prot · FX09138 · 1974-12-31 00:00:00 — När vivet detta är det att tillsätta utredningen. Nuär det dess bättre på det viset att här händer mycket. Det går ganska fort pådetta område trots allt. Utvärderingen av försöksverksamheten medstyrelserepresentanter är ingenting som skall anslå till slutet av 1970-laleteller . Den är ju redan beställd av industriverket. Och är1975 eller 1976 måste ta stiillning lill hur del skall vara iframliden på del fältet. förslag är ingenting som liggerinom en avlägsen framlid. Vi har fåll löfte om all få ett förslag i januari1975, och del kommer inte att bli några onödiga dröjsmål med att lagstifta pågrundval av detta. Sä kommer en del fackliga och andra kongresser att äga rumså småningom. 1976 kanske kommer atl få stor betydelse på dettaområde. Men myckel snart kan riktlinjerna komma atl klarna så all vi klarar deni och för sig kanske inie mcsi cenirala men dock på siki räii vikligauppgiften, att skriva direktiv för hur en modern aktiebolagsstiftning skall seut. Jag trivs inte särskilt bra med atl vara oroad. Jag trivs mycket bättrenär det händer någonting, när reformer förbereds, beslutas och genomförs.Därför kvarstår en oro när statsrådet säger alt vi skall tillsätta en utredningdå den politiska viljan har utkristalliserats. Jag trodde ändå att detåtminstone fanns en början till en sådan politisk vilja lill att någonting nuskulle hända så att vi kunde komma dithän att utredningsarbetet kunde påbörjas.Hur länge måste vi nu vänta på alt en politisk vilja skall utkristalliseras? Dentacksamhet som statsrådet ville antyda för medverkan från och frånannat håll har inle varit särskilt påtaglig. Jag nämnde i mitt anförande attfrän löntagarorganisationers sida hade i remisser pä akliebolagsutredningensförslag begärts alt utredningsarbetet skulle påbörjas med sikte påatt överarbeta de delar av förslaget som gällde insyn och medbestämmande. Deltautredningsarbete har inte kommit till stånd. Jag nämnde också att imotioner i vid etl par tillfällen hade begärtliknande utredningar som ännu inte kommit till stånd. Detta är fakta som talarell tydligt språk. Om lagfäst medbestämmande -rätt för anställda i aktiebolag Atl påslå att det beror på bristandevilja är en debatt på för låg nivå för alt jag skulle vilja ge mig in i den.Några avsiktliga missförstånd vill jag inte trassla mig in i. Låt mig barakonstatera atl det är alldeles uppenbart att inte vill respekteravad vi säger om att det är en facklig och politisk uppgift atl tala om hur framlidensförelag skall se ut eller att åtminstone i huvuddrag ange hur löntagarna skallkunna göra sitt infiytande gällande i företaget. Vi har anledning att lyssnalill de slutgiltiga signalerna frän LO, TCO och andra håll innan statsmakternabestämmer sig. Det är sannerligen inte fråga om ett uiredningskomplex som manmed allmänna välsignelser och ulan närmare anvisningar kan anförtro etl antalmänniskor i en parlamentarisk utredning. iKil (fp): Det var ett uttryck av i som gjorde mignågot konfunderad. Han sade atl man inom de fackliga organisationerna inte ärintresserad av arbetsdemokratiska initiativ när de kommer från . Jagtrodde atl det inle hade så stor betydelse varifrån initiativet kommer, ulanatt huvudsaken är att det blir resultat. Men jag hade tydligen fel, enligtSivert sätt alt se. Vardel då fel av att som första politiska parti la ställningför löntagarrepresentation i företagens styrelser, en fråga som sedan drevs iriksdagen under motstånd från LO - det skall erkännas - under motstånd frånsocialdemokraterna; det skall också erkännas. Liberalerna drev debatten och såsmåningom svängde opinionen, och vi Omlagfäst medbestämmanderätt för anställda i aktiebolag fick en lagstifining 1972.Denna lagstifining var bara etl steg på vägen. Nuvill vi inom gå vidare och landsmölel 1974 slog fast allmålsättningen skall vara en likvärdig ställning för arbete och kapital i destörre företagen. Vi har sagt oss atl alla de människor, som omdagen - , , , är efter år-jobbar i förelagen och genom