prot · FX09142 · 1974-12-31 00:00:00 — I debatten omjämställdhet mellan könen ^ärdet ett vanligt inslag att man menar att , en kommunstyrelse eller en utredningskommitté skall bestå av exakt lika mångapersoner av vardera könet. råkadejag få höra all liknande krav hade riklats mot den ^s. k. lilla ^jämställdhetsdelegalionen därför att det kvinnligainslaget där var sä dominerande. Vihar ju här fått höra hur stort antalet kvinnliga ledamöter är. Jag tyckte att detta var ^ell skäl för att aktualisera denna principiella fråga. har statsministern genom sittsvar givit mig ett intryck av att han har samma syn på frågan om jämställdhetsom jag här refererat, en uppfattning som jag alltså inte kan dela. Visst ärjag anhängare av att jämställdhetsarbetet bedrivs skyndsamt - både kvinnor ochmän är utsatta för orättvisor - men jag^förutsälier att ^stalsministern anlitar de mestkvalificerade personerna, när han tillsätter olikautredningskommittéer och delegationer. Likaså förutsätter jag att idenna delegation sitter de som är mest kvalificerade. Och råkar deflesta vara kvinnor. Jag utgår då också ifrån att resultatet skall bligon. Om det nu är så att statsministerntänker byta ut någon ledamot eller tillsättaytterligare någon ledamot, så tror jag medtanke pä ^jämställd-^hetsarbetelsresultat på lång sikt att det ärklokt att inte se ^lill huruvida den personen är kvinna ellerman. Tillsätt den mest kvalificerade! Ang. den ^s.k. Herr talman!Minsann om icke de synpunkter som herr ^Wennerfors anförde här idebatten var betydligt klokare än vad frågans formulering lät antyda. Det ärnaturligtvis sä ^atl det är de som är mest kvalificerade för uppgiften somskall sitta i delegationen. Men detär klart att man vid ett eventuellt byte av ledamot också får överväga inslagetav män och kvinnor. Jag tror inte att del i denna specifika fråga vore bra meden delegation av enbart fem kvinnor eller fem män. När det gäller just dessafrågor bör både män och kvinnor vara företrädda. I princip delar jag herr ^Wennerfors' grundsyn, att man skall se ^lillvem som är den mest kvalificerade, men måste man just i sådana här frågor ha fördelningen i minnet. Iandra sammanhang verkar jag starktför att det i alla statligautredningar skall vara minst en kvinna med- den manliga exklusiviteten som i hög grad präglar utredningsväsendet måste aktivt motverkas. Men grundvalenskall alltid vara vem som ärmest kvalificerad för uppdraget. Herr ^WENNERFORS^(m); Jaghade inte tänkt begära ordet igen,men uttryckte sig statsministern återigen på ett sätt som geranledning ^lill en liten replik. Han sadenämligen att han, när han tillsätter ^ulredningskom-^miiiéer av olika slag, harför ögonen alt det skall vara minsten kvinna med. Varför inte inbegripen i detta "minst en man",herr statsminister? I den mån samhällsförhållandenaförändras därhän att det finns anledning förstatsministern att kämpa för alt det i det statliga utredningsväsendetkan slinka in en karl här och där, skall jag med iver verkaför den av herr ^Wennerfors senast berörda principen. Överläggningen var härmed slutad. Om endifferentiering av näringslivet påvissa orter i § 6 Om en differentiering av näringslivet på vissa orter i Gävleborgslän Herr^industriminisiern erhöll ordet för att besvara fru ^Cederqvists ^(s) i kammarens protokoll för den28 november intagna fråga, nr 383, och anförde: Fru ^Cederqvist har frågat mig om regeringen är beredd att överväga åtgärder för en differentiering avnäringslivet i de bruksorter i som har storasvårigheter att erbjuda förvärvsarbete åt kvinnorna. Efter samråd med chefenför villjag anföra följande. Det reformarbetesom pågår rörande arbetslivets förnyelse gäller i höggrad kvinnornas ställning isamhället. Kvinnornas lika rätt ^lill arbete utgör ett självklart mål försocialdemokratin. En betydandeökning av antalet kvinnor på arbetsmarknaden har skett . Kvinnorna arbetar också i allt större utsträckning i ^s. k. traditionellt manligayrken. Detta är en utveckling som med nödvändighet måste