prot · FX0981 · 1974-12-31 00:00:00 — De ser verkligen inte pessimistiskt ,utan stödet har gett en god fart åt företagen. 25 000 nya arbetstillfällen har tillkommit genomlokaliseringspolitiken enligt de siffror som kommit fram. Då är inte allade investeringar som man håller på med färdiga, vilket betyder attsysselsättningsökningen kommer att bli ännu större. I många län överträffar denfaktiska sysselsättningsökningen de beräkningar man gjorde när man söktebidrag. Sysselsättningseffekten har alltså varit synnerligen god. Om det inte hade varit så att sysselsättningen minskat istödområdet genom den väldiga strukturförändring som skett inom jordbruks- ochskogsbruksområdet utan om vi hade haft kvar alla sysselsättningstillfällen där,skulle vi inte ha behövt bedriva någon lokaliseringspolitik. Det är helt klartatt lokaliseringspolitiken motiveras med förlusten av arbetstillfällen i dessaområden. Det stora flertalet sysselsättningstillfällen eller inemot18 000 har kommit till inom det allmänna stödområdet. I det inre stödområdethar tillkommit 5 000 arbetstillfällen. Det har emellertid gjorts rätt omfattandeinsatser även i andra delar av vårt land. Utanför stödområdet har vi fått 7 000nya arbetstillfällen, beroende på de punktinsatser som vi har gjort i kommunerdär man drabbats av företagsnedläggningar eller där strukturomvandlingen varitförödande för sysselsättningen; , , och EskUstuna.Där har man genom lokaliseringsstöd kunnat öka sysselsättningen. Till stor del avspeglar dessa siffrorlokaliseringspolitiska insatser som har gjorts i den s. k. grå zonen, som herrordföranden i inriksutskottet visade pä kartan, dvs, de områden som ligger närmast det allmänna Anslag till regional utveckling m. m. Anslag till regional utveckling m. m. stödområdet.Att vi har lämnat lokaliseringsstöd till företag i den grå zonen ligger helt i linjemed det uttalande som har gjort och som innebär att man skalltillämpa lokaliseringsstödet på ett generöst sätt i gränszonerna. Vi har också undersökt hur de nya arbetstillfällenafördelar sig på orter av olika storlek. Den undersökningen bekräftar - som herrEriksson i också anförde att det inte på något sätt är så attprimärcentra har gynnats vare sig genom beslutet eller genom de faktiskaåtgärderna. Fördelningen av nya arbetstillfällen på de tre ortstyperna primäracentra, regionala centra och kommuncentra utfaller så här: Primära centra desom påstås skulle ha gynnats - har fått 7 700 arbetstillfällen. På regionalacentra faller 9 600 och på kommuncentra 7 400. Det visar att delokaliseringspolitiska insatserna haft en mycket god spridning, och siffrornager inget som helst belägg för tesen, som förts fram från centerpartihåll, attregionalpolitiken skulle ha medverkat till en fortsatt koncentration avbefolkningen och arbetstillfällena till de stora tätorterna. Siffrorna belyserett helt annat förhållande. Jag vågar påstå att resultatet av avlokaliseringspolitikeni allt väsentligt motsvarar de förväntningar som man kunde ställa för tio årsedan, då beslutade om den lokaliseringspolitiska stödverksamheten.Trots att det på många håll har saknats industriell miljö och industriellerfarenhet har det visat sig möjligt att få i gång en inteföraktlig industriell utveckUng. Där har de olika medlen i lokaliseringspolitikenvarit betydelsefulla, t. ex. möjligheten att lämna bidrag till utbildning. Påen ort där ett företag lokaliserats har det t. ex. behövts en viss sortsyrkeskunnighet, men det har saknats personal med erfarenhet från just detyrkesområdet. Man har då kunnat ge sådan utbildning. Den delen av lokaliseringsstödetUar haft en utomordentligt stor betydelse. Det anmärkningsvärda är att man har lyckats med utökningenav sysselsättningstillfäUena genom lokaliseringspolitiken som dentotala industrisysselsättningen i landet har gått ned. För några månader sedankom expertgruppen för regional utredningsverksamhet med en sammanfattanderapport om stödverksamhetens utveckling och resultat. Den rapporten har deärade ledamöterna