sitt arbete bidrar lill företagens resultat,också måste få rätt till inflytande över de mängder av beslut som fallas iförelagen. Därför vill vi öka deras infiytande och sprida maklen lill sä mångasom möjligt inom arbetslivet. Det är ändå inom arbetslivet som de flestamänniskor tillbringar större delen av sitt vuxna liv, och man är i högstagrad beroende av de beslut som där fattas. Ärdel då fel av att ta initiativ som ökar deras inflytande? Jag kaninle förslå på den punkten. Om så skulle vara fallet,skulle det vara förbehållet socialdemokratiska partiet eller något annat parti,som kallar sig självt för arbetarparti, att la de här initiativen. Vi tyckeralt del här är viktigt, därför för vi fram våra idéer utan att vänta på andra. Jagskulle vilja fråga vad han tycker om "målsättningen"alt de anställda sä småningom skall ha en med kapitalet likvärdigrepresentation i företaget, att de skall ha lika stort inflytande som de somäger kapitalet. Är det inte viktigt atl man i en sådan här debatt först klargörvar viljan finns och sedan resonerar om hur man skall nå de här målen. Är delså - anförande var oklart pä den punkten - att inte ens"viljan" finns hos det parti representerar är bådeSivert och hans parti att beklaga. iStockholm (s): i drar nog litet för stora växlar på mitt uttalande.Frågan huruvida vi är tacksamma för folkpartiels initiativ när det gällerlöntagarrepresentation besvarade i själv. Vi är inle särskilttacksamma för det, därför atl LO och fackföreningsrörelsen i övrigt inte varsärskilt angelägna om all få denna s. k. stora inbrytning på delförelagsdemokraiiska området. Jo, därför att det stred i grundenmot de framgångsvägar som man tidigare hade beslutat träda in på, nämligen atlvidga inflytandet på del plan där människorna arbetar för att sedan, när manbyggt upp en basorganisalion på vilken infiytandet skulle repliera, också kommain på den nivå där företagsledningen finns. Vadvar det då som gjorde atl man tog det här med styrelserepresentation som endelreform? Jo, orsaken var naturligtvis alt vissa närstående bolagbörjade göra politiskt matnyttigt bruk av lanken på en sådan ordning. Vi tyckteatt då fanns det ingen anledning att ligga lågt. Alltid kan man användastyrelserepresenlationen lill något, och det gör vi - vi skaffar ossinformationer om vad som händer i företaget. Men tro inte att det innebär atlvi har fått något som helst avgörande inflytande ifråga om företagets skötsel. Det är ett stort missförstånd atl tro att ettsådant inflytande kan åstadkommas den vägen. i frågade ocksåifall jag kunde ansluta mig till den målsättning som tydligen harbestämt sig för, nämligen att de anställda skall ha ett med kapitalellikvärdigt inflytande i förelagen. Nej, naturligtvis inte. Som socialist anserjag att de anställda skall ha etl större inflytande ihop med samhället. Men vihar en lång väg alt gå dit, och därför får vi naturligtvis räkna med alt delkommer att finnas mellanlägen, som möjligen någon gäng kan stämma med denmålsättning som tror så blint pä. Räknar man med atl de anställdaskall ha ett avgörande inflytande över sina anställningar, då kan företageninte vara annat än samhälls- eller lönlagarkontrollerade. Omlagföst medbestämmanderätt för anställda i aktiebolag i (): Av senaste inlägg fär man intrycket alt lagenom styrelserepresentation för de anställda på något sätt tvingades pålöntagarorganisationerna. Så var naturligtvis inte fallet. Stämningen svängdeinom löntagarorganisationerna under de år som debatten pågick, ochorganisationerna var helt för delta förslag, vilket ju känner lill. Menvi är överens om, och det är det vikliga, att det inle räcker med en och annanrepresentant i förelagens styrelser. Vi måste gå längre. Vi måste ökainflytandet för de människor som arbetar i företagen, och då är frågan: Är delett mål att sträva efter atl öka detta inflytande till låt oss sägahälflenrepreseniation i förelagens styrelser och öka inflytandet på allanivåer i företagen? Om läser vad landsmötet harfastställt, sä skall