prot · FX09120 · 1974-12-31 00:00:00 — Dessutom avsåg jag de uttalanden somgjorts av ordföranden i Landslingsförbundels omsorgsdelegalion, en partiväntill i . Vadsedan gäller mörkläggningen är del sä att enkätsvar som landstingen avgav lillLandstingsförbundet gick ut som offentlig handling frän vartenda landsting, menden journalist som ville gå upptill och läsa enkätsvareneller andra handlingar fick erfara att det var rätt besvärligt. har man för övrigt handlat på samma sätt. Detta är den precisering jag velat göra, och det ärdessa förhållanden som ligger bakom mina uttalanden här ommörkläggningspolilik. iVikmanshyttan (c): Jag länkle inte delta i den här diskussionen, men efter dehäpnadsväckande uttalanden som här gjort är del angelägel att jagsäger någonting. Fördet första, , gäller offentlighetsprincipen i Landstingsförbundet.Del har Landslingsförbundels slyrelse deklarerat och redovisat, och del börvara tillräckligt också för alt skall vara medveten om all detinte sker någon mörkläggning där. Fördel andra har landstingen, inte minst sedan vi fick den nya omsorgslagen,gjort mycket kraftiga satsningar på detta område, och del Omsoigerom vissa psykiskt utvecklingsstörda har skett en mycket storutbyggnad. Den som är intresserad kan la fram ett siffermaterial, som då kommeratt visa att landstingens kostnader för omsorgsvården under de senaste årenmångdubblats. Det är realiteterna. Låtmig för det tredje säga att landstingen, som har ansvaret för vård-frågorna,verkligen har lagt ned omsorg på alt värna och värda människor som behövervård. Jag vågar säga all landslingen här gjort utomordentligt goda insatser. Jagtycker att det är fel alt försöka ge en skev bild av den utveckling som skettpå detta område och av vad landstingen gör i dagens samhälle. HerrGUSTAVSSON i (c): säger att han grundar sina omdömen om landslingens sättall sköta omsorgsvården pä inspektionsrapporter. dä tydligen tagit del av rapporterna i några fall, där inspektionen visatbrister. Det är således en mycket liten del av omsorgsverksamheten som liggertill grund för ' påståenden här . Ta i stället del avlandslingens femårsplaner och se vad som har skett !Ta del av alla de in-speklionsrapporler från socialsiyrelsen som visar påtillfredsställande förhållanden! Del finns sådana också, . Jagär förvånad över ' tal om mörkläggning. Om menar attLandstingsförbundet försökt undanhålla vissa handlingar för all tidningarnainte skulle få dem, så är det inte riktigt. Som jag tidigare nämnde hadetidningen tagit del av den enkät som kom från . Men jagfrågar mig: När nu tidningarna får la del av dessa enkäter, varför behandlar dedem inte så, att allmänheten får en rättvisande bild av innehållet? HerrKARLSSON i (s): blir vi visst alldeles för många mot ; han kommer i ettväldigt underläge. Jag måste vidhålla alt det inte ärLandstingsförbundet som skall granskas utan det är de enskilda landstingen.Landstingsförbundet har ingen skyldighet all lämna ut handlingarna lill enjournalist. Men om den enskilde journalisten i stället vänder sig tilllandstingen är dessa tvingade alt lämna ut dem. Så enkelt är det, är följaktligen inte så alt behöver bedriva någoncensurverksamhet. Allmänna lagar ger helt enkelt tidningar och andra massmediamöjlighet att få de informationer de önskar frän de organ som har avlämnathandlingarna. är inget serviceorgan i del avseendet. Jag är lacksam för i omtanke; han tycker attdet är sä många mot mig nu i debatten. Del var väl därför han gav mig elthandlag mot i . iVikmanshyttan sade att offentlighetsprincipen gäller för Landstingsförbundet.Nu säger i att inte har någonskyldighet att lämna ut papperen. Det är rikligt. Del är iHuskvarna som har rätt och i som har fel. Offentlighetsprincipeninnebär att den som vänder sig till en offentlig institution med begäran om attfå ta del av handlingarna där har rätt alt göra det, men det har man inte omman går till och ber att fä se på handlingar. Dethar justitieministern