prot · FX09137 · 1974-12-31 00:00:00 — Jordbruksminislernsäger atl vi kan förvänta resultaten från jordbruksulredningen om ett par är,och del finns att anledning hoppas att den ulredningen dä kommerall presenteraslutsatser som är positiva för jordbrukets förutsättningar här i landet iframtiden. Men tvä år är en mycket tång tid, och jag tror inte alt vi kan väntaså länge när det gäller dessa frågor. Det är därför som det är så angeläget medomedelbara åtgärder från jordbruksministerns sida, åtgärder som naturligtviskommer alt fä karaktären av provisorier i väntan pä mera definitiva lösningarnär det gäller vår jordbrukspolitik . Hen i Holmgärden(c): Även jag är angelägen om all få säga att jag är tacksam för attjordbruksministern både nu och har givit ett ganska klart besked om ensom jag tror ny målsättning för jordbrukspolitiken, där man säger atl denåkerjord vi har i fortsättningen skall brukas samt alt vi skall se till alt gemöjligheter för della. Detär helt klart all denna förändring i jordbrukspolitiken är en utomordentligtillgång för dem som avser atl salsa på en framtid i jordbruket. Otrygghetenhar varit olidlig. Som tidigare nämnis har denna otrygghet tett till all mångaungdomar, som gärna skutte ha satsat pä en framtid som jordbrukare, har avståttdärifrån och i stället sökt sig andra vägar. Vi står följaktligen inför ettgenerationsskifte som kommer att medföra väsentliga svårigheter. Jagfick alldeles uppgifter som vittnar om en oroande tendens när det gällermjölkproduktionens utveckling. Vi hade för ett par är sedan en uppgång imjölkproduktionen, men både och i är har antalet kor minskat mycketsnabbt. Vi kan därför befara en inte oväsentlig minskning av tillgängen pämjölk framöver. Orsaken titt della är självfallet bl. a. alt åldersfördelningenbland jordbruksbefolkningen är utomordentligt ogynnsam. Ävenom de nya signalerna inger en viss trygghet är det, speciellt för många a\' deunga, något otryggt att behöva vänta på mera konkreta besked under så tång lidsom det har aviserats att alla de utredningar som arbetar pä jordbrukelsområde skatt pågå. När jordbruksutskottet remitterade en del molionertill jordbruksulredningen skrev vi atl det var angeläget att ulredningenarbetade så snabbi som möjligt och atl man så fort som möjligt kunde fä klarabesked om den framlida jordbrukspolitiken. Jagskatt inte mera hänge mig åt de här sakerna, men jag vill ta upp en fråga somhör samman med de interpellationer jordbruksminislern besvarat , nämligenanvändningen av jordbruksmark för bebygget-seändamål, vilken trots alllfortsätter på mänga häll ule i landel. Bosladsministernlämnade mig vid ell tidigare tillfälle ell myckel posilivt besked i denna sak,och han har lämnat ungefär samma besked som svar på en enkel fråga . Hansade att byggande på bör undvikas om likvärdiga alternativ finns påannan mark. Men kommunerna har av alll att döma myckel goda möjligheter altkomma fram titt all alternativen på annan mark inte är tikvärdiga. Jag skuttedärför vilja veta om jordbruksministern är villig och iniresserad av attge kommunerna mera beslämda direktiv i denna fråga. Bostadsministern lämnademig i fiol ett besked på den punkten. Han uttryckte det ungefär så här: Om intekommunerna lever upp till målsättning när del gäller användningen avmark, så är jordbruksministern och jag överens om all ompröva frågan och gekommunerna andra direkliv. Statsrådetkommer väl atl säga atl vi alla är iniresserade av atl kommunerna har sä slorhandlingsfrihet som möjligt. Ja, det är nalurliglvis också jag iniresserad av,och den saken har mitt parti försöki arbeta för. I den fysiska riksplaneringendefinierade man en del mark som riks-intressanta områden. I mitt län -- har vi enormt myckel riksintressanla områden. Alla markerna uppemol norska gränsen, prakliskl laget hela fiätlbygden, är riksinlressanlområde, som absolut inte får användas på del sätt som vi fakliskt vid vissatillfällen skutte önska. Men odlingsmarkerna, som vi minsann inte