han finna atl del är vad eftersträvar. Innebärinte den målsättningen etl bättre läge än det som råder ? Sprids intedärmed makt, infiytande och insyn till flera människor än vad som är fallet ? Jo, självfallet. Del är därför vi liberaler driver denna fråga, och jagvet att det finns mänga inom andra partier som har samma uppfattning. Sedan kan vi diskutera om man skall gä längre, är en annan fråga. Frågan som vi diskuterar är: Skall vi sträva efterlikställighet mellan arbete och kapital? Den frågan undviker ,märkligt nog. Eller är inte frågan om likställighet mellan arbete och kapitalintressant från socialistiska utgångspunkter? iStockholm (s): Resonemanget om löntagarrepresentationen som tvingades på de fackligaorganisationerna ligger del faktiskt en hel del i, om jag skall vara uppriktig.Personligen stod jag och höll i etl motionsulkasi som innebar att vi somlöntagare inte skulle i nuvarande läge gå med på all sätta oss i företagensstyrelser, della med hänvisning till svårigheterna att över huvud taget kunnaplantera del inflytande som man då skulle ha fått i företagsledningen ute iföretagen på de olika nivåerna Omlagföst medbestämmanderätt för anställda i aktiebolag Vad vi var intresseradeav då var att vi inte skulle hamna i etl mellanläge när det gällde inflytandeti förelagets lopporgan och i fråga om inflytande "på golvet". Sedanär dä frågan: Skall vi gå vidare på den här litet illustra infiy-tandevägen,innan vi har tagit ställning till hur inflytandet i övrigt skall ske iföretagen? Det skall vi inte göra förrän vi vet hur de här frågorna kommer atllösas genom den § 32-utredning som vi alla sitter och väntar på, naturligtvisinle. Vi skall över huvud taget inte resonera om de här frågorna förrän vi nogahar tänkt igenom hur vi skall kunna utöva ett verkligt inflytande byggt påmänniskornas medverkan rätt igenom hela företaget och inte bara uppe i någrabeslutande organ. Om man följer råd här och sålunda inte utsträckerinflytandet nedåt i företaget, kan det innebära att man stärker kapitalägarnasinflytande. Dessutomvill jag passa på tillfället all säga atl vi kräver alt del här inflytandetnaturligtvis inte bara skall gälla de stora företagen ulan också de små förelagen,även om det där kanske kan få andra former. Jag hävdar med största bestämdhet att del minsta inflytandet och den minsta påverkan har våra medlemmar i desmå företagen. Jag tror jag vågar säga atl jag vet vad jag talar om, eftersomjag är ordförande i en organisation som på etl eller annat sätt har avtal medungefär tusentalet småföretag. Vårt inflytande i de företagen är ytterstblygsamt. Här måste man alltså skaffa sig inflytande av helt annan valör ochkaraktär än vad landsmöle har varit inne på. Vår strävan är ettinflytande för de anställda som går helt utanpå dem som äger företaget. Del ärett långsiktigt mål. Ett delmål är naturligtvis att öka della inflytande, mendet kan man inte göra i förelagens styrelser i första hand utan del skall mangöra på andra nivåer. iKil (fp): Det räcker inle med en eller tvä representanter i förelagens Styrelser,därom är och jag överens. Men så myckel viktigare måstedet ju dä vara atl också öka inflytandet för de anställda just i topporganel,för det är ju i topporganel som man fattar beslut som har avgörande betydelseför hur långt demokratiseringen i företaget skall gå på lägre nivåer - om manskall inrätta självstyrande grupper eller vad man nu vill välja. Därför är detså utomordentligt väsentligt att vi resonerar om detta i riksdag, påarbetsplatserna och i andra debattfora och inie avfärdar denna vikligamaktspridningsfråga .så lättvindigt som gjorde. Hans ordskall kanske inte tolkas bokstavligt, men han sade något om all delta äringenting alt resonera om just . Jag tror det är väldigt viktigt att viresonerar om delta och klargör var den politiska viljan finns och vilka våramålsättningar är. För finns det en politisk "vilja" altdemokratisera företagslivet i vårt land finns det också en "väg" atlgä. Även om på sitt landsmöte kanske inte