prot · FX09144 · 1974-12-31 00:00:00 — Bidrag kopplas gärna samman med socialbidrag och liknande. Denmänniska det här gäller är helt enkelt fattig, kan inte klara sig själv, ärutslagen och därmed stämplad. Så vill gärna omdömet bli. Enväsentlig skillnad är det däremot då det gäller statligt stöd och bidrag påmånga till de stora och rika bolagen med jättevinster. Då blirdel t. o. m. stora rubriker i tidningarna, ty då gäller del storföretag, somhar kammat hem rekordvinster, bl. a. genom atl de har gjort mänga lönearbetarearbetslösa, som sedan hamnat på arbetsmarknadsutbildning. Bolagen harrationaliserat, och förelagen har blivit mera vinstgivande för aktieägarna.Genom detta sitt handlande har de gjort sig förijänsla av miljonbeloppen ibidrag från staten. är dessa bolag landels största socialbidragstagare,och deras samhälleliga anseende är del bästa. Annatär del för de många som samma bolag har gjort arbetslösa och som hamnar hos AMSpä arbetsmarknadsutbildning. De skall ju också klara sig på bidrag, men deras samhälleligaanseende är inte detsamma som bolagens. Jo, bidragen till elevernavid arbetsmarknadsutbildning tigger i många fall under existensminimum. Ävenhär ser vi uttryck för det klassamhälle vi lever i. Arbetsmarknadsutbildninggäller ur produktionen utslagna människor, ungdomar som inte kunnat erhållasysselsättning, över huvud tagel folk som saknar arbete. Härfinns mänga som lidigare gjort sina insatser i produktionen menbortrationaliserats; de skall omskolas för annat arbete. Det kan bli omskolningmänga gånger. De har lidigare varit vana vid sin avlöning och en hyggliglevnadsstandard, men märker nu plötsligt att de hamnat under existensminimum. Varförbidrag och inle lön? Del är många som ställer sig den frågan. Möjligen kan detbero på att byråkraterna i den högre statliga administrativa apparaten, somlever väl avskilda från folkets livsföring, fick för sig att denna utbildningegentligen var en nedklassning. Här kunde del därför inte bli fråga om lön,även om produktivt arbete utfördes. Bäst var då alt tillämpa beteckningenbidrag, och socialbidrag ändrades till grundbidrag. Det gällde ju människor somvar utslagna. Saltes beteckningen bidrag, behövde inte ens existensminimumuppnås. Om benämningen lön däremothade tillämpats och lönen hade varit förhållandevis lika lågsom bidragen nu är, hade naluriiglvis jämförelse gjorts med lönelägel i övrigt.Detta hade givelvis skapat oro bland de vid arbetsmarknadsutbildningsysselsatta, och det var ju det byråkraterna ville förhindra. Jagskulle redan inledningsvis vilja fråga inrikesutskotiets talesman - ellerkanske hellre fru statsrådet , som jag ser närvarande i kammaren; Harbevekelsegrunderna varit dessa, som jag sökt att tolka dem? Elevernavid arbetsmarknadsutbildning vill givetvis ha lön, och hygglig lön, för sittsamhällsnylliga arbete. De vill betala skatt i vanlig ordning och betraktas somandra löntagare i vårt land. Nuär dock inie dessa förhållanden rådande. Det tillämpas fortfarande grundbidragoch mycket låga sådana. Därför ser dessa elever sig tvingade att kräva höjningav grundbidragen . Årför år har exempelvis i sina petita till regeringenäskai anslag för betydligt högre bidrag till de vid arbetsmarknadsutbildningsysselsatta. Regeringen har varil lika kallsinnig. haravslagit de enda motioner som har väckts - och de har kommit frän vpk. År efterår har det varil likadant. har AMS inga yrkanden alls i detta avseende isina petita till regeringen. Tydligen har man tröttnat på att jämt blinonchalerad. har uppmärksammat de olidliga förhållandena för demänniskor det här är fråga om. LO har ställt sig påar-beismarknadsutbildningselevernas sida och redovisat en annan uppfattning änden regeringen företräder. Denna LO;s uppfatining framfördes i dess tidskrift -nr 9 - på ledande plats under rubriken . Jag vill gärna - även om citatet finns med i vårmotion - foga detta uttalande lill protokoll. Det är rätt talande.LO säger följande: "Strejkernavid ett antal arbetsmarknadsutbildningscenlra och demonstrationen i Stockholmför högre utbildningsbidrag kom inte oväntat. Elevernas reaktion mot de dåliga bidragenär fullt förståelig. LOhar gång efter annan hos regeringen krävt atl bidragen ska höjas och attmake-maka-prövningen tas bort, men har fått tala för döva öron." Dålyssnade inte regeringen till folkel i LO. "Utbildningsbidragenär orimligt låga. Många människor som genomgår arbetsmarknadsutbildningtvingas gå till socialvården eller a-kassan för atl klara sitt uppehälle.