prot · FX09145 · 1974-12-31 00:00:00 — Detförslag till en förändring och modernisering av förmynderskaps-lagen som vi omen stund kommer alt antaga utgör väsentliga förändringar av den gamla lagen,förändringar som innebär avsevärda förbättringar för dem som därav berörs. Jagskall bara beröra några. Iföreliggande lagförslag anges atl förmyndaren främst skall sörja förmyndlingens person samt förvalta myndlingens förmögenhet och företräda honom iangelägenheter som rör denne. Det framhålles alldeles särskilt att förmyndareni sin omsorg och nit skall vårda myndlingens rätt och främja hans bästa.Förmyndaren skall - och kommer det allra främsta - tillse atl myndlingens medeli skälig omfattning användes till myndlingens bästa. Man har en känsla av alt det finns förmyndare, som i sinomsorg och sill nit att främja myndlingens ekonomiska intressen glömt bort atltillse all myndlingen verkligen får glädje av de medel som han äger. Det ärgott och väl att bankmedel och övriga tillgångar ökar, men det får inte ske påbekostnad av myndlingens rätt till en meningsfull tillvaro. Myndlingens bästamåste alltid stå i förgrunden. Fråganom ersäitning till förmyndare och överförmyndare har varil föremål föråtskilliga riksdagsmotioner . om de motioner som jagväckt i denna fråga, senast motionen 20 som behandlas i delta betänkande ochdär jag och min medmotionär begärt alt ersättning tillöverförmyndare och förmyndare skall utgå av allmänna medel när den omyndigestillgångar är ringa. Vi anser att det förhållandet att arvodet utgår ur denomyndiges medel fär till följd att omyndig i små ekonomiska omständigheterbetungas hårt. Atl exempelvis en barnpension skall beläggas med arvode är bådeorimligt och oskäligt. Den ändring som här föreslås, nämligen att arvodet skallutgå av den omyndiges medel endast i den mån hans beräknade inkomst det årförmyndaruppdraget avser överstiger ett belopp motsvarande tvä gångerbasbeloppet enligt lagen om allmän försäkring, eller - om inte särskilda skälföranleder annat - i den mån den omyndige har tillgångar till ell värde somöverstiger fyra gånger basbeloppet, är en åtgärd som är acceptabel och skäliginte minst ur rättvisesynpunkt. Förmyndaren föreslås därjämte få en lagfästrätt till ersättning för de utgifier som varit skäligen påkallade föruppdragets behöriga fullgörande. Vad det gäller ersättningen till såvälförmyndare som till god man skall denna fastställas av överförmyndaren. Jagvill liksom utskottet uttala min tillfredsställelse över all nu äntligensportlersystemet därmed kommer att upphöra. Jag behöver väl inte särskiltframhålla atl jag är nöjd och belåten över att såväl departementschefen somutskotiet har tillgodosett de önskemål som framförts i vår moiion nr 20. Vaddet gäller arvodel till överförmyndaren skall detta bestämmas och betalas avkommunen. Därmed kommer den omyndige och den som är san under god man attbefrias från skyldigheten att betala arvodet. Den ersättning som skall ulgåtill förmyndare och god man bestäms av överförmyndaren, och arvodel skallbestämmas efter skälighetsprin-cipen och grundas på det arbete som ulförts förexempelvis förvaltningen av myndlingens egendom och för hans personligaomvårdnad. Vad det gäller god man skall också det arvodet bestämmas efterskälighetsprin-cipen. Av såväl proposilionen 142 som ulskottsbetänkandetframgår alt helt nya bestämmelser gäller för erhållandet av arvode. Man harhelt gått ifrån vad som lidigare gällt - högst till förmyndaren ochhögst till överförmyndaren. Fortsättningsvis - under förutsättningatt förslaget, vilket ett enhälligt utskott står bakom, går igenom - skallarvodet bestämmas efter arbetets omfattning och den omsorg som ägnas myndlingeneller den som är satt under god man. Det tillkommer därför överförmyndaren attnoga överväga atl skäligt arvode utgår till förmyndare och god man. Jag medgergärna att det kan vara svårt för exempelvis en överförmyndare att begäraspecifikation av förmyndaren för utförda arbetsinsatser, men som framgår avdet särskilda yttrande