prot · FX0977 · 1974-12-31 00:00:00 — Men vi kan inte bortse ifrån denfaktiska situationen med familjerna där bägge makarna arbetar, med nyakrav på service och med ny självständighet när det gäUer att disponera fritiden,rekreationen och vilan för människor som lever i olika familjetyper och i olikaomständigheter. Dessutom finns det vill jag gärna tUl sist påminna om de som sade att de inte hade kunnat handla någon annan dag än påsöndag. En stor del av de procenten utgörs av människor som just under söndagarkan få hjälp med bUskjuts till inköpsställena av t. ex. söner eller döttrar. Jag är ledsen om jag har överskridit min tid,men jag tyckte det var angeläget att visa på några av de svårigheter som kandyka upp, om kammaren skulle bifalla reservationen vid näringsutskottetsbetänkande nr 27. Jag ber att få yrka bifall till utskottets hemställan: Återinförande av affärstidsreglering, m. m. Idetta anförande instämde (). HerrGUSTAI-SSON i (c) kort genmäle: har polemiserat motreservanterna. Jag vet inte varför hon valt reservationen som mål för sinvredes skålar. Utskottsmajoriteten och reservanterna är ense när det gällerhuvudproblemet. Det är bara tidsfaktorn som skiljer oss. Varför slutade då fruSundberg med att yrka bifall till utskottets hemställan? Jag hade trott atthon, mot bakgrund av vad hon sade, skulle komma med ett alldeles eget förslag hon argumenterade nämligen pä det sättet. Sedansäger att kanslihuset inte har den kompetens som Återinförande av affärstidsreglering, m m. krävs föratt få fram ett lagförslag av den här typen. Jag tror att har feli det fallet. Det har kommit åtskilliga lagförslag från Kungl. Maj:ts kanslisom har varit av mycket mera invecklad natur än detta. Det är inget stortlagverk som krävs för att få ordning på den här frågan. Slutligen, , har jag inte beklagat attmoderaterna inte motionerat jag har bara konstaterat att så var fallet. (vpk) kort genmäle: Jag vUl bara fråga fm om hon menaratt det är en riktig lösning att kvinnorna, utöver att de skall stäUa upp ocharbeta och för en lägre lön, också skall lösa samhälletsskyldigheter i fråga om barntillsynen. Tycker att det ärjämlikhet? Det är ju detta som vi vill komma ifrån genom att denna personalockså får vettiga anstäUningsförhåUanden och kan ställa samma krav som andra. säger att de extraanstäUda kommer i en sämreförhandUngssituation. Det är alldeles riktigt. De har ingen förhandlingssituationaUs, eftersom de som regel inte är fackligt organiserade. Den frågan måste manlösa. Dessa människor har också rätt tiU vettiga arbetsformer. FruSUNDBERG (m) kort genmäle: Låt mig bemöta först. Detta är ju en förhandlingsteknisk fråga, och vad vidiskuterar här är om vi skall tillåta affärerna att ha söndagsöppet ellerinte. Om ett förbud mot söndagsöppet skall införas därför att man inte kan lösaförhandlingsfrågorna för de anställda, då tycker jag att man gått felaktigttill väga. Det aktuella måste ju vara att lösa frågan omanställningsför-håUandena. Men att införa en lag i det här fallet är att vidtaåtgärder som på det hela taget missgynnar samhället, även om det kan gagna enliten grupp. Jag konstaterar, fru talman, att i Byskeicke kunde ge ett enda exempel på hur han vUle föreslå att man skuUe lösafrågan om varusortimentet för de försäljningställen som jag förutsätter skallha rätt att ha söndagsöppet. Om inte i , som så hårt harengagerat sig i den här frågan, har en enda synpunkt att ge på hurbensinstationer, konditorier, eventuellt blomsteraffärer och kiosker, skalllösa sina sortimentsproblem under söndagsöppet, dä tycker jag, fru talman, attdetta är ett tecken på hur oerhört svåra dessa frågor är. När jag yrkade bifall till utskottets hemställan var detjust därför att utskottsbetänkandet, med den noggranna behandling som utskottethar ägnat denna fråga, har tagit klar ställning för att frågan icke skalllämnas som den nu är utan att man skall invänta slutförandet av affärstidsnämndensarbete vid detta års utgång och sedan lägga fram förslag. Jag tror