prot · FX09111 · 1974-12-31 00:00:00 — Stöd till Saigonregimen betyder stöd till dess fortsatta krig och brottmot . bör därför lämna Väridsbanken. Detär ingen tillfällighet att sökt driva fram stöd till Saigonregimen genomVäridsbanken. Det ligger helt i linje med dess allmänna politik och sätt attanvända Väridsbanken som instrument för sin politik. Det är heller inget hastigtpåkommet att ett möte skall diskutera denna fråga. Förberedelserna förfinansiellt stöd till har förberetts . Jag vill hänvisaden intresserade till en redovisande artikel i nr 7 1974 av tidskriftenKommentar. Samtidigtsom jag tackar statsrådet för svaret vill jag uttrycka min besvikelseöver den ståndpunkt från regeringens sida som hon där redovisar. Jag har enkänsla av att det kommer att mötas av en stark besvikelse också bland många avfru partivänner. Regeringen vidhåller nu den tidigare inställningenatt det är bättre att vara med i Väridsbanken, ty då kan man påverka desspolitik. Med den linjen har man tvingats välja att lån inte gavs till Allendesregim i , att lån däremot nu ges till den reaktionära blodsregim som tagitmakten i och att lån ges till Saigonjuntan. Men då har man ju intelyckats påverka bankens politik och hela försvaret för medlemskap rasar samman. Sverigekomprometterar sin alliansfria politik och understöder ett direkt brott motParisavtalet om medlemskapet i Väridsbanken inte sägs upp.Regeringen bör ompröva sin ståndpunkt. Jag uppfattar det som att är överens med regeringen närdet gäller vårt agerande i diskussionerna inför ett eventuellt bistånd tillVietnam. Jag vill passa på att säga att vi har skarpt motsatt oss detta i olikasammanhang - handelsministern har gjort det vid , ochäven utrikesministern har skarpt kritiserat det. Men jag vill framhålla förherr att frågan om lån till Saigonregimen från Väridsbanken ellerden internationella utvecklingsfonden inte är avgjord. Den hade inget formelltsamband med tillkomsten av en biståndsgrupp för . Vikommer naturiigtvis från svensk sida, med den syn vi har på dessa frågor, attfortsätta att arbeta i den riktningen. Men det har inte fattats något beslut omVäridsbanksgruppens administrativa eller finansiella engagemang för en av detvå parterna i . Mot den bakgrunden finns det ännu ingen anledningtill en särskild prövning av relationer till Väridsbanksgruppen. (vpk): Enligt referat i den svenska pressen slutade mötet i med att vicepresidenten för inom banken, . , förklarade att enmajoritet av länderna önskade en samordnad biståndsaktion för Saigonjuntan.Rapport skulle lämnas till Väridsbankens president med krav på en sådanfinansiell stödaktion. Jag citerar detta ur en socialdemokratisk tidning. Detär den allmänna uppfattning som har getts genom den svenska pressen. Jagnoterar dock med intresse att statsrådet redovisar den ståndpunkten att sakeninte är klar. Då vill jag fråga: Om det nu skulle visa sig att driverigenom finansiellt stöd till Saigonjuntan, kommer regeringen då att ompröva sinståndpunkt och lämna Väridsbanken? ställer en hypotetisk fråga. Jag vill i dettasammanhang säga att vi naturiigtvis har anledning att i alla situationerberoende på den utveckling som äger rum, det må gälla engagemang i Världsbankeneller andra sammanhang, ta ställning till det läge och den situation vi dåbefinner oss i. Men, som jag sagt, finns det ingen anledning för oss attta detta under omprövning. HerrHERMANSSON (vpk): Saken är den att den övervägande delen av den svenska pressen och enmycket stor allmänhet har uppfattningen att frågan i realiteten redan är klar.Om har andra informationer vore det naturiigtvis mycketintressant att det gavs en offentlig redovisning av dessa. De flesta människori det här landet och en rad socialdemokratiska tidningar anser att saken är klar,att det inte handlar om ett hypotetiskt ställningstagande utan om ettställningstagande till den politik som Väridsbanken bedriver. Jagvill till protokollet läsa in ett citat ur , gårdagensnummer; "Tyvärr är nu röstningsproceduren