som är bifogat utskottsbetänkandet har vicenterrepresentanter i utskottet understrukit alt det bör åligga förmyndarenatl i sina redovisningar redogöra för de insatser beträffande den personligaomvårdnaden som ägnas den omyndiga. Därmed erhåller överförmyndaren möj- lighel att överblicka delarbete som förmyndaren utför. Därmed underlättas överförmyndarens möjligheterall fastställa skäligt arvode. Till utskottsbetänkandet är fogat en reservation nr 12 från desocialdemokratiska ledamöterna i utskottet avseende skydd för omyndigas medelmot förskingring. i har varit uppe i talarstolen och pläderat förreservationen 12 och jag blev litet konfunderad när jag lyssnade på honom. Hanlalade om att jag plöjer i fasta hjulspår, och jag frågar mig vad det är för endebatt jag har hamnat i. Jag har inle så stor erfarenhet av jordbruk, men jaghar i alla falt lärt mig att man skall ha stabilt plöjningsdjup och plöja iraka fåror. Det är den bästa garantin för en god skörd. Men jag lycker inte attdelta har i denna debatt att göra. Närdet gäller ersäitning till omyndiga som förlorat pengar pä grund av altförmyndare förskingrat medlen, har reservanterna sagt att det skulle föra förlångt att införa statligt ersättningsansvar vid ren förmögenhetsskada. Deanser atl det inte föreligger skäl för atl hos Kungl. Maj:t hemställaom utredning i förevarande fråga. Somsåväl ulskoltet som motionärerna anfört är frekvensen av förluster pä grund avförmyndares förskingring ringa. Men man kan ändå inte bortse ifrån altförlusten för den som drabbas av förskingringen likväl kan bli betydande. Detbör vidare beaktas atl den drabbade i förevarande falt ofta inle ärrältskapabel. Det gäller regelmässigt någon som är handikappad pä något sättoch i behov av samhällets hjälp och stöd. Omman undantar legala förmyndare, dvs. föräldrar till minderåriga, utsesförmyndare utan att den omyndige har möjligheter alt välja. 1 vissa fall kangod man också utses utan samtycke från vederbörande. Jaganser - inte minst ur rättvisesynpunkt - del vara både skäligt och rimligt altom en förmyndare eller god man förskingrar honom anförtrodda medel, skall iförsta hand förmyndaren stå ansvar och ersätta den uppkomna förlusten, men iandra hand skall staten träda in. Staten skatt ha regressrätt. Utskotlsmajoritetenyrkar alt hemställer hos Kungl. Maj;t all förslag föreläggs riksdagenom införande av statligt ansvar för ekonomiska föriuster som i förevarandefall vällas genom förmyndares och god mans förskingring. Detta kan naluriiglvistolkas som en beställning till Kungl. Maj: t, om uiskoitsmajoriietensförslagsegrar, vilket jag hoppas att det skall göra. Meddet anförda, herr talman, ber jag all få yrka bifall till ulskotteis hemställani denna del. Avslutningsvisskulle jag vilja uttala min tillfredsställelse över del nya lagförslaget sominnebär alt grunderna för omyndighetsförklaring begränsas. En person skallförklaras omyndig endast om han på grund av psykisk sjukdom, hämmadförståndsutveckling eller psykisk abnormitet av annat slag är ur slånd attvårda sin egendom. Om det inle är tillräckligt att god man förordnas för honomsamtidigt föreslås ökade möjligheter atl förordna god man för den som behöverbistånd i eko- nomiska eller rättsligaangelägenheter eller i vården av sin person. Vihan i värt land ca 30 000 omyndigförklarade personer. Säkert är del åtskilligasom fortsättningsvis, i stället för atl omyndigförklaras med vad därav följer -exempelvis föriorande av rösträtt - skulle kunna få en god man som tillvaratarderas intressen och personliga angelägenheter. Jagvill gärna ha sagt all det för mig är en verklig julglädje atl intentionerna imotionen 62, som jag tillsammans med några kamrater i andra kammaren väckte år1963 och som efter mycken tvekan från första lagutskottets sida ledde till attriksdagen gav Kungl. Maj:t till känna vad som i moiionen anförts, nuförverkligas. Motionen gick ut på tillskapandet av en form av ekonomisktförvaltarskap som alternativ till omyndigförklaring, liknande den form