fått. Expertgruppen pekar på att stödföretagen utgör en klartexpansiv grupp inom tillverkningsindustrin. Man pekar också på en hel delandra mycket positiva ting. Man konstaterar att lönsamheten och produktivitetenhar utvecklats på ett tillfredsställande sätt i de företag som fått stöd avsamhället. Till de positiva resultat som expertgruppen fått fram hör också attett stort antal äldre arbetstagare har fått arbete i stödföretagen. Däremot är det sämre ställt med kvinnornas möjlighet attfå jobb i sådana företag som har fått lokaliseringsstöd. Andelen kvinnor inomindustrin som helhet uppgår till . I stödföretagen är andelenbetydligt lägre eller . Om man enbart ser på den kollektivanställdapersonalen, finner man att andelen är ännu mindre. Det var dessa siffror somutgjorde en alldeles speciell bakgrund till det förslag om kvoteringsregler somvi har lagt fram i statsverkspropositionen och som utskottsmajoriteten hartillstyrkt. Jag delar helt den uppfattning som kommit till uttryck iutskottsmajoritetens uttalande. Jag tror att det ärnödvändigt att söka nya vägar, om man skall kunna förbättra kvinnans situationpå arbetsmarknaden. Erfarenheten från de gångna åren visar att vackradeklarationer räcker inte; det är inte tillräckligt stöd. Därför måste manenvetet arbeta och pröva olika vägar Jag erkänner att jag principiellt ärmycket ovillig att acceptera kvoteringsregler, men när det inte går på någotannat sätt tycker jag att man skall använda sig av denna regel. Det är såbegärligt att få lokaliseringsstöd i det inre och yttre stödområdet att det ärett instrument för oss att hjälpa kvinnorna att komma ut på arbetsmarknaden. Det är klart att vi med sunt förnuft måste tillämpa ensådan här regel, det har påpekats av utskottets talesmän. Vi är beredda att såfort försöksperioden är slut utvärdera resultatet och se vilka förslag tillriksdagen som det kan föranleda. Jag tror att vi måste pröva denna väg för attkvinnorna över huvud taget skall få någon chans på detta område. Även om vi alltså i stort sett är nöjda med de resultatsom uppnätts i lokaliseringspolitiken, betyder detta inte på något sätt att jagrekommenderar att slå sig till ro. Det avgjort viktigaste för oss nuär att åstadkomma snabba och effektiva insatser i inre stödområdet, innanavfolkningen och urholkningen av servicefunktionerna där gått för långt. Mendärvidlag har vi undan för undan fått bättre instrument. Det har utan tvivel givit goda resultat. utgick omkring15 mUjoner kronor i sysselsättningsstöd, vilket motsvarar ensysselsättningsökning på drygt 3 500 personer. Jag tror också att det ärnödvändigt att i fortsättningen ge företräde åt de kommuner som ingår i detinre stödområdet. Jag är i den dagliga hanteringen av dessa frågor medvetenom att den gränsdragning vi har skapar vissa tröskelproblem. Det finns utantvivel områden intill gränsen, vilka har besvärliga sysselsättningsproblem. Detär alltså fullt motiverat med särskilt starka insatser där. Som jag sade ibörian av mitt anförande har vi varit speciellt generösa i det området, när vifattat beslut om lokaliseringsbidrag och lån. Vi har gått längre än annars, närvi beviljat utbildningsstöd. Vi har på det sättet i stor utsträckning kunnatkompensera det förhållandet att vi inte kunnat gå in med sysselsättningsstöd. Det kan vara av stort värde att vi nu får möjlighet att gesysselsättningsstöd till företag som etablerar sig eller bygger ut igränsområdet för inre stödområdet eller på . Men det är alltid vanskligtmed en undantagsregel, där man skall pröva från fall till fall. Vi vet averfarenhet att undantagen har stor benägenhet att sprida sig och bli en regel.Därför är det värdefullt att vi nu får uppdrag att bedrivaförsöksverksamhet, sä att vi får tillfälle att redovisa resultatet införriksdagen. Att förbättra levnadsförhållandena för befolkningen iglesbygderna är ett betydelsefullt inslag i regionalpolitiken. Åtskilligt görspå detta område. Jag vill bara erinra om att arbetsmarknadsverket driver industriellaoch andra