har gått tillräckligtlångt sä är vi det parti som har gått längst närdet gäller att eftersträva lagändringar för atl öka de anställdas inflytandejust i de förelag där de arbetar. Överläggningenvar härmed slutad. §13 Om ändrade regler för tvångsinlösen enligt fastighetsbildningslagen Herr statsrådet erhöll ordet för att besvaraherr i (c) framställda interpellation,nr 143, lill herr bosladsminislern, och anförde: i har frågat bostadsministern, 1. om han -bl. a. mot bakgrund av den pågåendefastighetsregleringen i i - anser all 8 kap.fastighetsbildningslagen har en från rättssäkerhetssynpunkt lämplig utformning; 2. om han mot bakgrund av del inträffade är beredd altutfärda kompletterande anvisningar för fastighetsregleringen förattvederbörlig hänsyn till den enskildes rättssäkerhet skall tas vidhandläggningen av ärenden enligt fastigheisbildningslagen och, slutligen, 3. om han är beredd alt precisera den faktiskainnebörden av begreppet "avsevärd olägenhet" i 8 kap. 3 §fastighetsbildningslagen. Interpellationenhar överlämnats till justitieministern för besvarande. Enligl fastställdärendefördelning ankommer del på mig att besvara frågorna. Somherr i säkert inser kan jag inle här i kammarendiskutera ett enskilt ärende som är föremål för handläggning av behörigamyndigheter. Jag vill bara till kammarens upplysning nämna atl det gälleromreglering av inägojorden lill en by som aldrig har blivit föremål för lagaskifte. Storskifte ägde rum och ägosplittringen har under årens loppblivit mycket stor. Bådesamhället och enskilda fastighetsägare har stort intresse av attfastighetsindelningen är så rationell som möjligt. Fastighetsbildningslageninnebar en förstärkning av möjligheterna atl förbättra fastighetsindelningen.Bl. a. infördes genom fastighetsbildningslagen det nya institutetfastighetsreglering. Genom fastighetsreglering kan genomföras både mindrejusteringar i fastighetsindelningen och stora omregleringar inom hela socknar.Del viktigaste momentet i fastighetsregleringen är marköverföring. Vederlag förmark som frångår en fastighet skall i första hand utgå i annan mark.Bestämmelser om inlösen öppnar emellertid möjlighet förfastighetsbildningsmyndigheten att oberoende av ägarens medgivande ta mark ianspråk för omreglering mot vederlag i pengar i stället för i mark. Det ärdärför naturligt all inlösen har omgärdats av åtskilliga skyddsbestämmelser. Markinlösen kan komma ifråga bara om fastighetsregleringen syftar Omändrade regler för tvångsinlösen enligt fastighetsbildningslagen Omändrade regler för tvångsinlösen enligt fastighetsbildningslagen till en allmän förbättringav fastighetsbeståndet. Det måste också föreligga etl väsentligt iniresse frånallmän synpunkt att storleksförändringar genomförs. Under förarbetena tillfastighetsbildningslagen framhölls alt den statliga jordbrukspolitiken på olikasätt försöker främja slorleksra-tionaliseringen inom jordbruk och skogsbruk.Att reglerom tvångsinlösen av mark i samband med fastighetsreglering infördesskall ses bl. a. mot bakgrund av jordbrukets yttre rationalisering. Närdel gäller förhållandena på landsbygden skall fastighetsreglering med inlösen iallmänhet leda till atl rationella jordbruks- eller skogsbruksfastigheterbildas. Därvid är behovet av tillskoltsjord framträdande, och en ökning avvissa fastigheter är del primära intresset. Inlösen fär i princip inle avsebärkraftiga jordbruks- eller skogsbruksfastigheter. Det åliggerfastighetsbildningsmyndigheten atl utreda om den aktuella egendomen kanförvärvas på frivillighelens väg, innan inlösen tillgrips. Ellannat grundvillkor för all inlösen skall få ske är att avsevärd olägenhet förägaren eller brukaren av den faslighet från vilken mark skall las inle fåruppkomma. Med olägenhet avses i första hand skada av ekonomisk art, men ocksåölägenheter av annat slag skall beaktas. Skulle sädana olägenheter överstigavad som ägaren eller brukaren rimligen behöver finna sig i med hänsyn tillvikten av atl den yttre rationaliseringen kommer till stånd, bör