har särskiltgott om, betecknas inte som riksintressanla. Jag undrar i alla fall om inte idagens situation åkermarken är minst lika inlressanl som - föriål mig! - lassemarkernauppe i fiällväriden. Skall vi kunna åstadkomma den jordbruksproduktion som medall sannolikhet kommer att behövas finns det anledning atl, t. o. m. i minabygder, se på åkermarken som elt visst riksintresse. Jaghar här några siffror som gäller produktionsförmågan och som jag, herr talman,vill nämna. menar folk, atl kommer man så långt upp som titt ,är väl jorden inte särskilt myckel att vara rädd om. Även kommunalmännen däruppe är överens om alt våra jordbruksmarker inte är myckel att hålla fast vid.Vi har i alla fatt en kornskörd som i genomsnitt för länet tigger vid 2 130kilo. Som jämförelse kan jag nämna några exempel frän andra områden: I ärsiffran för kornskörden - del är således bara mer perhektar i - och i som ligger närmare oss är kornskörden ,för all inte nämna hektar osv. en produktionsförmåga pävår åkefiord där uppe som vi menar visar all den åkeriorden är väl värd atl lavara på. Den,som jag har tyckt, myckel intressanta och fina inställningen hos regeringen nåremellerlid inte ul lill planerarna. Därför menar jag alt det behövs ett meraklart besked om hur vi skall ha det på den här punklen. Jag är angelägen omdetta främst därför alt vi har byggl upp en serviceorganisation för jordbruketi mitt län vilken är rätt kostsam - och alldeles för kostsam med hänsyn tillden totalproduktion vi har, det erkänner jag, men vi måste ha den. Om man nufär fortsätta som man har börjat på alla de här områdena - t. ex. i Sävast, ochman är på myckel god väg i heta som kanske är en av de bäslajordbruksbygderna i länet - kommer ju förutsättningarna för en total produktioni länet att bli sådana, alt vi över huvud tagel inte kan hålla kostnadsnivåninom rimliga gränser, om vi skall kunna ta till vara produktionen på de övrigaområdena. Delär följaktligen en utomordentligt angelägen sak. Och på delta, herr slalsråd,har vi inte råd alt vänla några är! går utvecklingen så snabbi i mina bygderatl vi faktiskt vill all regeringen skall ge ett klarl och entydigt besked ochvisa atl man verkligen lever upp lill den målsättning som man allmänt pratar om. Jag vill böria med att säga lill att regeringen är 1967aldrig sade all en miljon hektar åker skulle las borl, utan det var vissaprognoser, som gjoris ule i länen, som visade på denna siffra. Regering ochriksdag tog dock aldrig ställning titt den siffran. - Jag trodde verkligen atlden mytbildningen hade upphört vid del här laget. ,Jag skall citera ett avsnitt ur interpellation, där det står:"Betydelsefulla jordbrukspotitiska insalser har kommit titt stånd, inteminst vad gäller jordbrukels ralionalisering. Stödåtgärder har utsträckts attgälla även mindre enheier. En frän jordbrukels synpunkl i och för sigerfordertig strukturförändring inom näringen har underlätlais." Det är etterkännande av atl vad kallar för en fadäs i svenskjordbrukspolitik kanske var en riktig allmän målsättning för den politiken. Jagtror atl när man diskulerar jordbrukspolitiska beslut bör manminnas mot vilken bakgrund diskussionen den gängen fördes. Den fördes mot denbakgrunden all vi hade en över-skottsproduktion som var bekymmersam för bådejordbrukarna och konsumenterna därför alt den kostade pengar. Det var rällnaturligt att dessa problem fick tas med i bilden när det gälldeproduktionsmätsäliningen. De allmänna målen jordbrukspolitik varall vi skulle eftersträva ett rationellt jordbruk som gav god bärgning åt sinautövare och anställda och som innebar atl livsmedel skutte kunna framställastill rimtiga priser för konsumenterna. Denna allmänna målsättning skall vi inteändra på; den tigger fasl. Redan1967 sade man alt produktionsmålsältningen naturiigtvis mäste anpassas till deförändringar som kan iniräffa i fråga om tillgängen på livsmedel. Det är klartall man inte vid en lidpunkt kan låsa fast sig i elt läge ulan hänsyn till