Åtskilliga avbryter utbildningen innan den är klar därför att bidragen är förtåga. Det kan heller inte vara riktigt all utbildningsbidraget skall varaberoende av makes eller makas inkomst. Demänniskor som genomgår arbetsmarknadsutbildning är oftast sådana som tidigaregjort en slor insats i produktionen men som genom näringslivelsstrukturomvandling tvingas byta yrke. Dessa människor skall inte behöva sänkasin standard därför all de blivit offer för förändringar inom produktionen. Arbetsmarknadsutbildningenär en lönande affär för samhället och näringslivet. En mycket stor procenl avdem som genomgår AMS-utbildning Höjning av grundbidraget till deltagare i arbetsmarknadsutbildning Höjning av grundbidraget till deltagare i arbetsmarknadsutbildning fär direkt nytt arbete iproduktionen. Bidragen bör därför vara tillräckliga för att stimulera tillutbildning i stället för alt avskräcka folk från att utbilda sig. Principen börvara alt utbildningsbidragen skall vara högre än a-kasseersättningen. Haderegeringen tidigare lyssnat till LO hade den sluppit ifrån den fullt befogadeopinionssiormen från folk i arbetsmarknadsutbildning." Ävenen rad fackföreningar, vissa med upp till 6 000 medlemmar, har i uttalandengett AMU-eleverna sitt fulla stöd. Samma sak gäller fackligacentralorganisationer som i och . Deltagarna i arbetsmarknadsutbildninghar alltså ett massivt fackligt stöd för sina krav. Var har regeringen detfackliga stödet? Vadvill regeringen nu ge? I propositionen 1974:170 kan man sträcka sig så långtsom lill en höjning med från den 1 januari 1974.Regeringens motivering är levnadskostnadernas utveckling. Beloppet till de vidarbetsmarknadsutbildning sysselsatta skulle då bli 745 för gift och 695 kronorför övriga. Regeringen påpekar nalurligtvis påpassligl alt del blev en likadanhöjning även den t juli . Del är något mer än en krona som det ärfråga om. Dennahöjning av grundbidragen svarar inte mot levnadskostnadsökningarna, vilkaredan nu är uppe i . Härtill är alt märka att grundbidraget redanlidigare varil myckel lågt. Deredan tidigare, enligt dåliga utbildningsbidragen, harurholkats genom de ständiga kostnadsstegringarna. Enligt belänkandet frånkommittén för översyn av arbetsmarknadsutbildningen (KAMU) harlivsmedelspriserna stigit från O till 115 den t , den tidpunktdå grundbidraget senast ändrades, medan grundbi-dragsindex stigit från O lill60 . Men härefter har livsmedelspriserna ytterligarestigit bl. a. genom den genomförda 5-procentiga höjningen avmervärdeskatlen. AMU-eleverna har fån vidkännas en siändig slandardsänkning.Den höjning av grundbidragen som dessa elever begärt skulle innebära augrundbidrags-index kommer i nivå med livsmedelsindex. Det belopp, ,som AMU-eleverna kräver är alliså inie gripei ur luften ulan svarar endasi moilivsmedelsfördyringen under den lid det här gäller. Ett förverkligande avAMU-elevernas krav på ett enhetligt bidrag om innebär enuppräkning med för gifta per.månad och för ensamstående 245 kronorper månad. Dånu utskottsmajoriteien i sitt betänkande avstyrker vår motion med motiveringenalt den "i propositionen föreslagna höjningen av grundbidraget får ansesberättigad" - ja, så står det - "med hänsyn till förändringarna iprisnivån" inställer sig frågan: Hur långt underexistensminimum skall människor behöva leva och hur stora skall prishöjningarnabehöva bli om det inte skall anses berättigat med den lilla höjning somregeringen föreslår? Skrivningen i dettaavsnitt av betänkandet är ju etl öppet hån, ett uppenbart skoj med demänniskor