meddelat i kammaren , så detkan i kontrollera i protokollet. beslutar sig för att tillämpa offentlighet - det harman i så fall gjort - så är det mycket bra. Men det innebär inteatt offentlighetsprincipen gäller för . Det innebär bara attLandstingsförbundet tillämpar offentlighet. Det kan vilket företag som helstgöra. Men offentlighetsprincipen, i , innebär attvarje medborgare har rätt att titta på handlingarna, och det är någontingannat. Offentlighetsprincipen gäller, tyvärr, inte för . Sedan,till i : Mina omdömen om omsorgsvården är visst inteallmänt negativa. Jag har fiera gånger här understrukit vad utskottet anförtoch sagt att det har skett stora ting inom omsorgsvården. Det enda jag påstår- och det tror jag att i får lov att hålla med mig om -är att det trots dessa framsteg fortfarande finns utvecklingsstörda i vårt landsom tvingas att leva under förhållanden som andra människor inte behöveracceptera, helt enkelt därför att eftersläpningen är stor både när det gällerresurserna och när det gäller synsättet pä de utvecklingsstörda. Men jagförringar inte de insatser som har gjorts - de är betydande. Slutligentycker jag ändå att i bör låta bli alt beklaga sig häri över att hans uttalanden inte har blivit riktigt återgivna i entidning. Det kan ju inte vi göra någonting åt! Sådant hör lill offentlighetensvillkor, och det får väl vi politiker acceptera litet till mans. är väl ändå,/oV offentligheten, trots alt han kan bli missuppfattadi ? Omsorgerom vissa psykiskt utvecklingsstörda iVikmanshyUan (c): För det första har fattat ett formelltbeslut om offentlighetsprincipen. Jag tillhör förbundsstyrelsen och jag troratt jag vet vad jag talar om på den punkten, ! Sedan får herrRomanus dra vilka slutsatser han vill. Fördet andra: När säger att många av dessa utvecklingsstördapatienter får leva på ett sätt som är under all kritik på grund av landslingensbristande resurser och synsättet på detta problem vill jag svara att jag trorherr har anledning att ta tillbaka detta påstående, om han vet vad hantalar om. 7 protokoll 1974. i (c): Jag vill till slut bara säga till att det inte var jag somhade missuppfattat vad som stod i utan att det var en offentlighandling frän som hade misshandlats. Överläggningenvar härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen av herrRomanus och , och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller socialutskottets hemställan i betänkande nr 33punkten 2 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen av och . Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då herrRomanus begärde rösträkning verkställdes votering med omröslningsapparat. Dennaomröstning gav följande resultat: Ja - 270 Nej - 49 Punkterna 3 och 4 Kammarenbiföll vad utskottet i dessa punkter hemställt, §19 Föredrogs socialutskottets betänkande nr 35 i anledning av motionerangående vissa åtgärder mot överförskrivning av läkemedel m. m. betänkande nr 18 med anledning av motion om förändringar i densvenska almanackans förteckning över allmänna flaggdagar. I detta betänkandebehandlades motionen 1974:1351 av herrar Lorent- zon (vpk) och (vpk) vari hemställts att skulle hos regeringen anhålla att avfördes ur den svenska almanackan som allmän flaggdagoch att infördes som allmän flaggdag och fick beteckningenFolkets dag. Utskottethemställde att skulle avslå motionen 1974:1351. Reservation hade avgivits av (vpk) somansett att utskottet bort hemställa, attriksdagen med anledning av motionen 1974:1351 i skrivelse till Kungl. Maj:t somsin mening gav till känna vad reservanten anfört. AIImanna ,/laggda -gar (vpk): I motionen 1351 föreslås att hemställer hos regeringen attGustav avföres ur den allmänna almanackan somallmän flaggdag samt att införes som allmän fiaggdag och fårbeteckningen Folkets dag. I sitt betänkande nr 18 avstyrker kulturutskottetmotionen. Utskottet hänvisar till att vid två tidigare tillfallenuppmanat regeringen att handla i denna fråga. Regeringen