prot · FX09136 · 1974-12-31 00:00:00 — Vi har sagt i ^betänkandel alt vi tror alt del kan bli ettprimärt intresse - titt skillnad ^mol vad ^anförl - alt upplåtajordbruksjord tillhörande kommunerna för jordbruk. Det har t. o. ^m. iutskottet uttalats - vilket också finns återgivet - ^atl del numera tigger i liden ^atl anse alt attjordbruksjord skall användas för jordbruksproduktion. Del är hettorimligt alt påstå alt man, med utgångspunkti de eventuella ^svårigheierna alt utarrendera pä , skulle undertätaall utarrendera jord. I sä fatt skulle jordbruksjord i närheten av samhällena ligga för fäfot. Jag tror inte altdel finns några ansvariga kommunalmän som i del rådande läget skuttevilja göra pä del ^sället. Del kan alltså bli ^ell primärt intresse all att^lillgänglig jordbruksjord skall odlas. Del kan i delta fall inte genomföras pä^elt ^bällre ^säll än genom upplåtelse för ^jordbruksändamäl till^arrendatorer. Jagvidhåller således min uppfattning ^atl ^utskotlsma^joritelensställningstagande i delta sammanhang icke innefattar något misstänkliggörandeav våra ytterst ambitiösa och ^ansvarskännande kommunalmän. HerrHAMMARBERG ^(s): Jagvill inte ^beslrida herr ^Svansirömspåstående ^atl han hyser förtroende för kommunalmännen, men jag villhävda att innebörden av^utskollsmajorilelens förfaringssätt ^atl först begära en undersökningoch sedan säga ^atl den skall leda ^lill lagstiftning ^mäste vara all man ^lydligen inte litar på att kommunalmännen följer de intentioner somlagstiftarna hade när vi en gäng antog tagen i fråga. Hen (): Jag sade alt del, om undersökningenkommer all visa all intentionerår 1970 ^atl förhållandena skall övervägas i varje enskilt fatt inte har^lillämpals, möjligen kan bli angeläget all ompröva lagen i ^detla sammanhang.Men ^della gäller alltså, herr ^lalman, ^endasi om utredningen kommer ^atlbekräfta de uttalanden som ^gjoris av flera^remissinslanser. Jag är alltsåfortfarande inte beredd att uttala mig om hur denna ^uiredning kommeralt utfalla. Del är ^försl ^resullalföreligger som man kan bedöma om del behövs en ändring i lagstiftningen. Överläggningen var härmed slutad. ^Proposilionergavs på bifall titt dels utskottets ^hemslällan, dels reservationen av herrHammarberg ^m. fl., och förklarades den förra ^pro- positionen vara med övervägandeja besvarad. Sedan begärt ^voiering upplästes och godkändesföljande voteringsproposition: Den som vittatt kammaren bifaller ^lagutskoltels hemställan i betänkandet nr 35 punkten 1röstar ja, den del ej vill ^röslar nej. Vinner nej har kammaren bifallitreservationen av ^m. Vid ^omröslninggenom uppresning förklarades tvekan kunna råda angående resultatet, varför votering med^omröslningsapparat verkställdes. Denna ^omröslning gav följanderesultat: Ja - 162 Nej - 162 Dä sålunda de avgivna rösterna var lika delade,nedlade herr förste vice talmannen i ^röslurnanen ja-sedel och en nej-sedel, varefter pä herr förste vice talmannensanmodan herr ^Berndlson (vpk) ur urnan upptog den ena av dessa båda sedlar, ochbefanns denna innehålla nej. Kammaren hade alltså i enlighet mednej^-proposiiionens innehåll bifallit ^reservaiionen av ^m.