prot · FX09130 · 1974-12-31 00:00:00 — Manvinnlägger sig om atl ta del av erfarenheterna, och man räknar med att inomkort kunna redovisa resultatet av detta kartläggningsarbete. Utskottsmajoritetenkonstaterar att det är bra att detta har kommit till stånd. Resultatet däravfår väl sedan avgöra om del med hänsyn till de förhållanden som råder pä densvenska arbetsmarknaden och med hänsyn till den lagstiftning som för övrigtreglerar arbetslivet i vårt land är motiverat atl också införa en lag emotkönsdiskriminering. Jagber alltså, herr lalman, att få yrka bifall till reservationen 1. I övrigtyrkar jag bifall till utskottets yrkanden under punkterna 2, 3, 4 och 5. 1 delta anförande instämde , fruSundström, i och (samtliga s). FruAF (): Vi skatt lotta om jämställdhet. Vad kanske bl. a. fåravgöra är om vi kommer att få större likställighet mellan partierna i derasmöjligheter atl arbeta för bättre villkor för kvinnan i samhället. Socialdemokraternavill monopolisera jämställdhetsfrågorna. När statsministern hösten 1972tillsatte den s. k. jämställdhelsdelegationen för att svara emot ett växandeopinionskrav, valde han att ge denna en ensidig socialdemokratisksammansättning. Redan dä framfördes protester mot detta förfaringssätt bl. a.frän oppositionspartiernas kvinnoorganisationer liksom frän kommentatorer ipressen. Deviktiga likställighetsfrågorna är ingen exklusiv socialdemokratiskangelägenhet, hette det. Och med all rätt! Alla partier vill deltaga i dettaarbete. Delegationen bör få en pariamentarisk sammansättning. Protesternahjälpte emellertid föga och har delegationen en ensidigsocialdemokratisk sammansättning. Nuhar nalurtiglvis rätt att tillsätta vilka delegationer han vill inomsill eget kansli. Och det är naturiigtvis bra att jämställdhetsdelegationenöver huvud taget kommit till. Men vad socialdemokraterna bör kritiseras för äratl de vill ge denna delegation monopolställning. De vägrar att medverka tillatt övriga partier skall få det arbetsinstrument för jämslälldhetsfrägor som deönskar, nämligen en parlamentarisk utredning. Dennainställning från regeringens sida är varken jämlik eller demokratisk. Socialdemokraternahänvisar i sin reservation, liksom också , till den s. k.stora delegationen. Kvinnoförbundens ordförande utnämns i reservationen till experteri utredningsarbetet. Som jag förställ situationen är ledamöterna i den storadelegationen i praktiken endast - och i bästa fall - mottagare av information -och ibland blir de inte ens informerade. Det paket av arbetsmarknadspolitiskaåtgärder Jämställdhetmellan män och kvinnor, m. m. 3 protokoll 1974. Jämställdhetmellan män och kvinnor, m. m. för kvinnorna, somjämställdhelsdelegationen framlade , presenterades inte för denstora delegationen och diskuterades inte där innan det nådde massmedia. Dettahandlingssätt visar vilken ringa belydelse regeringen i själva verket tillmäterreferensgruppen. Nej,några aktiva deltagare i jämstältdhetsdetegationens arbete har inte ledamöternaav den stora delegationen haft möjlighet vara, och något annat har vät inteheller varit att vänta. Hurorimligt socialdemokraternas monopotkrav är framträder med särskild skärpa iregeringens behandling av det inlernalionella kvinnoåret. Här går FN ut med enuppmaning till världens länder att uppmärksamma väridskvinnoäret, alt bildanationella kommittéer med bred representation för att "granska, värderaoch rekommendera åtgärder och prioriteringar för att säkerställa jämlikhetmellan män och kvinnor". Kommittéerna har föreslagits böra omfatta bådemän och kvinnor, både stattiga och icke-stattiga representanter. Ochvad gör den ? Jo, hell sjätvsvådtigt utnämnde regeringen dens-märkta jämställdhelsdelegationen till denna nationetta kommitté. Våragrannländer i såväl öst som väst visar elt mera demokratiskt sinnelag. IFinland och har på sedvanligt sätt tillsatts pariamentariskakommittéer. Jag vill hävda atl regeringen gör kvinnosaken ochjäm-slälldhetsfrägorna en otjänst genom sitt handlingssätt. Att jämställdhetsdelegationeninte