att det avmitt förra anförande med all tydlighet framgick att jag biträder detta, att jagtycker att det är en riktig väg och att det är ett sätt att komma undan deavarter som trots allt på vissa håll finns och som jag även specificeradeförut. Men jag vill inte underlåta att förreservanterna framhålla de mycket stora svårigheter som vidlåder återinförandetav en affärstidslag. (vpk) kort genmäle: har konstaterat inte kan lösa frågan förhandUngsvägen, och därför vänder man sig nu tillriksdagen för att frågan skaU lösas den politiska vägen. Det måste då ske genomett förbud mot söndagsöppet. i (c) kort genmäle: Om vi skall ha förbud för söndagsöppet - ochdet framgick av vissa delar av anförande att hon egentligen villedet måste man ju ha någon lagbestämmelse för detta. har gjort envådlig kullerbytta. () kort genmäle: Jag är ledsen att jag inte uppfattade vad herrGustafsson i sade. Men det dunkelt sagda är det dunkelt tänkta förlåtatt jag citerar detta. TUl viU jag säga att av de uppgifter somkommit från affärstidsnämnden framgår ju att priserna på varorna inte har ökat.Andelen fast anställd personal i butikerna har ökat på bekostnad av tUlfälligtanställda. Den fast heltidsanställda personalens arbete på övertid och obekvämarbetstid har minskat, och en stor del av denna personal är till freds med sinarbetssituation som den är. Dessutom föreligger ju inget tvång för dennapersonal att arbeta . Situationen när det gäUer affärstiderna gerenligt min uppfattning inte anledning tUl någon oro. Utvecklingen efter det attaffärstidslagen avskaffades följs av affärstidsnämnden, där de handelsanställdahar tre representanter och handelstjänstemännen en representant. Därutöveringår det tre riksdagsledamöter som anses utgöra konsumentrepresentation samtsom ordförande generaldirektör i pris- och kartellnämnden. Ingen av de farhågor som uttalades när lagen avskaffadeshar besannats och kunnat bestyrkas av det material som affärstidsnämnden harredovisat. har ju till uppgift att, om utvecklingen geranledning tUl det, framlägga förslag tUl regeringen om åtgärder för att kommatill rätta med eventuella olägenheter, som har följt med lagens avskaffande.Ända fram till i vår har nämnden varit helt enig om att det inte har inträffatnågonting som gett nämnden anledning att framlägga ett sådant förslag, ochfortfarande har hela nämnden utom i Glömminge denna uppfattning.Även de handelsanställdas representanter har delat uppfattningen att det intehar funnits anledning för nämnden att lägga fram några förslag om åtgärder. Det finns således inte stöd i det material, som nämndenhar tagit fram, för påståenden om att det skuUe ha uppkommit sådanaolägenheter, att det enligt nämndens uppfattning påkaUar åtgärder. Återinförande av affärstidsreglering, m m. Återinförande av affärstidsreglering, m. m. Börjessoni Glömminge som har haft den meningen, och det är väl inte för mycket att säga,att ett väsentUgt motiv för ståndpunkt har varit att han här ikammaren av handelsministern har provocerats att framföra sådana förslag. Vad jag nu sagt innebär inte att jag motsätter mig att mangör en utredning, som utskottet föreslår. Tvärtom är jag övertygad om att varjeytterligare utredning kommer att ge samma resultat som de tidigare, nämligenatt den bästa lösningen är att man icke har någon särskild affärstidsreglering. Jagtillstyrker alltså utskottets förslag. En fråga som nämnden har studerat är omfattningen av detförlängda öppethållandet, framför allt söndagsöppet. Nämnden har konstateratatt inom handeln som helhet är det små ändringar som skett efter det att lagenavskaffades. De påtagliga förändringarna avser framför aUt varuhusen och vissalokala marknader. kan man konstatera att det öppethållande somvamhusen tillämpat innebär att ett ganska stort antal människorhar fått tillgång till utvidgad service. Det synes av utvecklingen som om söndagsöppet harstabiliserats i omfattning. I varje fall kan man konstatera att bortsett frånjulmånaden var omfattningen mindre 1973 än den