beredskapsarbeten, att kommunala sysselsättningsinsatser görs medstatliga medel i ett tiotal kommuner, att fortsätter sinomfattande verksamhet med att bygga ut och förbättra den sociala servicen ochatt det statliga stödet till den kommersiella servicen i Anslag till regional utveckling m. m. Anslag till regional utvecklingm. glesbygdernanu börjar fungera så smått. Men lika litet som andra problem lösesglesbygdernas problem en gäng för alla. Vi måste ständigt följa utvecklingenoch göra nya insatser. anser nu att den interdepartementalaarbetsgruppen för glesbygdsfrågor bör breddas genom att till den knytes enparlamentariskt sammansatt referensgrupp. En sådan grupp skulle enligt minmening kunna ge ett värdefullt bidrag till det fortsatta arbetet. Även om vikoncentrerar och måste koncentrera huvudparten av våra resurser till denorra delarna av landet, är jag fullt medveten om att vi kommer att ställasinför åtskilliga välmotiverade krav på insatser från andra delar av landetutanför stödområdet. Det kommer liksom att vara nödvändigt med punktinsatseri orter som drabbats av större företagsnedläggningar. ställde en konkret fråga till mig. Han varbekymrad för aluminiumverket i . Såvitt jag nu kan se finns detingenting som talar för att man skall lägga ned aluminiumverket i Sundsvall.Allt tyder på en utbyggnad med ökad sysselsättning för detta företag. Jag anser att vi nu är på väg in i en period,då vi måste använda lokaUseringspolitiken på ett mer skall vi säga flexibeltsätt . Det är inte längre bara norra delarna av landet som ärutsatta för strukturomvandlingens alla konsekvenser. En rad orter i södra ochmellersta håller på att få en totalt snedvriden sammansättningav näringslivet. När den pågående länsplaneringsomgången är klar, kommer vi attfå ett bättre underlag för att avgöra hur vi skall angripa dessa problem. HerrSTRIDSMAN (c) kort genmäle: Jag skulle kanske böria med att säga att viär helt eniga i bedömningen av de medel som arbetsmarknadsministern tog upp.Det måste ha varit ett missförstånd, för jag har inte påstått att något seriöstföretag sökt men inte fått pengar. Debatten mellan och mig föranleddes av andrasaker. Men vi är nu helt ense och har pratat ut om detta. medgeratt det inte är av statsfinansiella skäl som han inte gått med på vårreservation. 1 sak är vi helt ense. Jag kan instämma i vad statsrådet sade omindustrins positiva utveckling inom stödområdet. Det är helt riktigt, vilketERU har bevisat. Sedan framhöll statsrådet att vi inom påstår attdet pågår en centralisering, medan siffrorna i fråga om lokaliseringspolitikenvisar något annat. Jag kan hålla med om att utvecklingen inte är såcentralistisk som regeringen och riksdagsmajoriteten tyvärr vill ha den. Därförfrågade jag varför man så envist håller fast vid en centralistiskplaneringsinriktning, när verkligheten är helt annorlunda, precis somstatsrådet sade. Jag förstår att i inte ville svarapä min fråga om vem som gav direktiven till länsplaneringen. De kom ju frånkanslihuset, så jag kan själv svara på den frågan. talade om bondekooperationen och nämnde att han omsorgsfulltskall se till att han i sin ficka har det socialdemokratiska cirkuläret. Jagskall med nöje se fram mot nästa regionalpolitiska debatt med . Vadgör när han blir trängd? Jo, han stoppar handen i fickan och tarupp det socialdemokratiska cirkuläret, där det står att bondekooperationen lagtned 500 mejerier. Då känner sig nöjd. Jag skall gärna låta honombehälla det nöjet. Anslag till regional utveckling m. m. i (fp) kort genmäle: Arbetsmarknadsministern noterade attutskottet på många punkter har behandlat regeringsförslaget - men också vissamotioner - välvilligt, och han var i stort sett så tolkade jag honom -nöjdmed utskottsbetänkandet. Jag tycker att det hedrar arbetsmarknadsministern atthan på punkter där vi har skrivit ihop oss respekterar utskottets synpunkteroch att han i princip är positivt inställd till vissa förslag som utskottetanser att skall skriva till Kungl. Det finns två punkter där jag tycker