heller för det praktiska arbetet är rätt forum för alt hantera FN:skvinnoär visar den senfärdighet med vilket förberedelsearbetet för kvinnoårelkommit i gång i . Finns det exempelvis över huvud laget en budget förkvinnoåret? Päyllerligare en punkl reserverar sig socialdemokraterna mot utskottsbetänkandetoch del gäller frågan om deltidsarbete. Jag måste säga atl jag är inte klaröver socialdemokraternas inställning på.denna punkt. Är man mot deltidsarbeteöver huvud taget? Vitt man inte att de sociala förmånerna skatt förbättras? anför är ju faktiski: "Delär i och för sig tillfredsställande alt vissa frågor rörande deltidsarbete haruppmärksammats sedan utskottet senast behandlade detta ämne. Del är emellertidangeläget att man också beaktar behovet av atl möta den ökade efterfrågan somfinns pä deltidsarbete. Inom pågående utredningar bör man initiera konkretaåtgärder för atl snabbt och systematiskt kartlägga de områden där ökatdeltidsarbete kan komma i fråga. Därvid bör möjligheterna alt ta fram fierdeltidsarbeten på den statliga sektorn uppmärksammas. I sammanhanget bör ocksåprövas uppslaget att starta en försöksverksamhet som går ut pä atl två makardelar en befattning. Problemen med de sociala förmånerna vid deltidsarbetemåsle lösas snabbt inom pågående utredningar. Målsättningen bör härvid vara attett deltidsarbete i princip ger moisvarande förmåner som ett heltidsarbete.Delta skulle allmänt påverka deltidsarbetets status och komma det alt framståsom attraktivt för både kvinnor och män." Alla vet vi attdeltidsarbete inte är en problemfri företeelse. arbete utnyttjas i alltförhög grad endast av kvinnor. Deltidsarbetande kvinnor hålls ofta kvar päarbetsuppgifter utan möjligheter till avancemang. Men vi vet också attkvinnorna efterfrågar deltidstjänster. En målsättning måste således vara,precis som det sägs i utskottsbetänkandet, att höja deltidsarbetets status, attse till att deltidsarbete i princip ger motsvarande förmåner som ettheltidsarbete, att skaffa fram också kvalificerade deltidsarbeten, att fädeltidstjänster och partnerarbeten att framstå som attraktiva för både kvinnoroch män. Beträffandefiextiden, där och vi har en gemensam reservation, vitt jagunderstryka att de försök som gjorts med fiextid är så positiva att fiextid nubör kunna genomföras på bred bas. Fiextiden har stor betydelse förbarnfamiljerna. Fiextid för yrkesarbetande föräldrar kan medföra flera timmarkortare vistelse pä daghem för barnen. Även restiden kan kortas ned, då resornatill och från arbete och till och från daghem inte alttid behöver företas irusningstid. Jag ber att få yrka bifalltill reservationen 6. Så,herr talman, kommer vi till den intressanta frågan om lagen motkönsdiskriminering. Jag tolkar utskottets skrivning på ett mer positivt sätt änfolkpartiets utskottsledamöter gör i sin reservation. Utskottsmajoritetenhänvisar till att utredning av frågan pågår och alt man bör avvakta resultatetav denna. Det är absolut inte - jag understryker inte - någol ställningstagandemot lagen mot könsdiskriminering. Jag vill i det sammanhanget få påpeka en sak.En lag mot könsdiskriminering medför naturiigtvis vissa konsekvenser också vadgäller arbetet/ö> bättre villkor för kvinnan. Har vi en tag mol könsdiskrimineringfår väl inte heller s. k. positiv diskriminering förekomma. Hur går del med kvoteringsreglernai utbildnings- och arbetsmarknadspolitik t. ex.? Blir de tagliga om vi får entag mot könsdiskriminering? Vihar fått en kvoteringsreget inom lokaliseringspolitiken som vållar AMS myckenhuvudbry. Dispenserna har blivit många. I senaste numrel av Arbetsmarknadenfinns en artikel i ärendet. Rubriken tyder: Även kvinnorna tjänar pä vissadispenser från könskvotering. Del har således getts dispenser för att kvinnornaskall få uppgå till en siörre andel av arbetsstyrkan än de föreskrivna . Men vad är detta annat än könsdiskriminerande dispenser tillfördel för kvinnorna? Jag tror att man arbetar bäst för jämställdheten mellan könen medöppna, rättvisa