iVäridsbanken sådan att aldrig kan göra sin vilja gällande mot annatän som demonstration och i denna bank, en meningslös demonstration. Därförskulle den enda riktiga vägen och den förnämsta demonstrationen vara attSverige tackar för sig och drar bort sitt medlemskap i ; den banksom av tredje världen inte kan betraktas som annat än ett illustert sällskap avväridska-pitalism och imperialism." Många fler socialdemokratiskatidningar har uttryckt precis samma ståndpunkt, vilket är ett instämmande idet krav som vårt parti länge ställt. Vid sammanträdet i har man från ordförandens sida uppfattat detsom en rekommendation till , men man har inte i Väridsbankensstyrelse tagit ställning vare sig beträffande tillsättandet av en grupp eller,än mindre, till att ge något lån till Saigonregimen. När det finns ett beslut,, kommer vi att informera om det. (vpk); Jag vill ta fasta på det löftet - det är väldigt viktigt att regeringeni den här frågan gör verklighet av vad den lovat, nämligen att gåut till offentligheten med en omfattande information. Det har inte regeringengjort. Jagvill också uttrycka den förhoppningen - om det blir ett definitivt beslut iVäridsbanken att ge finansiellt stöd till Saigonregimen - att regeringenomedelbart skall dra de konsekvenser av detta som en växande svensk opinionkräver, nämligen att uppsäga medlemskapet i Väridsbanken. Omstatsbidrag till glasögon för barn och ungdom Överiäggningenvar härmed slutad. § 8 Om statsbidrag till glasögon för barn och ungdom Herr socialministern erhöll ordet för attbesvara fröken () i kammarens protokoll för intagnafråga, nr 279, och anförde; Fröken har frågat mig om jag avser att ta initiativ till fortsattutredning med syfte att framlägga förslag till statsbidrag till glasögon förbarn och ungdom. Som svar på en enkel fråga av fm Skantz vid åretsvårriksdag framhöll jag, att så snart hjälpmedelsgruppen redovisat underiag förfrågans vidare behandling kommer Kungl. Maj:t att ta ställning till fortsattutredningsarbete med avseende på bidrag till glasögon. Hjälpmedelsgruppen harnu presenterat resultatet av sina undersökningar. Inom ochhjälpmedelsgruppen prövas nu behoven av och de praktiska förutsättningarna fören bidragsgivning på detta område. Med hänsyn till frågans aktualitet i fleralandsting sker denna prövning i kontakt med . Fröken (): Jag villtacka statsrådet för svaret på min fråga. Vid1970 års riksdag motionerade vi från om en utredning angåendemöjligheterna att införa statsbidrag till glasögon. biföll motionen.Många har väntat på resultatet från denna utredning och hoppats på förslag frånregeringen om statsbidrag till glasögon. Det finns ett stort behov av bidragför detta ändamål, inte minst i familjer där flera barn behöver glasögon.Kostnaderna kan bli mycket betungande. Motioner i ,förfrågningar och propåer visar angelägenheten av att en sådan reform snarastkommer till stånd. Mångaär beroende av hjälpmedel för att kunna fullgöra sina dagliga uppgifter. del av hjälpmedlen är fria. De som behöver glasögon för att kunna skötasitt arbete borde enligt samma principer ha rätt till bidrag. Viföreslog i motionen 1970 att en första åtgärd lämpligen kunde ske inom ramenför bestämmelserna om bidrag till vissa hjälpmedel för handikappade. Ett målpå borde vara att införa bidrag till glasögon Nr 111 via den allmänna försäkringen. Torsdaeenden ' socialutskottets betänkande nr 5 säger manatt det är mest angeläget 'frågan om införande av bidrag till synhjälpmedel för barn och ungdom Jag delar den uppfattningen. Om åtgärder för att Jag finner det mycket angeläget att en fortsatt utredning sker döva skall få tillgång och att denna utredning arbetar snabbt och kommer med förslag som kan //// s. k. TV-fon föreläggasriksdagen för beslut. Jag utgår också ifrån att en undersökning om behovet av bidrag tillandra grupper med synnedsättning kommer att ske så snart den tidigarenämnda utredningen är klar med sitt uppdrag. Sedan är jag litet förvånadöver att statsrådet slutar sitt