har dock ingentinggjort. Vid samma betänkande är fogad en reservation. Sverigesalmanacka - detta lilla häfte - har under gångna generationer för stora delarav det svenska folket varit dess mest populära profana läsning, ettuppslagsverk man inte kunnat undvara. Den var vid sidan om religiös litteraturden enda läsning som fanns att tillgå. Vad som där stod skrivet betraktades avallmogen som lika sanningsenligt och trovärdigt som . Det var då det.Under det att såväl som postillan och annan religiösbetraktelselitteratur försvunnit, som ständig läsning, från de flesta svenskahem, är fortfarande almanackan den folkliga uppslagsboken och oundgänglig ivarje svenskt hem. Den anses alltjämt lika trovärdig och sanningsenlig somförr. Ialmanackan gjorde gångna generationer sina anteckningar om födelsedagar ochdödsdagar, bröllop, begravningar och trolovningar. I bevarade årgångar av densvenska almanackan kan gångna släktleds historia följas. Almanackan har i dettafall blivit en kulturhistorisk tillgång. Deolika årstiderna följdes noggrant. Lantbruksbefolkningen antecknade datum förgröda, regn och solsken. Kustbefolkningen gjorde sina anteckningar om väder,vindstyrka och fiskelycka. Densvenska almanackan har bibehållit sin av sanningsenlighet ochtrovärdighet . Den var en folklig tillgång som kunde användas ävenför andra bestämda syften av dem som har den verkliga makten i samhället. Dennafolkliga läsning borde kunna användas av den besuttna klassen, ansågs det, föratt popularisera symbolen för dess makt: det svenska kungahuset. Så blev ocksåfallet. Allmänna fiaggdagar infördes i almanackan, och där blev kungahusetrikligt representerat. Av den svenska almanackans är intemindre än fem äg- Allmänna .flaggda -gar Endast enkan anses som Folkets dag - . Underiigti sammanhanget är att skall vara allmän flaggdag -som GustavAdolfsdagen, till minne av en kung som stupade i erövringskrig på främmandemark . är flaggdag fortfarande i nådensår efter ett mer än 40-årigt socialdemokratiskt regeringsinnehav,sanktionerad av ett politiskt parti i regeringsställning, som säger sig ha republikensom rättesnöre. Vem var då denne ? Enligt tidigarehistorieböcker var han "hjältekonungen", som även fick namnet"den store". Han har ansetts vara den störste kung någonsinhaft. Han kämpade och dog, har det sagts, för den enda och sanna tron - för densvenska allmänneliga kyrkan - även om de omfattande krig han förde varerövrings- och rena utrotningskrig. Han var de besuttnas kung mot folket. Hanövades tidigt i mördandets smutsiga värv. Densom plockat fram fakta härom är , en folkets författare. Dennaförfattare nådde aldrig den konstlade glansen kring . Men i detsvenska folkels hjärtan har en framskjuten plats. I sin bokavslöjar allvariiga ting, somhållits fördolda för det svenska folket . Det är autentisktmaterial, bevarat i det svenska . Detta material ger en helt annanbild av karaktär än den som tidigarehistorieskrivare skildrat. Materialet har inte tidigare varit tillgängligt fören större allmänhet, och det saknas helt i historieböckerna - givetvis även iskolornas historieböcker, trots att vi haft ett 40-årigt socialdemokratisktregeringsinnehav med socialdemokratiska utbildningsministrar. Vad skolbarnenfått lära sig om har varit något helt annat - inte denverkliga sanningen. Även om vi motionärer hänvisar till detta material bör dettillföras protokoll. Jag citerar vad avslöjar: "Iett danskt arbete om fann jag nu ett svenskt avtryck daterat den13 februari och skrivet av överbefälhavaren på den svenska sidan, den nyblivne,17-åriga konungen är ställt lill hans kusinhertig . Det beskriver i uttrycksfulla ordalag ett krigståg som kungenjust företagit genom . Han berättar hur hans trupper bara inorri loppet har lyckats helt ödelägga och fördärva 24 stora skånska kyrksocknarmed dess befolkning. Med välbehag och triumf i tonen skildrar hans krigsfolk hade - 'grasserat, skövlat, bränt och ihjälslagit alldelesefter vår egen