enligtuttalanden vid lagens tillkomst inlösen inte äga rum. Inlösenbestämmelsernaföranledde åtskillig diskussion både före och under riksdagsbehandlingen. Bl.a. fördes i olika sammanhang fram tanken att inlösen inte borde få ske avfaslighet som tillhör aktiv jordbrukare. Någon sådan bestämmelse har emellertidinle tagits upp i fastighetsbildningslagen. Skälet är alt en sådan bestämmelseinle ansågs stå i samklang med målsättningen för den statligajordbrukspolitiken, som då och alltjämt har som ett av sina främsta mål attskapa förutsättningar för bildande av rationella och ekonomiskt bärkraftigaenheter. De sociala och befolkningspoliliska skäl som kan anföras till stöd fören sådan bestämmelse får beaktas frän fall till fall. Ägarelill fastighet som helt eller delvis inlöses har självfallet rätt lillersättning. Ersättningen skall motsvara faslighetens marknadsvärde respektiveden minskning av detta värde som uppkommer genom åtgärden. Frågan ominlösenskyldighet och lösenbeloppels storlek prövas i första hand avfastighetsbildningsmyndigheten vid förrättning.Fastighetsbild-ningsmyndighelens beslut kan överklagas tillfastighetsdomstolen. Mot fastighetsdomstolens avgörande får talan föras tillhovrätt och högsta domstolen enligl allmänna processrällsliga regler. Härigenomtorde även myckel högt ställda krav pä rättssäkerhet vara tillgodosedda. Deförutsättningar för fastighetsreglering som sålunda antagils av statsmakternamåste anses innefatta en lämplig avvägning mellan de motstående intressena.Det låter sig heller knappast göra alt i fastighetsbildningslagen regleraförutsättningarna för fastighetsreglering och markinlösen närmare än somskett. Jag är därför inte beredd att medverka till alt det iinlösenbesiämmelserna använda uttrycket avsevärd olägenhet preciseras närmareeller att kompletterande anvisningar av del slag som efterlyser isin interpellation utfärdas. HerrCARLSSON i (c): Jag ber attfå tacka för svaret på min interpellation. Innanjag går all kommentera svaret finns det anledning att säga någonting om denförändring av medborgarinfiylandet som börjar bli alltmer allmän i del härlandet. Demokralifrågorna har fåll ökad tyngd och betydelse under senare är.Det gäller demokrati på arbetsplatsen och i utbildningsverksamheten. Det harockså införts en lagstiftning om styrelserepresentation för de anställda delsinom näringslivet, dels inom den statliga och kommunala verksamheten. Samrådoch samverkan, inflytande och insyn och, framför allt, hänsyn till berördamänniskor har fått ett alltmer ökat utrymme. Detta är bra, och det är alt hälsamed tillfredsställelse. Medett samhälle i förändring är det angelägel atl ett tillräckligt och fullgotträttsskydd finns för den enskilda människan, för familjen. Det finns en tendenslill alt myndigheter och "centralbyråkraler" i vissa fall sökeringripa i den enskilda människans vardag. Detär mot bakgrund av limade händelser som jag i min interpellation ställt fråganom 8 kap. fastighetsbildningslagen har en från rättssäkerhetssynpunkt lämpligutformning. I rubriken till svaret på interpellationen används uttrycket"ändrade regler". Ordvalet "ändrade regler" är inte mitt.Jag har inte frågat om någonting sådant. Jag har, herr talman, ställt fråganhur rättssäkerheten skall tillfredsställande tillgodoses närfastighetsbildningslagen skall föras ut i verklighetens värld. Hur en ny lagtillämpas - att man får den att fungera på ett smidigt sätt - måste vara enfråga av iniresse för alla parter; också för lagstiftarna. Statsrådethar i sitt svar ägnat stort utrymme åt avsikten med lagen: att åstadkomma enlämplig och ändamålsenlig fastighetsbildning. Den jordbrukspoliliskamålsättningen ligger utanför mina frågeställningar. Dock är del bekant alt detråder delade meningarom vad som är rationellt - var gränsen vad gällerstorleken skall dras för s. k. utvecklingsbara jordbruk, om småjordbrukets ochdeltidsjordbrukels betydelse och om kombinationen av jord- och skogsbruk, som ide flesta områden hör ihop med etl bärkraftigt