del här är fråga om och med mycket allvarliga ting. Utskotieivåldför sig på verkligheten. Man gör det ytterligare genom jämförelserna medkonsumtionsprisindex. Detta bekräftas ytterligare av KAMU som på s. 268 slårfast alt grundbidraget närmast bör jämföras med index för livsmedelspriserna. Pådelta sätt intar man i majoritetsutialandet en nedlåtande attityd mot människori svårigheter. Det är inte värdigt en institution som - eller är detkanske det? Dådet gäller deltagare i arbetsmarknadsutbildning med enligt LO mycket dåligautbildningsbidrag räcker inte dessa bidrag till annat än de mest nödvändigalivsmedlen. Här finns inga pengar över för inköp av varor som hamnar underkonsumtionsprisindex. Därför ger utskotts-majoriteten en falsk bild avverkligheten när man gör dessa jämförelser. ÄvenKAMU vederlägger uiskoitsmajoriietens yttrande och understryker detberättigade i de krav som deltagarna i arbetsmarknadsutbildningen sedan längehar framfört. Jag anser mig därför, herr lalman, ha stor anledning alt föredravad utredningen har alt säga på denna punki: "Utbildningsbidragenhar inte stigit i takt med levnadskostnaderna. Ännuofördelaktigare ter sig utbildningsbidragens utveckling i jämförelse medökningen av den allmänna lönenivån. Deltagare i arbetsmarknadsutbildning hartill skillnad från exempelvis de sysselsatta i beredskapsarbeten, de försäkradearbetslösa, de sjukskrivna och pensionärerna inie fått någon del i den allmännasiandardstegringen annat än möjligen i fråga om sina bostäder." "Arbetsmarknadsutbildninginnebär för de fiesta en väsentlig ekono misk uppoffring, oavsett vilken alternativ försörjningsmöjlighet som när mast är aktuell. Skillnaden är särskilt stor för alla som är gifta med' någon som har inkomst. Reglerna för reducering av bidrag med hänsyn till makes inkomst är sådana att redan etl relativt lågavlönat halvtids-' arbete påverkar makens bidrag. De enda som kan få utbildningsbidrag i närheten av nivån för vänliga löner är de som har många barn men ingen förvärvsarbeiande make och dessuiom siora bosiadskoslnader. 'Sär skilt stora skillnader uppstår mellan utbildningsbidragen och de försäk ringar som syftar till att läcka'inkomstbortfall (främst arbetslöshets- och sjukförsäkring)- ." Deuaär vad uiredningen har all anföra, och del är en nedgörande kriiik av ansvarigamyndigheters behandling av deltagare vid arbetsmarknadsutbildningen och ävenav majoritetens skrivning i inrikesulskoiiei. Enliglregeringens lidigare uttalanden utvecklas arbetsmarknadsutbildningen lill allbli en av sysselsäiiningspoliiikens vikiigasie insirument. Underverksamhetsåret 1959-1960 deltog 11 000 personer i denna utbildning, ochenligt regeringens beräkningar kommer antalet atl vara uppe i 130 000 för1974-1975. Undan för undan som storfinansen genom- Höjningav grundbidraget till deltagare i-arbetsmarknadsutbildning Höjning av grundbidraget till deltagare i arbetsmarknadsutbildning för sina rationaliseringaroch strukturförändringar slås allt fler människor ut ur produktionen. Antaletarbetstillfällen blir allt färre. De arbetslösas antal stiger vid varjehögkonjunktur. Perspektiven är alltså mörka, i synnerhet som de nya jobbeninte tillskapas. Menvarför skall de människor som oförskyllt blivit arbetslösa och tvingats in vidarbetsmarknadsutbildningen nödgas leva under dessa svåra ekonomiskaförhållanden? Den ungdom som växer upp och inget hellre vill än atl görarätt för sig, atl fä ett arbete och alt skapa sig en framtid - för alt nuanvända det småborgerliga språkbruket - vägras sysselsättning. Även dennaungdom hamnar i arbetsmarknadsutbildningen och får inte tillgodoräkna sig lön.Dessa ungdomars första bekantskap med produktionen är bidrag, och så har detvarit nu i mänga är. Hur verkar detta psykologiskt på de unga? Inga ansvarigamyndigheter frågar efter detta eller intresserar sig för ett sådant spörsmål.Det är alltför trivialt. Bara inte ungdomen bråkar, sä är allting bra. Mennu har de unga av förhållandena tvingats att demonstrera, alt strejka, för