prot · FX09142 · 1974-12-31 00:00:00 — Alla har medsig någonting alt hämta maten i; en halv tallrikeller en plåtbit eller ett par tidningsblad, eller man kan se en liten flickasom står och håller upp kjolen för ^atl om möjligt få litet gröt i den. De slåroch trängs, och plötsligt ^skjutes en liten knatte ut ur ledet. Det är en^femåring. Han har en ^pappersstrul i handen som mor har skickat med honom föratt hämta gröten i. Han gråter högljutt.Äntligen kommer ^grölhoarna ut. Vilket liv det blir! Alla slåss och kämpar om det ätbara, sparkar och klöservarandra för alt komma fram för att få. Somliga åker omkull i smörjan,och när de kravlat sig upp på benen igen är ^grölhoarna förbi. Så går del undanför undan. Jag försäkrar er att del inte finns något värre helvete änhungerpanik bland ^femåringar. Ytterligare insatser för ^svältdrabbadeländer Ytterligare insatser för ^svältdrabbadeländer ^Grölhoarnapasserar mellan leden. Jag frågar biståndsarbetaren, om gröten verkligen räcker till alla. "Nej", säger han, "det gör ^den'inte, det blir väl ^etlpar hundra som blir utan." När man hör det ^lyar man ^inle mer, i varjefall ^inle om man har sett det tidigare. Del finns ingenting så förfärligt som^atl se maten ta slut när det fortfarande finns hungriga barn kvar i kön. Mankan ^iakia dem som står i slutet av kön och som förhoppningsfullt har stått ochräknat; är del bara tio kvar före mig, nu är det snart min tur! Och de blir upprymda och hoppfulla ju närmre^grölhoarna kommer, snart skall de ju fä äta. är del bara tre före, och två- och . Men är gröten slut. Vad gör de, tror du? Skriker de ochförbannar- sitt öde och säger att det ärorättvist? Man är ju en liten ^femåring som är tränad i besvikelsenskonst. Man blir röd i ögona, går åt sidan och så sätter man sig ned vidhusväggen och gråter en skvätt för sig själv. Känslosamt prat kan dusäga. Nej, jag skall säga dig att det^inle finns någonting sä sakligt somsvälten. Svälten kan konstateras utan någon ^näringsfysiologiskexpertis. Jag känner som sagt till hela problematiken kringvetet - ^atl den inte är så enkel, ^atl man skall ha transporter och att alltdetta tar tid. Men jag vet också att del finns en regel i allaaffärssammanhang, alt om man bara betalar sånog kommer varan fram. Men jag skall inte ge mig närmare in pä det. Jagmenar inte heller all vi nödvändigtvis skall ta vårt svenska vete och skänka just det. Men vi skall ta det svenska ^ve^ieöverskoltetsom en anledning till störregenerositet. Det har givit oss råd ^atlvara generösa. Större generositet i pengar nu till jul!Vi behöver inte ^vänla ^lill april. Vi kan köpa vete,ris och mat på andra håll i världen. Internationella veterådet registrerar att ^Canada, ochAustralien har ^veieöverskoU. Och man behöver inte leva bara på vete. Del^utherska kyrkorna, som bedriver ett stort biståndsarbete där nere, köper risfrån , och del ligger på mycket nära håll. Finns bara pengarna kan manfå fram maten, och det behöver inte ta sålång lid. Har vi nu fått en extra ofattbar skänk frän ovan kan vi väl göra en extra kraftansträngning för de nöd^^lidande i världen. Vi talar mycketoch ofta om solidaritet, men tänk vad den är begränsad! Jag tror det varfru ^Neltelbrandt som i sitt inledningsanförande sade au om denna kalastrofhade hänt i , eller , hade vi dä artigt ^sagl; "Viskall göra vad vi kan, men först vet vi vilka resurser vi har altsätta in." Ingen människa tror väl alt vi hade gjort på det sättet. Vihade salt i gång nationalinsamlingar och fått fram vetet ur ladorna, det äralldeles säkert. Vi får för framtiden, mina vänner, akta oss för destora orden om vi inför julen ^underiåter ^atl infria våra löften ^lillfattiga folken. Jag ber ^atl fåyrka bifall ^lill reservationen, herr talman. iKil (fp): Jag önskar all fler i denna kammare hade den inlevelse ochden insikt som den föregående talaren visade i denna fråga. Jag är djuptimponerad av det sätt varpå har visat att vi har ett behov av^atl hjälpa nu och