^fi. Kammaren biföll vad utskottet i dessapunkter hemställt. Föredrogs socialutskottets belänkande nr 38 ianledning av ^molioner om förlossningsvård. I ^della belänkande behandladesmotionerna 1974:31 av i (c) variyrkats alt hos ^Kungl. ^Maj:t skulle anhålla att 8 § första stycketreglementet (1955:592) för barnmorskorskulle erhålla av motionären föreslagen ändrad lydelse, innebärande altbarnmorska skulle få ^räll alt vid förlossningsoperation använda även sugklocka för ^utdragning av lågt stående fosterhuvud^saml 1974:435 av fru ^Lanlz ^m. (vpk) vari yrkats^atl uttalade sig för a. all läkare medadekvat utbildning borde finnas ^lillgängliga vid kvinnoklinikerna dygnet^runl och att tills detta var uppnått barnmorskornas utbildningförbättrades så att de kunde klara de metoder som tedde till effektiv^smärllindring vid förlossning. b. all ^paracervikatbtockad, ^pudendusbtockad och^epiduralanestesi ^sna- Nr 136 rastinfördes vid samtliga kvinnokliniker ^saml att ^psykoprofytaxmetoden Tor^sda^gen ^den närmare utreddes, 5december 1974 c. attsocialstyrelsen gavs direktiv om hur principbeslut borde följas upp. 1. beträffande rätt förbarnmorska ^atl använda sugklocka vid ^förioss-^ningsoperalion alt i anledning av motionen 1974:31 gav^Kungl. ^Maj:t till känna vad utskottet anfört, ^belräffande ^ålgärder för^smärllindring vid ^föriossning ^atl skulle avslå motionen1974:435. Reservation hadeavgivits beträffande åtgärder för ^smärllindring vid ^förtossning av (vpk) och fru^Swarlz (fp) som ansett all utskottet under 2 ^borl hemställa, alt i anledning av motionen 1974:435gav ^Kungl. ^Maj:t till känna vad reservanterna ^anförl. Fru ^SWARTZ(fp): Även om socialutskotteti sitt belänkande angående motion 435 understryker vikten av ökade insatserför smärtlindring vid förlossning kan ^behovel därav starkarepoängteras, vilket också har gjorts i en ^reservaiion av och mig.Riksdagen log ställning i den här frågan 1971 och uttalade sig dä för alt varjekvinna som så önskar skall kunna få hjälp till smärtlindring. tordedock ett mycket stort antal kvinnor upplevasin ^föriossning som mycket smärtsam. All ^anlalel läkare inom ^gynekologi och ^obstetrik kommer att öka görall man har anledning vänta sig en positiv förändring, då flera metoder för smärtlindring kräver ^täkarmedverkan. På flerahåll finns också möjlighet ^lill hjälpenligt ^psykoprofytaxmetoden, som av många barnaföderskor upplevs somriktig och effektiv. Alltför få kvinnor har dock den möjligheten. Eftersom många läkare anser ^atl det vetenskapliga underlaget för en säker bedömning av de risker mor och barn utsättsför vid vissa ^smärt^lindringsmeloder inte är ^tillräckligl, kan viktenav forskning inte nog betonas. Vad man^däremol känner titt är ju vikten av ^mödraundervisning -andnings- och avslappningsövningar samt ordentlig kunskap om vad som händer under förlossningen. Sådanundervisning har ofta en utomordentligt fin effekt och torde också vara^hell riskfri. Delta, som bl. a.ingår i den ^s. ^psykoprofylakliska metoden, är ju egentligen inget annat änvad vi som fått uppleva den gamla hemförlossningen, när den var som bäst, känner till. ^Dislriklsbarnmorskan gav ofta en mycket fin ^föriossningsförberedetse ochsedan vid själva förlossningen ^elt personligt omhändertagande ^vilkelskänkte barnaföderskan den känsla av ^irygghel som är sä betydelsefulloch även i hög grad bidrar till allhöja smärttröskeln. Jag delar helt den uppfattning som Svenska ^barnmorsk^eförbundel framför i sillremissyttrande, ätt man på ^della ^säll mänga gån^ger kan eliminera ^behovel av mera komplicerade ^smärtlind^ringsmeloder.Ulan all plädera för återgång ^lill hemförlossningar kan man dock önska all delsom var bra och