prot · FX09120 · 1974-12-31 00:00:00 — Med allrespekt för kunskaper och för kunskaperna hos dem som förtpennan pä och vägar jag ändå påslå att deomöjligen kan leva sä nära problemen som de människor som arbetar pä berördauniversitetssjukhus. Jag tillåter mig därför att citera litet ur de remissvarsom inkommit från de medicinska fakulteterna. Så här skriver bl. a. Uppsalauniversitet: "Enligtvår uppfattning har motionärerna bedömt planens ogynnsamma effekt pä ettadekvat sätt. En utspärrning av specialisikompetenta läkare har redan börjatvid undervisningssjukhusen. Skulle den komma all fortsätta enligt LP 77 blirföljden mycket snart en sänkt sjukvårdsstandard vid undervisningssjukhusensamt också betydligt försämrade undervisnings- och forskningsresurser. För attupprätthålla undervisningssjukhusens nuvarande funktionsnivå krävs långt fiertjänster för specialister än vad Läkarfördelningsprogram 77 medger. Enutredning av den art som påyrkas i motionen är därför enligt vår mening mycketmotiverad." , som ligger mig speciellt varmt om hjärtat, följande: "Deav motionärerna påtalade förhållandena kommer, förutom rent samhällsekonomiskaförluster, att medföra bl. a. följande skadeverkningar: En omedelbar försämring av sjukhusvårdens kvalitetoch effektivitet. En omedelbar försämring av betingelser förgrundutbildning och forskning på undervisningssjukhusen med långvarigakonsekvenser. En försämrad utbildning av framtida specialister,likaledes med långvariga konsekvenser. Motionärernashemslällanden lillstyrkes därför varmt." Hurdan är då situationen vidlasarettet i ? Jo, av begärda 120 tjänster får man ca 50. Det är alltså enbrist på 70 tjänster. Och har i sitt remissvar sagt allingen behöver av tvång lämna sin tjänst. Nej, hankar man sigfram med enmänads-vikariat, med allt vad del kan innebära för utbildningen, förforskningen och för vårdkonlinuiteten. Del kan hända alt despecialisikompetenta underläkarna upplever sin situation så negaliv och osäkeralt de för- Tjänsterför vidareutbildade läkare, m. m. Tjänsterför vidareutbildade läkare, m. m. denskull söker sig ut påandra håll - och del är ju del som avses. Men problemen är mycket stora och fårinte bagatelliseras. Medicinska fakulteten iGöteborg anför: "Vadgäller motion 217, som framför allt riktar sig mot eventuella skadeverkningarav utspärrning av alltför mänga specialisikompetenta underiäkare, har dettaproblem tidigare aktualiserats av fakulteten. Del kan räcka alt i dettasammanhang påpeka alt de förslag som presteraticke tillgodoser berättigade önskemål om bibehållande av tillräckligspecialislkompelent läkarpersonal på underordnad ställning inom regionssjukhusoch undervisningssjukhus." Ocksåmedicinska fakulteten vid påtalar problemen och säger bl.a.: "Då del dessutom föreligger elt starkt behov av ökad tilldelning avavdelningsläkarljänsler, vilket också påpekats i medicinska fakultetensremissvar på läkarfördelningsprogrammet, finner fa-kullelen anledning attstarkt stödja motionärernas hemställan om snabbutredning av denna fråga." Slutligen anför bl. a. följande: "Programmetsnegativa effekter kommer att göra sig speciellt märkbara vidundervisningssjukhusen. Möjligheter alt fullgöra de vidareulbild-ningsuppgiftersom undervisningsklinikerna bör åtaga sig vid sidan av grundutbildning ochforskarutbildning kommer alt bli små, om specialisikompetenta underiäkare istor utsträckning tvingas lämna klinikerna." Delhar här angivits all professor skulle ligga bakom motionen. Så ärfaktiskt inte fallet. Den animerade korrespondens som han har haft medgeneraldirektör behöver jag inte här närmare gå in på - den har tydligtrefererats i pressen. Men som motvikt till vad som här har sagts om att delhuvudsakligen är de kirurgiska klinikerna som blir lidande vill jag anföra allde medicinska klinikerna befinner sig i en ovanligt svår situation. För 10-15år sedan var antalet akutfall på de medicinska klinikerna av allaintagna. utgör akutfallen av