och demokratiska medel, och i den vapenarsenalen tycker jaginte kvoteringar passar särskilt bra men kanske däremot en lag motkönsdiskriminering. Jag avvaktar utredningsmaterialet med intresse. Detär en hel mängd reformer som måste genomföras och attityder som måste ändrasinnan vi har den likställdhet mellan man och kvinna som vi alla önskar. Avspeciellt inlresse för oss i inrikesutskollet är kvinnans ställning påarbetsmarknaden. På detta område finns en rad aktuella reformkrav. Detbetänkande vi nu behandlar berör en del av dessa. Andra är lika lön i praktikenoch inte bara på papperet, en större Jämställdhetmellan män och kvinnor, m. m. Jämställdhetmellan män och kvinnor, m. m. andel kvinnor i företagensoch myndigheternas internutbildning, en större andel kvinnor päförtroendeposter i de fackliga organisationerna, fler beredskapsarbeten åtkvinnor, en allmän obligatorisk arbetslöshetsförsäkring osv. Arbetsmarknadsfrågorna är så viktiga för oss kvinnor att jagavslulningsvis vill få peka på ett färskt förslag från mitt partiskvinnoförbund. Det är att en delegation bestående av samtliga rikspolitiskakvinnoorganisationers ordförande bör knytas till medrådgivande funktioner beträffande kvinnliga arbetsmarknadsfrågor. Det här ärett myckel angelägel förslag, och vi ser fram emot att få föra fram det tillnäsla års riksdag. Tillsist, herr talman, ber jag att fä yrka bifall till punkterna 1-6 i utskottetshemställan samt till reservationen 6. I detta anförandeinstämde (). Det behöver inte sägas myckel om behovet av åtgärder för bättrejämlikhet mellan kvinnor och män. lämnade många uppgifter sombelyser situationen. Jag tror vi är överens om att kvinnorna fortfarande ärdiskriminerade i vårt samhälle. Vi har en arbetsmarknad som i mycket storutsträckning är uppdelad i manliga och kvinnliga yrken, där de yrken dilkvinnorna går har sämre lön, sämre befordringsmöjligheter och sämre allmänställning och inflytande. Ävenom en hel del har gjorts - det håller jag med om - borde vikunna enas om alt situationen är sådan atl man behöver pröva alla förslag somförs fram i en posiiiv anda. Del går inte alt avvisa en typ av åtgärder, t. ex.lagstiftning, genom att säga att vi gör sä mycket annal - för barntillsyn, stödpå arbetsmarknaden osv. - atl den inte behövs. Varje förslag och effekterna avdet måste prövas för sig i positiv anda. Jagskall i huvudsak uppehålla mig vid förslag om en lagstiftning motkönsdiskriminering. framförde vi i förslag om en sådanlagstiftning, och vi har återkommit . Jag vill inledningsvissäga alt behandlingen har blivit gradvis mera positiv. Från början möttes vi avelt ointresse med siarka drag av negativism. Inställningen var i stort settatt denna idé inte var någonting för . säger även utskottetsmajoritet att det är bra att denna fråga studeras inom delegationen förjämställdhet, och det är sannertigen en utveckling i rätt riktning. Att vi ivår motion föreslagit alt nu utan mer omfattande utredning skall antaen ny lag, att utformas av utskottets kansli, får ses mot bakgrund av denotålighet vi känner. Då man fem är i följd tar upp ett så viktigt förslagmotionsvägen tvingas man till slut att gripa till mer och mer drastiskayrkanden. Men det bör väl också noteras atl motionsförslaget inte kanfullföljas i en reservation, utan i reservation föresläs altriksdagen skall begära att till näsla är få ettförslag från regeringen om lagstiftning. Vihänvisar här till de amerikanska erfarenheterna, och anledningen till del ärnaturiigtvis alt det i har funnits lagstiftning mot könsdiskriminering iöver . Vi kunde också hänvisa till att man i arbetar med enliknande lagstiftning och delvis har antagit sådana beslämmelser, vi kundehänvisa till att den engelska regeringen nu har lagt fram elt lagförslag ochlikaså till att det har utarbetats ett sådant förslag i . Mendet är klart atl vill vi titta på erfarenheterna, då flr vi gå till , fördär har man mest erfarenhet. infördes Equal Pay Act, alltsålikalönslagen, som stadgar att för likvärdigt