riktigt i dessa i möjligaste mån får komma även dagensbarnaföderskor ^lill del. ^Barnmorskeförbundel påpekar också all de knappa personella resurserna på våra ^förlossningsanslalier gör all maninte hinner ge den önskvärda individuella värd som skutte kunna göraanstaltsförlossningarna likvärdiga ^rned ^lidigare hemförlossningar vadbeträffar omhändertagandet. Man påpekar också all man sedan ^1950-lalel^kämpal för bättre resurser förförlossningsförberedelse, avslappningsövningar, ^bällre personlig kontakt ^elc. Förbundels kamp har inte givit ^önskal ^resullal. Del som kan räknas till förlossningsförberedelser är, som jag ser del,del absolut primära och det som ^va^f^ie gravid kvinna skulle få komma iåtnjutande av. lär ^endasi 44 150 av de 117 900 mödrarna hadeltagit i ^möd-^ragymnaslil^c. Differensen mellan siffrorna kan väl^lill någon mindre del vara beroende av alt alla intefrågat ^efler möjligheten, men den torde ^lill ^slörsla delen bero påbristande resurser. Fru ^Lanlz, som slår som första namn pä motionen 435, och jag har båda^erfarenhei av förlossningar. ^Efler vad jag kan förslå av vad jag läst i en av våra dagliga tidningar är våraerfarenheter av ^hell olika slag. Dethindrar inte all vi kan vara fullständigt överens om ^atl allt ^måsle göras förall ^va^f^ie kvinna skall få den hjälp som just hon är i behov av. Vi är alla olika, med olika fysiska ochpsykiska förutsättningar, och hänsyn bör las ^lill ^della. Om man är välvillig kan man omdagens ^silualion säga att del inte har^gåll sä läng lid sedan riksdagengjorde sill uttalande i frågan om ^smärllindring ^-^ . Vad som ärmärkligt är väl all del behövde göras ett uttalande för ^atl frågan skulle fåsig en ^puff framåt. Alltförmånga kvinnor upplever fortfarande sinförlossning som plågsam och svår. Jag ber alt fåyrka bifall ^lill ^reservaiionen av och mig. Under dettaanförande överlog herr andre vice ^lalmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Fru ^LANTZ(vpk): Hur har ^rtksdagens beslut om smärtlindring vidförlossning infriats? Del säger all ^smärllindring vid ^förtossning är dl ^rimligl ^k:rav som varje kvinna som sä önskarskatt få uppfyllt. Beslutet frän 1971 ^h.ar inte infriats. Vad som ^renlallmänt hänt på detta område är alt attityderna ^lill smärtlindring har ^ändrals ^lill kvinnornasförmän. 1^smärllindringsdeballen anges ofta all ungefär en tredjedel av alla barnaföderskor upplever så ^slark ^föriossningssmärta ^atl de har behovav effektivare smärtlindring. Dennauppfattning grundar sig bl. a. pä ^Lagerkrantz' undersökningfrån 1970, som visade all en tredjedel av dem som ^tittfrågats dagen efter^förtossningen upplevt "svår" eller ^"näslanouthärdlig" smärta vid förlossningen. Vidare åberopas ofta undersökningarsom visar all en tredjedel upplevt den ^smärllindring de fått som heltotillfredsställande. I en undersökning^Smärlupplevelse och behovet av smärtlindring under förlossning av ett ^forskarleam från -^Fällman, ^Kebbon, och^Zador - visas ^atl man får betydligt högre siffror pä upplevd outhärdlig smärta om registreringen görs ^efler^föriossningen. Av de i undersökningen ingående kvinnorna upplevde ^inie mindreän under förlossningensgång en outhärdlig smärta. Den allmänna uppfattningen att ^omföderskorupplever ^föriossningen som mindre smärtsam har inte bekräftats av denna undersökning. Vill kvinnor hasmärtlindring? I den nämnda undersökningen redovisas att ungefär 30 ^proceni av de kvinnor som^litlfrågats vill ha, ulan tvekan, eneffektiv ^smärllindring. Alt inte en högre ^proceni jämfört med det stora procenttalsom sagt sig känna en outhärdlig smärtasvarat ja till önskemål om effektiv^smärl^lindring kan nog förklarasav den osäkerhet som framförallt bland gravida kvinnor fortfarande råder om konsekvenserna vid kvalificerad smärtlindring.