var 1972. Det framgår också avutskottets redovisning. Söndagshandeln representerar i genomsnitt avde berörda företagens totala försäljning. Om man ser tUl handeln meddagligvaror som helhet finner man att söndagshandeln utgör avomsättningen. Kvantitativt sett är detta alltså inte någon särskilt betydandefaktor när man diskuterar effekterna på priser, handelns struktur och annatsådant. Personalens förhållanden har självfallet varit en viktigsak att studera. Vad beträffar det mera stadigvarande öppethållandet är detungefär av de handelsanställda som är berörda av söndagsöppet. Dettarefereras också i affärstidsnämndens yttrande. Det har konstaterats att andelenfast heltidsanställd personal har ökat sedan affärstidslagen togs bort.Detsamma är förhållandet med den fast deltidsanställda personalens andel, medanden extra deltidsanställda personalens andel har minskat. Man har alltså fåttstörre anställningstrygghet . Vidare kan noteras att för denfast heltidsanställda personalen har andelen arbete och övertidsjunkit. Med tanke på alla de farhågor som uttalades när lagen togs bort måsteju detta vara en positiv utveckling för de handelsanställda. Det är för mig engåta hur man mot den bakgrunden kan säga i reservationen att man anser utvecklingenvara olycklig. Anser man det verkligen olyckligt att andelen fast heltidsanställdpersonal bland de handelsanställda har ökat? Vad är i så fall motivet härför? När det gäller priserna konstaterar vi i affärstidsnämndenatt det inte har kommit fram någonting som styrker påståendet att prisernaskulle ha påverkats i en höjande riktning av söndagsöppet. I själva verket ärlönekostnaderna lägre i förhållande tUl försäljningen. Man harockså i pris- och kartellnämndens undersökning stöd för uppfattningen attsöndagsöppet i varje faU inte har verkat höjande på prisnivån. Ompriserna hade påverkats uppåt av söndagsöppet, så borde man ha kunnat se enskillnad i prisnivån mellan de orter och butiker som har söndagsöppet och desom inte har det. Men någon sådan skillnad har inte kunnat upptäckas. sade tidigare att hon tror att priserna harpåverkats uppåt av söndagsöppet och att de flesta människor som handlar anserdetsamma. i Glömminge refererade till en undersökning som gjortsav socialdemokratiska kvinnodistriktet i . Där hade man frågathandlande människor om de trodde att priserna hade påverkats uppåt avsöndagsöppet, och av dem trodde det. Det är väl ingen som bestrideratt det kan finnas en sådan föreställning hos många människor. Men ingen vUlväl påstå, att det är bevisat att priserna blir högre av söndagsöppet, baragenom att människor tror att det förhåller sig så. De som tillfrågades har givetvis förstahandskunskap närdet gäller att uttala sig om prisernas höjd de har sannerligen märkt attpriserna har gått upp men de är inte experter på frågan varför priserna harökat och vilka faktorer som ligger bakom höjningen. För att göra ett sådantuttalande måste man kunna göra jämförelser meUan t. ex. priserna i söndagsöppnabutiker och priserna i andra butiker, eller eventuellt priserna i område medsöndagsöppet och priserna i ett annat område som inte har söndagsöppet. Densaken kan ju inte de tiUfrågade människorna uttala sig om. Därför är det ganskahäpnadsväckande att man i denna riksdagsdebatt t. o. m. en ledamot avaffärstidsnämnden anför sådana enkäter som bevis för att söndagsöppet skulleha påverkat priserna, när nämnden med hela sin undersökningsapparat inte harkunnat komma fram till något sådant resultat. En annan viktig fråga som diskuterades mycket när lagentogs bort var effekten av fria affärstider på handelns struktur. Detkonstateras , och det är väl en sak som man visste redan när lagen togs bort,att det är oerhört svårt att undersöka den effekten. Det är så många faktorersom påverkar handelns struktur, och det är inte sannolikt att en företeelse somomfattar av omsättningen i dagUgvaruhandeln skulle, oavsettriktningen, ha en så stor inverkan på handelns struktur att det över huvudtaget går att upptäcka