alla intagna. Del är lätt attförslå vilka risker del medför, om inte den läkarpersonal som tar emot alladessa akutfall är välutbildad. Man ser då och då i tidningarna all misslag harbegåtts. Jag frågar mig: Har vi råd all riskera att misslag begås i störreutsträckning än vad som förekommer vid intag till akutsjukvården? Deyttranden jag här har refererat utgör förvisso en partsinlaga - men inte merpartsinlaga än och inlagor är. För allytterligare understryka vikten av alt dessa problem löses kan jag nämna attuniversitetens medicinklinikchefer begärt ett snart sammanträffande medsocialdepartementets sjukvårdsdelegation och . Man får hoppasall de skadeverkningar som kan bli följden av LP 77 därmed kommer attavhjälpas, åtminstone så långt det går. Medstöd av vad jag här har anfört, herr talman, yrkar jag bifall lillreservationen. Underdetta anförande övertog herr förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. HerrKARLSSON i (s) kort genmäle: Med anledning av all i läste uppremissyttranden från bl. a. medicinska fakulteter skall jag be att få citeravad har uttalat i denna angelägenhet: "Någonivångsomskolning av specialister lill annan läkarverksamhet än de är utbildadeför är inte aktuell. Styrelsen anser det däremot väsentligt att den uttaladeprioriteringen av den öppna värden och då speciellt allmänläkarvården kommerlill ullryck även i praktiken. Styrelsen välkomnar därför all de specialister,som har en lämplig utbildning för verksamhet i öppen vård, stimuleras lillsådan yrkesinriktning. Av denna anledning har förbundet medverkat lill allinföra övergångsbestämmelser, som underlättar den eftersträvadeutvecklingen." Beträffande forskningensäger man i fortsättningen: "Detär dock väsentligt, som också motionärerna påpekar, alt värna om undervisningoch forskning. De specialisikompetenta underläkarna har i huvudsak funnits vidundervisningssjukhusen. Det är nödvändigt att del inte åstadkoms en hastigåderlåtning av den välutbildade arbetskraften, och att inte etableradeforskningsteam splittras. Som samrådspart i LP-arbelet har landstingsförbundetdärför tillstyrkt att undervisningsklinikerna i en förstatjänstelilldelningsomgång prioriterades." Huvudmannenför sjukvården har här alltså klart sagt ifrån all man menar allvar när detgäller all förbättra den öppna vården. Del gäller också all se lill att inteforskningen eftersatts. Jag har mycket svårt att förslå hur motionärerna skullekunna åstadkomma någon annan ordning med sin reservation. HerrWachtmeister talar om nödvändigheten av alt ha välutbildad personal. Tror herrWachtmeister verkligen alt vi skulle vilja ha en dåligt utbildad personal, visom företräder utskottet och har den uppfattningen att del inte finns anledningall biträda reservationen om en översyn av den här frågan? i (m) kort genmäle:-Herr talman! Jag är övertygad om all i inte vill ha endåligt utbildad sjukvårdspersonal. Men jag anser alt han hartagit litet för lätt på problemen. öppna vården skall prioriteras är vi alla överens om. Men del betyder intenödvändigtvis all den slutna därmed minskar. Den öppna vården är tillgänglig 40limmar av veckans 168. Det finns ytterligare 128 limmar. Delhar vidare visat sig all man vid mottagning i öppen vård upptäcker mångasjukdomar som eljest inte skulle ha kommit och som i sin lur erfordrarsluten vård. Det är självfallet glädjande att man upptäcker dessa sjukdomar,men det medför också att del inte alls är säkert att den slutna vården minskari samma takt som den öppna vården ökar. Tjänsterför vidareutbildade läkare, m. m. Tjänsterför vidareutbildade läkare, m. m. i Kariskoga(s): Jag brukar inte ofta tynga protokoll, men gör jag delmed anledning av att socialutskottet i sill betänkande nr 27 tagit upp ochyttrat sig över min motion nr 436, vari jag hemställt om "alt riksdagenhos Kungl. Maj:t anhåller om utredning och förslag syftande till störrefiexibilitet och större elaslicilet när det gäller möjligheter för läkare