^Dessulom är kunskapen om möjligheterna till ^smärllindring tåg etterobefintlig hos många kvinnor. Det är också för mångakvinnor självklart alt inte begära ^smärllindring med motiveringen ^atlhar andra ^klaral ^föriossningen ulan smärtlindring så klarar jag del också. Men faktum kvarstår av barnaföderskorna skulle behöva effektiv ^smärllindring. Vid symposium framkom nyarön som visar alt var femte kvinna fårpsykiska eller fysiska besvär av graviditeten etter av ^förtossningen. Del finns olikatyper av och ^meloder för smärtlindring. För det första finns del smärtstillande medel som ges itablettform etter som ^insprutning för en mer allmän avslappning. Fördel andra finns del ^meloder där kvinnan fårinandas gaser, t. ex. lustgas. För det tredje finns det lokalbedövning. Fördet ^fiärde finns det bedövning av de nerver som leder smärtkänslighetentill hjärnan. För det femte finns det ^psykoprofytax som innebär en speciell andningsteknik, ^muskelavstappning och dlaktivt ^förlossningsarbele ^lillsammans med förlossningspersonalen.^Dessulom kan hypnos användas vid förlossningar. De ^Ire^förslnämnda ^meioderna ^prakliseras allmänt på våra förlossningsavdelningar. Dessa ^meloder ger ingen effektivsmärtlindring för de flesta barnaföderskor. ^Paracervikatbtockad,^pudendusbtockad och ^epiduralblockad tillhör den ^fiärdekategorin av smärtlindringsmetoder. Av dessa ger ^epiduralblocka- densmärtfrihet under hela ^förtossningen. Det finns ingenmetod som generellt passar alla kvinnor, och ingen ^smärttindringsmetodkan ges hett rutinmässigt. ^Va^f^ie kvinna ^mäste inför en ^förtossningkänna ^irygghel och vara garanterad den hjälp som behövs under^föriossningen. Kvinnan skall på dl tidigtstadium av graviditeten upplysas om olika möjligheter till ^smärl-^lindrtng,så all vissa ^erforderiiga förberedelser kan ^vidias inför ^förtoss^ningen. Antalet^förtossningar i uppgick titt ca 110 000. Av dessa fick bara 7 av 1 000 effektiv smärtlindring iform av ^s. Per dag sker 320 ^föriossningar, och avdessa behöver inte mindre än 270 kvinnor effektiv smärtlindring. Del finns ^90 kvinnokliniker i^landel. Av dessa finns 9 på regionsjukhus med ^möjligheler att ge effektivsmärtlindring. Det finns 31 centrallasarett, eller länssjukhus som det också kallas, där kravet för att få benämnaslänssjukhus är ^atl sjukhuset skall ha full service för ^föriossning. Av dessa31 länssjukhus kan bara 16 uppfylla det ^kravei . Kvinnor kan ^ga^ranleras effektiv smärtlindring i form av^epiduralblockad vid sammanlagt 24kvinnokliniker, men bara på daglid. Som exempel vilt jag nämna . Det ärbetecknat som ett av mest tekniskt utrustadesjukhus, men någon avancerad smärtlindring i form av ^epi-^duratblockaderkan där inte erbjudas kvinnorna. Sjukhusets ^anestesio^logiska service är inte heller tillräcktig för delta ändamål. Andra former av^smärllindring kan ges men också bara de . Det är alltså fortfarande nästanomöjligt för en kvinna att få effektiv ^smärllindring, om hon skullevilja eller behöva det, trots att det sägs i^socialstyret.5ens råd