stimuleras.Regeringen har också tillsatt ensärskild delegation - delegationen för jämställdhet mellan män och kvinnor - för ^atl bl.a. främja en sådan utveckling. Fortfarandefinns dock orter - både inom och utom - som harsvårigheter att erbjuda förvärvsarbete ät kvinnor. På sådana orter är det därför en strävan frånregeringens sida ^atl genom lämpliga åtgärder inom ramen för bl. a. industri- och regionalpolitiken söka ^å- ^stadkomma en ökning av antaletsysselsättningstillfällen och en ökad differentiering av ^närignslivet. Ett viktigt ^underiag för sådana åtgärder Utgörs av den nu pågående länsplaneringen. Fru ^CEDERÖVIST ^(s); Jag ber alt få tacka industriministern för svaret pä min fråga. Det finns många bruksorter i som under en följd av århaft och fortfarande har stora svårigheter att erbjuda arbete åt kvinnorna. Bakgrunden till min fråga är naturligtvis ^della förhällande,men ^ocksåde siffror man kan hämta ur ^planeringsunderiaget för Länsplanering 1974, vilka ger anledning ^lill oro förframtiden när det gäller sysselsättningsutvecklingen för kvinnorna.^Iggesund, , ^Ljusne och iHälsingland hade år 1970-det är siffrorna som ligger till grund för länsplaneringen - ett behov avsammanlagt 430 ^arbeis-^lillfiillen för kvinnor. I prognosen beträffandearbetskraftsbalansen beräknas detta behov kraftigt öka. som dessutom inte tillhör stödområdet, har inom de tre bruksorterna , ^Hofors och . Näringslivet i samtliga dessa orter har enbesvärande ^snedstrukiur. Den tunga tillverkningsindustri det här ärfråga om ställer oproportionerliga anspråk på manlig arbetskraft. Detär min personliga uppfattning all arbetsplatsersom inte anses lämpliga för kvinnor inte heller kan vara lämpliga för män. Det ärdärför glädjande att t. ex. företagen i min hemkommun, , och grannkommunen ^Hofors gjort lovvärda ansträngningar att förbättra sinamöjligheter att rekrytera kvinnlig arbetskraft. Företagens ansträngningar^atl anställa kvinnor har nått goda resultat och kommer förhoppningsvis attfortsätta. Dessa åtgärder är självfallet helt otillräckliga. I det industrialiserade bältet, från i östertill ^Hofors i väster med bruksorternaForsbacka, och ^Hofors, finns ett överskon av kvinnlig arbetskraft på ca 3500 personer. Detta överskott beräknasvara detsamma trots ^atl antalet arbetstillfällen för kvinnorväntas öka. Det är detta, herr ^lalman, som bekymrar mig. För att ^ell samhälle skall kunnafungera friktionsfritt behövs ^ell allsidigtnäringsliv. En blandning av olika arbetsuppgifter är därför eftersträvansvärd.Jag är väl medveten om alt regeringen inom ramen för bl. a. industri- och regionalpolitiska åtgärder sökeråstadkomma en ökad differentiering avnäringslivet både inom och utom . Men jag villändå till slut vädja till industriministern ^atl söka påverka industrierna att i högregrad än nu satsa på den arbetskraft som finns i bruksorterna och som avfamiljeskäl och av andra orsaker ^sväriigen kanstimuleras all flytta till orter somhar arbeten att erbjuda kvinnorna. Om enutredning angående den framtida energiförsörjningen Överläggningen var härmed slutad. § 7 Om en utredning angående den framtidaenergiförsörjningen Herrindustriministern erhöll ordet för att besvara () i kammarens protokoll för intagna fråga, nr 385, ochanförde; har frågat mig om jag villmedverka till alt en snabb utredning görs isyfte att komplettera befintligt utredningsmaterial rörandeenergifrågor med kalkyler över investeringskostnader för olika alternativ förutbyggnad av energiproduktionen respektive kostnader för energihushållning ochsom belyser dessas relation till denframtida samhällsekonomin. ^Energiprognosulredningens betänkande innehåller vissaberäkningar för värdering av olika alternativ för den framtida energiproduktionen. Materialetär emellertid inte fullständigt. En kompletteringav det slag efterfrågar pågår . Ytterligare underlag har således kommitfram genom remissyttrandena över^energiprognosulredningens och ^energiprogramkommii-^téns ^betänkanden.Beträffande kostnaderna för