vilja'. Brevskrivaren framhåller, att svenskarna 'inget motståndhaft från fienden' - vilket man gärna tror, eftersom denne fiende bestod avvärnlösa civila människor, bland dem även kvinnor och barn." VilhelmMoberg betraktar denna människoslaktning som ett svenskt Song My i år1612, 356 är före amerikanarnas Song My 1968. fortsätter:"Parallellerna emellan de båda slaktningarna av värnlösa människor ärhelt slående, knektar fick slå ihjäl 'alldeles efter våregen vilja'. De hade av sin konung full frihet all härja och Och man frågar sighur många människor som efter genomförandet av dådet hade undkommit levande ide'24 kyrksocknarna i ." Ärdet "krigsäran" bakom folkmorden i som högtidlighålles då detsjungs i den svenska nationalsången om "fornstora dar, då ärat ditt namnflög över jorden"? Eller kungssångens: "Du folk av frejdadstam"? har som gått varit föremål för vissasvenska samhällsklassers dyrkan. finns det fastslaget i den svenskaalmanackan att han skall hyllas genom allmän fiaggning . Sverigesfolks historia är inte dess kungars historia. Det är historien om folketsständiga kamp för sitt människovärde, fred och harmoni. Krig och folkmord ärinte folkets önskningar. Kampen för de mänskliga rättigheterna har alltid ståtti förgrunden. En av dessa uppgifter var genomförandet av allmän och likarösträtt. Folkets kamp för denna rättighet mot de besuttnas hårdnackademotstånd kröntes med framgång först , då fattadedetta beslut. är det dess. Denna historiska tilldragelse ärdock icke föremål för någon uppmärksamhet bland flaggdagarna i den svenskaalmanackan. AttGustav II krigande ute i var ett erövringskrigmen under religionens täckmantel har väl stått klart för dem som tagit del avdennes tal till adeln - om jag inte tar fel var det vid hans trontillträde.Adeln kämpade då inbördes och med kronan om gods och guld och om vem som kundevara den största bondeplågaren här i landet. då enligt hävderna, när han talade till adeln: "Iutav adeln och I andre, som fria gods begären, vad tränges här? Riven ochsliten om ynka gårdar! Dragen dit lill dessa land och röjen eder så stora godssom eder själva lyster och vars och ens makt tillåter. Jag skall eder med privilegieroch frihet försörja, hjälpa och all gunst bevisa." tog man mot , och i övrigt: Man härjade och mördade.Allmogen, som tvingades ut i detta långa erövringskrig, kom i de fiesta fallaldrig tillbaka. Den mördades på . I var svält, umbäranden och elände det dagliga brödet förgemene man. och hans fältherrar, som var den lidensstörsta rövare och tjuvar, hemförde till oersättliga konstskatterstulna där ute i . I skulle väl inte ha funnits mycket kvar, omman givit tillbaka vad som en gång stals där ute. Detär denne som fortfarande efter alla dessa år hyllasmed fiaggdag enligt den svenska almanackan. Densvenska statskyrkans - kämpade ju för den enda sannatron - handlande eller inte handlande i detta sammanhang under de år som hargått är rätt anmärkningsvärt. Vi motionärer kunde givetvis ha föreslagit att skullebehållas som allmän flaggdag, men inte därför att datum lär ha stupat vid Liitzen ulan därför att - ja just Allmänna .flaggda -gar det -skräddaren höll det första socialistiska mötet i . Då togs detförsta initiativet i en allvariigt menad och organiserad kamp för det svenskafolkets människovärde. Påeget initiativ kallade till detta första socialistiska möte ochförsta socialdemokratiska tal i detta land. Det hölls på iMalmö och årtalet var 1881. En av de frågor som då ställde iförgrunden var kravet om allmän och lika rösträtt. Det kravet genomfördes - somvi påpekar i motionen - först och efter oupphöriig kampfrän framför allt arbetarrörelsen mot en stark reaktion, som till slut måste gevika. Men inte heller denna stora dag i svensk samhällshistoria äruppmärksammad, däremot kungars födelse-och dödsdagar. kanske också våraprinsessor blir uppmärksammade på det sättet. Attregeringen skulle gå med på att ersätta med dagden ansåg vi motionärer