beloppet diskuteras, men jagvill uttala min tillfredsställelse över vad ulskollet anför:"Skalleulredningen kommer givelvis att beakta de i molionerna framfördasynpunkterna vid sina överväganden rörande skattesystemets framlidauiformning." Med hänvisning lill denna skrivning från skalteutskotletskall jag, herr lalman, avslå från all ställa någol yrkande i anledning avmolionen 610. Sedanövergår jag till socialförsäkringsutskottets betänkande, som innehållerförslag lill ändrade regler för huslrulillägg och kommunall bosiadslillägg.Dessa förslag innebär atl sidoinkomsters verkan på hustru-tillägg och kommunaltbostadstillägg reduceras genom en mjukare avlrappning. minskasde utgående tilläggen med hälften, om sidoinkomsien översiiger för gift 1 500kronor per person och för ensamstående per är. Det förslag som nuligger på kammarens bord innebär all minskningen skall begränsas till entredjedel. Därmed blir behållningen större för dem som utöver sin folkpensionhar vissa sidoinkomster. Nuvarande ordning kan i extrema fall ge till resullaldels all huslrulillägg och bostadstillägg minskar, dels atl behållningen genommarginalskatten av inkomsterna i de hårdast drabbade gränsområdena blir ytterstobetydlig. Här blir del nu vissa förbättringar för berörda pensionärer, vilkelär välbehövligt. Frånden utgångspunkten ber jag, herr talman, atl i den delen få yrka bifall lillutskottets hemslällan. Vidutskottens betänkanden har fogals ell antal reservalioner. Jag skatt berörareservaiionen 1 som anmälts titt socialförsäkringsulskolteis betänkande nr 33.Den gäller höjningen av socialförsäkringsavgifien till sjukförsäkringen. Vi harsagt all vi inte kan vara med på en sådan höjning i större utsträckning än somerfordras för att finansiera pensionsålderssänkningen, höjningen avfolkpensionerna m. m. Vi menaratt det måsle finnas elt sambandmellan avgifter och förmåner. Det kan inte vara riktigt alt höja socialförsäkringsavgifienför alt finansiera en viss skallesänkning, vilkel förslaget innebär. Vi anserdel betänkligt att bryta sambandet mellan avgifter och förmåner. Vid någratillfällen har vi här i fåll propåer om atl de avgifter som eriäggslill ATP skall användas till annal ändamål än de är avsedda för. Vi har varjegång sagt atl det inte är rimligt all agera på del sättet. Dessa avgifter ärinbetalade för ett visst ändamål, och dä skall de också användas för dettaändamål. Samma principer måsle gälla också här. Höjd socialförsäkringsavgifiskall las ut endast i den omfattning som erfordras för att finansieraförbättringar i fråga om folkpensionen m. m. Denföreslagna höjningen av arbelsgivaravgiften kan också medföra vissakonsekvenser. Elt "överullag" som innebär en belaslning pä förelagenoch som därmed kan äventyra sysselsättningen har vi all an- Sänkningav inkomstskatten, m. m. Sänkningav inkomstskatten, m. m. ledning atl vara vaksammamol. Den fulla sysselsättningen, ell fungerande näringsliv, är ändåförulsaiiningen för en forlsall reformpolilik. Vi har en mängd krav i samhällelsom bör lillgodoses. Förulsaiiningen för all kunna göra del är all vi kanforlsalla all föra den fulla syssel-sällningens poliiik. Om man börjar användasocialförsäkringsavgifien för nya ändamål, kan det dessulom leda tillyllertigare svårighder när del gäller atl förenkla skattesystemet. Vi har delnog invecklal som del är, och del finns all anledning atl inte krångla lill delyllertigare. Meddessa synpunkier ber jag, herr lalman, all fä yrka bifall lill reservationennr 1 vid socialförsäkringsulskollels belänkande nr 33.1 övrigl ansluler jag migtill ulskoilels förslag. Underdeiia anförande övertog herr andre vice lalmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Hen i Slockholm(vpk): 1 går fördes här i kammaren en inlerpellaiionsdebail mellan minpartikamral och finansminisler Slräng angåendekostnadsfördelningen mellan stal och kommun. Jag ser ingen anledning altupprepa de välmotiverade skäl som anförde för kraven pä lättnaderför landets kommuner. Utfästelser om kompensation för de pålagor som drabbarkommunerna ändrar ingeniing av del berättigade i all undanta kommuner ochlandsling frän höjningen av sjukförsäkrings-och arbetsgivaravgifterna. Jagvill erinra om all vpk i annat sammanhang har aktualiserat frågan om atl hellbefria kommuner och landsling från skyldighet all erlägga arbetsgivaravgift.Jag skall inte nu argumentera mol alt en samhällelig instans, staten, läggeravgifter på andra samhälleliga instanser, kommunerna, med påföljd atl tåg- ochmellaninkomsttagare drabbas av ett ofördelaktigt skattesystem - delproportionella. Vadvi har vänt oss emol i del här sammanhangel är höjningen avsjukförsäkringsavgiften. Del har lidigare anförts frän vpk all Hagaöverenskommelsenpä denna punkl är en regeringsrdrält inför ell borgerligt tryck. Delav oss ställda förslaget om höjd arbetsgivaravgift är en bättre avvägning -som del också påpekas i reservationen 2 lill socialförsäkringsulskotietsbdänkande nr 33 - inte minsl därigenom atl socialförsäkringsavgifien inte tasul på den del av lönen som överstiger 7,5 gånger basbeloppet. Del är emellerlid en annan fråga som jag i detla sammanhang vill ägnasiörre uppmärksamhel ål. Den las upp i reservaiionen 4 och gällerinkomstprövningsreglerna för pensionärerna i fråga om kommunallbostadstillägg. Nog hade väl de flesta vänlat alt det här skulle bli enjustering av de beslulade gränserna för sidoinkomsler, vid vilkasöverskridande man böriar nagga bostadstilläggen i kanterna. Föreliggandeförslag går ul på att reduceringsfaktorn minskas från hälften till en tredjedel. Visstär det bra alt sä sker, men den förestagna reduceringen borde rimligen skefrån en uppjusterad gräns med hänsyn till penningvärdeförsämringen. Vpk-motionenframhåller att när de avdragsfria beloppen senast höjdes, alltså ,beräknades pensionsgrundad inkomst och pensionspoäng med sombasbelopp. Men proposilionen och utskottetfäster inget som helst avseende vid denna förändring. finner jag varaanmärkningsvärt. hade kongress i fiol. Där höjdes röster för en uppräkning avde akluella beloppen. Styrelsen för PRO tillskrev regeringen i december 1973och krävde en höjning från till för ensamstående samlfrån lill för vardera av äkta makar. I molionen 155år 1974 yrkar vpk-gruppen en höjning av inkomslprövningsgränsen från nuvarandenivå titt , lika för ensamslående som för vardera av makar. Fortfaranderåder del starka variationer beträffande bostadstilläggens storlek i skildakommuner, även om en ufiämning har böriat göra sig gällande. Men siiger som bekanl hyrorna. Tröskeln som många medblygsamma sidoinkomster faller på skapar svårigheter. Kommunernas ulgifler pådella konto siiger. Benägenheterna all reformera grunderna för bostadstilläggenblir mindre hos de kommuner som släpar efler och inte följer Kommunförbundetsrekommendationer. Men del gäller inte bara . Även här har pensionärsorganisationenagerat och frän sin kongress rest kravet - som vpk upprepat - allslalen bör ge kommunerna ett grundbidrag med per bidragsberälligadpensionär. Reservationen4 lar upp delta krav och förbinder det med förslaget all slödel lill kommunernaskall ulgå i dessa falt endasi om bostadstillägg ges som läcker bostadskostnadeni en modern ivårumslägenhel, alltså ell krav både på standard och på tilläggetssloriek.