hjälpa snabbi. Jag tror mig också veta ^atl när skallbesluta i frågan om en extra insats för de fattiga folken följs vad vi gör medspänt intresse av den unga generationen - den som är född under och efter . Inte bara detungdomsförbund. , som jag själv tillhör harlänge krävt ökat svenskt bistånd, utannästan alla de politiska ungdomsförbunden- ^stu-^dentförbunden, kristna ochandra ideella ungdomsorganisationer - har upplevt våra insatser för^u-ländernas folk som helt otillräckliga. Den unga generation som har växt uppmed världen i sitt vardagsrum frågarsig; Måste solidariteten minska med avståndet ^lill dem som lider? Måste löften till fattigamänniskor, högtidligt givna i sträck, vara mindre värda bara därför att de givits till människor som saknar rösträtt i vårt rikaland? Säkert har alla i denna kammare vid något tillfällefått dessa frågor ställda till sigoch besvarat dem i enlighet med det höga mål -jämlikhet mellan folken -som har fastställt som del viktigaste skälet till vårt bistånd. Med den utgångspunkten måste svaret bli: Solidariteten måste gälla alla människor.Också löften til) ^väridens fattigaär till för att hållas. Menretorik och handling är tyvärr inte alltid samma sak. När nu svältdöden harskärpt sitt strupgrepp över hundratals miljoner människor ^väriden övermåste vårt svar bli inte tomma ord utanpraktisk handling. Frågan är; Skall vi tillsammans under den värsta hungerkatastrofeni historien göra en extra insats eller skall vi i stället hoppa av från det löfte som gett varjeår ? som fler människor än någonsin hungrar får vi iSverige - den kanske mest välmående av världens mätta nationer - en störrespannmålsskörd . Måste inte då varje ^merkilo sättas in i dagenshungerfront i stället för alt användas som foder i djurfabriker föratt ge ^högvärdigt protein ål de redan mätta. Eller för att använda ^Sicco ^Mannsholts ord; "Vi måste välja mellan anföda grisar och att föda människor." För alt upprätthålla den ökandeköttkonsumtionen i industriländerna använder man värdefullaproteinkällor som jordnötter, soja, torrmjölk ochfiskmjöl ^lill föda åt höns, boskapoch svin. lider miljoner människori ^u-länderna svår ^proteinbrisl. Under de tidiga barnaåren är tillräckligt med protein nödvändigt för att hjärnan skall utvecklas normalt. Vikommer att få mängder av mentalt handikappade människor imånga av ^u-länderna. Detta brott begåsalltså mot miljoner mänskliga varelser som ^proieinkonsumtionen ökarmed häpnadsväckande fart i industriländerna. Som läget nu är harmänniskan bara ett alternativ till den oundvikliga Ytterligare insatser för ^svältdrabbadeländer Ytterligare insatser för ^svältdrabbade ^.^länder svälten; en radikal omfördelning av världensknappa ^livsmedelstillgängar. Men vi kan ^inle sältaoss och vänta och hoppas på all en internationell organisation som tar ^ilu med omfördelningsproblemen skapas. Svältdöden^yäntar ^inle - därför måste vi nu göra vad vi kan. Genom au vi avstår den halva miljard som folkpartietföreslår som hjälp åt de svältande skulle 3miljoner människor ges möjlighet att upprätthålla livet iväntan på nästa års skördar. Om allt kan köpas här hemma eller om en del ^måsieinhandlas i andra överskottsländer - ^Canada, , Argentinaeller - kan inte vara avgörande för vår vilja till insats. Det viktigamåste vara att de som hungrar får hjälp snart, ^inie all de nödvändigtvis fåräta svenskt vete, om det nu skulle vara så^atl del svenska ^veleöverskottet inteskulle bli lika stort som man beräknat. När människorna nu vänder sig till politikerna är del viktigt ^atl de får ^etl besked som de kantro på. Det går inte att få folk alt acceptera att vi inte förrän den 1 aprilskulle veta hur mycket vete det finns i . Allt vete är redan skördat -det finns alltså . Det är möjligt att det med de normala rutinerna inte går att få besked förrän . Men vi har ^inle en normal situation . Människor dör i tusental isväll. Skulle det då inte vara möjligt ^atl vända sig ^lill de svenska bönderna och be dem ge ett snabbt besked- kanske - om hur ^mckel vete de har i sina lador?Självfallet måste det vara möjligt. Frågan är bara; Vill vi begära ett sådantbesked eller vill vi använda de byråkratiska hindren som en undanflykt för altslippa ta ställning ? Talet om överskott, nueller , ^låler för övrigt som en ^hädelse för de hundratals miljoner som lever i^halvsvällens skuggvärld. 