svar så här: "Med hänsyn till frågansaktualitet i flera landsting sker denna prövning i kontakt Landstingen är medvetna om det behov som föreligger på dettaområde. Man har inte ansett sig kunna vänta på statsrådets Det är därför somfrågan nu har aktualiserats av landstingen. Överiäggningenvar härmed slutad. § 9 Om åtgärder för att döva skall få tillgång till s. k.TV-fon Herr socialministern erhöll ordet för attbesvara ' (fp) i kammarens protokoll för intagnafråga, nr 284, och anförde: har frågat mig om jag vill medverka till att döva snarastmöjligt flr tillgång till s. k. TV-fon, och att man även underiättar för anhörigatill döva att skaffa TV-fon. Förnärvarande finns i tre typer av utmstningar som möjliggör överföring avtext via telefonnätet och sålunda kan utnyttjas av döva. För ett av dessasystem - den s. k. TV-fonen - gäller ett temporärt tillstånd från televerketför en försöksverksamhet under innevarande höst. Försöksverksamheten avseröverföring av skrivmaskinstext som kan avläsas på en TV-skärm hos mottagaren.Utrustningen tillverkas av ett amerikanskt företag, som ställt apparater tillförfogande för ett mindre antal döva. och självfalletockså följer försöksverksamheten med sikte på en utvärdering. De tvåandra systemen kommer också att prövas. Handikappinstitutetmedverkar vidare i ett nordiskt projekt, där bl. a. de nordiskatelemyndigheterna är aktivt engagerade och som avser telekommunikationer fördöva och dövblinda. Syftet är att uppnå en gemensam nordisk linje beträffandeval av utrustning, anpassning till telefonnätet, servicefunktioner etc. Detpågår en snabb teknisk utveckling på telekommu nikationernas område, som öppnar möjligheter även för icke hörande att utnyttja telenätet. Samhället medverkar aktivt i denna utveckling, och syftet 26 är givetvis att den skall bli till nytta förhandikappade. För den som är döv eller så svårt hörselskadad att han inte kan användatelefon, skulle TV-fonens införande innebära en utomordentligt positivförändring av tillvaron. När vi andra kan lyfta en telefonlur måste den dövegöra tidsödande resor eller kanske vänta åtskilliga dagar på brev som kaninnehålla viktiga meddelanden. Nufinns flera system för teleförbindelser för döva och minst ett som fungerarbra. Det används i andra länder och omfattas med stora förhoppningar av mångadöva. Av de rapporter som redan finns framgår att några omfattande forskningarföratt fl detta system att fungera inte behövs. Därför är det oroande att mannu har startat ett treårsprojekt, som socialministern nämner i sitt svar,vilket jag tackar för. Det är givetvis värdefullt att man försöker åstadkommaen nordisk samordning, men det är i huvudsak administrativa problem som måstelösas. Det skulle inte behöva ta . Jag anser det självklart attteleverket måste visa en positiv inställning till en snabb lösning. Det flr t.ex. inte bli så att man kräver någon extra ut-mstning, exempelvis s. k.modemutmstning - som för övrigt redan finns i apparaterna - eller att man påannat sätt reser administrativa svårigheter. Socialstyrelsenborde uppföra TV-fonen på hjälpmedelsförteckningen. En sådan apparatrepresenterar en stor kostnad för den enskilde - beloppet kan närma sig 5 000kronor - men det är inte anmärkningsvärt jämfört med kostnaden för andra redangodkända hjälpmedel. Ettsvårt problem i sammanhanget är hur man skall möjliggöra för anhöriga tilldöva att skaffa sig TV-fon. Det behövs ju två apparater för att kommuniceraenligt det här systemet. Med nuvarande stödformer kan anhöriga till handikappadeinte få bidrag till hjälpmedel. Den saken har socialministern inte tagit upp isvaret fast den fanns med i min fråga. Jag skall därför be att fl sluta medfyra följdfrågor. Fördet första: Vill socialministern se till att det inte dröjer innan man istörre skala kan börja installera TV-foner hos döva och svårt hörselskadade? Fördet andra; Vill socialministern medverka till att TV-fon uppförs påhjälpmedelsförteckningen? Fördet tredje: Vill socialministern verka för