vadsom kan komma atl hända pä världsmarknaden. Därför har ocksådirektiven titt uiredning den uppläggningen att utredarna skall prövaproduktionsmålsättningen. Jag har vid flera lillfällen sagl atl det skall skemot bakgrunden av hur man bedömer utvecklingen på värtdsmarknaden - tillgångenpå livsmedel över huvud taget. Närman talar om en förändring av jordbrukspolitik skall man göra klartför sig vad man pratar om. Jag hoppas verkligen all vi är överens om att deallmänna mäl för jordbrukspolitiken som fastställdes fortfarande skattgälla men atl det är fråga om alt anpassa produktionsmålsältningen lill detläge som vi har. Jagtror inte att jag föregriper jordbruksutredningens arbete om jag konstateraratt vi nu får räkna med all den åkerareal som vi har under plogen i slorl settkommer att behållas. Del kommer atl ge oss en jordbruksproduktion som innebäralt vi kan hålla en mycket hög självför-söfiningsgrad. Detta tror jag ärriktigt med hänsyn till läget i värtden. Del kommer också atl göra del möjligtför oss att infria de utfästelser som vi redan har gjort om hjälpinsatser tillutvecklingsländerna, exempelvis katastrofhjälp. Omdel var detta yttrande som begärde av mig, så har jag upprepatdel sä mänga gånger all jag kan göra del en gäng titt här i . HerrKrönmark anser vidare alt jag förhåller mig passiv lill de problem som kan varaförknippade med vårt nuvarande prtsregleringssyslem. Han säger all denrundvandring av pengar som vi har genom den statligasubvenlioneringen är meningslös och att det nu brådskar med en analys avsituationen och åtgärder för att komma till rätta med de problem som hanupplever all vi har. När jag har sagl all prisreg-teringssyslemd inte tycksinnebära några tekniska problem har jag bara citerat vad utredningen uttaladehäromdagen; del är alltså inte min egen bedömning. HerrKrönmark talade också om min passivitet i fråga om alt vidta åtgärder här. Atlundersöka dessa förhållanden är emellerlid en av jordbruksulredningensuppgifter. Den har fäll sig mänga uppgifter förelagda. Om ulredningen kan hålladen arbetstakt som den utlovat och vi 1976 får förslag på alla de punkler somulredningen har all syssla med, sä är det bra gjort. Jag hoppas all ulredningenskall lyckas med del. Men jag kan inte se någon väg att komma snabbare fram närdet gäller pris-regleringssystemet och dess effekter än atl låla dem som haranalyserat problemel också fortsätta atl diskutera konsekvenserna. Deluppdraget har ulredningen, och det tycker jag alt den skatt behålla. Det fiänarinte någonting till att ge andra det speciella uppdraget. När del gällerresonemangel att denna rundvandring av pengar är me- ningslös lycker jag altherr Krönmark bör vara lilel försiklig. Jag tror inte all exempelvisbarnfamifierna uppfattar del som meningslöst all vi subventionerar t. ex.mjölken, som skulle kosla mer per liter i handeln än vad den förnärvarande gör om vi inte hade denna subvention. Subventionssystemet är på denpunklen upplagt så all det för-delningspolitiskl blir till förmån i första handför tåginkomsttagare och barnfamiljer. Del är inte meningslöst, i varje fattinte enligt socialdemokraternas uppfattning. Enfråga som vi kommer att få ta ställning titt är på vilkel sätt vi skattfinansiera de lillskott som enligt jordbruksuppgörelsen skall lillfallajordbrukel . Den frågan mäste regeringen la ställning till ganskasnart. Del får naturiigtvis ske mol bakgrunden av den analys man gjort när detgäller konsekvenserna av de subvenlioner vi har och av vad somskulle inträffa om vi fortsatte fullt ut pä subvenlioneringslinjen, dvs.konsekvenserna för vår samhällsekonomi och för prisretalionerna mellan olikaprodukier. Jag är medveten om all vi där har en rad problem som vi behöverfundera över och diskuiera. Men all vi skulle ge oss på någon typ avprovisoriskt prtsregleringssyslem under pågående avtalspertod beiraktar jag somhell uteslutet, och därför fär utredningen fortsätta all arbeta med detla. HerrHörberg och sade'atl vi nu måste