attrikta ansvariga myndigheters uppmärksamhet på sina olidliga förhållanden.Regeringens förslag om de anser AMU-eleverna vara ett slag iansiktet. Men regeringen skulle aldrig ha vågat lägga fram detta förslag ochmotiveringen för detsamma, om aktionerna från AMU-eleverna hade varil än meraomfattande här i landet. Jagvill sluta mitt anförande med att i protokoll läsa in det telegramsom eleverna vid AMU-center i går tillställde samtligariksdagsgrupper. Programmei har följande lydelse: "Vistrejkar för att ge eftertryck åt våra krav pä bidrag som man kan levapå. Den som tror att vi nöjer oss med höjning måste antingen varaidiot eller fakir. Del enda vi kan acceptera är grundbidrag föralla." Jag yrkar bifall till den reservation av som är fogadlill inrikesutskotiets betänkande nr 32 och som i anslutning lill vår motionyrkar i grundbidrag med rektroaktiv verkan från den samtalt nuvarande differentiering av bidraget i olika belopp beroende på civilståndslopas. Slutligenvill jag ställa en fråga lill utskotismajoritetens talesman, -eller kanske fru statsrådet vill besvara den; Är stats-finansiella skälorsaken till regeringens njugga inställning till AMU-eleverna? Jag ställdesamma fråga till fru statsrådet vid en debatt i denna kammare ,men fick då inget svar. Kanske fru statsrådet ville besvara frågan . Ellerförhåller det sig på det sättet, att regeringen och ulskotlsmajorileten anseratl deltagarna vid arbetsmarknadsutbildning inle gör skäl för större bidrag änalt de enligl LO måste söka socialhjälp? Inle minst de hundratusentalspersoner som genomgår denna utbildning liksom deras familjer villsäkert ha svar på den frågan. Under detta anförande övertog herr andre vicetalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. får ursäkta atl jag inte gick upp i talarstolen när hangav mig ordet utan väntade tills jag fick det av herr talmannen. Fören stund sedan antog förslaget om rätt till ledighet vid studier. Isamband med den diskussion vi förde talade jag om de olikautredningsförslag som finns och som avser atl ge vuxna en möjlighet lillvidareutbildning. Rätten till ledighet måste, för alt få etl reellt innehåll,också kopplas till ett studiesocialt stöd som ger de vuxna möjlighet attstudera. En av våra stora uibildningsvägar för vuxna är i dagarbetsmarknadsutbildningen. Det är därför naturligt att ersätt-ningsbeloppeivid sådan utbildning diskuteras. Närriksdagen i samband med behandlingen av stalsverkspropositionen antog denuvarande ersättningsreglerna fanns en reservation från om enhöjning av grundbidragel lill . Dessuiom föreslog han i sinreservaiion en höjning av barnbidrag m. m. har nästan fåttigenom sitt förslag när det gäller grundbidraget. Men då återkommer herrLorentzon och vill höja det med ytterligare . Härhar i lalat om att inte tar hänsyntitt AMU-eleverna, han har talat om bidrag och byråkrater och sagt atlutskottets skrivning är ett skoj och ett hån och ger en falsk bild avverkligheten. Men det märkvärdiga är att hela denna kriiik drabbar herrLorenlzons egel handlande fram lill . Del var nämligen då herrLorenlzon ändrade uppfallning och gick upp lill . Därför får välockså la ål sig den kriiiken. Jag skall inie mera beröra den. Pålal om bidrag vill jag säga an jag att det var otäckt att höra herrLorenlzons inledning, där han klassade ned människor med bidrag somsocialbidrag, arbetslöshetsersättning, sjukersättning o. d. Jag tycker atl vi istället borde gä ut och tala om att del här samhället är så ordnat attsamhället skall hjälpa den som kommer i nöd, och del är ingen skam att ta emotvilken ersättning del än gäller från samhället för att kunna överleva. Jagvill inte bestrida att en höjning lill kunde vara berättigad om manser det frän AMU-elevernas synpunkt. Men den här frågan måste ses frän tvåandra aspekter och inte så ensidigt som gör. Fördel första måste man jämföra delta bidrag med andra och prioritera det som bästbehöver höjas. En möjlighet att göra det får vi när förslag framläggs av deutredningar som jag lidigare