prot · FX09105 · 1974-12-31 00:00:00 — 8. motionen 1974:954, sävitt avsäg punkten 2 imotionens hemställan, 9. motionen 1974:1232, 10. motionen 1974:1243, 11. motionen 1974:1249. Reservation hade avgivits av herrar iBorås (m), i (c). Josefson (c), Mundebo (fp), (),i Trobro (m) och i (c) som ansett att utskottet borthemställa, an i anledning av motionerna 1974:144,1974:273, 1974:363,1974:611,1974:616,1974:619,1974:623,1974:631,1974:632,1974:939 (punkterna C 4och C 6), 1974:942, 1974:954 (punkten 2), 1974:1232, 1974:1243, 1974:1246 och1974:1249 hos Kungl. Maj:t skulle anhålla atl motionerna överlämnades tillföretagsskatteberedningen (Fi 1970:77) för beaktande och skyndsam utredning isyfte att förbättra möjligheterna lill resultalutjämning vid beskattningen ochgenomföra en allmän öppen resultatutjämning genom kontometod. i (m): Med en så hög progressiv beskattning som vi har i värt land medförprincipen om det slutna beskattningsåret alt det uppstår mänga oränvisor ibeskattningen. Den som har ojämna inkomstförhällanden för inte sällan betalamycket högre skatt än den som har samma genomsnittliga inkomst men inkomstenjämnt fördelad under . Detvar delta som motiverade 1957 ärs skatteutredning att föreslå enprogressionsutjämning. Tyvärr har regeringspartiet inte velat fullfölja deltauppslag. säger utskoitsmajoriteten att "de mest iögonenfallande verkningarnaav progressionen vid den statliga inkomstbeskattningen undanröjts". Ja,även om reglerna för föriustutjämning, ackumulerad inkomst och skogskonto ärbra så har dessa möjligheter begränsade verkningar. Visserligen kan man kanskesäga atl progressionsverkningarna i vissa fall kan ha minskat ,men det beror i så fall på den föga hedrande sanningen att marginalskatternablivit så höga i de mera vanliga inkomstlägena alt nästan alla människor i dethär landet drabbas av orimligt höga skatter. Födustutjämningenär också i behov av vissa ändringar. Vi har pekat pä några stycken, bl. a. ensom jag tycker är särskilt iögonenfallande. Det gäller rätten alt utnyttjaföriuslavdrag när vissa andelar i ett förelag övergått till den kvarvarandekompanjonen frän den tidigare meddelägarens siärbhus då kompanjonskapet intelängre är möjligt pä grund av dödsfall. Behovetav en öppen resultatutjämning gör sig alltmer gällande, och detta problem bördärför bli föremal för utredning. Olika system kan komma tillanvändning, vilket också de nu behandlade motionerna visar. Frånmoderata samlingspartiels sida har vi således krävt au de smäföretagen med ringa lager och utrustning skall fö avsätta en mindre del av sinvinst lill en självfinansieringsfond, sorri skall vara en hjälp alt hålladriften i gång och sysselsättningen uppe för den händelse det blir störningar iarbetslillgången. Enannan metod är att använda elt kontosystem som liknar det nuvarandeskogskontot. Det torde vara lätt att tillämpa bl. a. för jordbrukarna vidväxlande skördeutfall. Vidare torde det vara möjligt att använda investeringsfondssystemeti större utsträckning än vad soin sker för den mindreföretagsamheten. Detär de ständigt ökande kraven som ställs pä näringslivet genom olika lagar ochförordningar som skapar behov av garantier för att de här åtagandena ocksäskall kunna uppfyllas. Därför blir behovet av reservationer för framtidenalltmer uppenbart. Enhård beskattning, som försvarar uppbyggnad av det egna kapitalet, i föreningmed en allt hårdare kreditåtstramning för det enskilda näringslivet gör att enlösning av problemet att skapa en nödvändig stabilitet och en garanti försysselsättningen är av behovet påkallad. Delär mol bakgrund av dessa faktiska förhållanden som de tre icke socialistiskapartierna har förenat sig i en reservation, där man begär att dessa problemskall tas upp till aUvariigt övervägande och att vi inom en snar framlid skallfö ett förslag som åstadkommer möjligheter till resultalutjämning på det sättsom de olika motionerna antyder. Med dessa ord, herrtalman, ber jag att fö yrka bifall till reservationen. I