som nutillskapats i del utskottsbetänkande som vi om kommer att laställning till. De tankar som uttrycktes i motionen 62 är 1963 har därmedförverkligats. Jag och mina medmotionärer har anledning att känna oss glada iförvissning om att den glädjen delas av mänga ute i vårt land som på ett ellerannat sätt är i behov av hjälp men inte vill bli satta under förmyndare. De kanändå få stöd och hjälp i form av all en god man tillsattes för bevakandet avderas intressen. För dem är de föreslagna ändringarna av förmynderskapslagen enmöjlighet att slippa känna sig diskriminerade, inte minst vid valtillfällenetc. iSödertälje (s) kort genmäle; i började sitt inlägg med atl säga atl det ärmyndlingens bästa som skall stå i centrum, och del är riktigt. Där har vi ingadelade meningar. Men det som tar upp i sin motion är att statenskall gä in och la ett ansvar vid förskingring eller förmyndarens oaklsamhet.Dä kommer vi in pä frågan om statens ersättning för förmögenhetsbrolt. Vad jagvänder mig emot är att begär att skall ta ställning idenna principiella fråga ulan alt har fält något slörrebeslutsunderlag för atl kunna bedöma konsekvenserna av ett sådant principielltställningstagande. Vadjag avsäg när jag sade att i Fatköping ständigt återkommer medsamma motioner var alt dessa motioner har varit uppe lill behandling och1973. Dä var de på ett sätt mer motiverade, eftersom vi inte hade den nya lagenframme. Men har på sitt bord ett konkret förslag titt nylagstiftning som innebär en större kontroll av förmyndaren, och det är dårimligt att avvakta utvecklingen. HerrBörjessons argument har varit alt den omyndige själv inte kan väljasin förmyndare. Nej, det är riktigt. Men, , även om den omyndigeskulle kunna välja sin egen förmyndare är det fullt tänkbart all förskingringarkan inträffa ändå. Detta argumenl har fört fram , mendet är inte hållbart hur länge som helst. Jag tycker atl vi nu kan avvakta ochse vad det blir för utveckling. Vi skriver också i reservaiionen 12 all del skallförutsättas atl Kungl. Nr 145 Maj:t noga följer utvecklingen. Visar del sigsenare att det finns behov Lördaeen den alt vidta några åtgärder är vi inlemotståndare till det på något sätl. i (c) kort genmäle; i är orolig för att nu skall taställning i denna viktiga fråga utan all del finns beslutsunderlag presenteratför . Vi var i utskottet eniga om all det rör sig kanske inte om såmånga människor som drabbas av förluster på grund av förskingring avförmyndare. Det kan i och för sig vara ett argumenl, men det är i varje fallicke etl argument som är hållbart. För den person som drabbas av ekonomiskaförluster är det oväsentligt om del är många eller få. Skadan är lika stor förvar och en även om det är få som drabbas. Om ger en viljeyttring tillkänna genom alt klart säga ifrån att den anser all staten skall svara för deekonomiska förluster som kan uppkomma om en förmyndare förskingrar myndlingsmedel tillkommer det självfallet Kungl. Maj;l au utfärda detaljanvisningar omhur det hela skall fungera. Del är här bara fråga om all ger Kungl.Maj:l en beställning av innebörd att önskar att Kungl. Maj:t utfärdarregler om att de som drabbas av ekonomiska förluster i samband med förmyndaresförskingring skall få ersättning av statliga medel. Lät mig till all börja med, i likhet med , något berörahandläggningen av det här viktiga lagsliflningskomplexei. Jag gör det medanknytning till del särskilda yttrande som och jag fogat tillbetänkandet. När det gäller historiken kan jag hänvisa lill vad tidigare talarehar sagt. Jag bara konstaterar alt tidspressen nu i slutskedet har varitpåfrestande både för utskottets ledamöter och kansli. Att belänkandet kanbehandlas har blivit möjligt endast lack vare arbetsinsatser avutskottets kansli som väsentligt överstiger vad man har rätt atl begära.Arbetet med det här lagförslaget karakteriseras av längsamhel i början och helsi slutskedet. Vihar tidigare i kammaren diskuterat konsekvenserna av de ändraderegler beträffande lagrådsgranskning som kom till 1970 och