jordbruk. Men, som sagt,frågorna gäller inle delta. De gäller rättssäkerheten, hänsynen lill berördamänniskor när fastigheisbildningslagen skall tillämpas. Ochfår jag där med skärpa säga ifrån atl målsättningen inte skall tillmätas denbetydelsen att ändamålet får helga medlen då del gäller tillämpningen ute päfältet. När den nya fastighetsbildningslagen skall tillämpas i praktiken harfrågeställningen blivit bl. a.: Hur långt skall den enskildejordbrukaren-småbrukaren underordna sig del s. k. allmänintresset? Skall densom brukar och äger en gård, mot sin vilja tvingas alt avhända sig mark? Viskall naturligtvis inte diskutera enskilda fall. Omändrade regler för tvångsinlösen enligt fastighetsbildningslagen Omändrade regler för tvångsinlösen enligt föstighets-bildningslagen Jag känner givetvis till,herr statsråd, atl vi inte får göra det. Men vad vi behöver diskutera ärprinciperna för hur myndigheterna får agera i sådana här fall och vilken rättenskilda fastighetsägare-jordbrukare, som bor på sina gärdar, har. Jagskall anföra ett par exempel pä vad som skett. Kan det vara riktigt attfastighetsägare skall få föreläggande om att den och den åtgärden skallvidtagas , varefter utkräves vite? Som alternativ angervederbörande lantbruksnämnd att den kan inköpa marken lill etl pris som i vissafall är lägre än del belopp som vilesförordnandet avser. Hur upplevs detta? Detfinns människor som efter en sådan propå ligger sömnlösa ochältar frågan: Delta är ändå min mark - hur kan det då vara möjligt medförelägganden av detta slag? Dessa förelägganden har dessutom inte alllid reellförankring i vad gäller de åtgärder som skall vidtas. Hurtror statsrådet att det upplevs att myndighetspersoner, utrustade med portföljoch självsäkerhet, går i gårdarna och frågar: Hur länge orkar ni fortsätta somjordbrukare? Jag har själv, herr statsråd, varit utsatt för den formen avokulärbesiktning - både jag själv och min hustru. Jag vet följaktligen hur detkänns när man blir utsatt för sådant. Ändamålet med dessa turer är atl manskall göra en översiktlig planering för atl se vilka gårdar man kan lösa in föratt ge stöd ål s. k. utvecklingsbara jordbruk. Fär jag säga, herr statsråd,atl sådant upplevs som kränkande av den som drabbas av del och är i högsta gradirriterande. Ochhur upplevs det, herr statsråd, när vederbörande chefstjänsteman konstateraratl det inle är värre atl tvingas avstå mark med tillämpning avfastigheisbildningslagen än atl bli föremål för expropriation i samband med ettvägbygge? Det är ett skrämmande synsätt, som vittnar om alt man har mycketliten förståelse för de drabbade fastighetsägarna i della sammanhang. Vilkamänniskor gäller del då? Ja, i det principiella fallet, som vi diskuterar här,är del de fast boende som äger jord och skog som berörs. Det är dellids- ochsmåjordbrukare, också åldringar som har ett verksamt och strävsamt liv ibrukandet av sin gärd bakom sig. Hur upplever de delta? De upplever del ofta såatl deras arbetsinsats varit meningslös. Man kan fråga sig varför inte dennarationaliseringsverksamhet genomförs på frivillighetens väg. Ja, del beror påmånga faktorer, inte minst, som redan har nämnts, prissättningen. Kanskehar man som i del aktuella fallet en släktgård , som man villbevara i släkten. Hänsynen till del förgångna - att man vill föra etl arvvidare i släkten och inle vill bryta en kedja - måste väl också i dessarationalitetens tider tillmätas en viss betydelse. Del finns ändå något somheter mänskliga hänsyn i de berörda exemplen. Människorsom lever och verkar i en by känner sig kränkta av att bara bli brickor i ettspel. Det är i verkligheten inte lika enkelt som när man spelar schack -enbonde är lill för alt offras. Och i tiden framöver lär bondens betydelse inteminska heller. Rättsfrågornatillmäts i andra sammanhang betydelse. Man talar om friluftsfolkets rätt, omallemansrätt osv. Vi är ense om alt rätten är viktig och betydelsefull, alt denmåste handhas med omsorg och varsamhet och atl vi skall vara rädda omrättssamhället.