att inte tar ut extraavgifter utan tvärtom ställer resurser till förfogande för en snabb lösning? Fördet fiärde: Vill socialministern underiätta också för anhöriga till döva att fårabatt i någon form vid anskaffning av TV-fon? Utvecklingen på det teletekniska området går mycket snabbt. Detpågår ett omfattande utvecklingsarbete för att möjliggöra föricke hörande och döv-blinda att kommunicera över telenätet. Olika system ärföremål för prövning. TV-fonen är ett intressant sätt att försöka lösaproblemet för de dövas del. Försöksverksamheten kom i gång på allvar i Sverigeför , och som jag redan nämnt är samhället aktivt engagerat idet tekniska utvecklingsarbetet. Låt mig i detta sammanhang nämna attregeringen och 1972 anvisat ca Omåtgärder för att döva skall få tillgång till s. k. TV-fon Nr 111 ur allmänna arvsfonden till tekniska högskolan i förattutveckla Torsdaeen denförsöksutrustning som möjliggör kommunikation med hjälp av blindskrift 31oktober 1974 °'' plakatskrift via telefonnätet. --------------- Ivilka former samhället skall stödja det praktiska utnyttjandet av den Om åtgärder för att nyatekniken får vi ta upp när de rent tekniska förutsättningarna är klariagda dövaskall få tillgång och man vet hur ett sådant system kan infogas som en del iteleverkets //// s. k. TV-fon allmänna service till medborgarna. Detär ganska orimligt, , att här precisera fyra frågor och begära attjag skall stå och svara konkret i detalj, när vi ännu så länge befinner oss iett intressant försöksskede. Jag är positiv till att detta arbete kan fortsättaså snabbt som möjligt och att vi kan öppna nya möjligheter för en grupp oftahårt trängda handikappade. Det kan jag försäkra . Det är inteviljan som saknas, men vi får avvakta resultaten av den försöksverksamhet somnu pågår. HerrROMANUS (fp) " Jag betvivlar inte socialministerns positiva inställning.Det var inte heller den frågan gällde. Men jag tycker inte att mina frågor varsärskilt detaljerade. De rör mer allmänna spörsmål och principer, t. ex. denviktiga frågan - som inte alls är under utredning, såvitt jag förstår - hur manskall underiätta för de anhöriga att skaffa en TV-fon. Det räcker inte med ensådan apparat, utan de personer som den döve eller svårt hörselskadade oftastbehöver komma i förbindelse med måste också ha en apparat. Annars kan denhörselskadade inte använda sin. Min fråga därvidlag gäller om socialministernvill sätta i gång en utredning om att också de skall kunna fl stöd. Det kan de,såvitt jag förstår, inte fl enligt nuvarande ordning. Sedantror jag inte att det är de tekniska frågorna som behöver särskilt omfattandeutredning - det här systemet fungerar ändå utomlands - utan de administrativafrågorna. Det har därför väckt en del oro att man lagt upp ett treårsprogram.Sådana frågor borde inte fl ta att lösa! Detlåter kanske litet märkligt när socialministern säger att utvecklingen går såsnabbt att vi måste tänka oss för och att det hela därför skall ta lång tid.Det är inte något besked som de berörda människorna uppskattar. Man kannaturiigtvis peka på att det finns bildtelefon, som de kanske kan fl när kabelnäten förstärkts etc. Men det kan inte heller vara någonanledning att vänta, utan man måste börja när det finns en tekniskt fullgodlösning och inte låta det bästa vara det godas fiende. Men det principielltkanske intressantaste är om vill ta upp frågan huruvida deanhöriga kan få stöd eller rabatt, även om det inte blir till . Överiäggningenvar härmed slutad. § 10 Ang.flnansieringen av turist- och fritidsprojektet i Åre Herr jordbmksministern erhöll ordet föratt besvara () i kammarens protokoll för den 24 oktoberintagna fråga, nr 288, och anförde: har frågat mig när regeringen avser att lämna beskedom finansieringen av första etapp. Jagmeddelade att staten kommer att lämna stöd till den planeradeutbyggnaden för rekreation och turism i Åre. Ang.finansieringen av turist- och fritidsprojektet i Åre Jag ber att fl tacka för svaret pä min enkla fråga. Jag uppfattadeförstås