skaneulskoltets betänkande nr 42 behandlas bl. a. frågan om rätt tillresultatutjämning vid beskattningen. Frågan är inte ny. Den har behandlatsåtskilliga gånger tidigare här i utan att riksdags-majoriteten hartillmötesgått kravet på en utredning. Syftetmed kravet på resultatutjämning är att för mindre företagare, jordbruks- ochfastighetsägare, skapa bättre förutsättningar för en inkomstutjämning mellanolika år. beror olikheterna i inkomst under skilda år på omständighetersom den enskilde inte råder över. Starka konjunkturförändringar kan vara enorsak. För jordbrukare spelar väderleksförhållandena ofta en myckel slor roll. Visserligenhar de nya bestämmelserna angående jordbruksbeskattningen skapat bättreförutsättningar för en viss inkomstutjämning. Men för det enbartvegetabilieproducerande jordbruket är i många fall möjligheterna till eninkomstutjämning starkt begränsade beroende pä att sammanlagda värdet av lagretär mycket ringa. Särskilt för denna grupp skulle en resultalutjämning ha storbetydelse. Resultatuljämningenskulle också vara av vikt såsom ett komplement till skördeskadeförsäkringen. Demindre företagarna och jordbrukarna saknar möjligheter att göra avsättningartill investeringsfonder. Här skulle möjligheten till resultalutjämning varaett alternativ då det gäller att skapa någol mera likvärdigaförutsättningar mellan olika företagare. Vihar nu rätl många ärs goda erfarenheter av skogskonlolagstiftningen. Del bordedärför nu finnas starka skäl för att tillmötesgå motionärernas ochreservanternas krav pä en utvidgning av den grupp som bör fö rätt att utnyttjautjämningskonton. Reservanterna föreslär att företagsskatteberedningen för iuppdrag att göra en skyndsam utredning i syfte atl förbättra möjligheterna allmän öppen resultalutjämning genom kontometoden, Iulskpttsbetänkandet står bl, a, atl förelagsskalleberedningen kommer attbehandla denna fråga. Som jag har läst direktiven till denna beredning såförhindrar närmast direktiven beredningen från atl ta upp frågan omresultatutjämning vid inkomsl av jordbruk. Detfinns starka skäl för att delta problem löses pä elt sätt, som ger störrelikställdhet i beskattningen mellan olika företagsiyper. Därmed skapas bättreförutsättningar atl möta konjunkturväxlingar och inle minsl all möta växlingari inkomsthänseende beroende på väderleksförhållanden och annat, som denenskilde inte har nägon möjlighet att påverka. Genom elt bifall lill reservationenkommer också flertalet övriga molionskrav att bli beaktade. Jag yrkar bifall till reservationen av i m,fl. HerrHÖRBERG (fp): Detta belänkande handlar om resultatutjämning för näringslivet mellanolika verksamhetsår. Möjligheter till resultalutjämning finns, men de är intetillräckliga. Jag vet redan att skaiteutskoltets värderade ordförande kommeralt säga atl del finns Jnvesteringsfondsmöjligheter, av-skrivningsmöjligheter osv.Han har rätt i detla. Det råder ingen tvekan om alt värt avskrivningssystem ärförmånligt, Inle minst förelagarna är villiga att erkänna delta. Ändå anserfolkpartiet all del finns anledning alt komplettera de befintliga möjligheternamed ett system för fondavsättning mellan åren. Jagkan instämma med , som sade att vissa företag inle haravskrivningsobjekt atl utnyttja för utjämning. Jag kan även ta exempel frånmin egen valkrets på , där fisket är en sådan verksamhet som harmycket ojämna inkomstförhällanden mellan olika är. Det behövs exempelvis endriftregleringsfond för fisket såsom föreslår i sin motion nr 631.Jag vet att de svenska fiskarna gärna skulle se att de fick samma möjlighetersom sina kolleger i , där man "ligger längre fram" medutjämningsmöjligheterna. Med dessa fö ord yrkar jag, herr talman, bifalllill reservationen av m. fl. Ytligt sett kan del tyckas som om del enda som skiljerulskoiismajoriteten frän reservanterna är uppfattningen om hur pass fort enutredning skall ske av företagens möjligheter alt fö använda nyare-sultatutjämningsmeloder. Reservanternas krav pä atl