1 världsperspektivet finns inga överskott,bara ojämn fördelning. Att många svenskar insett ^väridssvältens vidd och upplevt del som enmoralisk plikt att uppfylla de givna löftena till världens fattiga har vi fälllusentals bevis på . Ur alla läger och över allapartigränser har människor ^sagl ifrån. Ekonomipristagaren har gjort del. Arbetets redaktör har gjort det. Förrabiståndsministern hargjort det. arbetarekommun har gjort del. Biskopar ochfrikyrkoledare har gjort det. Och mångamånga enskilda medborgare har i brev till oss sagt sin mening. En fortbildningskonsulent i skriver till mig bl. a.; "I fem västsvenska länhar vi under ^årel haft hela studiedagar för lärarkåren, varvid bl. a. frågan om fördelning av jordensresurser mellan olika länder och folkgrupper behandlats-------- ^.^Det skulle kännas bittert att under framlida studiedagar även behövabelysa riksdags ovilja ^lillsolidaritet med miljontals döende människor i den situationsom föreligger." En annan brevskrivareslutar sitt långa brev med orden; "Sviker riksdag , dä ska vi sluta upp att tala vackra ord i det ^mellanfolkliga umgänget. Då bör Söderblomsoch ^Brantings och land dra sig tillbaka ^lill sina 'egyptiska köttgrytor', stanna där och hållakäft. Och tro, att iskallegoism är vägen till ^s. - Vill inte tillhöra ett folk ulan heder! Hälsa domdet!" ^Della spontana engagemang från sä många människor ur alla läger bordeglädja varje politiker. Men tyvärr finns del politiker som t. o. ^m. har betecknat detta engagemang som ett jippo - en^kvasihandling. Hur reagerar människor som uppmanat riksdag atthålla sitt löfte, när de får höra av en mångårig ledamot av denna riksdag -i Heden - att det är ett jippo att hålla löftet? Vad är det annarssom denne ledamot vill beteckna som ett jippo? Är del kanskevärldssvälten som är ett jippo, eller är det hjälpen som är ett jippo? Nej, låt oss tavara på det engagemang som finns i stället för att avfärda det medföraktfulla ^speglosor över TT. Vi som i olika ungdomsförbund engagerat oss för befrielsekampeni och och på andra ställen är självfallet medvetnaom alla de grundläggande förändringar som behövs inom många av dagens ^u-länder: brytande av ^godsägarvälde,jordreformer och en rättvisare fördelning av inkomsterna inom ländernasjälva. Men vi bör också inse att det är defattiga, de undertryckta, de svaga, barnen,de orkeslösa, slummens folk som lideroch dör i hungerkatastrofen. Och vibör veta att politiska och sociala förändringar inte ^ås-^ladkommes av människor som liggerutmärglade i en slumbarack, inte av folk somdrabbats av difteri och kolera eller förstörts för livet av näringsbrist. Jag vill säga till , som var uppe i talarstolen: Den nödvändiga, långsiktiga hjälpen kan aldrig göras till ett skäl mot katastrofinsatserna. Tvärtom underlättar katastrofhjälpen de långsiktigaåtgärderna genom alt frigöraresurser. Och det viktigaste, det som vi aldrig kommer förbi, är att de somsvälter nu har ingen nytta av den långsikliga hjälpen, om de dör innanden hinner ge resultat. , herr ^lalman: Jag tror att nästan hela det unga Sverigehåller med mig när jag vädjar till var och en i kammaren och framför allt till de riksdagsmän som liksom jag tillhörtorganisationer som drivit den internationella solidariteten som vår tids viktigaste fråga; Säg ja ^lill ^etl ökat bistånd. har vi ansvar och möjlighet^atl förverkliga en viktig delav det som vi på olika håll arbetat för. Men alldeles bortsett frän om opinionen är med osseller emot oss - den kan förändras från tid tillannan och svänga ganska snabbt - borisen från