att det vorevärdefullt om statsrådet ville precisera sig ytterligare något. Denena gäUer den grå zonen som flera talare har nämnt och som statsrådet ocksåberörde. Jag gav regeringen en eloge och sade att den har satsat för attförsöka minska trappsteget vid gränserna såväl till allmänna stödområdet somtill inre stödområdet. Det är emellertid ett statistiskt faktum att det sketten starkare satsning i den grå zonen åren 1965- 1970 än från 1970 till 1973.Det har då varit en nedgång med . i nämndede siffror som är aktuella, men satsningen var ännu starkare tidigare. Jag vill nu fråga om statsrådet är villig att i principdeklarera att man skall observera problemet att gränslänen har så svårt atthålla befolkningstalen och på så vis effektuera vad utskottet har skrivit isitt betänkande. Den andra punkten gällerservicegarantin till mindre orter. Där finns det ett riksdagsbeslut, och detkanske framstår som om vi från är litet otåliga härvidlag. Jagmedger att vi gång på gång har sagt att det måste komma konkreta förslag frånregeringen med anledning av riksdagsbeslutet. Men skälet till att vi är otåligaär ju att det förhåller sig precis så som arbetsmarknadsministern sade,nämligen att man måste handla snabbt för att - han uttryckte det ungefär så inte servicen skall minska och befolkningsuttunningen fortsätta. Jag är överensmed honom om det och vill ställa frågan: Är statsrådet beredd attdriva på så att den arbetsgrupp som vi nu föreslagit skall få parlamentarisktinslag kommer med konkreta delförslag ? HerrLORENTZON (vpk) kort genmäle: Jag har begärt ordet endast för att rikta etttack till arbetsmarknadsministern för ett konkret svar på en konkret fråga,gällande aluminiumverket i . När arbetsmarknadsministern säger attinget talar för att verksamheten skall läggas ned utan att den i stället skallbyggas ut, så kommer detta givetvis att ha en betydligt lugnande inverkan påsåväl befolkningen som de kommunala myndigheterna i hela bygden. Presskriverieroch annat kring verket har, vilket alla vet som känner förhållandena, spelat roll för den oro som skapats. Jag tackar för svaret! Anslag till regional utvecklingm. Jag har ingen anledning att polemisera motherr Stridsman. Han hade här ingen mening som avvek från min. i har ställt två frågor, och dem vUljag självfallet besvara. Eftersom regeringen är lika intresserad som någonannan av att få fram konkreta förslag beträffande glesbygden vUka kanförverkligas, så har jag självfallet ingenting emot - tvärtom - attarbetsgruppen undan för undan kommer med förslag som vi kan behandla iriksdagen. Vad beträffar frågan om den grå zonen så är det alldelesklart att det uttalande som sannolikt kommer att göra eftersom detfinns en majoritet för detta, det skall regeringen leva efter vid hanteringenav lokaliseringspolitiken. Den omständigheten att det harvarit mindre lokaliseringar än tidigare i den grå zonen kan ju höra samman medatt företagen har funnit det mera attraktivt att ge sig in i det inrestödområdet, eftersom vi där har förbättrat lokaliseringspolitikens medel. Detkan helt enkelt vara så att den av åsyftade förbättringen avlokaliseringsmedlen till förmån för det inre stödområdet har tagit ifrån dengrå zonen en del företag som annars skulle ha förlagts dit. Antalet företag attplacera, i , är ju rätt . Det är svårt att få framså många nya. HerrERIKSSON i (fp) kort genmäle: Jag noterar med tiUfredsstäUelse svaren påbägge de frågor som jag ställde. Att jag så pass hårt trycker på det här medden grå zonen beror ju på de besvärligheter som gränsområdena har haft och somhar nämnts tidigare , men genom sammanskrivningen i utskottet harockså många av ledamöterna släppt länsintressen som har varit väl befogade.Just därför tycker jag att det är så värdefullt att få konstaterat att vi i sakhar nått en skrivning som för dem som berörs av den verkUgen ger ett riktigtutbyte. Sedan vill jag bara tillägga att jag har tolkat saken såatt det finns ett önskemål hos regeringen att förstärka åtgärderna för den gråzonen. De