altutöver föreskriven tjänstgöring för specialistkompetens genom randutbildninggöra sig fullt kompetent all med slutansvar verka på avsedd läkartjänst". Jagkan efter en genomgång av de remissyttranden som inkommit till socialutskottetkonstatera alt jag i min motion har aktualiserat väsentliga problemställningari det nya utbildningssystemet för läkare. Särskilt noterar jag att fieramedicinska fakulteter samt ansluter sig till de av migställda kraven på större fiexibilitet i utbildningssystemet syftande till allge en bredare kunskap åt läkare som avser viss mera krävande tjänstgöring medsin specialistutbildning. Jag kan heller inte underiäta att understryka allsocialutskottet på grundval av sitt remissmaterial konstaterat att motivföreligger för övervägande av vidgade möjligheter för läkare lillmeriteringstjänstgöring. Jaghar naturiigtvis med alldeles särskilt stort intresse tagit del avsocialstyrelsens yttrande över motionen. Jag kan lill en början konstatera attvissa problemställningar gällande vikariat och sidoutbildningar medmeriteringsvärde klarnat sedan jag avgav min motion. Socialstyrelsenförebådar även ställningstagande i administrativ ordning till störrefiexibilitet genom utbytesljänslgöringar i specialist- ochallmänläkarulbildningen. Av formulering får jag emellertidden uppfattningen, att det liksom i nuvarande bestämmelser blir fråga omkortare utbildningsperioder, dvs. Härigenomlillfredsslälles ett av de krav som jag ställde i min motion, nämligenmöjligheten all ge bred kunskap och erfarenhet lill läkare som avser alt verkai självständig och ansvarig ställning inom ett medicinskt verksamhetsområde.Jag har en känsla av att man av mänga skäl - inte minstbristande erfarenhet av det nya systemet och framför allt oklarheten över vadhela del nya utbildningssystemet i ett jämviktsläge kring mitten av 1980-lalelkan komma all kosta sjukvårdshuvudmännen - inte kan komma längre med deltaproblem, och jag har heller inte några motiv eller något faktaunderlag för alli detta läge kräva generella förlängningar av läkares specialistutbildningar. 1stället vill jag återkomma lill de framlidsperspektiv som i fackpress ochgenom sjukvårdshuvudmännens sjukvårdsplaner kan skönjas och deras förhållandelill läkarutbildningen. Jaghar i min motion pekat pä de starka styrinstrument som ochstyrelsen närslående organ utrustats med när del gällerläkartjänstkonslruklioner och specialislbeslämmelser. Jag har även påtalatsocialstyrelsens utredningsserier om framlida sjukvårdsutveckling och i vissafall avvikelserna från sjukvårdshuvudmännens sjukvårdspla- 1 samband därmed harjag exemplifierat med förlossningsvärdens organisation. Jagkan inte finna att i sitt remissvar lämnat någon direktanvisning på hur man ur det nya utbildningssystemet direkt skall fä fram enspecialist i allmänkirurgi som har tillräcklig erfarenhet i gy-nekologi ochförlossningskonst för att la fullt ansvar för en allmänki-rurgisk klinik medföriossningsavdelning och BB. Om s. k. bufferllid användes kan en sådan läkareha sex månaders erfarenhet, möjligen utvidgad genom vikariat, som i så fallmåste bevakas och såvitt jag förstår sökas över hela landet. Socialstyrelsenexemplifierar merileringsmöjlig-heterna genom att framhålla blivandeallmänkirurgs möjligheter att bli barnkirurg. Dettatorde vara en självklarhet när man rör sig inom ett och samma medicinskahuvudverksamhetsområde, nämligen kirurgiska sjukdomar, nr 5 enligtspecialistbeslämmelserna. Hur förhållandet blir om samme kirurg vill gå övertill verksamhetsområde nr 7, kvinnosjukdomar och förlossningar, lämnasoexemplifierat. har däremot omnämnt att i utbildningsarbetetfråga väckts att i speciella fall medgivande borde kunna lämnas förtidsbegränsade avdelningsläkartjänster. Något beslut i denna fråga föreliggericke. Jagkan inte se att någon acceptabel lösning lämnas pä detta senare problem ochvill därför konkretisera mig till följande. Delborde i läkarutbildningssyslemet