arbeie är det förbjudet attbetala män och kvinnor olika lön. Och det är inte fråga bara om identiskt likaarbete, utan om arbete som är likvärdigt med hänsyn lill skicklighet, ansvar,arbetsförhållanden osv. 1964fick man Civil Righls Act som förbjuder diskriminering vid anställning ochbefordran med hänsyn till i första hand ras. Det var ju som ett medel molrasdiskriminering den här lagen antogs, men den innebar också förbud molkönsdiskriminering liksom mot diskriminering på grund av religiös uppfattning osv.Den lagen har sedan förbättrats i olika omgångar, framför allt 1972. Dessulomfinns i ett antal administrativa författningar, som kanske har väl sä storpraktisk betydelse. I dem slås del nämligen fast att företag som arbetar päkontrakt åt den federala regeringen - och det är ungefär 250 000 företag - fördet första inte får diskriminera men för det andra också positivt måste visaatt de vidtar åtgärder för att åsladkomma en jämnare fördelning i sinarbetsstyrka på alla nivåer med hänsyn lill ras, kön och etniskt ursprung. Dehär administrativa bestämmelserna har fltl en utomordentligl vidsträcktpraktisk effekt, eftersom de har tvingat företagen att visa upp all deverkligen har gjort ansträngningar för alt rekrytera t. ex. minoritetsgruppereller kvinnor till alla arbetsområden, att de har varit angelägna om alt selill att dessa också befordras, att de har salsal pä utbildningsprogram ochliknande för att åstadkomma balans i arbetsstyrkan. Detfinns en rad myndigheter som övervakar de här olika bestämmelserna. Framförallt finns Equal Employment Opporlunities Commis-sion, som är ell ämbetsverkmed flera hundra anställda och med kontor över hela och sysslar med allulreda klagomål över diskriminering. Kommissionen får också själv ta initiativoch begära redogörelser av företagen för hur de tillämpar lagarna. Jagvill understryka atl är ett slorl land - befolkningsmässigt 25 gångerstörre än . Vi behöver alltså inte befara att det krävs ett lika slorlämbetsverk hos oss. Vilkaresultal har dä den här lagstiftningen åstadkommit? Jag skall bara säga ett parord om den överenskommelse som är den viktigaste milstolpen pä dethär området i . 1973 träffade man en överenskommelse med , som Jämställdhetmellan män och kvinnor, m. m. Jämställdhetmellan män och kvinnor, m. m. med sina 850 000 anslälldaär största privata arbetsgivare och möjligen världens. Uppgörelseninnebar att detta företag åtog sig atl betala första året iretroaktiva löner och lönehöjningar för diskriminerade grupper, framför allttill kvinnliga anställda. har uppgörelsen koslat företaget ytteriigare. Det viktigaste är att man har åtagit sig ett program förframtiden, för i första hand en femårsperiod, med konkreta målsättningar förrekrytering av kvinnliga arbetstagare och arbetstagare fränminoritetsgrupperna. AmericanThetephone and har ett särskilt kontor med ett 30-latanställda som enbart är sysselsatta med delta program - med att se till alt de 24 dotterbolagen görpositiva ansträngningar för att åsladkomma ett sådant resultat som man önskar.Man har ett kontrollsystem där man för ser efler hur man liggertill i förhållande lill detta mäl, som alltså först är elt femårsmåt och sedaninnebär delmål för varje dotterbolag för varje är. Befallningarna i företagelhar delats in i 15 olika kategorier, och för varie sådan kategori har man eltmål för hur arbetsstyrkan skall vara fördelad inom varie dotterbolag. Delgäller alltså dels män och kvinnor, dels fem olika etniska grupper - svarta, människor av mexikansk härkomst osv. Detär alltså ett utomordentligt ambitiöst program, och man kan redan efter detförsta året visa på myckel påtagliga förbättringar av t. ex. rekryteringen avkvinnor i arbetsledande befattningar och i ulomhusarbete, monteringsarbete etc. Liknandeuppgörelser har träffats för stålindustrin, kanske i första hand irasfrågan, men även belräffande rekrytering av kvinnor. , som ärden största privatägda banken, har träffat en uppgörelse som innehåller ettambitiöst