besparingsåtgärder vill jag erinra om den förfrågan som har riktats ^lill tjugofem centrala myndigheter ommöjligheterna till besparingar inom deras ansvarsområden 2Riksdagens protokoll 1974. Om en utredning angående den framtida energiförsörjningen och kostnaderna härför. Myndigheternassvar har kommit in och materialet håller pä alt sammanställas. Underlag för en bedömning av det slag som herrUllsten efterlyser är alliså underutarbetande. Behovet av ^atl därutöver göra en särskild snabbutredningkan bedömas först när detta ^underiag har tagits fram och analyserats. Det har gjorts många utredningar på energiområdetpåskyndade av oljekrisen och av en vaken opinion som kräver andra data för attta ställning än kraftproducenternas och myndigheternas försäkringar. har tagit uppforskningsfrågorna. ^Energiprog^nosutredningenhar gjort skattningar av det framtida energibehovet med olikautgångspunkter. Dessutom har det gjorts en del tekniska utredningar. Det jag harefterlyst och tycker är nödvändigt att få fram är en mera realistisk ekonomisk bedömning. Frågor sombehöver ställas är: Vad kostar energiutbyggnaden totalt? Vad kostar^energiinvesleringar i relation till investeringar i syfte ^atl spara energi?Vad kostar energiinvesteringar i relation till andra investeringar? Vad finnsdet för samband mellan pris och efterfrågan när det gäller energi? Vissa tendenserär ganska klara, t. ex. den kraftiga prisökningen för ^kärnkraftsuibyggnaden. När det gäller de redanbeställda anläggningarna harkostnadsökningen varit betydande. rörde sig kostnaden om 800 per kilowatt mot ungefär det tredubbla i dagoch väsentligt större kostnader för de nya anläggningar som eventuelltkommer att byggas. Det är möjligt alt man vid en ekonomisk analys av energikostnader av den typ jag nämnt kommer fram till an kärnkraften, som debatten väsentligenhandlar om, rent ekonomiskt är konkurrenskraftig jämfört med andra energislag. Men ju mindrekostnadsskillnaden är mellan kärnkraft och andra energislag destostörre anledning finns det onekligen altifrågasätta de argument för kärnkraft som åberopats eftersom det finns såmånga ^icke-ekonomiska argument emot den. Och ju högre kostnaderna för ^kärnkraftsuibyggnaden är desto mindreblir ^naluriigtvis effekten på den ekonomiska tillväxtenom vi avstår från fortsatt utbyggnad och desto mer rimligt blir det ^atlgöra ^energibesparande investeringar. Detär dessa frågor vi måste få belysta. Vi måste ha ordentligt ^underiag innanriksdagen tar ställning. Med hänsyn till att del besked jag fick av ^industriminisiern inte var särskiltpreciserat skulle jag vilja fråga: Vad är det för slags utredningar statsrådetavser? Vilka av de frågeställningar jag nämnt kommer alt tas upp'^' Jag skulle kort och gott kunna svara att de frågor herrUllsten tog upp i sitt anförande är de frågor som vi söker belysa. Vi har fått in remissinstansernasyttranden och redovisning från myndigheterav energisparundersökningar. 1 detta material ingår åtskilligt av värdeför den ekonomiska bedömningen rörande investeringskostnader exempelvis för byggande, som tas upp i ^bosiadsslyrelsensyttrande, och de effekter som kanförväntas om vi kraftfullt går in för en ^sparakiion. ^Della materialhåller vi nu på ^atl studera. Men jag vill gärna säga att om föreliggande materialunderlag skullevisa sig otillräckligt för bedömning av energifrågorna med hänsyn ^lill de samhällsekonomiska konsekvenserna är jag bereddsöka komplettera materialet på det sätt som ^befinnes lämpligt. Enmöjlighet kan då vara en snabbutredning, som har framfört önskemålom. Vi måste ändå vara överens om, , all omförslag skall läggas är liden knapp. Därför måste vi inomdepartementet i nära samarbete medindustriverket och andra organ söka ta fram ^sådani material som herrUllsten själv efterlyst. Vi är lika intresserade som han av att få så objektivt^materialunderiag som över huvud laget är möjligt. Om åtgärdermot övergrepp mot värnpliktiga Det är tydligt all industriministern harsamma uppfattning som jag att dessaanalyser