införas en sådan bestämmelse att, därestsjukvårdshuvudmännen i sina sjukvårdsplaner kräver viss inriktning inom vissdel av sjukvårdsverksamheten, det skall vara möjligt att konstrueraerforderliga kompletteringsblock för huvudmän som vill åtaga sig dennautbildningsskyldighel. Föratt fortsätta exemplen med kirurgen som vill tillfredsställa elt huvudmannabehovatt ha ansvaret för en kirurgklinik med förlossningsavdelning och BBföreligger enligt framlagda sjukvårdsplaner alltjämt det förhållandet altsjukvårdshuvudmännen vill ha denna vårdkonstruk-lion, som lill och medLäkarförbundet numera icke ställer sig avvisande lill. Därför borde delinrättas ett antal ulbildningsblock för kompletteringsutbildning avallmänlcirurger som vill tjänstgöra vid kirurgkliniker medförlossningsavdelning och BB och fördela dessa block lill de huvudmän som harintresse för sådan utbildning. Medhänvisning lill all fullgör uppdrag från socialdepartementetssjukvårdsdelegalion alt bl. a. utreda konstruktionen av blockförordnanden förläkare under fortsall vidareutbildning och därmed sammanhängande frågor trorsocialutskottet att de frågor jag i min motion tagit upp kommer att behandlas isamband med denna utredning och avstyrker därför motionen. Jag har inget yrkande men kommer självfallet att med störstaintresse ta del av utredningens förslag till lösning av de problem som jagberört i min motion. Överläggningenvar härmed slutad. Tjänsterför vidareutbildade läkare, m. m. 6 protokoll 1974. Omsorgerom vissa psykiskt utvecklingsstörda Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen av herrÅkerlind och , och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller socialutskottets hemställan i betänkandet nr 27punkten 1 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen av och . Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dä fruTroedsson begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: §18 Omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda Föredrogs socialutskottets betänkande nr 33 ianledning av motioner angående omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda. Idetta belänkande behandlades motionerna 1974:289av m. fl. (s) vari yrkats att hos Kungl. Maj:t begärdeförslag till en sådan ändring i omsorgslagen, att handläggningen avinskrivningsärenden i vad gällde särskolelevers boende i elevhem överfördesfrån särskolchef lill vårdchef, samt att blev tillsynsmyndighetför elevhem och inackorderingshem för särskolelever, 1974:429 av m. fl. (fp) vari yrkats attriksdagen hos Kungl. a. atten samlad redogörelse för omsorgsvårdens situation, grundad på bl. a. inspektion, förelades , b. förslag till i behövliggrad ökat statligt stöd till omsorgerna om psykiskt utvecklingsstörda. (vpk) vari yrkats att hos regeringen begärde enutredning med uppgift att se över huvudmännens Nr 120 tillämpning av lagenangående omsorger om vissa psykiskt utvecklings- den l974:1330avherrarMattssoniLane-Herrestad(c)ochMatlssoniSkee(c) Omsoiger om vissa samt psykiskt utveck- 1974:1331av herrar i Lane-Herrestad (c) och i (c). 1. beträffandebefogenhet att besluta att särskolelev skulle bo i elevhem samt tillsyn över elevhem m. m. att i anledning av motionen 1974:289 gav Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört, 2. beträffande översyn och lägesredovisning rörandeomsorgerna om vissa psykiskt utvecklingsstörda att skulle avslåmotionen 1974:429, såvitt nu var i fråga, och motionen 1974:1010, 3. beträffande ökat statsbidrag tillomsorgsverksamheten att skulle avslå motionen 1974:429, såvitt nu vari fråga, 4. beträffande statsbidrag till visssommarhemsverksamhet och till hemmavård att skulle avslå motionerna1974:1330 och 1974:1331. Reservation hade avgivils beträffande översyn ochlägesredovisning rörande omsorgerna om vissa psykiskt utvecklingsstörda av herrRomanus (fp) och (vpk) som ansett att utskottet under 2 borthemställa, att i anledning av motionen 1974:429,såvitt nu var i fråga, och