allra senaste besluten om lokaUseringsstöd till , ,m. fl. platser har jag tagit som ett bevis för att man handlar på detsätt som utskottet också är inne på. Jag tackar för den insatsen och gerregeringen rådet att verkligen bevaka detta problem. Jag skall i mitt anförande i anslutning tillinrikesutskottets betänkande nr 7 ta upp sysselsättningsstödet. Jag skallockså ge några lokala synpunkter på industricentra och stödområdesindelningen. Jag har lyssnat med intresse, inte minst på vadarbetsmarknadsministern har sagt här. Han var i stort sett nöjd med denregionalpolitiska verksamheten. Hur kan man vara nöjd med den? Man kannaturligtvis vara det under en förutsättning, nämligen att man driver enlöftespolitik, en sådan politik som i talade om ochbeskyllde för att driva. För vad är den socialdemokratiskaortsklassificeringen annat än en löftespolitik? Den har inneburitförväntningar för de berördakommunerna, förväntningar som icke har infriats. I reservationen 4 till betänkandet tar center- ochfolkpartirepresentanterna i utskottet upp en inte minst mot denna bakgrundmycket viktig fråga, nämligen ett förstärkt sysselsättningsstöd. Bakgrunden ärjust den faktiska utvecklingen i skogslänen, som visar och det kan dokumenterasmed befolkningssiffrorna från att denregionala obalansen inom skogslänen växer. I de flesta skogslänen kanbefolkningsökningar noteras i primära centra, och måste man för deövriga orterna i den socialdemokratiska ortshierarkin notera enbefolkningsminskning. Utskottets ordförande ansåg att den dokumentation somfinns inte var någon verifikation på att beslutet om ortsklassificeringen varfelaktigt. Jag är av helt motsatt uppfattning. Om vi tittar påbefolkningssiffrorna så finner vi genomgående att primärcentra i skogslänen harökat det har skett en koncentration dit medan de övriga orterna har minskatsin befolkning. Två län, och , har så negativa befolkningssiffroratt även primärcentras befolkning minskat. Det här är socialdemokratisk regionalpolitik i sin prydno.Det är denna utveckling som under den mångåriga regionalpolitiskadebatten varit rädd för, nämligen att den centrala ortsklassificeringen, somman suttit här i och beslutat om, skulle förstärka obalansen inomlänen. Vi har sökt att avvärja denna effekt men tyvärr inte lyckats.Ortsklassificeringen kommer ytterligare att skärpa den inomregionala obalansen,och koncentrationen kommer att förstärkas inom länen som de mindreorternas utveckling hämmas. Denna utveckling kan motverkas bl. a. genom att manförstärker och differentierar sysselsättningsstödet. Vi har i vår partimotionföreslagit att ett förstärkt sysselsättningsstöd får utgå i områden inom detinre stödområdet där näringslivet i förhällande till inlandet i övrigt är svagtutvecklat. Det särskilda sysselsättningsstödet bör utgå per femårsperiod med per årsarbetskraft under vart och ett av , med det tredje, det fjärde och det femte året.I reservationen som och har avgivit gemensamt begär vi atten sådan försöksverksamhet skall startas nästa budgetår. Vi säger att ettsådant stöd skulle man kunna tänka sig för vissa orter som vi uppräknar, bl. a.Ljusdals, och kommuner. Det är utomordentligt beklagligt att vi i utskottet trotsförsök att uppnå enighet inte lyckats åstadkomma detta kring dennadifferentiering och förstärkning av sysselsättningsstödet - det är helt klartatt det behövs för de orter som har det sämst ställt. Vad det är fråga om härär människorna i de orterna. Skall åderlåtningen fortgå så långt att demänniskor som blir kvar icke skall kunna erhålla en rimlig service? Det finnskritiska befolkningströsklar som inte får underskridas. redovisning av de resultat man uppnätt underinnevarande riksdagssession har kritiserats, och inte minst frånsocialdemokratiskt håll har resultaten förringats. Det kan därför vara skäl atthär i understryka de praktiska resultat vi uppnått i utskottsarbetet.Herr i kommer att redogöra för de förslag där socialdemo- Anslag till regional utveckling m. m. Anslag till regional utveckling