fä en lagstiftning somgaranierar all all mark, lämplig för livsmedelsproduktion, skall användas försällan. Jag vet inte om herrar och rikligl länkl sig in i\'ad del är för lagstiftning de kräver och vilka konsekvenser en sådan skullefå. Vi mäste i delta sammanhang se till praktiken och lill realiteten. ex. kommuner som ligger på slätten, helt omgivna av åkefiord. Del kanvara kommuner som inte regeras av socialdemokraliska majoriteter utan avborgerliga. Om och frågar sina partivänner där hurman skall hanlera de problem som kan uppslå för sädana kommuner, om de t. ex.behöver bygga något ytlerligare, sä kanske svaret blir atl det i många lägenkan vara oerhört svårt atl ha en lagstiftning som förbjuder dem all la ianspråk en lumsbredd mark som skulle kunna användas för uppodling. Eltfaktum är atl vi även i fortsättningen i det här landel måste förbättra vårakommunikationer; det kanske måsle byggas en och annan väg -ett önskemål 5;ominte sällan brukar framföras i argumentation. Det kan då händaatl man för det ändamälel mäste ta i anspråk någon bil mark som skulle kunnaanvändas för jordbruksproduktion. förbud genom lagstiftning mot ett sådantianspråkslagande skutte skapa oöverstigliga problem. Jagtycker inte atl man skall driva del här resonemanget till orimlighet utan manmåste se vad del verkligen är fråga om. Vi har skapat instrument för atl, i denplanering vi nu skall bedriva i enlighet med de riktlinjer vi lade fast här iriksdagen och som vi alla var överens om dä del gäller den fysiskariksplaneringen, också ta nödvändig hänsyn lill jordbrukets Jaghar sagl, och jag är beredd all upprepa del, all eftersom vi är överens om attvi skatt ha dl jordbruk som ger oss tryggad livsme-delsförsörining är delnaturiigt all del jordbruket skall få arbela under bästa möjligaförutsättningar. Del är vikligl, inte bara för jordbrukaren ulan också förkonsumenten, att man får arbela på den mark som är bäsl lämpad förjordbruksproduktion. Vi fär då del bäsla resultatet och de billigasteprodukterna. Men del är klart atl vi slälls inför avvägningsproblem. Dessaproblem hanteras bäsl i den här lypen av planering. Vi behöver inte utfärdanågra nya rekommendationer titt kommunerna, för dessa rekommendationer är redanutfärdade. De följde med när kommunerna fick uppdraget atl vidare hanlera denfysiska riksplaneringens intentioner. Sedan skall kommunernas försök atlplanera i enlighet med dessa rikitinjer prövas försl på länsnivå och sedan påriksnivå, och då fär vi se hur långt kommunerna kunnal följa upp dessaambitioner. Jagkan vät ändå få erinra om alt inte ens jordbrukets organisalioner alltid harhaft sinne för att det är angeläget att slå vakt om den mark som skulle kunnaanvändas titt jordbruksproduktion. Del förekommer t. o. m. all dotterbolag tilljordbrukets egna organisalioner säljer sådan mark för andra ändamål. Jag tyckerden här debatten fär lilel övertoner när man tror atl det är möjligt all fåfram en sådan här typ av lagstiftning. Lät oss hanlera dessa frägor med suntförnuft i fortsättningen. Jag tror all del är ganska viktigt alt sä sker. Ävenherr i Holmgården var inne på dessa frågor och ville ha mer beslämdabesked frän regeringen alt nu skulle vi ta kommunerna i nackskinnet. Ja, minavänner, vi har åtskilliga gånger och jag själv inte minst haft anledning atldiskutera stal och kommun, den kommunala självstyrelsen och vilket ulrymme viskall ge den, och de avvägningsproblem som vi slår inför i del sammanhanget.Jag har tidigare fått höra all staten lade sig i för myckel, att staten styrdeför långt och all det gällde all decentralisera infiytandet i mesta möjligamån. Regeringen har när del gäller markhushållningen sagl att del finnsriksintressen som måsle tillgodoses genom att staten på den punklen ulfärdarmera bestämda riktlinjer för handlandet. Men vi skall ändå beträffande denlokala planeringen i mesta möjliga mån bereda utrymme för kommunernas handlingsfrihet.Nu frågar jag centerpartiels företrädare direkt: Har