alla brev och vädjandenså är skälen för ett ökat bistånd precis lika stora. Det är enfråga om moral och samvete. När vi nu vet alt långt fler människor hotas av svältdöd än vad vi trodde, ^atl ^i. ex. ^Maurice Strong och många med honom har förutspåttalt i miljard människor kommer an dö av hunger , när vi nu har meralivsmedelsresurser än vi behöver, när vi har råd all ge - när skulle vi dåhjälpa om vi inte hjälper ^nu'^l Ytterligare insatser för ^svältdrabbadeländer Ytterligare insatser för ^svältdrabbadeländer I detta anförandeinstämde herrar , och i (samtliga fp). Fru ^THEORIN^(s); Dethävdas ^ofla i diskussionen svenska folkets negativa inställning tilldet internationella biståndet. Min personliga erfarenhet är den motsatta, något som också kommit till uttryck genom den socialdemokratiskapartikongressens beslut om ^enprocentsmålets uppnående 1974/75. Reaktionen från de många människorna dessa de senaste dagarnafinner jag glädjande, och jag ^lycker den måste tas emot som ett stöd av alla de politiker som önskar en rättvisare fördelning av jordens resurser. Internationellsolidaritet är inte bara en fråga ombiståndspolitik, även om det är en avgörande del . Praktiskt tagetalla våra relationer ^lill omvärldenomfattas av kravet på internationell solidaritet och kräver ^etl aktivt agerande från svensk sida - del måsedan gälla handelspolitik, ekonomiskpolitik, jordbrukspolitik,näringspolitik eller miljöpolitik. Huvudorsaken till den världsfattigdom som råder är denliberala ekonomin med nästan helamaklen förlagd ^lill den rikavärlden. Vinterns oljepolitiska kris har bestyrkt att det är de besuttna, inklusive denyrika, som har makten, och utvecklingen pekar på en tendens ^atl viljaförstärka den makten. ^FN;s extrageneralförsamlings resolution om upprättande av ett nytt internationelltekonomiskt system framstår mot den bakgrunden som än viktigare. Bland de tingsom förband sig medverka till vardels arrangemang för alt främja en ökande överföring av reala resurser från i- till ^u-länder, dels ökning av den offentliga delenav de finansiella resursöverföringarna,så alt målet för ^FN:s internationella utvecklingsstrategi kanuppfyllas och till och medöverträffas. 1generalförsamlingens resolutioner framhålls att länderna måste göra ^insaiser i förhållande till sinutvecklingsnivå och till kapacitetenoch styrkan i landels ekonomi. tillhör de rikaste bland de rikaländerna. När den31 maj behandlade frågan om ^u-hjälpen, fanns det motioner från alla partier. För att ett tidigarei dag gjort uttalande i kammaren inte skall stå oemotsagt vill jagtala om att avslog två av de motionerna,dels en ^vpk-motion, dels en andra ^att-sats i en moderatmotion. Övriga motioner 1846, 1847 mom. 1, 1853 mom. 4, 1855 och1856 besvarades med vad utskottet anfört. Det hardiskuterats här olika tolkningar av ^finansuiskoitets betänkande som också blev beslut. Decentrala delarna i betänkandet lyder: ^"Utrikesuiskollet har i sill yttrande påpekatatt upprättandet av den särskilda fonden kan komma att dra ut . Manfastslär att en svensk utfästelse på etttidigt stadium all ge bidrag tillfonden skulle kunna få stor betydelse och påverka andra i-ländersagerande. ^slåndspolitisk synpunkt anser mandet angeläget att nå ^enprocentsmålet. påpekar dock ^utrikesutskotletatt man där ej har ^atl ta ställning till de ^stalsfinansiella förutsättningarna för en ^ytleriigare uppräkningav ^bisiåndsanslagen. ^Enligl ^proposilionen förutsätts att när man inom FN når framtill" - jag understryker detta - "en lösning av de problem somuppstår för ^u-länderna på grund avoljekrisen, bör också solidariskt göra sin insats. förutsätter alt när ensådan samlande lösning uppnås,regeringen fullföljer sin ipropositionen anförda mening och jämväl lämnar förslag ^lillfinansieringen härav. Utskottet biträder vad som sägs i^uirikesuiskoiieis yttrande om all ^eii ställningstagande om ^svenski bidrag till^FN-insatser bör göras på ett tidigt stadium. Detta ligger i