utbildningsprogram. Banken har alltså åtagit sig atl utbilda ochrekrytera kvinnliga anslällda till ledande befattningar. Kännetecknandeför lagstiftningen är alltså att man sätter upp vissa mål med utgångspunkt fränsituationen pä arbetsmarknaden, tillgången pä utbildad arbetskraft osv. Omföretagel sedan inte kan uppfylla dessa mål, måste man kunna styrka att man hargjort aktiva, medvetna ansträngningar för att få fram t. ex. kvinnligarbetskraft. Detär klart att det finns problem med den här lagstiftningen, och det är mänga sominte är nöjda. Man anser kanske att lagstiftningen behöver ytteriigare skärpasoch effektiviseras pä vissa områden. En del av de uppgörelser som har träffatsmellan myndigheterna och stora företag har, anser mänga, varit för billiga förföretagen, därför alt man har varit angelägen om alt visa resultat - att alltsåinte dra ut pä förhandlingarna för långt. största problemel är nog alt den här myndigheten - Equal EmploymentOpporlunities Commission - har en arbetsbatans på ungefär 80 000 enskildaklagomål, som man inte har hunnit behandla. Det är således långa väntetider. Detta är ju ell problem omman vill ha en effektiv lagstiftning. andra sidan är det ocksåett tecken på alt lagstiftningen upplevs som användbar. Del lönar sig attanmäla sina klagomål titt Equal Employment Opporlunities Commission. Det skullevara möjligt att dra fram en mängd enskilda fall där människor har blivitdiskriminerade och sedan fått upprättelse. Omman häller sig till telefonomrädd sä gäller ett av de kända fallen entelefonist, som ville få ett bättre avlönat och friare arbete som reparatör.Hon vägrades detta men gick ända till högsta domstolen och fick så småningomsitt jobb som reparatör, och även retroaktiv betalning enligl den högrelönesättningen frän det tillfälle när hon ursprungligen sökte jobbet. Jaghar talat rätt utföriigt om denna lagstiftning därför att den visar atl man kannå konkreta, prakliska resultat. Detär naturligt att delta måsle anpassas till svenska förhållanden, och delframhålls även i vår motion och i allt som vi har sagt på det här området. Delär också naturiigt att man kan ha en lagstiftning pä andra områden änarbetslivets - jag behöver bara nämna försäkringsområdet, där del jufortfarande förekommer könsdiskriminering, olika bestämmelser för män ochkvinnor. Delhar förvånat mig att man har varit så iveksam pä socialdemokratisk sida införvåra förslag. Delta kan ju inte gärna vara något som strider motsocialdemokratisk politik eller socialdemokratisk ideologi. Ett tecken på delär ju att såväl den engelska som den norska regeringen - bådasocialdemokratiska - är inställda på att införa lagsfiflning av det här slaget. Mankan väl heller inte säga att vi ligger så långt före t. ex. , ,och alt vi inte behöver någon lagstiftning som skyddar motdiskriminering. Visseriigen har vi ganska stort nationellt självförtroende, menhela den diskussion som vi nu för och del faktum att vi har fått delegationenför jämställdhet är ju tecken pä att vi är otillfredsställda med situationen. Enannan invändning som gjorts är atl arbetsmarknadens parter i första hand skalllösa dessa problem. Del är ju en tradition i , men jusl när det gällerskyddet för individen mot diskriminering och när det gäller atl ålägga detenskilda företagel atl vidta praktiska åtgärder har arbetsmarknadens parterinte så stora möjligheter. Det har ju också erfarenheten som vifört fram detta förslag visat. Delblir en del krångel, säger man kanske, med en lagstiftning. Och jag tror kan få en del amerikanska företag att intyga det - de lycker del ärbesväriigl all tvingas genomföra jämlikhet. Men del är ju inte någonling som iandra sammanhang har varit elt hinder när vi har accepterat en lagstiftning somreglerar förhållandena på arbetsmarknaden och skyddar den enskilde molåtgärder frän t. ex. arbetsgivarnas sida. Vi är beredda att ta ett visst krångel,om vi anser att syftet är angeläget. Som jag nämnde tidigare,har man också framfört argumenl av typen Jämställdhetmellan män och