en ny inställningpå den punklen, att staten totalt skall dirigera den kommunalasamhällsplaneringen för atl nå de effekter man här är ute efter? Måsle vi inteförsöka hanlera problemet med hänsyn lagen titt våra ambitioner både att skyddajordbruksmarken och all ge utrymme för den kommunala självstyrelsen när detgäller nyttjandet av marken ur bl. a. miljösynpunkt? Vi slår inför besvärligaavvägningsproblem, men lål oss inte i ivern kasta ul barnen med badvattnet ochöverge principer som kanske också kan vara vikliga all hälla i minnet när mandiskuterar samhällsplanering. Jag skulle för min det iden här omgången - det är möjligt att det kan bli fler -sammanfattningsvis vilja slå fasl all vi skall ha ett jordbruk i delta tand somtryggar vår livsmedelsförsörjning. Men jag vill säga till bl. a. vi inte skall lägga upp vår jordbrukspolitik pä det sället att vi siktar päalt lösa utvecklingsländernas livsmedelsförsöfiningsprobtem genomproduktion i värt land. Var del någonling man från alla länders sida varöverens om i var del alt utvecklingsländernas tivsmedelsförsörjningsprobtempå sikl ändå måste lösas genom ökad produkiion i utvecklingsländerna. Därmåste industriländerna hjälpa titt och sätta in sina krafter för attutvecklingsländerna själva skatt kunna höja sin produktion. Annars kommer utvecklingständernai evighet att leva i det beroende av industriländerna som även vi måsle varaintresserade av atl medverka till all utvecklingsländerna skall slippa, om deti framliden skatt bli fråga om någon reell frihet för dessa länder. Viär dock medvelna om att della kommer att ta lid. Men då kan vi konslalera atlden åkerareal som vi har under plogen fär vi i Slort sett behälla. Dä harvi en jordbruksproduktion som tryggar en hög självförsörjning i delta tand, ochdå har vi också inom ramen för den åkerarealen möjlighet all göra dehjälpinsatser som vi redan har utfäst oss att göra när det gäller exempelviskatastrofhjälpen. Jagtror att denna ambitionsnivå är ganska rimlig. All jag inte vill gå inytteriigare i delalj när det gäller produktionsmålsältningen är väl rättnaturligt. har uppdraget och skall få genomlysa helasituationen och lägga fram sina förslag ulan all vara bunden i förväg av vadjordbruksminislern pä den här punklen har haft att säga. Hen KRÖNMARK (m): Statsrådet sade att den allmänna målsättningen från 1967ligger fasl. Jag kan hålla med honom när del gäller de delar som hanrefererade: att bereda jordbrukarbefolkningen samma ekonomiska och socialavillkor som befolkningen i övrigt och alt skapa förutsättningar atl framställalivsmedel lill samhällsekonomiskt rimliga koslnader. Men den allmännamålsättningen , statsrådet , var också en annan. En majoriteti riksdag antog förslaget all krympa produktionen till 80 procentssjälvförsöfiningsgrad. Nusäger slalsrådel all vi aldrig har beslutat atl lägga ned en miljonhektar åker. Nej, vi har inte fallal något formettl beslut, men när man fattadebestulet om neddragning av självförsöfiningsförmågan fram lill , innebardel som konsekvens all man var tvungen all ta bort denna mark ur produktionen. Jagförslår inte varför man från socialdemokratiskt håll inte kan erkänna detlamisllag ulan försöker lägga ul dimridåer. StatsrådetLundkvist säger att beslutet fattades utifrån de förutsättningar som gälldedå. Ja, det är klart, del gällde del kortsiktiga perspektivet. Men del fannsreservanter i jordbruksulredningen, och del framfördes synpunkter iriksdagsbehandlingen med betydligt längre per- Jordbruksminislernpåminner om alt det för både producenter och konsumenter var ett problem medde överskott vi hade. Jag erkänner au del var problem, men jag vågar säga atlproblemet den gången förstorades - det finns faktiskt utvecklat i reservaiionenav lill jordbruksulredningen. Produktionskostnaden för denmarginella överproduktionen var så låg atl den icke var belastande i ensamhällsekonomisk kalkyl. Jag vitt dock gärna erkänna atl del rent direkl teddesig som ett problem. Jag vilt emellerlid