linje med strävandena att snabbt uppnå ^enprocentsmålet." Här sägs inte någonstans ^atl det enbart är fråga omden särskilda ^FN-fonden. ^Utskoitetsbetänkande tolkades som ett löfte om tilläggsförslag från regeringen ochen fullmakt au återkomma med finansieringsförslag när väl en lösning av deproblem som uppstår för ^u-länderna arbetats fram, och jämväl som en utfästelse alt när ett ^sådani förslag lades påriksdagens bord det fanns en bredmajoritet för en finansiering. Det bör sägas att /75 inte går ut förrän och att det därför finns möjlighet att följa beslut ochåterkomma via tilläggsanslag . Det bör kanske också sägas att den möjlighet en enskild riksdagsman har att ställa förslag i form av en motion ^inle gäller under höstriksdagen, såvida^inie ett regeringsförslag germöjlighet att väcka ^moiion i en ärende. Vi har alltså under dennahöst inte haft möjlighet att väcka motion om ^enprocentsmålet och därmed ställa förslag om finansiering av de 500 miljonerna ulan haft att avvakta regeringens initiativ.Vi har heller inte möjlighet an i kammaren lägga ett yrkande medförslag om finansiering ulan att det har ^beretts i respektive utskott. Så något om behoven. När man i FN diskuterade särskildaåtgärder för de av den oljepolitiska krisen hårdast drabbade beräknade man en behov av somkompensation för prishöjningarna på olja och konstgödsel. vet man attbehovet är för detta åroch . har utlovats för i är, dvs. något över hälften av detklarlagda behovet. Den särskilda fonden som avsågs börja fungera har blivit försenad. Enligt ^FN-sakkunniga borde det framståttsom naturligt att en försening kunde uppstå. Troligt är ^atlnödhjälpsprogrammet som var avsett att upprätthålla nödvändig importunder för dehårdast drabbade länderna därför kommer att förlängas, så ^atl ^inleett gap uppslår. Det finns flera möjligheter att via olika organ bistå med stödför de akuta behoven. En sådan möjlighet ärvia nödhjälpsprogrammet, en annan via övriga ordinarie multilaterala organ,exempelvis ^FN:s utvecklingsprogram, en tredje via utökade bilaterala program. Ytterligare insatser för ^svältdrabbadeländer Ytterligare insatser för ^svältdrabbadeländer Vår vilja all uppnå del av utlovade^enprocentsmålet får^-inte varaberoende av om särskilda tekniska lösningar inte kan uppnäs. Behovet måste alllid vara det avgörande. Behovet är dokumenterat. Kanalerna att slussa medel finns. tillhörde rikaste bland de rika. Demänniskor, som hört av sig till riksdagsmännen, förväntarsig alt ställer ytterligare medel ^lill förfogande. Formellt kan detta ske via tilläggsanslag i börjanav nästkommande år. Det bör vara regeringens sak ^atl återkomma då med ^etlförslag om hur dessa medel skall användas och också förslag till finansiering. Jag citerade ivåras i ^u-hjälpsdebalien en diktare, och jagvill gärna sluta med hans ord ochhoppas att man inte skall behöva användadem ^fier gånger. Del är ^Carisoni dikten : "Jag är oroad över utvecklingen och missnöjd med mig självsom inte orkade satsa tillräckligthårt på en framtid som just emedan jag och så mänga andra tvekade nu verkarosäkrare än någonsin, över att standarden fått överta målet för en människa igemenskap och frihet, över au vi bara ^slillaiigande åser de ^skändligheter sombegås runt om oss Jag känner migoroad och önskar ^atl många gjorde det". Under dettaanförande övertog herr talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Det finns ett dubbelt mörker i det vidiskuterar. Del är den nattsvarta misären där våra medmänniskor dör i svält,men del är också den skrämmande kallsinnigheten hos många i denna kammare, där man staplar svepskäl och byråkratiska hinderi vägen för en rejäl hjälpinsa^ts. Men del finns en ljusglimt i detta mörker och det ärden storartade spontana uppslutningen frånsvenska folkel. Det är en manifestation av medkänsla, medmänsklighet och^solidarilet med människor i nöd. Det är ettmycket glädjande bevis på att det finns en hastigt tillväxande förståelse inom