ingalunda det TT-meddelande som dagen efter det jag ställde min frågasändes ut från regeringen som ett svar på den direkta frågan, nämligen närregeringen kan ge besked om finansieringen. När regeringen lämnar besked om hurstor del staten skall betala förutsätter jag att den också ger besked om hurman från statens sida tänker sig finansieringen av hela projektet. Dethar i knutits betydande förhoppningar till . Man har settfram mot den investeringen såsom betydelsefull för turistnäringen och försysselsättningen i Västjämtland men även såsom en mycket nödvändig och brainjektion för hela länet. Statsrådhar besökt , och fördelarna med och behovet av den här satsningen olika tillfällen bedyrats. är projekteringen klar, och ett besked frånstaten i finansieringsfrågan vore synnerligen betydelsefullt. När jagefteriyser ett sådant besked vill jag fråga: Hur mycket tänker staten gå in medtotalt, hur mycket i form av bidrag och hur mycket i form av lån? Det ärviktigt att veta det, så att man inte på en skattesvag kommun vältrar överkostnaderna för driften. Det skulle vara intressant att veta om det meddelandesom skickades ut via TT också innehöll ett klariäggande av om detgäller hela den projekterade etappen eller delar därav. Kommunalmänneni den här bygden håller nu på att arbeta med sitt statförslag. Det aren ganskaskattesvag kommun, och det är ytterst angeläget att regeringen ger ett klartoch entydigt besked om hur mycket man avser att stödja det här projektet med.Jag vill därvidlag nogsamt understryka att staten måste stå för den heltdominerande delen av denna investering och att ett klart besked om beloppetmåste lämnas på ett tidigt stadium. Det är nu rätt länge sedan arbetsmarknadsministernlovade att ett sådant besked skulle komma . haräven oktober månad förfiutit. Något direkt klariäggande kan jag inte utläsa avsvaret, som ju bara innebär att regeringen sände ut något slagsmeddelande om att man ämnar vara med om att stödja projektet. Min fråga är: Påvilket sätt? Redovisa beloppen, sä att vi flr besked - planeringen är ju redanklari Nr 111 Herr jordbmksministern ; Torsdaeen den Herrtalman! Rätteligen var det så att jag lämnade mitt besked , °sedan återgavs det i tidningarna . strömtror att det var hans fråga som föranledde mig att lämna detta besked, Ang. finansieringen menså var det inte. Jag hade redan lämnat beskedet när jag fick frågan. av turist- och Anledningen till beskedet var att också jag ärmedveten om att man är fritidsprojektet i Are angelägen om att fl veta omstaten skall engagera sig i detta sammanhang. Det är riktigt att IngemundBengtsson pä regeringens uppdrag sade att vi skulle försökalämna ett besked i frågan före september månads utgång. Han sade inte vilket beskeddet skulle kunna bli. Vi har också arbetat med detta ärende men har kommitunderfund med att det inte är fråga om något enkelt projekt. Även om vi ocksåhar tidsaspekten med i bilden tycker vi att det inte bara ur statens utan ocksåur kommunens synpunkt i första hand är angeläget att detta projekt sedan detväl startats kan föras i land på ett riktigt sätt i enlighet med deursprungliga intentionerna i turistutredningen. Det är i dessa frågor som detåterstår ytterligare några överiäggningar. Man arbetar för högtryck för attkomma fram till lösningar som jag hoppas skall komma att visa sig varatillfredsställande. Det är min förhoppning att vi i samverkan med Åre kommunoch skall kunna genomföra detta projekt i enlighet med deintentioner som har varit vägledande för projekteringsarbetet. HerrSTJERNSTRÖM (c); Beträffande tidpunkten för beskedet i denna fråga vill jag poängteraatt jag ställde min enkla fråga tidigare än . Men det har väl intenågon större betydelse vem som ställde frågan och när svaret ges. Huvudsaken äratt vi flr ett entydigt och rejält svar på hur finansieringen skall . Detär ytterst väsentligt. Statsrådettalade också om intentionerna bakom detta projekt. Jag har den förhoppningen attdessa inrymmer den bestämda meningen att