lalal om: FÖVUX, SVUX och KAMU. De berör allavuxenuibildningen. Dessa ire utredningar har föreslagit skildastudiefinansieringssysiem, på olika nivåer, för delvis samma grupperarbetstagare. Vi måste ha möjlighet atl göra en samlad bedömning av hur deltaskall ordnas i framliden. Fördel andra är det trots allt, , en fråga om an skaffa fram medelsom läcker dessa kostnader. Höjningav grundbidraget till deltagare i arbetsmarknadsutbildning Höjning av grundbidraget till deltagare i arbetsmarknadsutbildning Isamband med behandlingen av finansuiskoitets betänkande nr au man borde visa åierhåttsamhei med au bestuia om uigifier utövervad som föreslås i siatsverksproposilionen. Mot denna bakgrund harutskollsmajoritelen inte kunnat tillstyrka all yiierligare 85 miljoner kronoranvisas. föreslog emellertid att skallanvisas under detta anslag, uian au lala om varifrån pengarna skall las. Delär dessa ivå saker - sammankopplingen med hela vuxenutbildningen och delstatsfinansiella lägel - som har gjon au uiskoiismajo-riieien har ansluiii siglill förslagel i proposilionen. Vadsedan gäller i moiion om värdesäkringen, som ocksåberördes av . har uiskoiiei inie kunnal finna annal än au del somföreslås i moiion redan är lillgodoseii i regeringens förslag -om man ulgår från basbeloppei för ATP och folkpensionen, är der faktiskt frågaom på öret samma belopp. Dessutom har vi förutsatt all förslag om andraersätiningsgrunder kommer all föreläggas näsia år på grundval av deförslag som KAMU har framlagi. Jag lycker att , efter att hadiskuterat KAMU-uircdningen - jag vet inte hur som han läste uppdet eller hur lång lid det log - också borde vara intresserad av att viavvaktar KAMU:s förslag innan vi fållar ett beslut som kan medföra en snedvridningi framtiden. Med dessa ord. herrtalman, yrkar jag bifall lill uiskotieis hemsiällan. (vpk) kortgenmäle: I debatten om etl belänkande som behandlades hiir tidigare i dagyttrade en talare i polemik med - om jag inte hörde fel när jaglyssnade i min högtalare - alt när inte vill lala om något,oavsett vad dei än gäller, lalar han gärna om någonting heli annal. Jag måsieinslämma i del ullalandet - det förhåller sig så. HerrFagerlund besvarade inie heller nu de frågor jag siällde. Sedanmåste jag siiga all han aren överdrifternas man - hur sympaiisk han iin är ialla andra avseenden. Han sade all jag log i anspråk, vilket jagnaluriiglvis icke alls gjorde. Däremot använde .själv betydlig!längre lid än han antecknat sig för. men del anklagar jag honom inie för. Jagtycker an borde ha tagil myckel längre lid på sig. eftersom delfinns myckel mer an säga i den här frågan. Jagnedklassade inte de människor som erhåller bidrag, ! Jaganklagade i siiillci andra miinniskor för all göra del. jag lalade inle omsjukförsäkringen och arbcislösheiskassor: jag citerade i siällei vadKAMU-uiredningcn hade sagl. och del iir en väsentlig skillnad. Jag tror manmåste lyssna liiei mera noggrant, när man är vice ordförande i uiskonei. Vi måsie göra enprioriiering mellan anslagen, sade . Då börjar del brännas enaning. Med den erfarenhel jag har från uiskonei och har jag funnilall sländigl varil med om all anslag och bidrag lillstorfinansen skall prioriteras - då finns del pengar! - Men när del gäller altge lilel högre bidrag ål människor som är utslagna ur produktionen - för att deinle skall behöva gå lill socialvården och begära hjälp, vilket LO ullalar sigför - vill inie längre vara med om någon prioriiering. Hanfrågar var jag vill skaffa pengarna som del här är fråga om. Vi gör somregeringen - vi anser att beloppet skall tas ur den anslagspost det här gäller.De mer som del är fråga om tror jag skulle gagna helalandet. 