den. Man kan också konstatera att någon sådan effektännu inte har kunnat noteras. I själva verket har nedläggningen av butiker ilandet som helhet minskat sedan lagen togs bort. Det visar naturligtvis inteatt det skulle finnas något orsakssamband i motsatt riktning. Det enda man kansäga är att det icke finns underlag för något påstående om att söndagsöppetskulle ha lett till en förändring av handelns stmktur, en försämring avnärservicen. Icke desto mindre påstår man i reservationen att det avremissyttrandena framgår att de fria affärstiderna har påverkat handelnsstruktur ogynnsamt. Nej, det framgår inte, i varje fall inte av de fakta somfinns återgivna i remissyttrandena. Det som på denna punkt sägs i reservationenär alltså felaktigt. En speciell del av handeln som kommit i bUckpunkten idetta sammanhang är naturligtvis kioskhandeln. Det är föga.förvånande attkioskhandeln har reagerat. Pressbyrån har t. ex. tUlställt Återinförande av affärstidsreglering, m. m. Nr 77 ledamöter en skrivelse, där manpåpekar att man fått problem efter det Torsdaeen den *' affärstidslagen togs bort. Kioskhandeln hade tidigare enmycket förmånlig ställning, eftersom man kundesälja sitt sortiment och på vardagar efter vanlig affärstid. säger man att man måste lägga ned ett stort antal enheter, och man hänför detta tiU affärstidslagens slopande. Affärstidslagens *' ' borttagande har påverkat kioskhandeln på två sätt: delshar man fått konkurrensfrån söndags- och kväUsöppna butiker det har i huvudsak varit fråga omvaruhus; i övrigt har det,.som vi har kunnat konstatera, inte förekommit någonsärskilt stor ökning av öppethållandet dels har kioskhandeln fått högrekostnader, eftersom man fått lov att ge sin personal samma förhöjda tillägg förobekväm arbetstid som handeln i övrigt gett efter lagens borttagande. Frågan ärdå: VUken är den väsentligaste faktorn av dessa två - är det konkurrensen frånsöndagsöppna varuhus, eller är det de ökade kostnaderna på gmnd av det höjdaob-tUlägget? Det är en viktig fråga, för om lagen skulle återinföras är detmöjligt att man sUpper en del av konkurrensen från de söndagsöppna butikerna,men det är knappast troligt att man inom kioskhandeln kan återgå till attbetala det lägre ob-tUlägget - man får nog hålla fast vid de högre tillägg somman nu har gått med på. Därför skulle jag, innan jag tar något intryck avprotestaktionerna från Pressbyrån, vilja veta i vilken utsträckning de kioskersom nu kommer att läggas ned ligger så till att de har konkurrens frånsöndagsöppna varuhus och i vilken utsträckning de ökade kostnaderna förpersonalen är den väsentliga orsaken. Man skulle också vilja veta om Pressbyrånkan garantera att företaget avstår från att lägga ned dessa enheter, om lagenåterinförs. Tills vi fått sådant besked, bör vi inte fästa något störreavseende vid Pressbyråns framställningar. En annan fråga som har diskuterats också här ärfrågan om jippon. i Glömminge sade att statistik är en sak,verkligheten som man upplever den är en annan. Jag förmodar att han då tänktejust på jippon; det är något som han åberopar i sin reservation tiUaffärstidsnämndens yttrande. Nämnden har nämligen undersökt förekomsten av s.k. jippon för att stimulera handel och liknande, och vi har funnitatt sådana förekommer i ytterst ringa omfattning. Icke desto mindre harnämndens ordförande tagit kontakt med de stora vamhuskedjorna och handelnsorganisationer och fått försäkringar om att de skall verka för att den härjippoverksamheten ytterligare minskar. Efter det tror jag inte att någon kanpåstå att jippon över huvud taget skulle vara ett problem värt att nämna isammanhanget. Det hindrar inte att de människor som varit närvarande vid ettjippo kan uppleva att sådana spelar en roll, men om man ser till bilden somhelhet förekommer de alltså i ytterst liten omfattning. Frågan om konsumenternas behov har diskuterats.Utgångspunkten är för min del att konsumentema framför aUt påverkar öppethållandetgenom sina inköp. Det hindrar inte att affärstidsnämnden