detta projekt inte skall finansieraspä ett sådant sätt att det på en alltför skattesvag kommunvältras över nya kostnader till följd av en alltför svag ursprungligfinansiering. Det är alltså mycket angeläget att staten svarar för en mycketstor andel av projektet och att den ger ett kraftigt bidrag för att klaradetta, så att driften inte ådrar kommunen föriuster i fortsättningen. Detär fullt förståeligt om man anser att det finns vissa faktorer som bör belysasytteriigare. Men jag efterlyser ett klart besked om att staten skall åta sig enså kraftig del av finansieringen att också den fortsatta driften av projektetkan säkras, för att därmed undvika en övervältring av kostnader på den mycketskattesvaga kommunen. När statsmakterna uttalat att de tänker gä in i detta projekt är det därför att de vill satsa pä ett projekt som skall lyckas. Vi är också på det klara med att staten måste göra en kraftig insats i samband med 30 investeringen, om projektet skall kunna genomföraspå ett lyckat sätt. Jag ber att fä tacka för det beskedet. Det måste alltså innebära atthela den deletapp som är projekterad kommer att genomföras på ett sådantsätt som vi har talat om, dvs. att staten tar den helt dominerandeandelen av kostnaderna. Överiäggningenvar härmed slutad. Ang.principernaför beviljande av tillstånd till linjetrafik §11 Ang. principerna för beviljande av tillstånd till lii\jetrafik Herr kommunikationsministern erhöll ordetför att besvara () i kammarens protokoll för den 23 oktoberintagna fråga, nr 278, och anförde; har frågat om jag anser det nuvarande systemet förtillståndsgivning för att bedriva linjetrafik på vägsträcka som är belägen imer än ett län eller mellan orter i skilda län acceptabelt. Enligt5 § fiärde stycket förordningen (1940:910) angående yrkesmässig automobiltrafikm. m. skall fråga om tillstånd att bedriva linjetrafik på vägsträcka som ärbelägen i mer än ett län eller mellan orter inom skilda län prövas av länsstyrelseni det län där den längsta vägsträckan är belägen. I 8 § samma förordningföreskrivs att den länsstyrelse som har att meddela tillstånd skall inhämtayttrande av i annat län som berörs av trafiken. Debestämmelser som jag nu redogjort för antogs av och harvarit i kraft . Den gällande ordningen - som innebär att samtligaberörda länsstyrelser får tillfälle att framföra sina synpunkter innan denbeslutande fattar avgörandet - har visat sig fungera istort sett väl. När det gäller mera långväga busslinjetrafik har det dock i endel fall kunnat vara förenat med problem att vid länsstyrelseprövningen fl denmera övergripande bedömning som skulle vara önskvärd. bör man sökaskapa nya beslutsformer för sådana fall, och frågan övervägs inom ramen för denpågående översynen av yrkestrafiklagstiftningen. Jag ber att fl tacka kommunikationsministern för svaret på den frågasom jag tillåtit mig att ställa. Avsvaret framgår att allt inte är så väldigt väl beställt när det gäller det härärendet, eftersom statsrådet säger; "När det gäller mera långvägabusslinjetrafik har det dock i en del fall kunnat vara förenat med problem attvid länsstyrelseprövningen fl den mera övergripande bedömning som skulle varaönskvärd." Följdenav den nuvarande ordningen har blivit att prövningen av ansökningar omtillstånd till linjetrafik har överiätits åt länsstyrelser som inte har mer medtrafiken att göra än att bussarna passerar den längsta väg- .Ang.principernaför beviljande av tillstånd till linjetrafik sträckan genomvederbörande län, och det har lett till en rad ganska inskränkande beslut. Somdet nu är ordnat har vissa länsstyrelser tolkat 12 § förordningen omyrkesmässig automobiltrafik m. m. på följande sätt -jag återger vadlänsstyrelsen i sade : "Såvittdet kan bedömas torde utrymme finnas för att även trafikföretag vid sidan avStatens järnvägar skall tillåtas att bedriva veckoslutstrafik med buss i någratrafikstarka relationer. Att härvid uppsplittra trafikunderiaget på ett störreantal trafikutövare måste dock anses vara olämpligt.