även stå fasl atl vad som sedermera inträffatfaktiskt förutsågs redan på den tiden. Nusäger all vi skatt eftersträva dl jordbruk som tryggar vårförsörjning. I det fallet är vi överens. Men jag tycker all ärpåfallande försiklig och rund i formuleringen. Vad är del som med detta? Skall vi trygga vår försörjning i rimlig grad etter skatt vieftersträva - vitkel jag uttryckte förut - full försöfinings-förmåga? HerrLundkvist säger all han inte vill binda utredningen. Vore det egentligen avvikandefrän praxis atl jordbruksministern sade titt utredningen att undersökaförulsällningarna och vilka medel som skatt tillgripas för all vi skatt få fultförsöfiningsförmäga? Del vore hett och hållet i harmoni med situationen ule iväriden . Sedansäger att man har anpassat jordbrukspolitiken eflerförhållandena. Javisst, 1971, när man fick den stora krisen och var tvungen allpå en enda gäng radikalt höja mjölkprisd, var del bara därför alt man faktisktpä hade kört näringen i bollen. Även i insåg manatl här var fara å färde och fick tillgripa radikala åtgärder. Man hade rivitner produklionsförulsätining-arna, och del gjorde att kostnaderna för alt byggaupp dem blev höga. Jag vågar inte säga hur mycket det beslut som fattades 1967i av en socialistisk majoritet har kostat svenska folkel, men nog hardel åsamkat del svenska folkhushåitel onödiga kostnader. HerrLundkvist citerade ur interpellation atl man numera också gav rationaliseringsstödtitt de mindre jordbruken. Del är alldeles rikligl; den beskrivningen iinlerpellaiionen är hell korrekt. Men varför blev del så? Jo, på grund avmolioner och framstötar i denna riksdag från de tre borgeriiga partierna. Titten början accepterades det alls icke av regeringen ulan först ,inför vad som rullades upp är 1971 när situationen blev allvariig. Jag skallgärna ge regeringen en eloge för all den då accepterade våra krav. Men det varinte regeringen ulan oppositionspartierna som var pådrivande. Föratl gå över till prissyslem osv. säger all jag menade ausubvenlioner var meningslösa. Jag vel mig aldrig ha sagl del. Tvärtom sade jagall de hade belydelse för vissa grupper. Jag sade alt om man skutte avveckla detsyslemet, skulle del behövas särskilda stödåtgärder för vissa grupper, såsombarnfamiljer, pensionärer och familjer med låga inkomsler. Men jag sade alleffekterna sedda i förhällande titt del stora beloppet blir ganska blygsamma.All ge della stöd generelll till alla in- nebär atl man lar ifråndel stora flertalet människor pengar via skattsedeln och ger lillbaka i slorlsell samma pengar. Jag skall vissl erkänna all del finns transfereringar isystemet. Det visar jordbruksutredningens promemoria, men dessatransfereringar är icke på någol sätt styrda, i varje falt inte på det sätt somtransfereringar i vantiga fall styrs via skattepolitik och socialpolitik. Dåhar vi hell andra krav på precision vid transfereringar till vissa grupper. här fallet blir det renl slumpmässigt. Närdel gäller finansieringen vänlar jag med stort inlresse på besked om vilkaåtgärder som skall vidias. Jag kan föreställa mig atl och hanskolleger i regeringen kommer all få stora bekymmer med all bestämma varifrånman skall ta dessa pengar i ell läge när vi i en utredning som jag arbetar i,skalleulredningen, funderar på hur man skatt finansiera vissa reformer påskatteområdet. Jag vill med anknyining lill del säga all jag anser atl del baraicke går all överiämna frågan om prissysiemel till jordbruksulredningen, därden givelvis behandlas, eftersom den har samband med jordbrukspolitik. Den harsådana samhällsekonomiska konsekvenser att man icke kan bortse frånskatteeffekten. Den sillande skalleulredningen, som jag hoppas skallfå böfia arbela med de långsiktiga perspektiven, har till uppgift atl se överbeskattningen av fysiska personer i dess helhet. Vi har bl. a. börjat se påmöjligheterna all införa en differentierad mervärdebeskatining jusl för all fåelt selektivt stöd lill de grupper i samhället som behöver slöd.