har ansett det viktigtatt undersöka också konsumenternas inställning och motivet för att de handlarpå . Ur den undersökningen har man här nämnt vissa fakta. Jag villframför aUt understryka att undersökningen inte är ''2 slutredovisad. Nämnden har betonatatt det fordras ytterligare under- sökningarför att man skall kunna uttala sig om konsumenternas behov, önskemål ochintressen. Det förhåller sig inte så, som i sade, attundersökningen skuUe visa att konsumenterna inte har påverkat handelnsöppethållande genom sina inköp. I undersökningen har man frågat: Skulle ni ha kunnathandla än ? På den frågan har en ganska stor andel svaratatt de skulle ha kunnat handla . Jag vUl påpeka att innebörden avdetta svar givetvis är mycket osäker. Det svaret kan för en människa betyda atthon i nödfall skulle ha kunnat handla , medan det för en annanmänniska kan betyda att hon utan olägenhet skulle ha kunnat handla på annan tidän söndag. Och vilken den rätta innebörden av svaren är vet vi inte, i varjefall inte ännu, för så har svaren inte redovisats. Jag viU också fästa uppmärksamheten på att en så storandel som en fjärdedel har svarat att de inte hade kunnat göra sina inköp påannan tid. Om man tiU frågan lagt orden "i nödfaU" skulle kanskesvaret blivit annorlunda. De flesta människor kan naturUgtvis i nödfall ordna sinainköp än ; det framgår av att man nu på åtskUliga orterinte har tUlgång till söndagsöppet. Men en tämligen stor andel har ändå svaratatt de inte hade kunnat handla än . Man har anledning attförmoda att just förvärvsarbetande dubbelarbetande föräldrar och ensamståendeföräldrar är överrepresenterade i den kategorin. Här har vidare sagts att man kan befara att söndagsöppetanvänds som konkurrensmedel, och det skulle tydligen vara någontingförskräckUgt. Jag stäUer mig Utet frågande inför det talet. Vi har ändå en lagmot konkurrensbegränsningar här i landet, och det tyder på att konkurrens i ochför sig inte anses vara något felaktigt. Vi önskar att butikerna skallkonkurrera med pris, vi önskar att de skall konkurrera med god kvalitet på sinavaror. Då är det väl inget fel att de också kan konkurrera när det gäller atterbjuda konsumenterna bättre service och tUl bättre service hör för vissakonsumenter just öppethållande på andra tider än vanlig affärstid. Jag vill understryka vad som har påpekats avdistributionsutredningen, nämligen att det här inte bara gäller stora butikerutan att det också pågår experiment med nya typer av närhetsbutiker, för vilkaöppethållandetiderna är ett viktigt konkurrensmedel. I reservanternas förslag, slutUgen, framförs aUtså tankenatt man skaU återinföra en affärstidsreglering och att dispens skall tillämpasrestriktivt och likformigt. Precis som har jag tyckt att det ärintressant att det parti som säger sig arbeta för ett decentraliserat samhällei andra sammanhang här anser att den kommunala självbestämmanderätten varaUtför stor enUgt den tidigare lagen och alltså bör inskränkas. Om man nu skallha en lag kommer man ändå närmast det decentraliserade samhäUet om man låter dekommunala organen besluta med hänsyn tiU de skiftande lokala betingelserna. Menden mest decentraliserande lösningen av aUa är självfallet att inte ha någonaffärstidsreglering aUs. Återinförande av affärstidsreglering, m. m. 8 protokoll 1974. Återinförande av affärstidsreglering, m. m. Sammanfattningsvis: Påståendena i reservationen omutvecklingen har inte täckning i de fakta som kommit fram under den härperioden. 