130 000 människor undergår denna arbetsmarknadsutbildning. Frågan beröralla dem och deras familjer. Det bör ta hänsyn lill. Han börlyssna lill folkel. HerrFagerlund sade au vi skall avvakta resultatet av KAMU:s förslag. Del är iniedei frågan giiller - del gäller lill AMU-elevernalills proposilionen kommer i den här frågan. Höjning av grundbidraget till deltagare i arbetsmarknadsutbildning HerrFAGERLUND (s) kort genmäle: använder precis samma teknik som och påslåran jag inie svarar på frågor. Jag skulle kunna hänvisa lill en gammallordspråk, men jag skall inie göra dei. Närherr Lorenlzon lalade om socialbidragen värdet inte något referat av vad KAMUhade sagl utan det var hans egna formuleringar. Och jag fick en otäck känsla avherr Lorenlzons syn på socialbidrag över huvud laget. säger atl man skall lyssna lillfolkel, och det är väl riktigt. Men när man lalar om uigiftsökningar får maninle glömma medaljens baksida - de inkomsier som behövs för de ökadeuigifterna. Hii-tills har jag vid samtal med dem som driver linjen om eitbidrag på inie hörl någon säga: "Jag är redo all beiala mer iskall. Vi behöver ha högre skaiier." Jag frågade varifrånvi skall ta de här pengarna. Det svarade han inic på. och del anklagar jaghonom inic för. (vpk) kortgenmäle; Under den s. k. veledebaiien i går lalade vissa ledamöter om hur väl vilever i och vilkei rikligt julbord vi kan bestå oss med. Och visst ärvår levnadsstandard hög i förhållande till standarden i många andra länder. Menvi har mörka punkter i detta land, och det vill inte medge. Denfråga det här gäller berör 130 000 människor som enligt LO i många fall leverunder existensminimum. Den frågan vill inle syssla med. Delskulle vara enkelt för regeringen an plocka fram de som detär fråga om hiir. om man hade den räiia känslan för de människor dei gäller.Men del är den känslan som saknas. De har inie bråkat lillriickligi. Om de hadegjort del hade pengarna varil framme Höjning av grundbidraget till deltagare i arbetsmarknadsutbildning hur snabbt som helst. Vidolika tilirällen detta år har frågan om grundbidrag till elever iarbetsmarknadsutbildning varit föremål för behandling. Från vpk har vi tagitupp den frågan fem gånger - i och två gånger iinrikesulskoiiei. Vi är det enda parti som under senare är har motionerat idenna fråga. Tala med små bokstäver, ! Vid två lillfällen har jagföreslagit inrikesulskoiiei att använda sin initiativrätt. Det harinrikesulskoltet vägrat all göra. Desom lyssnade på talet vid i förrgår här nere påSergels torg och hörde folkets förbittring har säkerligen en annan uppfattningän . Vad var del man sade? Jo, i de tal som hölls påpekades bl.a. au inrikesutskottet vägrat använda sin iniiiaiivrätt för att höjagrundbidragen för arbetsmarknadseleverna men att riksdagsledamöterna någonvecka senare höjde sin egen lön med . Vihar en representativ demokrati i vän land. Jag tror att man skall vara myckelförsiklig i sådana hiir frågor. Vi kan la som ell exempel. Där harparlameniei inle någoi slörre anseende. Jag vill för min del inie se anliknande upplänningar skall sprida sig bland väljarna i vårt land. Därför irorjag, , all man skall använda mindre 'ord i detta sammanhang. HerrFAGERLUND (s) kort genmäle: Jag kan inte finna all del är jag somanvänder de stora orden här . Det är i stället som gör det.Låt mig också säga att det verkar som om hans lal inte var avsett för ulan för en hell annan publik. i (fp): Såväl den enskilde arbeislagaren som samhällel i stort är beijäni av enarbeismarknadsulbildning som framstår som attraktiv. De många studieavbrott somvi nu kan notera beror till stor del på de nuvarande ekonomiska villkoren förde elever som deltar i denna utbildning. I det presenteradebelänkandet från kommittén för översyn av arbetsmarknadsutbildningen, KAMU,slås det också fast all bidragssystemets utformning är av avgörande betydelseför möjligheten all intressera olika grupper för en relevantarbetsmarknadsutbildning. Utbildningsbidragenhar inte sligil i tak', med levnadskostnaderna. Jämför man deras utveckling medden allmänna löneutvecklingen framstår de i än ofördelakiigare dager. Dettahar också KAMU pekat på. Man kan alliså notera all de grupper som deliagii iarbeismarknadsulbildning - lill nytta inie bara för den enskilde ulan ocksåför samhällel i stort - inte har fåll del av den allmänna standardstegringen.