och anvisningar att "barnaföderskans önskan beträffandesmärtlindring vid förlossning skall tillgodoses i den utsträckning medicinskaskäl medger". Varför har dä inte beslut infriats? Ja, det finnsmånga samverkande orsaker titt det. För det första är del fråga om resurser och prioriteringar av anslagsmedel. Mot bakgrundav principbeslut blir man förvånad, när man i rapportfrån , ^Förtossningsvårdens^organisalion, läser följande: "Fullständig ^smärlfrihet under helaförlossningsförloppet med nuvarande metoder och resurser - och sannolikt inomde närmaste decennierna - kan endast uppnås vid full narkos vid pä förhandplanerade kejsarsnitt. A andra sidan kan, redan i dagens läge ulan ^siörreresursökning, acceptabel smärtlindring ges på regions-, län^s- och vissa^länsdelssjukhus, dvs. alla vårdnivåer som har en ständig beredskap inomoperation och ^anestesi." Del uttalandet är fortfarandeaktuellt. Efter vad jag kan förstå av detta utdrag är man på nöjd med rådande förhåltanden. Och förnöjsamhetenunderstryks än mer vid granskning av ^pelita för är 1975/76, där del slår: "Ökad ^uppmärksamhel harefter ^ell riksdagsbeslut ägnats frågan om smärtlindring vid ^föriossning.I samband härmed har del framställ som angelägel alt ^ytlerligare stödja den ^mödraundervisning, som bedrivsvid mödravårdscentralerna." Något ytterligare uttalande omsmärtlindring vid förlossning förekommer inte isocialstyrelsens ^pelita 1975/76. Resurser för avancerade ^smärtlindrings^meloderomnämns inte i ^pelitan. Mot bakgrund avsocialstyrelsens inställning är del ^betydelsefuitt all gersocialstyrelsen direktiv om hur principbeslut skall följas upp för att intentionernai beslutet skall bli förverkligade. För del andra råder det brist pä personella resurser för^detla ändamål. Det finns helt enkelt för fä^läkarfiänsterföratt förverkliga beslut. För en fullgod ^föriossningsanestesi fordrastillgäng titt ^speciattränad personal . Sådan finns förnärvarande inte pä ^nägon ^föriossningsavdelning i ^värl tand. Förutomalt del behövs läkare med adekvatutbildning pä alla kvinnoklinikerbehöver man alltså ha tillgång ^fill läkare dygnet runt. För det tredje ^mäste barnmorskornas utbildningkompletteras sä att de kan tillämpa de metoder som ger effektiv smärtlindring. För del ^fiärde ^mäste en omfattande upplysningsverksamhetbedrivas pä mödravårdscentralerna för altinformera kvinnorna om de möjligheter ochde rättigheter till ^smärllindringsom varje kvinna, åtminstone i teorin, har. Genom alt höja kunskapsnivåni detta avseende hos de gravida kvinnorna kan man få till stånd ett spontanttryck - mycket större än del jag kan åstadkomma här i - somresulterar i alt rätten att föda barn under acceptabla former förverkligas. För del femte ^måslestora resurser anstås ^lillforskning för alt ^ulveckla metodermed minimala risker för barn och moder. kommunisterna har i motion 465 krävt resurser till forskning i tillräcklig omfattning. Denna motion, som behandlades i kammarenför någon vecka sedan, har varit föremål för en omfattande remissomgång. Innehålleti remissyttrandena styrker motionärernas farhågor att de resurser som slätts till förfogande för smärtlindring vid ^föriossning ärhelt otillräckliga. Som exempel kananföras ^atl ^siatens medicinska forskningsråd och universitetsmedicinska fakul^tet båda säger att "en av anledningarna titt ^atl beslut om ^räll till smärtlindring vid förlossning intelett till önskat