1 reservationen förs ingen som helst diskussion om hur man i en nylag skulle komma till rätta med de svåra problem som en lagstiftning för med sig,hur dispenserna skuUe utformas, hur man skulle dra gränsen beträffande vUkavaror som får säljas utanför den vanliga butikstiden. Erfarenheterna av dentidigare lagen visade att tillämpningen blev mycket godtycklig och att det varytterst svårt att motivera de gränsdragningar som gjordes. Därför finns det allanledning att avslå reservationen tUl dess de som framför förslag om en ny laghar några lösningar att ge på dessa svåra problem. Fm talman!Jag ber att få yrka bifall tiU utskottets hemställan. i Glömminge (c) kort genmäle: Jag hade egentligen inte tänkt gå närmare inpå affärstidsnämnden, men eftersom säger att nämnden är enig medundantag av mig, kan jag tala om följande angående yttrandet tillnäringsutskottet över de här motionerna. Jag hade en reservation. Nämnden består av sju ledamöter,och de tre ledamöter som tiUhör skrev ett yttrande,vari de stäUde sig bakom vad hade anfört i sittyttrande till LO. Ur detta viU jag citera följande: "Förbundet anser attutvecklingen av söndagsöppethållandet efter det att affärstidslagen upphördevid har inneburit påtagbara förändringar som motiverar enny affärstidslag." Detta är ju någonting helt annat än vad . En ledamot tillhör Handelstjänstemannaför-bundet, och han vägradeblankt att över huvud taget skriva under yttrandet och sade: "Jag viU intedelta i det! " Av de sju ledamöterna kvarstår då tre, som står bakom detyttrande som avgivits tUl näringsutskottet. Jag har inte velat gå in på detta tidigare, men med hänsyntill ' sagoskrivning här är det naturiigtvis nödvändigt att tala omhur ledamöterna i nämnden verkUgen har ställt sig. En annan ledamot av nämnden,från EPA i , har iohka tidningar uttalat sig mycket starkt emot det nuvarande systemet och viU hatillbaka en affärstidslag. Jag skall inte här citera vad hon har sagt, men detråder inget tvivel om var hon står. Det yttrande till näringsutskottet som är avgivet avaffärstidsnämnden var ganska sönderskjutet redan innan det kom dit. Jag tyckerdärför inte att man bör anlägga sådana synpunkter som här hargjort och påstå att allt är välbeställt samt att det råder enighet bakom detavgivna yttrandet. Så är det i själva verket inte. frågade sedan vilka regler vi vill ha. Men vihar ju skrivit i reservationen att vi hemställer om förslag från Kungl. Maj:ttill regler och ny lag. Det är väl ingen mening med att stå i ochfråga efter vilka regler vi vill ha när vi redan har föreslagit att Konungenskall komma med förslag. Skall det efter denna dag bli så, att intekan skriva till Konungen och anhålla om några bestämmelser utan att detta måsteföregås av en utredning? Då kommer vi ju att följa en helt ny Unje; dethar inte varit vanligt tidigare. Man kan väl med det gamla ordspråket säga, att när VårHerre inte vUle att någonting skuUe ske, då tillsatte han en utredning - det ärväl kontentan av denna debatt. () kort genmäle: Vad jag framhöU var att affärstidsnämnden ändafram tUl i vår har varit ense om att inte föreslå några åtgärder. Utvecklingenhar aUtså inte gett nämnden anledning att lägga fram några förslag. Nämnden harvarit enig ända tills , med undantag av i Glömminge ingenannan ledamot av nämnden har yrkat på att nämnden skulle föreslå några åtgärderi anledning av utvecklingen. I sitt yttrande säger nämnden att den hittillsvarandeutvecklingen inte har påkallat någon sådan anmälan om ogynnsamma verkningar från nämnden till Kungl. Maj:t och att det därför inte heller har funnitsanledning för nämnden att ta upp frågan om de åtgärder som kan bli påkallade. TUl detta yttrande finns det en reservation av herrBörjesson i Glömminge. Vidare finns det ett särskUt yttrande av ledamöternafrån . Det är aUtså ingen reservation, utan ett särskiltyttrande jag tror inte att jag behöver undervisa vare sig iGlömminge eller någon annan här om skUlnaden mellan ett särskilt yttrande ochen reservation. 1 detta särskilda yttrande säger ledamöterna frånHandelsanstäUdas förbund följande: "Som representanter i är vi eniga i de slutsatser som dras i nämndens yttrande såväl när detgäUer beskrivningarna av de sakliga förhåUandena och utvecklingen sominriktningen av nämndens fortsatta arbete." Om i Glömminge i någon tidning har hittatnågot uttalande av någon av dessa ledamöter är det väl ändå inte så välbetänktatt lägga större vikt vid sådana uppgifter än vid det som ledamoten har sagtoch satt sitt namn under i affärstidsnämndens yttrande.