som innebar att dentidigare obligatoriska lagrådsgranskningen försvann. Vi har inte så sällansett exempel på viktiga lagförslag där granskning inte har skett hos lagrådet.Det är ingen tvekan om att en lagrädsgranskning utgör, för atl citera ettuttalande i grundlagberedningen, "en garanti för rättssäkerhetsintresseloch enhetlighet, konsekvens och klarhet i rätissyslemet". Igrundlagspropositionen säger justitieministern alt lagrådets verksamhetotvivelaktigt ofta är värdefull som ett led i arbetet atl fä fram fullgodalagsliftningsprodukler. Tyvärr syns regeringen använda de fakultativa reglernaom lagrädsgranskning sä all granskning mycket ofta underlåts. Vihar nu i det särskilda yttrandet påpekat att en lagrådsgranskning skulle haunderlätial behandlingen både i utskottet och i kammaren av det här i och försig rätt komplicerade ärendet. Förnågra dagar sedan behandlade vi ett lagförslag om inrättande av bosiadsdomstol.Fru ställde då frågan till statsrådet varför del lagförslagetinte hade tagrådsgranskals. Något svar lämnades inle. Just nu kan jag inte sestatsrådet här i kammaren, och det spelar kanske inte sä stor roll omhan är här eller inle, för om jag hade riktat motsvarande fråga lill honombeträffande detta ärende hade jag väl heller inle fått något svar. Jagskall sedan, herr lalman, beröra en av frågorna i betänkandet, nämligen den omvilka krav man bör ställa på en överförmyndare. skallöverförmyndaren vara en i praktiska värv väl förfaren, myndig, svenskmedborgare. Kravet pä svenskt medborgarskap har behållits både avförmynderskapsutredningen och i den upprättade departementspromemorian. Det ärdå anmärkningsvärt att propositionen utan någon som helst motivering föreslåratl kravet på svenski medborgarskap skall slopas. Det enda som sägs iproposilionen är alt enligl statsrådets mening bör kravet på svenskimedborgarskap inte behållas. Del måste vara orimligt atl i ett seriöst framlagiförslag inte ange skälen, och jag tycker att det är otillständigt gentemotriksdagen. Jag tillåter mig, herr talman, att fråga hur kammaren skulleuppfatta moiioner väckta av enskilda ledamöter som inte på något sättmotiverade sin hemställan eller som endast motiverade den med atl "enligtmotionärens mening" bör det och det genomföras. En sådan moiion skullenalurligtvis med rätta bli beryktad. Jag kommer bara ihåg etl exempel och delgällde då en så pass speciell fråga alt motivering inte behövdes. Jag tänker päherr moiion 1971 om att det skulle finnas en flaggstång i anslutningtill detta riksdagshus. Ettenigt utskott avvisar nu föredragande statsrådets propåer på den här punktenoch biträder i stället moderatmolionen med som första namn.Utskottet konstaterar med rätta atl man inle vet vad som ligger bakomstatsrådets förslag. Utskottet betonar i stället atl överförmyndaren har enviktig myndighetsutövande funktion. Han måste ha goda insikter i svensk rätt ochsvensk förvaltning, och det kan därför inte finnas någon anledning all slopabestämmelsen att överförmyndaren skall vara svensk medborgare. Ireservationen 10 framhåller och jag alt med hänsyn till deviktiga uppgifter som överförmyndaren har och än mer får, såbör han vara väl förfaren i praktiska, ekonomiska och juridiska frågor som ärav betydelse för hans tjänst. Reservationen ansluter sig till delställningstagande som förmynderskapsutredningen gjorde. Utskotlsmajoritetenföljer här propositionen och tar t. o. m. bort den nuvarande inriktningen ilagtexten, nämligen all överförmyndaren skall vara en i praktiska värv välförfaren person. Jag vill påpeka, att reservationen inte går ul på atl det förval lill överförmyndare skutte uppställas krav på formett kompetensi något avseende men atl man skall ange behov av kunskaper och erfarenhel inomde här områdena. Uiskoitsmajoriietens ställningstagande är så myckel mera anmärkningsvärtsom den utförligt påpekar vilka utomordentligt viktiga uppgifter som överförmyndarenkommer alt ha. Etl enigt utskott gör det i och för sig självklarakonstaterandet att överförmyndaren