företagsskaitebered- ningen skall utredamöjligheterna till en allmän öppen resultalutjämning genom olika slag av kontonär såvitt jag kan förstå redan tillgodosett. Det ingår nämligen i beredningensdirektiv att undersöka vidgade möjligheter för avsättningar enliglinvesteringsfondernas modell även till andra ändamål än dem som är tillåtna med konjunkturinvesteringsfonderna. Jordbruksbeskattningen är visseriigen,som sade, undantagen i direktiven, men inte i annan mån än atldel skall vara speciella regler härför. Vi försöker ändå atl få precis sammaregler för jordbrukarna såsom rörelseidkare som för alla andra rörelseidkare. Ulskoiismajoriteten,som har försökt sälla sig in i företagsskatteberedningens direktiv, finner dettämligen omöjligt för beredningen att med förtur bryta ut vad reservanternavill. Just avskrivningsmöjligheterna och konsolideringsmöjligheterna är någotav en hörnsten i vad beredningen har att syssla med. Dagensföretagsbeskattning är sammansatt av en hel massa element, som knappast kanbehandlas var för sig, ett förhållande som också har uppmärksammats idirektiven. Dit hör i första hand naturiigtvis skattesatsernas höjd vid dennettoinkomst som till slut blir kvar. Men dit hör naturiigtvis också alla dekonsolideringsåtgärder som för vidtas i ett förelag innan nettoinkomstenframräknas. Enviktig del av direktiven tar upp balansgängen mellan det önskvärda i en starkutveckling av näringslivet, även om det sker med lånta skattemedel, och detförhållandet att skattereglerna också mäste användas för att nå en rättvisfördelning av såväl människornas inkomster som deras förmögenheter. Utskottsmajoritetenkan inte förstå det rimliga i att med förtur bryta ut en del av förelagensinkomstbeskattning ulan att göra någonting ät andra delar som hänger sammandärmed. Jag är medveten om att det pä andra områden förekommerskatteprovisorier Men jag tycker inte att detta är ett förhällande, somberättigar till fiera provisorier, vilka inte är absolut nödvändiga. Även omberedningen skulle kunna åstadkomma ett provisorium på delta område, mästeprovisoriet förmodligen ändras när beredningen till slut kan se helhetsbildenom ell eller annat år. Därmedär jag inne på sakfrågorna. Jag har själv aldrig riktigt förstått del legitimabehov som har förelegat av nya konsolideringsregler utöver dem som finns.Jag kan tänka mig att det kan vara berätiigal med olika former av omläggningaroch förenklingar. Men del finns enligl min uppfattning egentligen inte någotbehov av atl utöver vad vi nu har bygga pä med ytterligare fondavsättningar o.d. De ledamöter som har talat i detta ärende före mig har inte heller kommitmed några som helst konkreta exempel som har kunnat övertyga mig om någontingannat. Lätmig något syna vilka konsoUderingsmöjUgheter som står till buds för företagarnai nuläget. Den viktigaste är givetvis nedskrivningen av lagervärden så attendast behöver tas upp. Maskiner och inventarier kan avskrivas pänågra fö år och betydligt snabbare än vad den fysiska förslitningen skullemedge. Även i fråga om fastigheter finns möjligheter till viss konsolidering,och de företagare som driver sin verksamhet i form av aktiebolag ellerekonomiska föreningar kan dessutom göra avsättningar till investeringsfonderför konjunkturutjämning och på det sättet skaffa sig ännu störreskaltekrediter. Jagtror knappast att de som har verkliga företagarinkomster blir lidande inuläget, utan de kan med olika konsolideringsmöjligheter fördela inkomstenjämnt mellan åren efter nästan eget val. Fisket utgör heller inget undantag.Fisket har oerhört dyrbar materiel, och eftersom man för skriva ner de dyrafiskebåtarna på ett mycket litet antal år finns det mycket godakonsolideringsmöjligheter också hos, den näringen. Jag tror knappast alt detfinns behov av fiera. Reservanternaanser att dessa skaltekrediter i huvudsak bara kommer de stora företagen tilldel. Jag tror inte att så är fallet, utan skatlekrediterna kommer alla företagtill del, stora som små. Och de