knappast troligt. Därför ställde vi inte detkravet i vår motion. - den förste socialistiske pionjären i Sverige- anses ju knappast rumsren bland direktörer, generaldirektörer, verkställandedirektörer och många andra fina män. blev redan under sin livstidplacerad "vid sidan oni". Hans livsgärning uppmärksammas numeraknappast. FriaProteaterns framförande av ett teaterstycke inspirerat av renderade tydligen inte gruppen den popularitet som erfordras hosbeslutande myndigheter dä det gäller statliga anslag till verksamheten. Attvi i vår motion inte föreslog ett utbyte av namn för flaggdag den 6 novemberhar jag redan nämnt; vi ansåg alt ett dylikt förslag skulle vara dödfött.Annars skulle vi i motionen ha kunnat ange en rad exempel som kundevara minnesvärda som flaggdagar. Vimotionärer nöjde oss med att säga att av kända skäl bordeförsvinna som allmän flaggdag men att , som är dagen för denallmänna och lika rösträttens införande i , borde uppmärksammas somflaggdag och bli hela svenska folkets dag, vilket man knappast kan säga omGustav Adolfsdagen. säger utskottet att det inte finns några fastställda allmännafiaggdagar. Alltså kan den som utger almanackan skriva dit vilka flaggdagar somhelst. Förteckningenöver allmänna flaggdagar i den svenska almanackan ger givetvis den som tar delav uppgifterna den bestämda uppfattningen att förteckningen är officielltfastställd. De många som vidtalat mig om denna s. k. fiaggmotion som ärföremål för behandling - och de har inte varit fä - har också haftden bestämda uppfattningen och levt i den föreställningen att de i almanackanupptagna allmänna flaggdagarna har varit officiellt fastställda. Vad som står iden svenska almanackan bör man ju kunna lita på. Del har varit derasuppfattning. Framför allt gäller det dem som vet att för mer än 25 årsedan begärde av regeringen alt denna "måtte ombesörja en enhetlig ordning för rikets samtligaallmänna fiaggdagar". Jag skulle tro att även vederbörande ijustitiedepartementet har ansett sig böra gå till handlingarna för att heltklara uppgiften om det verkliga förhållandet. Nueffektuerade aldrig regeringen begäran. Den glömdes bort eller, omman så vill, regeringen satte sig på . Riksdagsskrivelsen är dateradden och bär nr 248. ansåg vid det tillfallet att detborde ankomma på regeringen och inte på att pröva och besluta omflaggdagar. Årengår och 1961 behandlar återigen frågan om allmänna flaggdagar.Återigen tillskriver regeringen. tillkallas ensakkunnig inom för att verkställa utredning. I dettauppdrag ingick bl. a. att utreda frågan om en enhetlig ordning för landetsallmänna fiaggdagar. Utredningensbetänkande, SOU 1966:62, innehöll bl. a. förslag lill "Kungörelse angåendeallmänna fiaggdagar och annan officiell fiaggning." Intressanti detta sammanhang är att bland de tio olika dagar, som enligt förslaget skullevara allmänna flaggdagar, fanns inte upptagen, medmotiveringen: "torde i växande omfattning dagen passeras utanföranstallningar av minnesfirande. Då dagens innebörd tydligen icke längre kananses stå levande för medborgarna, finner utredningsmannen anledning saknas altbibehålla dagen såsom allmän flaggdag." Citatet finns på s. 49 i nämndautredning - om någon är intresserad av att kolla det. Mennu hör det till saken, och det är också intressant i detta sammanhang, attregeringen återigen råkade ut för s. k. glömska. Betänkandets förslag om enfiaggdagskungörelse blev inte genomfört. Orsakenlill denna ständiga "glömska" hos regeringen, dess avsaknad avhandlingskraft eller dess nonchalans mot - tolka del hur man vill -undgår min bedömning. Idenna situation borde enligt min uppfattning kulturutskottet ha haft en meningi sakfrågan då utskoliei nu förelägger sitt betänkande. 1 ställetavstyrker utskottet motionen 1351 och säger: '. 