måste göras. Jag antar då alt han måhända delar min bedömning att det är beklagligt att så litet har gjorts . Det är ju ganska kontid kvar ^lills skall fatta ett viktigtbeslut i dessa frågor. Det är självklart angeläget alt så mycket sommöjligt av materialet då finns framlagt. Något slags målsättning bör också preciseras. Ensådan målsättning skulle kunna vara att satsa minst lika mycket pengar pä investeringar för energibesparing som för ^energiulbyggnad. Nettoeffekten av all begränsa energibehovet och av att ökaenergiproduktionen är ju densamma. Överläggningen var härmed slutad. § 8 Om åtgärder mot övergrepp mot värnpliktiga Herr försvarsministern^HOLMQVIST erhöll ordet för att besvara (vpk) ikammarens protokoll för intagna fråga, nr 363, och anförde; har frågat vilka åtgärder jag är beredd alt vidta i syfte att förhindra och beivra attvärnpliktiga eller andra underordnade utsätts för övergrepp frånöverordnade. Det går inte inom försvaret lika litetsom inom andra verksamhetsområden att helt förhindra händelser av detslag som syftar på. Omövergrepp sker, görs ^uiredning på samma sätt som i andra fall då detfinns misstanke om brott. Kan brott styrkas, beivras övergreppet i föreskrivenordning. Nr 142 Det är djupt beklagligt när värnpliktiga utsättsför övergrepp från ^över- Dess bättre är fallenmyckel sällsynta. Jag anser att del 1^2^ ^f^lpr^embpr 1974 ^'^""^^ns ett tillräckligt skydd mot händelser av det här slaget. Om åtgärder mot övergrepp motvärnpliktiga (vpk); Del militära systemet är uppbyggt päalt underlydande skall lyda överordnades befallningar, och det ger ^inlesärskilt stor plats för demokratiskarelationer mellan olika kategorier. Delta syslem är naturligtvisi hög grad diskutabelt ur ^fiera synpunkter. Det är dock inte detta allmänna förhällande somföranlett min fråga till försvarsministern, ulan en händelse som även medbeaktande av det militära systemet ter sig minst sagt anmärkningsvärd. Jag ber att få lackaförsvarsministern för svaret på frågan. Bakgrunden är att en befälselev vid ett regemente i misshandlades av en ^överfurir,som enligt pressuppgifter riktal slag mot ^befälselevens njurar och dunkade hans huvud i väggen. Det hela slutademed alt den misshandlade fick föras till sjukhus. Försvarsministernkonstaterar alt om övergrepp sker, sä görs ^uiredning pä samma sätt somi andra fall där det föreligger misstanke om brott. Jag tror inte alt det konstaterandet är tillräckligt. Det går inte attavfärda händelser som denna med att det kan handla om en enskild personsöverilade handlingar. Misshandeln skeddenämligen i ^plulonchefens, en löjtnants, närvaro ulan ^atl denne ingrepför ^atl stoppa övergreppet. Försvarsministern säger att dess bättre är sådana här fall sällsynta, och han anser att det finns tillräckligt skydd mot händelser av det härslaget. Det är väl tveksamt om det finns ^etl tillräckligt skydd, och jag anser att frågan har ^iniresse utöver detkonkreta fallet. Jag vill därför riktaett par följdfrågor till försvarsministern: Är bestämmelserna tillräckligt klara eller behövs preciseringar för all förhindra sädana övergrepp vid demilitära förbanden? Om försvarsministern anseratt gällande bestämmelser är ^lillfyllest, vilka åtgärder är han i såfall beredd alt vidta för bestämmelsernas efterlevnad? nämneren händelse som jag också observerati pressen. Sedan den värnpliktige gjort sin anmälan överlämnades ärendet till åklagarmyndighetenpä orten för utredning och för skipande av rättvisa. Del är omöjligt för och mig ^atl ha en bestämd uppfattning om vad som förevarit, innan parterna ärhörda och saken utredd. Jag vidhåller att dess bättre är händelser av det härslaget myckel sällsynta. Det gör altdel ^inle finns anledning ^atl vidta några särskilda åtgärder. (vpk): Jag vet också att frågan är föremål för utredning och all pressofficeren pä regementet i fråga harmeddelat att saken skall utredas. Vad jag befararär att det i det militära systemet finns inbyggda moment som leder tillövergrepp mot underordnade, och