företag som inte är lönsamma, utan där helavinsten går ät till företagarens försörjning, har ju heller inget större behovav skattefria avsättningar. Vidare kan det inte vara rimligt att en vinst, somfrån början varit relativt hygglig, genom olika transaktioner och avsättningarpå ett fiktivt sätt skall minskas ner lill en så låg nivå att företagaren blirberättigad lill olika slags behovsprövade förmåner av social karaktär. Jaghar som sagt en känsla av att reservanternas företrädare här inle kunnat tafram något exempel som ger belägg för att utjämningsmöjligheter saknas. HerrJosefson talade om jordbrukarna - de behandlas för övrigt i en motion - ochmenade att vissa av dem inte har några utjämningsmöjligheter. Låt mig då någotnärmare granska jordbrukarnas situation. De som har djur har en kolossalmöjlighet att utnyttja varulagerreserven. Djuren betraktas ju som ettvarulager, vilket alltså får skrivas ner till av värdet. För enkonsolidering på exempelvis , varav hälften kan beräknas varaskatteskuld, behövs inte nägon större gärd. Det är en oerhördkonsolideringsmöjlighel. För en lantbrukare som ägnar sig endasi ät spannmåls-och annan växtodling är möjligheterna något mindre, det medger jag, men fullttillräckliga för att jämna ut tillfälliga svängningar i inkomsterna. Helt utanlager är de nämligen inte vid bokslutstillfället, utan ett litet lager har dealltid. Och med tanke pä vad dagens maskinpark och inventarieuppsättning kostari ell modernt lantbruk blir den obeskattade reserven även i ett krealurslöstlantbruk högst betydande. Delhär gäller naturiigtvis i första hand de jordbruk där redovisningen sker efterbokföringsmässiga grunder, men då alla jordbrukare har full frihet att användaden metoden - och dessutom har beslutat att det skall bli enobligatorisk övergäng efter ett visst antal år - sä kan vi enligt minuppfattning helt bortse från dem som tillämpar kontantprincipen. Härhar nämnts små serviceföretag, konsulter och andra som inte har några nämnvärdalager, maskiner eller inventarier. Hell ulan utjämningsmöjligheter är inte deheller. Fakturorna kan mycket väl regleras i tiden, säväl när det gällerhalvfärdiga som färdiga produkter. En känd advokat sköt upp ett avsevärt belopp- jag tror att det var - frän elt är lill ett annat.Även smä konsultföretag har möjligheter atl på del sättet göra justeringarmellan åren. Sedankan man rent principiellt ställa frågan: Varför skall den som betecknas somföretagare men som ändå inte löper nägra risker för prisfall - och det gör intekonsultföretagen - eller risker för kundföriuster och som inle har nägraomkostnader för maskinero. d. kunna skaffa sig skatteskulder eller utjämnaprogressionen, när de som betecknas som löntagare inle har den ringaste chanshärtill? Vi har näringsfrihet här i landet, men jag tycker inte att vi genomatt tillskapa skattefördelar skall locka löntagarna atl göra om sina inkomstertill företagarinkomster. Det är också ett naturiigt krav all skatten skall varalika hög för alla grupper av medborgare med lika stor inkomst. Såvittjag kan förstå har ingen av reservanterna helhjärtat ställt sig bakommoiionskravet om progressionsuijämning för alla, och del kan jag förslå ochocksä vara tacksam för. Någonting sådant skulle slå sönder kalenderåret somskalteenhet och torpedera den sunda principen all skatten skall betalas isamband med att inkomsten intjänas och skattekraften föreligger. Deskön-hetsfiäckar som vjdlådit värt skattesystem i det här avseendet har ocksä isiort sett tvättats bort. Om inkomsten skall beskattas ett är men har intjänatsunder fiera är, får förordningen om ackumulerad inkomst användas. Gäller detskogstillväxt för flera är som avverkas pä en gång, kan insättning på skogskontogöras. Jag kan anföra flera exempel, om det behövs. Har nägon skattskyldig föttett sammanlagt underskott i sin deklaration , så kan detta underskottdras av sex är framåt i tiden. Därmed anser utskottsmajoriteten atträttvisekraven blir tillgodosedda i mycket