resultat utan tvivelär bristande kunskaper om olika ^smärtlindringsmeloders inverkan påmodern och barnet. Mänga läkare i ansvarig ställning anser sig därför ocksåsakna tillräckligt ^underiag för en bedömning av vilka resurser som skattkrävas av sjukvårdshuvudmännen för att reformen praktiskt skall kunnagenomföras." ^Trols aktiv forskning både inom och utom landet kring^smärllindring vid förlossning ^flnns detutan tvivel fortfarande ett stort behov av ökade kunskaper om olikametoders inverkan på kvinna och barn. skrivning om motionen 435 har enpositiv grundton och annat var väl inte heller att ^vänla med tanke på 1971 årsbeslut. Vad som är förvånansvärt är att utskottet inte är berett att medverka ^lill ^ell förverkligande av 1971års beslut. ^Ulskollet kan inte varaovetande om hur dåligt intentionerna frän 1971 har infriats. 1 motiveringen till avstyrkandet av ^vpk-motionen stöder sigutskottet bl. a. på ^socialslyrelsens belänkande ^Förtossningsvårdens^organisalion frän 1973, där det bl. ^heler: "Med hänsyn ^lill deresurser som krävs för ^paracervicat- och^epiduralblockad torde dessa ^srnärtlindringsmetoder ^knappasl komma atttillhandahållas ^annal än vid region- och länssjukhus." Jag har ^lidigareredogjort för hur många av våra länssjukhus som har en fullgod service för förlossning. Det var bara hälften avalla länssjukhus, och inget sjukhus kan erbjuda effektiv smärtlindringnattetid. Vidare hänvisar utskottet titt en beräknad ökning av antalet läkare . Vid en tillbakablick på^läkarsitualionen framkommer följande fakta. Enligt ^socialslyrelsens rullandeprognos, som kal-tas ^RUPRO, från1969 skulle det finnas 480 läkare i ^gynekologi och^obstetrik och 490 i ^aneslesiologi. Det fanns bara 270 läkare i^anestesi och 310 i ^gynekologi. visar planer alt det år1978 skall finnas bara 560 läkare inom vardera ^gynekologi och ^anestesi. Prioriterin^gen som socialstyrelsengör går alltså bakåt vad gäller ^tä-^kar^f^iänster för detta ändamål. Detta ärmärkligt, då vid åtskilliga^tilllätlen påpekat att en av de starkast begränsandefaktorerna när del gäller såvälkvantitativ som kvalitativ utbyggnad av ^hälso- och sjukvårdens olika områdenhar varit tillgången på adekvat ^ulbildad personal. ^Ulskollet anförde vid kammarbehandling alt antalet läkare med specialistkompetens i ^anes^lesiologi^respeklive ^gynekologi och ^ob^stetrik förväntades komma all avsevärtöka. Denna ^förvänian har som synes ^hell ^kommii på skam. Jag vill påslå att utskottets förtröstan på enökning av antalet läkartjänster bliren utopi så länge utskottet inte är berettall kräva alt adekvat utbildade läkare skall finnas pä varje kvinnoklinikdygnet runt för att ge kvinnorna en fullgod förlossningsvärd. När del gäller kvinnornasförberedelser för förlossningen framhåller utskottet ^atl försöksverksamhetpågår med ^psykoprofytax på mödravårdscentraler.Delta är riktigt, men det saknas möjligheter vid förlossningsavdelningarna ^atl sedan ^utnytfia den kunskap i ^psykoprofytax som kvinnornahar fåll. Utskottet framhåller dessutom att av ungefär 118 000 mödrar deltar 44000 i ^mödragymnastik. Det är mindre än en tredjedel och ^fär betecknas som ettotillfredsställande förhällande. Utskottet vill titt^sisl ^underslryka angelägenheten av alt fortsatta in satser görs på området, så alt ^varie kvinna som så önskar skall kunna fä den hjälp i angivna hänseende som ^ullalade sig för. ^Angetägenhetsgraden betonar utskottetmed