jag ville vela om man är tillräckligt uppmärksam när det gäller allbeivra sådana ting. Man brukar beteckna värnpliktstjänstgöringen som en utbildning. Inom skolväsendet i övrigt är dess bättre äganavskaffad, och nog borde sädana här auktoritära våldsmetoder tillhöra enförgången tid även vid regementena. En militärmakt, som intetar intryck av de växande kraven på demokrati och pä den enskildesmöjligheter alt öva inflytande över sin situation, kan vara ett allvarligt^problerm för demokratin. Det finns det ju många exempel på. Därför menar jagatt den händelse som jag åberopat nog ^inle bör ses enbart som ett isolerat fall, även omdess bättre sådana händelser inte är ofta förekommande. Försvarsministernborde ^enligl min mening ge sin synpä de principiella frågorna omrelationerna mellan underordnade och överordnade på ett regemente. Om åtgärdermot försäljning av mindre lämpliga läkemedel Nutalar mot bättre vetande. Del föreligger inte rätt au vare sig utöva aga eller andra övergrepp;det har jag ju pekat på i mitt svar. Vi har en rättsordning som innebäralt en situation som den herr ^Berndison nubeskriver helt enkelt är otänkbar. Om övergrepp förekommer beivras de. Det har skett i detta fall med berömvärd snabbhet, och jag kan inte se alt just detta ärende skulle föranleda någraspeciella åtgärder från min sida. Överläggningen var härmed slutad. § 9 Om åtgärder mot försäljning av mindre lämpligaläkemedel Herrsocialministern ^ASPLING erhöll ordet för alt besvara herr ^Ro^manus'(fp) i kammarens protokoll för intagna fråga, nr 396, ochanförde: Herr ^Romanus har frågat vad jag tänker göra för att motverka alt försäljningen ökar av sådanaläkemedel som läkemedelsinformationskommitté ansermindre lämpliga. förläkemedelsinformation tillsattes med uppgift ^atl lämna läkarnaen bred och objektiv läkemedelsinformation, baserad pä aktuella farmakologiskaoch kliniska forskningsresultat ocherfarenheter. Kommittén förmedlar sininformation till landels läkare,apotekare ^m. i form av skrifter som behandlar olika läkemedelsgrupper. har publicerats tre till fem nummer . Om åtgärdermot försäljning av mindre lämpliga läkemedel nummer avslutas med en översikt, som avser ^atluppmärksamma likheter och väsentliga skillnader i läkemedlens medicinskaändamålsenlighet och priser. Enligt uppfattning beaktar läkarna i stor utsträckningde rekommendationer och uttalanden som görsi dessa skrifter. För stora grupper av läkemedel som tidigare förskrivits påalltför vida indikationer har dennainformation medfört en kraftig nedgång av förskrivningen. Kommitténs rekommendationer har i praktiken blivitnormgivande även om de inte utgör direktiv i egentlig mening. Denframgång som kommittén haft har grundals på läkarnas förtroende för kommitténsarbete. utgör också ^etl värdefullt ^underiag för de lokala läkemedelskommittéernas arbete närdet gäller att utfärda lokala rekommendationer om val av läkemedel iolika situationer. För att underlätta ^della arbete har informationskommitténockså anordnat särskilda symposier ochlokala konferenser för representanter för läkemedelskommittéerna ochför andra grupper av läkare. Det är enligt min mening av storbetydelse med en fortlöpande kontroll avolika läkemedel och att kunna nå ut till läkarna med en, ökad informationom läkemedels effekter och verkan för behandling av olika sjukdomar. Enligt vad jag inhämtat avsersocialstyrelsen att vidta ytterligare åtgärder i detta syfte. Herr ^ROMANUS (fp); Herr talman!Bakgrunden ^lill min fråga är deuppgifter som lämnades vid ^läkarslämmannyligen om all ^etl läkemedel som förklarats mindre lämpligt hade ^Ijugodubblatsin försäljning efter det attinformationsskriften från läkemedelskommitté gavs^ul 1970. Hela den aktuella gruppe^n^ av magmediciner, delskombinationspreparat, dels mindre väldokumenterade preparat, såldes i enomfattning av 22,9 miljoner tabletter. Om man räknar om det till dagliga doserkommer man fram till att del i genomsnitt är60 000 människor som har ^tagil dessa läkemedel . Och därhade