kvinnor, m. m. Jämställdhetmellan män och kvinnor, m. m. att vi vidtar så mängaandra åtgärder. Men det är inget skäl så länge inte förslaget om lagstiftningstrider mot de andra åtgärderna. Nukan man ifrågasätta - och det gjorde också - om en lagstiftningskulle strida mol de positiva åtgärder som kan länkas, t. ex. det som hargenomförts inom lokaliseringspolitiken. Jag medger att här kan finnas ettteoretiskt problem: Får del förekomma posiiiv diskriminering, får man så atlsäga diskriminera männen för att på det sättet gynna kvinnorna? Menerfarenheterna från och de förhållanden som jag här nämnt visar att detgår atl lösa problemet. De bestämmelser som man tillämpar för de företag somarbetar ål den federala regeringen går ju just ut på att tvinga dem att aktivtsöka upp den kategori som har varit diskriminerad. Jag kan inte inse,att inte vi i också skulle kunna utforma en lag som ger utrymme försådana positiva åtgärder, som den skyddar individen mol endiskriminering med hänsyn till kön. Om det går på andra håll bör vi kunna klaradet också. Manhar ibland invänt att det är svårt att bevisa diskriminering. Jag kan hålla medom att det kan finnas fall som är oklara, men det finns också - och det är detvanliga - en mängd solklara fall av påtaglig diskriminering. Man bör inteavstå ifrån all ge elt skydd i de fallen, bara därför alt det i vissa fall kanvara svårt atl bedöma saken. Slutligensägs det ibland - del argumentet har också framförts i - atl USAskall sannerligen inte vara någon förebild för oss. Jag kanske inte behöverspilla så mänga ord pä ett sådant länkande. Del är klart att skall intevara någon förebild för oss när man där gör misstag, när man bär sig illa åtinom utrikespolitiken osv. Men i de fall där vi kan dra nytta av erfarenheternafrån skall vi självfallet göra det. Och jag tror alt just när det gällerkvinnofrigörelsen finns det myckel atl lära frän , framför allt av denamerikanska mycket aktiva kvinnorörelsen. Jag har varit i kontakt med en heldel människor som arbetar inom den rörelsen. När man frågar dem om dennalagstiftning, är del många som vill skärpa den. Men jag har inte träffat enenda person som har tvekat inför frågorna: Behövs en sådan här lagstiftning? Ärdel bra att den finns? Bör den eventuellt avskaffas? Inte någon av dem somarbetar inom den amerikanska kvinnorörelsen har svävat pä målet. De har svaratatt lagskydd mot könsdiskriminering är värdefullt. Det är ett viktigtinstrument för jämlikhet. Givetvismåste frågan ulredas. Det är ju ett svar man får vilka förslag man än för framhär i landet. Men jag undrar om vi inte också i del fallet kan lära en del avandra länder. Vissl är del bra med utredningar, så att vi vet vad vi gör. Menom det skulle visa sig att det är en del problem som uppstår vid en reform, såbör vi också ha möjligheler atl justera i efterhand på grundval averfarenheterna. Det är ju också vad vi i praktiken har gjort på många områden.Och ingen skall tro atl vi i en utredning kan tänka igenom alla problem för allframtid. Den här lagen behövs. Därför yrkar vi att den skall införas undernästa år. får vi med ledning averfarenheterna se om det behöver göras några ändringar. Jagär medveten om att del lar lång lid att gä igenom del internationellamaterialet, och därför förstår jag att del ännu inte har kommii fram någonting,i synnerhet som det har ansetts atl man kan nöja sig med att avdela en endaperson för uppgiften. Hur duktig den personen än är, tar det sin tid. Men omriksdagen bifaller vår reservation får väl regeringen sätta in ytteriigarekrafter, så atl vi kan besluta om en sådan lagstiftning, anpassadefter svenska förhållanden. Jag yrkar alltså bifall lill reservaiionen 3. Närdet sedan gäller arbetstiderna är det viktigaste reformkravet, som vi ser del,att man får en förkortning av arbetsdagen för alla, med sikte på sex timmarsarbetsdag. Det har emellertid också framhållits att en sådan sänkning avarbetstiden måsle genomföras i takt med resurserna. Del har sagls att detskulle ta lio år.