m. m. kraternafrångått tidigare uppfattningar och anslutit sig till uppfattning. Jagskall bara behandla den enighet vi nått i utskottet när det gäller den vidgadeanvändningen av sysselsättningsstödet där socialdemokraterna anslutit sig tillcenter- och folkpartimotioner. Vi har därmed i utskottet blivit eniga om en vidgadanvändning av sysselsättningsstödet. Sysselsättningsstödet är ju nu förbehålletdet inre stödområdet. Stödet utgår med sammanlagt per årsarbetskraftför den sysselsättningsökning som kvarstår i stödberättigat företag under entreårsperiod. Utskottet föreslår nu att sysselsättningsstöd skall kunna utgå isamband med annat lokaliseringsstöd till företag i gränsområdena till det inrestödområdet samt . Det skall vara en försöksverksamhet som skall startanästa budgetår och pågå , varefter resultatet bör redovisas iriksdagen. Jag har i en motion, som jag väckt tillsammans medcenterkamrater på Gävleborgsbänken, uttalat önskemål om att skulle fåtillgäng till ett industricentrum. Industricentra är, som framkommit här idebatten, under uppbyggnad i och . Och det pågår ettplaneringsarbete med sikte på att bygga ytterligare industricentra. Inrikesutskottetförutsatte att skulle vara en av de aktuella orterna föruppbyggnad av industricentrum. Arbetsmarknadsministern uttalade också nyligeni en frågedebatt här i att hör till de kommuner som ärintressanta om erfarenheterna frän de två centra man nu bygger blir positiva.Allt talar således för att om erfarenheterna visar sig goda kan fåett industricentrum. är som vi vet en kommun med mycket uttaladeproblem. har en befolkningsminskning på 17 procent.Industrialiseringsgraden är mycket låg. Många har friställts från jordbruketoch inte fått arbete i orten. Därigenom har ett stort antal människor just i deproduktiva åldrarna lämnat orten, och man har fått en mindre gynnsambefolkningssammansättning. Också i nu rådande högkonjunktur har arbetslöshet, 466 arbetslösa, vUket är en ökning. Det är dessutom enmycket stor siffra för en så pass Uten kommun. Utflyttningen av ungdomar ärutomordentligt stor. Jag hörde från att man nu skall bygga enny arbetsförmedling, och det låter bra. Man har där också planerat in utrymmeför extra expeditioner, bl. a. för yrkesvägledning, och även för de gästandearbetsgivare som kommer till för att värva personal och arbetare fråndenna kommun i det inre stödområdet till industrier söderut. Detta sker juredan nu. Man kan fråga sig: Hur länge skall socialdemokraternahålla på med sin satsning på omflyttning? När skall de inse att så länge med den ena handen och tar med den andra kommer vi icke att få någonregionalpoUtisk balans? Vi kommer med denna politik icke ens att i Gävleborgslän kunna upprätthålla de befolkningsramar som lagt fast. Så tiU frågan om stödomrädesindelningen. Utskottet anföratt när det gäller tillämpningen av de nuvarande principerna är inte gränsenför det allmänna stödområdet och har aldrig varit avsedd att vara en absolutbarriär för regionalpolitiska stödinsatser. En fjärdedel av lokaliserings- stödet harkanaliserats till orter och regioner utanför det allmänna stödområdet. Ensärskilt stor andel därav har gått till företag som ligger i gränstrakternatill det allmänna stödområdet. Man kan naturligtvis säga att detta uttalande i föreningmed den vidgning av användningen av sysselsättningsstödet som kommer attbeslutas delvis tar udden av motionerna om ändrade gränser för stödområdena. Vihar ju dessutom beslutat om speciell hänsyn till gränsområdena, de s. k. gråzonerna, och det innebär också en viss avtrappning av stödet. Så längestödområdesindelningen finns kvar måste vi emellertid försöka att få gränserför områdena som är sakligt motiverade, och det betyder att vi kontinuerligt måstepröva dessa gränser. Mitt eget län, , ligger mig naturligtvisvarmt om hjärtat. Vi har haft en ständigt ökandebefolkningsminskning. var minskningen 673 personer. Är 1973 varminskningen 901 personer. Det finns inget skogslän som har så negativabefolkningssiffror som .