läkemedelskommitté alltså uttalat alt kombinationspreparat ^inle kunde anses medicinsktändamålsenliga, och att den storaförskrivningen varken kunde vara medicinskt eller ekonomiskt motiverad. En annan grupp avkombinationspreparat som har kritiserats av kommitté ärlösningar av vitaminer och ^järnsalter. ^Efiersom ^järnsalterna i dessapreparat absorberas dåligt säger kommittén ^atl det torde saknas medicinskaskäl för den stora användningen av dem. Trots det^^såldes stora mängder, , vilket också motsvarar förbrukningen hosungefär 60 000 människor. Detta är naturligtvis inte tillfredsställande, och det stämmer ^inleriktigt med den soliga bild av förhållandena som socialministern tecknar i sittsvar, som jag givetvis tackar för. Läkemedelsföretagens reklam har haftstörre genomslagskraft än information. har vi fått klart för oss altsocialstyrelsens läkemedelsavdelnings resurser är så begränsade, ^atlman inte bara måste räkna med en alltför lång väntetid för registrering av nyapreparat, utan också ^atl de resurser som kanavsättas för granskning av försäljningen av befintliga preparat, och eventuella initiativ till ^avregistrering, är helt otillräckliga. Man harnärmare en tredjedel av sinatjänster ^vakanta, och värre lär detbli när avdelningen skall ^fiytla ^lill . Detta aktualiserarföljande frågor; Hur skall läkemedelsavdelningens resurserförstärkas? Vill socialministern medverka till att beslutet om^utfiyttning omprövas? Hur skall informationenförbättras? Kan socialministern tänka sig sådana regler för reklam allläkemedelsföretagen t. ex. blir skyldiga all iall reklam återge omdömen som harfällts av eller dess läkemedelskommitté? Hur kan man på annat^sätl vidta en härdare granskning av läkemedelsreklamen? Kan vidareutbildningen av läkarna intensifieras? Kan den svenska läkemedelslagstiftningen göras mer restriktiv, såatt möjligheter att vägra registrering av preparat, eller ta initiativ till återkallande, även gäller"onödiga preparat" - ungefär som i - även om dessa mediciner ioch för.sig har en effekt? Det finns människor som anser att ärför restriktiv, t. ex. i sin behandling av naturläkemedel som kan betecknassom rätt oskyldiga. ser de ^atl ^inle har ingripit mot andramedel, och de menar då alt del är en brist på konsekvens isocialstyrelsens handlande. Jag undrar om socialministern har någon kommentar^lill den reaktionen. Om åtgärdermot försäljning av mindre lämpliga läkemedel Jag utgår ifrån attherr ^Romanus inte avser att vi skall diskutera enskilda medicinska preparat.Jag skall alltså ^inle göra detta, men jag vill i korthet svarapå några av de frågor han ställde. Låt mig dä få säga att redan fr. o. ^m. ställde regeringen medel ^lill förfogande för en temporär förstärkning avläkemedelsavdelningens ^läkarpersonal, motsvarande fem nyaläkartjänster. Fr. o. ^m. /74inrättades därefter ^ytleriigare bl. a. fem tjänster för läkare. För attunderlätta rekryteringen av ledande personal iläkemedelsavdelningen har i ett ^fiertal fall ^kontrakisanställningar medgivits. För alt förbättra^befordringsmöjligheterna, och därmed rekryteringen, har vidare fr. o. ^m. innevarande budgetårinrättats fem tjänster som förste laboratorieläkare. När det gäller läkarnas och annan personals intresseför fortbildning kan jag säga ^atl detta uppmuntras och möts på ett positivtsätt. Jag är medveten om, herr ^Romanus, att det föreligger problem när delgäller rekryteringen av läkare tillläkemedelsavdelningen. Om åtgärdermot försäljning av mindre lämpliga läkemedel emellertid försäkra herr ^Romanus ^atl bådesocialdepartementet och socialstyrelseni hög grad har sin uppmärksamhetriktad på de föreliggande problemen. Vad beträffar personalsituationenpågår en ständig prövning av möjligheterna ^atl anlita utomståendeläkare på konsultbasis och ^atl ersätta läkaremed annan kvalificerad personal, främst apotekare, för vissa uppgifter. Jag vill alltså understryka att läkemedelsavdelningensannerligen är föremål för fortlöpande uppmärksamhet och ^insaiser. Herr ^ROMANUS (fp):