måste vara vät kvalificerad för sittuppdrag. Han kommer att med den nya lagstiftningen fä ytleriigare vikligauppgifter titt dem han har . Det fordrar god kännedom om tillämpliga lag-och författningsbestämmelser. Särskilt viktigt är, säger utskottet, att hankänner till bestämmelser rörande förmyndarvården och denlagstiftning som anknyter härtill. Men lagutskottet nöjer sig inte med det.Man nämner en mängd andra områden som en överförmyndare måste ha insikt i. Detgäller arvs- och teslamentsrätt, boutredning och arvsskifte, del gällersociallagstiftningen och den kommunalrättsliga lagstiftningen. Överförmyndarenmåste kunna ta ställning lill frågor om försäljning och pantförskrivning avfast egendom. Han måste på ett hell annat sätt än tidigare kunna bedöma frågorom tillgångars placering, värdepappers säkerhet och räntabilitet.Överförmyndaren måste ha sådana kunskaper att han kan tillse alt förmyndarenväl handhar en omyndigs tillgångar som kan bestå av affärsrörelse eller enjordbruks-och skogsbruksfasiighet. Utskottet konstaterar atl överförmyndarenfår nya uppgifter när del gäller att bestämma arvodel lill förmyndare och godemän och avgöra om dessa arvoden skall betalas av allmänna medel. Enutomordentligt viktig ny uppgift som läggs till överförmyndaren är att hanskall bedöma om skäl för omyndighetsförklaring inte längre föreligger, och hanskall också kunna uppträda i domstol och föra talan i ärenden som rörförmynderskapet. Motden här bakgrunden anser jag att det vore ganska naturligt att man, som vireservanter och förmynderskapsutredningen hävdar, angav i bestämmelsernabeträffande överförmyndare att det skall vara en person väl förfaren ipraktiska, ekonomiska och juridiska frågor som är av betydelse för tjänsten. Överförmyndaruppdragetär viktigt och det får inte användas exempelvis som politiskabelöningsuppdrag. Jag yrkar därför, herrlalman, bifall till reservaiionen 10. Enligtpropositionen skall huvuddelen av de nya bestämmelserna träda i kraft den 1januari 1975. Mot bakgrunden av vad jag och tidigare talare sagl om den långatid man tagil på sig för att utreda dessa frågor -- är denhets med vilken man kräver alt propositionen nu skall träda i kraft myckelegendomlig. Låt mig bara i korthet peka på de viktiga uppgifter som kommer ochdet hell förändrade arvodes-system som inträder. Jag skulle nästan vilja kalladet nonchalans mot kommuner, överförmyndare och enskilda som är berörda av denhär ändringen, när man fortfarande kräver atl den skall träda i kraft tvåveckor efter del alt fattar sitt beslut. Del är oförsynt atl krävaatt ett lagförslag skall vara gällande fast tagen inte har kunnal komma ut i Svenskförfattningssamling. Även de socialdemokratiska och kommunistiskareservanterna anser alt ikraftträdandet av lagstiftningen på i propositionenföreslagen tidpunkt kommer att medföra svårigheter, men de finner inteanledning att senarelägga ikraftträdandet. Dä frågar jag mig, herr talman;Skall man verkligen sätta en lag i kraft som man vet medförsvårigheter? Jag lycker atl reservanterna skall gä ut till kommunerna och frågavad de som är berörda av saken säger om tidpunkten för ikraftträdandet. , fråga dem som står milt i arbetet - överförmyndarna! Utöver mitt redan framställda yrkande hemställer jag om bifall - ellerbiträder tidigare yrkanden härom - till de reservationer där moderatasamlingspartiels representanter förekommer. 1 övrigt yrkar jag bifall lillutskoitets hemställan. Det förslag till ny förmynderskapslagslifining som vi nu behandlarinnebär, som fiera talare tidigare påpekat, en efterlängtad och angelägenreform. Varjeår omyndigförklaras 800-900 personer. De fiesta omyndighetsförklaringar skerpå grund av psykisk sjukdom, utvecklingshämning eller psykiskaåldersförändringar, dä berörda är ur stånd att ta värd om sig och sin egendom.Under årens lopp har även ett relativt stort antal al-koholskadade personeromyndigförklarats. Somsocialarbetare kommer man i kontakt med mänga av dessa människor både före ochefter omyndighetsförklaringen. Man