alt avslå ^molionen 435, som, om den ^biföttes, verkligen skutte garantera kvinnorna rätten till effektiv smärtlindring. ^Ulskollet avslutar belänkandet med all ge kvin norna en kalldusch genom att anföraföljande: ^"------ kan utskottet ^emet- lertid inte finna att det nu är ^erfordertigi med något ytterligare ^inilialiv av i frågan." Det måste bli en rättighet för varje gravid kvinna all känna trygghetoch vara garanterad hjälp mot smärta under förlossningen. Det räcker inte med^elt välmenande uttalande, utan det krävs praktisk handling; del harerfarenheterna tydligt visat. Med detta, herrtalman, yrkar jag bifall tillreservationen som är fogad ^lill ^socialulskollels belänkande nr 38. Hen iHuskvarna ^(s): Medanledning av alt fru ^Lanlz och fru ^Swartz påpekade vad ^ulskottel och därefter ^ullalade1971 vill jag inledningsvis rekapituleravad del beslutet innebar. ^Ulskottelanförde alt smärtlindring vid förlossning var ^elt rimligt krav som varje kvinna som så önskade skulle fäuppfyllt. Det fanns, påpekade utskottet,inte några skäl titt att inte alla ^möjligheler skulle tillvaratas för att underlätta för kvinnorna ^atl föda barn. ^behovel av ^ytteriigareundersökningar rörande olika ^smärtlindringsme^loders effektivitet och riskerna för moder och barn samt sådanaspeciella säkerhetsåtgärder som ärerforderliga för alt möta sidoeffekter av metoderna. Utskotteterinrade vidare om beslutad ökning av ^läkarutbildningskapa-^citelen ochanförde att antalet läkare med specialistkompetens förvän-lades komma attavsevärt öka. ^Ulskottel ansåg att det fanns ^siarka skäl för att närmareöverväga om barnmorskor i ^siörreutsträckning kunde anförtros uppgifter när det gällde all administrerasmärtlindrande medel. Utskottet betonade slutligen angelägenheten av alt deresurser som är av ^belydelse för alt manskall kunna ge ^smärllindring vid förlossning förstärks vid ^förtossningsavdelningarna, och man anförde all med hänsyn^lill forskningens ochundervisningens behov kunde del vara både lämpligt och önskvärt ^atlspecialavdelningar för ^föriossningsanestesi inrättas. Jag har velat peka pä ^detla, därför att det gav ettklart uttryck för ^atl ^utskoliei ville göra så myckel som ^ell riksdagsutskottkan göra. Men vi fördelar ju inte läkarresurserna ^ule i landet. Det ärsocialstyrelsen som gör det, och sedan är del huvudmännen som anställer dem isin ^fiänsl. kan bara principielltuttala ^hurden vill ha frågan ordnad,och del anser jag ^atl ^ulskollet ochriksdagen ^gjorde 1971.1 delbetänkande som vi nu behandlar har vi sammaprincipiella inställning som vi hade 1971. Det riksdagsbeslutsom då fattades har inte gått spårlöst förbi. har haft enarbetsgrupp som har sysslat med ^föriossnings-^värdens organisation och^siruklur. Denna har avgivit ^ell belänkande. Idetta anges som önskvärt alt förlossningsvården titt övervägande del bedrivs vid länssjukhus, vilkaförutsätts skola ha ständig beredskap med läkare inom specialiteterna ^aneslesiologi (dvs. ^bedövningstäkare),^pedia- ^Irik (invärtes barnsjukdomar) samt ^gynekologi och^obstetrik (kvinnosjukdomar ochförlossningar). I ^betänkandel framhålls också den försöksverksamhet som pågår vid vissa mödravårdscentraler. Dessutom sägs ^atlvissa specialiteter ^belräffande ^smärtlindringsmeloder ^endasi kan utövas vidregion- och länssjukhus. I det sammanhanget kanske det finns anledning ^atlsäga några ord om den res^ervation som har avgivits.