'Enligt utskottets mening bördet ankomma på Kungl. Maj:t alt - utan några uttalanden av isakfrågan - pröva behovet av bestämmelser angående fiaggdagar." Det varför övrigt allt utskottet hade att anföra, lill motionen. Detta ärkullurulskoilels mening och "fasta" vilja efter all den passivitetregeringen visat som gått. Fortfarandeär alltså frågan om allmänna flaggdagar oreglerad. Vid utgivandet av densvenska almanackan kan alltså en-reaktionär perukstock påbjuda vilka allmännafiaggdagar som helst som enligt dennes uppfattning är de mest politisktmatnyttiga. Dånu gång pä gång uppmanat regeringen all handla i detta ärende menregeringen vänt dövörat till, synes del mig som om sist och slutligenbör ha en mening i sakfrågan. Det möter givetvis inget hinder - del skulle istället vara pä sin plats - att efter vad Onsdagenden 13 noverhber 1974 Allmänna .flaggda -gar som har hänt, eller intehänt, efter de riksdagsbeslut som tidigare fattats, uttalar sin mening i självasakfrågan om när officiell flaggning bör förekomma och förklarar att riksdagendelar motionärernas uppfattning att det inte finns någon anledning tillofficiell flaggning pä den s. k. men att det däremotföreligger mycket goda skäl att med allmän flaggning markera minnet av denallmänna och lika rösträttens införande genom riksdagsbeslut den 26 januari1921. Jag yrkar bifall till reservationen i kulturutskottets betänkande nr18. iLane-Herrestad (c): Som sagt har frågan om allmänna flaggdagarbehandlats här i vid olika tillfällen. Jag ger rätt iatt almanackan är en kulturhistorisk tillgång. Men, , det kaninte vara rätt att i samband med det säga alt och annan religiöslitteratur nu har försvunnit från de flesta svenska hem. Sedannämner att det här är en synneriigen viktig fråga, och han fårin väldigt myckel i sin argumentering för reservationen. I och för sig är dettrevligt att lyssna lill hans föreläsning om den svenska historien och hur. denhar blivit föremål för en omvärdering. Vad som föreslås i reservationen är attriksdagen med anledning av motionen 1351 "i skrivelse till Kungl. Maj:tsom sin mening ger lill känna vad utskottet anfört" - att GustavAdolfsdagen inte skall firas men att man däremot skall fira minnet av denallmänna och lika rösträttens införande. Detär inga stora saker som föreslås i reservationen. Det finns, säger herrLorentzon, inget som hindrar att har en mening och uttalar sig isakfrågan. Och visst har han rätt i det. Men del är lika rikligt att säga attriksdagen anser att det bör ankomma på regeringen att göra prövningen av om detskall finnas några bestämmelser om fiaggdagar. Utskottet har ansett att dettasenare bör vara del som skall besluta. HerrLorentzon erinrar oss om att vi inte har några fastställda fiaggdagar förallmänheten utan endast för krigsmaklen. Man kanske har ansett att det fungerartillfredsställande ändå. De fiaggdagar som finns har kommit lill på förslagav bestyreisen för och infördes i almanackan:fiaggning rekommenderas, men det är inget tvång. HerrLorentzon undrar om man nu skulle kunna tänka sig att vem som helst kan påbjudaallmän fiaggdag. Svenska folkel går inte med på vad som helst, så om någonskrev i en tidning alt vi nu skall ha allmän fiaggdag skulle givetvismänniskorna reagera. Därför kan man näppeligen tro att det skulle hända. Om viskulle införa respektive ta bort någon av de allmänna flaggdagarna måste del judessförinnan finnas bestämmelser utfärdade om vilka fiaggdagar vi skall ha -och det finns inte. Nutorde det inte vara mening att regeringen skall ålägga andra änstatliga myndigheter och institutioner att fiagga pä vissa bestämda dagar. Ävenom statliga myndigheter och institutioner åläggs att flagga får väl vi somenskilda människor ta det som en rekommendation. Och jag förstår attregeringen har avstått från alt utfärda bestämmelser om flaggdagar. Sedantalade så vackert om att borde vara flaggdag föratt fira den allmänna och lika rösträtten. Och visst finns det anledning attfira den fria rösträtten - den rätt som så många miljoner människor Önskar attde hade men sannolikt inte kommer att erhålla - men förmig framstår ändå valdagen som lämplig fiaggdag.