hög grad. Varjeundanlag frän generella skattereglerökar möjligheterna till obefogadskatteflykt, och därför anser utskottsmajorileten att vissa spärrar måste till.Enligt den uppfattningen måste det vara ett rätt rimligt krav för utnyttjandeav föriuslavdrag att deklarationsplikt förelegat och också fullgjorts underföriuståret liksom att uppkommen föriust i ett företag inte skall bli handelsvara.De som skall utnyttja avdraget skall vara samma personer som åsamkats föriusteneller deras arvingar. Meddella, herr lalman, ber jag att fö yrka bifall lill skatteutskottets hemställani dess helhet i betänkandet nr 42. i (m): har radat upp en hel del olika metoder för alt fördelaojämna inkomster, och visst finns det mänga sädana möjligheter. Jag har t. ex.i min bänk ett tidningsurklipp som visar att socialdemokratiska esiradörer harlyckats nedbringa sina inkomster med , men alla harinte de möjligheterna och tillgång till de kontanter som erfordras för attåstadkomma sådana reduceringar i sin beskattning. Vad vi åsyftar är precis delsom själv krävde, nämligen att man skall försöka åstadkomma attskatten blir lika för alla. Vi vill alt de mindre företag som inte kan användade nuvarande avskrivningsreglerna skall få möjlighet lill detla. Men vi harinte sagt att det bara skall vara fråga om dem.Utredningskravet innebär önskemål om en allmän progressionsuijämning, sä atldel kan bli möjligt för vem som helst som har en mycket ojämn inkomst att fögöra en utjämning. Utredningen för visa varthän elt sådant förslag såsmåningom kan komma atl leda. Dettaär vad det gäller, men talar här om skattekrediter, precis som omman kunde betrakta de bruttolillgängar som finns i förelagen vidbokslutstillfällena såsom redan intjänade pengar. Naturligtvis måste företagenha möjligheter att göra avskrivningar exempelvis på sina fordringar i den mändessa inte är helt säkra. Lika självklart är det väl ocksä att de produkter somföretagen har framställt ingalunda innebär någon vinst förrän i det ögonblickman har sålt sina produkter. Av den anledningen är del nödvändigt alt göraavskrivningar för att på det sättet skapa stabilitet och styrka i näringslivet.Det är denna metod som gjort att del svenska näringslivet kunnat stå emot enhel del påfrestningar. Och när det nu återigen läggs nya bördor och ställs nyakrav pä företagen är det nödvändigt att i nägon män också försöka se till altdet finns tillräckliga garantier för att vederbörande förelag har möjlighet attskapa den grundval på vilken del även i fortsättningen skall bygga en säkerframlid för sina anställda. Det är del som problemet gäller. Jag vågade i milt anförande antyda att skulle kommaatl göra en lång uppräkning av de möjligheter till resultalutjämning somfaktiskt redan finns. Och det gjorde han ocksä, med den utomordentligasakkunskap som han besitter. Jag vill gärna säga all han sä långt jag kundeförstå till alla delar hade räll i del han sade. Under en förutsättning - attförelagen, som utnyttjar dessa möjligheter, bedriver en verksamhet som löpergenom åren på ett normalt sätt. Men del gör den inle hos alla företag. Jag kanbara ta ett exempel från fisket - man skulle också kunna anföra exempel fränkustsjöfarten - där en person har en båt som är fullständigt avskriven. Båtenhar kostat en gång i världen. Denna person skulle behövaskaffa en ny båt. Han vågar inte falla något sådant beslut kanske därför atlhan blivit lill åren kommen eller av något annat liknande skäl. En ny båtkostar . Så kommer det ett är dä han får mycket högavkastning av fisket. Han har dä inle någon möjlighet atl göra avsättningar säatt han för en utjämning för . Han har nämligen ingaavskrivningsobjekl. Han skulle behöva bäde driftsregleringsfond och möjlighetatt skattefritt avsätta till en investeringsfond, en möjlighet som redan stärtill buds för motsvarande yrkeskategorier i , Det är alltså bl. a. undersådana extraordinära förhällanden som möjligheten lill skattefriafondavsättningar behövs. Delär därför som vi