motionen 1974:1010 gav Kungl. Maj:t till känna vadreservanterna anfört. De psykiskt utvecklingsstörda är en grupp som har svårt all göra sighörd och framställa sina berättigade anspråk på en förbättrad ochmänniskovärdig tillvaro. Del flnns visserligen andra som talar för derasräkning - jag tänker på -, men det ärändå viktigt att de offentliga organen här tar ett särskilt stort ansvar. Dethar också skett genom omsorgslagen och den inspektionsverksamhet somsocialstyrelsen bedriver just på grund av omsorgslagen. I den avdelning påsocialstyrelsen som handhar denna inspektionsverksamhet har deutvecklingsstörda kraftfulla förespråkare. Det är anledning för oss här iriksdagen att med uppmärksamhet lyssna på vad man där säger. Utskottetkonstaterar att mycket har gjorts sedan omsorgslagen tillkom för att förbättraförhållandena för de utvecklingsstörda. Del påpekar också i sinpartimotion. Men vi konstaterar också - med instäm- Omsoigerom vissa psykiskt utvecklingsstörda mande av utskottet - attmycket återstår att göra. Vi ger exempel på del, och vi kommer fram till allvad som närmast bör ske är all man lämnar en redovisning för omsorgsvården ihela landet på grund av den inspektionsverksamhet som utför. Ensådan redovisning borde inte behöva bli särskilt tidskrävande, eftersom manredan har inspektionsrapporter, men den skulle ge en sammanfattande bild somkan vara en god utgångspunkt för vidare reformkrav. Enannan anledning till att vi vill ha en sammanfattande redogörelse är att dethar varit en hel del oro omkring utvecklingen av omsorgsvården. Närsocialstyrelsen har varit ute pä inspektioner och sedan lagt fram rapporter somblottat ganska förskräckande missförhållanden och en avsevärd eftersläpninginom omsorgsvården, är det naturligt alt det uppslår oro både bland människor iallmänhet som är engagerade och bland de utvecklingsstörda själva och derasanhöriga. Vad som också har skapat oro är naturligtvis de försök som gjortsfrän landslingen och au mörklägga den här rapporlverksamhelen.Dessa försök tror jag nu har tillbakavisats, men del är ändå naturligt allmånga människor efter de här försöken till mörkläggning undrar om alltingverkligen kommer fram. För alt skingra denna ovisshet skulle del varavärdefullt om en sådan här sammanfattande rapport kunde läggas fram för bl. 1utskoliei har dessa frågor behandlats positivt, och jag vill särskilt peka påett uttalande som görs i majorilelsuttalandel, där utskottet anser att"frågan om en översyn av omsorgslagen på grundval av de erfarenheter somvunnits under lagens tillämpningstid torde bli aktuell inom en inte alltföravlägsen framlid". Det är elt värdefullt uttalande, och sedan till-läggerutskottet: "I samband med en sådan översyn bör en kartläggning av lägetrörande omsorgerna ske." Enligtvår uppfattning behöver man inte invänta denna översyn. 1 en reservation av fruMarklund och mig - vpk har också en motion i denna fråga - föreslår vi altriksdagen redan nu skall uttala sig för en översyn av omsorgslagens tillämpningoch alt man utan att den avvaktas skall få fram en redovisning av lägetbeträffande omsorgsverksamheten. Jag kan tillägga att del är en metodik närdel gäller utredningsarbete som vi inom har fiamhållitalt man borde tillämpa. Den innebär att man som en första etapp lämnar enfaktaredovisning och gärna också gör en probleminvenlering, sä att man kanfå.tillfälle till en offentlig debatt på grundval av delta faktamaterial underden lid som en utredningskommiilé arbetar. På det sättet får man ett bättreunderbyggt arbete och de som är intresserade av och engagerade i en viss frågafår bättre förutsättningar att följa med och påverka utvecklingen. 