upplever ofta åtgärden som mycket drastiskoch även tragisk, då den alltid innebär ett allvarligt ingrepp i människansliv. Under mänga är har vi därför önskat ett mer humant ingripande, som ejskulle behöva få så långtgående verkningar på områden som ligger utanför deekonomiska angelägenheterna. Ipropositionen föreslås nu en utbyggnad av godmaninslituiet som innebär attstörsta fiertalet av dem som omyndigförklaras i stället får god man ochdärigenom behåller sin rättsliga kapacitet och personliga frihet. Varjeår kommer härigenom 500-600 människor att slippa omyndighetsförklaring, menkan ändå fä den hjälp de behöver med sin personliga omvårdnad och ekonomiskaförvaltning. Det är förvånansvärt att utskottels borgerliga majoritet ej anser sigkunna tillstyrka propositionens förslag om ikraftträdande den 1 januari 1975utan i stället föreslår ikraftträdande . Detta görulskotlsmajorileten med motiveringen atl domstolar, förmyndare, överförmyndareoch kommuner får den nya lagtexten alltför sent för att kunna sälla sig in iden och tillämpa den. är del en grov överdrift när säger attlagtexten ej skulle vara ute förrän . Enligt departementetkommer lagtexten att vara ute före nyår. Deborgerliga tar större hänsyn lill organisation och administration än till demänniskor som på grund av olika handikapp är utlämnade till samhällel för attfå den hjälp de behöver med sin personliga vård och sin ekonomiska förvaltning. Jaghar haft kontakt med lagmän vid domstolar, och de uppger att visserligen kommerlagtexten sent, men de har tidigare erhållit propositionen och är intefrämmande för de nya grunderna i förmynderskapslagstiftningen. De anser altdet ej blir någon större olägenhet med ikraftträdandet . Attdet för förmyndare och gode män skulle vara några slörre problem alt successivtäven ägna sig åt den personliga omvårdnaden är svårt att förstå. Överförmyndarorganisationenskall enligt propositionen ej träda i kraft förrän , varföröverförmyndarna har god tid atl sätta sig in i sina verksamhetsområden. flesta kommuner är man förberedd på atl den nya lagstiftningen skall komma,och man är där ej ovan vid att snabbt tillämpa nya lagar. Härskall vi fatta beslut om ikraftträdande av en lag för tillvaratagande avhandikappade människors intressen. Den borgerliga utskotlsmajoriteten föresläretl senareläggande av ikraftträdandet till den 1 januari 1976.Socialdemokraterna och vpk anser alt ikraftträdandet bör ske den I januari1975, detta för att undvika fler onödiga omyndighetsförklaringar och för attge de handikappade möjlighet lill andra, humanare åtgärder dä de behöver hjälpmed sin personliga omvårdnad och ekonomiska förvaltning. Jag yrkardärför bifall lill reservationen 11. () kortgenmäle; Eftersom speciellt apostroferade ett uttalande som jaggjorde, vill jag bara säga att det var ett referat av den' ordinarie tågordningendå det gäller en sådan här sak. Jag har således fält det från kvalificerathåll. Om det nu görs en extra ansträngning här, så är del ju bara atl uttalasin tillfredsställelse över det. Meni det här sammanhanget skulle jag ändå vilja rätta till ett par saker som fruHjalmarsson sade. Hon sade att huvuddelen av dem som är omyndigförklaradekommer att i fortsättningen förses med god man. Vi har fält den uppgiften iutskottet att huvuddelen av dem som är omyndigförklarade har blivit dellaenligl den första punkten som gäller. Del är ett myckel litet antal som äromyndigförklarade efter de andra och tredje punkterna. Något fier - menfortfarande ett mycket litet antal i förhällande lill den stora gruppen - äromyndigförklarade enligl den fjärde punkten. Jag undrar därför om del kan varariktiga uppgifter som har, atl huvuddelen kommer atl bli förklarademyndiga. Sedanvill jag också fråga henne om det inte är sant som jag sade, attöverförmyndarna får sina uppgifter ålagda nu från , medanöverförmyndarorganisationen inte blir färdig förrän I regel är det julogiskt, när man fastställer en uppgift, alt man först sätter dit den som skallha uppgiften.