inom vill att ell system för skattefriafondavsättningar skall utarbetas med förtur. Av anförande framgick hur pass olika möjligheterna ärför företagare av olika slag att göra avsättningar för framtiden. Ett avmotiven för motionärer och reservanter är Just att skapa något större rättvisaoch likställighet mellan olika företagstyper. Jag har inte pä något sättbestritt att man på vissa områden har mycket stora möjligheter härvidlag.Jag sade också beträffande jordbruket att det framför allt är devegetabilieproducerande jordbruken som har mycket begränsade möjligheter attutnyttja avskrivningsreglerna för att fö någon utjämning. Detär klart atl det finns ett värde i maskinparken, men jag vill här säga att detär ett värde som ganska snabbt sjunker i den män maskinerna gnags av tidenstand - nästan oberoende av i vilken utsträckning de används. Därför skall mannog inte med alltför stort eftertryck tala om möjligheterna att övermaskinparken åstadkomma någon större utjämning. Däremotskulle rätten att avsätta till utjämningskonto skapa förutsättningar att intebara göra avskrivningar sedan en maskin anskaffats utan att också elt ellerannat är tidigare skjuta pä beskattningen av ett visst belopp som skulleanvändas när en maskin eller andra inventarier anskaffas. Ävenförde mindre företagen liksom förde medelstora familjejordbruken harkostnaderna för maskinanskaffning fött sådan omfattning att det ärnödvändigt att pä något sätt skapa bättre förutsättningar att klara av sådanainvesteringar. Därvidlag anser jag att utjämningskontot är en betydelsefullfaktor som bör kunna införas. HerrWärnberg framhöll också skogskontot - om jag förstod honom rätt - såsom någotganska värdefullt. Det är också därför som vi motionärer vill att man skallutreda möjligheten att göra den utvägen tillgänglig för större grupper. Del ärinte fråga om någon skattebefrielse utan om skatteutjämning. HerrWärnberg anförde ett exempel på att utjämningskonto inte skulle vara befogat. Ioch med att reservanterna inte har yrkat på något direkt beslut utananser att frågan skall hänskjutas till företagsbeskattnings-utredningen har manju även fött denna möjlighet att bedöma om det behöver göras några eventuellabegränsningar. Mitt huvudargument i den här frågan gäller huruvida utredningen om despeciella resultatutjämningskontona skall brytas ut från de övriga delarna avföretagsskatteberedningens olika element när man försöker fö fram enskatteenhet av det hela. Det är det utskottsmajoriteten tycker att vi inteskall göra. Majoriteten har inte gått emot omläggningen till nägon sortsresultatkonto - om det skulle vara lämpligare än de möjligheter som i , och som jag ridigare uppräknat, att göra resultatutjämning. Vi haralltså inte tagit ställning i sakfrågan som sådan. Det kan mycket väl tänkasatt den resultatutjämning som sker är på tok för gynnsam för vissaföretagare och kan behöva beskäras, medan den i andra fall är för litet gynnsamoch kan behöva utökas. 4 protokoll 1974. Vadjag har velat framföra med min uppräkning är att de eventuella orättvisorna idetla fall är av den arten atl det inte är någon ko på isen. De här reglernabehöver inte brytas ut och omarbetas elt eller tvä år innan beredningensslutprodukt läggs fram. Det är det jag har försökt förklara. Men när vi sedankommit in pä frågan varför de här reglerna inte behöver brytas ut har någonanfört all jag har fel. Jag vill rälla både mig och den som har angripit migmed att säga att jag inte har någonting emot att avskrivningar sker ivissa fall. Om en företagare har föriustrisk är del självklart atl han ocksåskall ha avskrivningsmöjligheter - och det har han också. Den företagare somkan styrka att han löper risk att föriora sina pengar för skriva av, och ingenhar sagt att vi skall ta bort den regeln. Men om nu den möjligheten finns ochom företagaren inte har maskiner, lager, inventarier e, d,, varför skall han däha ytteriigare möjligheter, utöver att förskjuta fakturorna, alt skaffa sigskaltekrediter?