1 varjefall mitt motiv för förslaget i reservationen är att få en tillämpning av dennametodik. Jag vill understryka alt skillnaden mellan utskottsmajorilelen ochreservanterna inte är stor. Det finns nog inte någon skillnad i engagemang,utan vad det är fråga om är att vi reservanter menar att liden nu är mogen altfå lill stånd denna utred- ningsverksamhel, medanutskottsmajorilelen har en något försiktigare Nr 120 ""'"8- den Meddelta, herr talman, ber jag att få yrka bifall till reservationen. (vpk): I socialutskottels betänkande nr 33, som vi nu behandlar här ikammaren, lar utskottet ställning lill motionen 1010 av m. fl, motionen yrkas all hos regeringen begär en utredning med uppgiftalt se över huvudmännens tillämpning av lagen angående omsorger om vissapsykiskt utvecklingsstörda. Yrkandeti motionen 1010 följs upp i en reservation lill utskottsbetänkandet.Reservationen är gemensam med yrkande a. i folkparlimo-lionen nr 429, som harett likartat yrkande. 1motionen 1010 betonas i motiveringen att omsorgslagen, dä den tillkom för sexär sedan, var tänkt som en minimilag. Någon tillförlitlig utredning för helalandet föreligger inte, men motionärerna anser sig kunna förmoda all fierahuvudmän inte lyckats leva upp till omsorgslagens minimikrav i frågaom vården av psykiskt utvecklingsstörda. Man anser sig kunna konstatera attåtminstone inte lyckats nå upp till de minimikrav somomsorgslagen ställer. Hur det förhåller sig i del övriga landet skulleklarläggas om motionens ul-redningskrav bifölls. Underden lid som omsorgslagen varit i kraft, del rör sig ju om , harockså nya tankar om uppläggningen beträffande vården av psykisktutvecklingsstörda alltmera trängt igenom i debatten. Man har alltmera betonatatt avskiljandet av de psykiskt utvecklingsstörda från övriga människor isamhället i möjligaste mån skall undvikas. Det primära blir då alt sökaintegrera de psykiskt utvecklingsstörda ute i samhället så långt detta överhuvud taget är möjligt och låta dem ingå som ett normalt inslag i befolkningen.Skall en sådan strävan ligga lill grund för vården av de psykisktutvecklingsstörda blir det nödvändigt att ägnaomsorgslagen en översyn. Utskottetsäger också att man förordar en sådan översyn, som man uttrycker del iskrivningen, "inom en inte alltför avlägsen framlid". Men man sägersamtidigt all en sådan översyn kan man inte förorda sä länge som utbyggnaden avomsorgsverksamheten är intensiv. Först när detta uibyggnadsskede ärmer eller mindre avslutat är man beredd att låta utreda situationen på grundvalav erfarenheterna från tidpunkten för omsorgslagens tillkomst. Omsorgslagen,för vars förverkligande landslingen som huvudmän svarar, har ju varit i kraftsedan den 1 juli 1968. , del erkänner jag gärna, har det skett en heldel i fråga om förbättrandet av omsorgen om de psykiskt utvecklingsstörda. Mendetta innebär inte alt vi kan vara nöjda med dagens läge. Omsorgslagensikraftträdande skedde under senare delen av en myckel expansiv period ilandstingens verksamhet. Omsorger om vissapsykiskt utvecklingsstörda Omsorgerom vissa psykiskt utvecklingsstörda också en bromssträcka dålandslingen tvingats radikalt begränsa sina expansionsplaner. 1 dagslägettvingas landstingen göra härda och svåra prioriteringar, vilket kan komma attgå ut över i övrigt önskvärda utökningar och förbättringar i verksamheten ocksåvad gäller de psykiskt utvecklingsstörda. Motbakgrund av den kommunalekonomiska situationen anser jag del ha särskildbetydelse att en samlad lägesredovisning i fråga om landslingensomsorgsverksamhel kommer lill stånd. Jagyrkar därför, herr talman, bifall lill den reservation som är fogad tillsocialutskottets betänkande nr 33. i (s): var vården av de psykiskt utvecklingsstördamycket dålig i landslingen. Det skall ulan vidare erkännas. Men efteromsorgslagens tillkomst 1968 har en mycket stark förbättring skett på dettaområde. Ja, man kan utan överdrift säga att här har sjukvårdsmännen på ettutomordentligt sätt visat intresse och salsal stora pengar på att förbättra ettvärdområde som var eftersatt. Det betyder naturligtvis inte alt mankan flnna allt vad som är gott ulan en hel del kan säkert göras bättre ochgöras mänskligare för de utvecklingsstörda. Därom råder väl inga delademeningar.