vårt folk förvårt ansvar som ett i många avseenden privilegierat land att lindra nöd och rädda de hungrande från attdö. En trots ^alli ^relalivi bemärkt representant för del största oppositionspartieti har kallat denna svenska folkels uppbyggliga uppslutning kring^kravei på insatser som avvärjerhungerkatastrofen för "ett politisktjippo". Det har tidigare påtalats fråndenna talarstol. Som jag serdel kan man inte sjunka myckeldjupare i tarvlig och föraktlig partiegoism. Del brukar, herr^lalman, sägas alt politik är att vilja; i del här fallet vilja ^atl hjälpa. Det brukar också sägas alt den goda viljankan försätta berg, tyvärr dock inte berg som består av anhopningar av de^obotfärdigas förhinder. Låt mig slutligen säga att den ledamot, som inte är beredd an, om så skullebli aktuellt, säga ja till en ransonering av vårt ^överfiöd för alträdda medmänniskor från att dö av svält, är sannerligen inte värd att tillhöra denna kammare. Den som inte övermannas av en intensiv indignation ochen glödande medkänsla inför det helvete som finns i världen och som inte ärberedd ^atl ta de sakliga konsekvenserna av det harinte här att göra. Jag ber att fäyrka bifall till reservationen. Ytterligare insatser för ^svältdrabbadeländer Herr ^BERGQVIST ^(s): I alla partiers biståndspolitik finns detofullkomligheter och brister.Debatten har bl. a. handlat omfolkpartiets engagemang. Om det kan sägas att det präglas av kluvenhet.Många enskilda folkpartister har säkert ettstarkt engagemang, men partiets politik har hittillsinte gett intryck av fasthet och konsekvens. sedanbörjade man ambitiöst med att föreslå anslagsökningar som var större änregeringens förslag, och man tog också fram förslagtill finansiering. Men på något sättorkade man inte med båda sidorna av problemet, och nöjde mansig med att föreslå utgifter som intemotsvarades av inkomster. Inte hellernu har gjortförsök ^atl få till stånd en^utskotlsprövning av finansieringssidan. hadetidigare ett replikskifte med i och villeför sin del tänka sig möjlighetenatt ^inieckna de extra pengar somhade kommit in i samband med momsredovisningen - . Dehade kommit in extra för att människor hade köpt mycket varor. har vid något tillfälleuppmanat sina folkpartiungdomar att gå hem och läsa historia. Jag skulle vilja uppmana ^atl gå hem och läsa nationalekonomi. I ^ellhögkonjunkturläge är det enkel nationalekonomi att om statens inkomsterökas därför att den ekonomiska aktiviteten blir livligare,så är detta inget tecken på att det har skapats utrymme för reformer. Tvärtom kan det vara ett tecken på motsatsen, ^etl tecken på att reala resurser har tagits i anspråk för konsumtionoch att vad som behövs i själva verket är att regeringen stramar åt ekonomin så kan hålla en samhällsekonomisk balans. Om folkpartietverkligen hade haft en fast vilja attfå fram ytterligare 500 biståndsmiljoner, då är det ^hell oförklarligtför mig ^atl man inte drev den frågan vid Hagaöverläggningarna. Man enades därom reformer för . Men varför satsade man ^inie då på att få fram finansiering av biståndspengarna? I stället för att försöka garantera finansieringen avytterligare svenska biståndsinsatser ställde krav på sänkning av förelagarnas ^egenavgifter,höjning av ^sparavdragen och liknande åtgärder. Ytterligare insatser för ^svältdrabbadeländer Jag erkänner attdel finns svagheter i biståndspolitiken hos alla partier, inklusivemitt eget parti. Men för att uttrycka mig försiktigt vill jag säga ^atl jag^inle är säker pä au om man gjorde en kritiskgranskning av partiernas inställning i^u-hjälpsfrågan det skulle vara som kom lindrigast undan.Att skriva ut en check utan täckning är ingen konst. Men risken är ^atl ensådan check gör mer skada än nytta. gjordesen kompromiss i ^finansutskoltet. Regeringen hade i ^kompleiieringspropositionen sagt an^enprocentsmålet under alla förhållanden skall uppnås 1975/76. Men därutöver sade regeringen att det kan bli aktuellt med ytterligare^insaiser under /75.