prot · FX0995 · 1974-12-31 00:00:00 — Just det här avsnittet inledsmed en diskussion om att det kanske hade varit bättre att vänta med dettaprincipiella steg tills arbetsrättskommitténs arbete var färdigt. Man får detabsoluta intrycket att det ligger mer än frågor om smidighet i självahandläggningen bakom. Det är så, som utskottet också säger, att om parternasjälva finner det riktigt och angeläget att inrätta nämnder av det här slagetfinns det ingenting som hindrar dem från att göra det. Men det är något somstatsmakterna inte behöver lägga sig i där håller jag helt med iArvika. Det är glädjande att utskottet så klart har uttryckt att det skall varade fackliga organisationerna och inga andra som skall avgöra den tid som behövsför det fackliga arbetet och vilka förtroendemän som skall få delta. Det är defackliga organisationerna som skall ha sista ordet i de här frågorna.Moderaternas reservation visar, enligt min mening, påett förmynderi som man i andra sammanhang i det partiet säger sig varaangelägen om att motarbeta. Det finns ingen anledning för statsmakterna attleka förmyndare över de fackliga organisationerna i . sadeatt han anser att arbetsmarknadens parter är kompetenta att klara av de härfrågorna. Vi anser att de fackliga organisationerna är kompetenta att ha sistaordet intill dess en eventuell tvist har lösts i arbetsdomstolen.Arbetsdomstolen kommer att, som många har sagt i detta sammanhang, kunnabehandla de här frågorna med stor skyndsamhet. I utskottet är det bara representanter för moderatasamlingspartiet som har reserverat sig. Men den motion som ligger till grundför reservationen är underskriven också av en folkpartist och en centerpartist,med en centerpartist som första namn. Det är skönt att konstatera att dessa tvåinte har fått stöd från sina partivänner i utskottet. Men det är beklagligt attmotionen över huvud taget kom till. sade att aldrig hartvekat att bidra till reformer på arbetslivets område. Enskilda centerpartistertvekar tydligen . Det har från flera av de talare som varit uppe italarstolen riktats kritik mot den tidspress som funnits, kritik mot attriksdagen inte haft tUlräcklig tid på sig, kritik mot att man inte haft enlagrådsremiss och kritik mot att arbetsmarknadens parter inte haft tillräckligtid. När det gäller den sista delen kan man bara konstatera attorganisationerna har varit med i lagstiftningsarbetet. Jag skallvilligt erkänna att vi haft en tidspress, och det är naturligtvis ur mångasynpunkter inte önskvärt att det är på det sättet. Tidspressen har, som fleraav talarna varit inne på, sina speciella skäl när det gäller dagens tvålagförslag. Vi har varit angelägna om att få lagstiftningspaketet med alla dessdelar klart . Utskottet har ju också accepterat dentankegången och - även om man framför kritik såvitt jag förstår ändå anslutitsig till bedömningen att det är angeläget att få samtliga dessa lagar i kraftfrån den 1 juh 1974. Jag tror att man kan våga hoppas på att propositioner ifortsättningen i större utsträckning kommer att gå till lagrådet. a. ger juden nya grundlagen en minoritet i rätt att kräva enlagrådsgranskning. ställning i det här fallet stärks alltså, och detkommer naturligtvis att leda till fler lagrådsgranskningar. Dessutom är detnaturligtvis så att vi inom regeringen inte själva önskar den här korta,pressade tiden, men det har i det här fallet tyvärr varit nödvändigt. Vi tar ett mycket viktigt steg pä vägmot en förnyelse av arbetslivet. Men vi måste fortsätta det här arbetet, ochjag hoppas att det då skall bli möjligt att nå samma breda uppslutning ikammaren som vi tycks kunna få omkring förtroendemannalagen. Facklig förtroendemans ställning pä arbetsplatsen, m. m. HerrERIKSSON i (fp) kort genmäle: Först ett par ord om tidspressen. Somframgick av mitt anförande lade jag tyngdpunkten på att man skallförsöka undvika knappa marginaler i sådana stora frågor som det här gäller. Ochjag noterar med tillfredsställelse att statsrådet delar den bedömningen.Jag tror att vi är helt överens. Som jag tidigare framhöll förstår Facklig förtroendemans ställning på arbetsplatsen, m. m. jag i departementet har haft en tidspress och en hård arbetsbörda för att överhuvud taget få fram de här förslagen . Jag noterar alltså att vi äröverens om att undvika forcering av sådana viktiga ärenden. Sedan beklagade statsrådet den motion som harväckts. Som alla vet är det så att enskilda motionärer har möjlighet attredovisa sina synpunkter i form av motioner i samband med propositioner. ställning i denna fråga är kristallklar. Vi har iutskottet helt ställt oss bakom utskottsmajoritetens skrivning, och det börinte råda någon tvekan om var vi står när det gäller dessa mycket viktigafrågor. Vi har samma bedömning som statsrådet att det är viktiga beslutsom vi fattar . () kort genmäle: Låt mig först, fru statsrådet , heltinstämma i vad statsrådet sade i början av sitt anförande angåendeuppskattningen av arbetet som sådant hur värdefullt det är att vi får in enkänsla för hur viktigt och nyttigt arbetet är och hur meningsfullt det är attvar och en kan inverka på sin egen arbetssituation. På den punkten är vi heltöverens. Sedan kom statsrådet in på vår reservation och böriadetala om begränsningar i fråga om den här lagen och att vi var inne på någotslags förmynderi. Det är vi absolut inte. Vi går heller inte emot tolkningsföreträdet.Det är enligt lagförslaget tvingande. Är det så att arbetstagarsidan villutnyttja sitt tolkningsföreträde har den möjlighet att göra det. Den harmöjlighet att göra det även om det finns en tolkningsnämnd som ger en vissrekommendation. Vad vi dock har räknat med är att arbetsmarknadens parter i såfall lojalt skulle ta hänsyn till den tolkning som en tolkningsnämnd kommerfram till. Det finns risk för att det kan bli tidsfördröjningar genom ettdomstolsförfarande. Dessutom bör en branschvis sammansatt tolkningsnämnd varabättre informerad om sakförhållandena och villkoren på de olika arbetsplatsernaän vad en domstol rimligen kan vara. En nämnd skulle även ha en hög beredskapså att den snabbt kan komma fram tUl ett beslut. Vi hyser alltså det förtroendet för arbetsmarknadensparter att vi vill låta dem söka klara detta utan att behöva tillgripa hjälp avnågra administrativa myndigheter. Men är man glad åt administrativa myndigheteroch tror man inte att arbetsmarknadens parter kan klara av problemen, då skallman naturiigtvis gå på linjen med arbetsdomstolen. Det är ingen tvekan om densaken. Vi är lika angelägna som statsrådet om att ha en välfungerande arbetsmarknad och väl fungerande fackliga organisationer. Men vi ärockså mycket angelägna om att ha ett väl fungerande näringsliv. Det är välingen tvekan om att dessa lagar kan skapa problem, som jag har sagt förut,bland mindre och medelstora företag. Ersättare för förtroendemannen måsteanskaffas. Denne har ofta specialuppgifter, framför allt inom mindre företag,och då kan det bh svårt att få fatt i en ersättare. Dessutom måste ändåföretagaren betala den dubbla lönekostnaden för den delen av produktionen. HerrGRANSTEDT (c) kort genmäle: Statsrådet försökte att antydningsvisifrågasätta riktigheten i mitt påstående att för sin del aldrig tvekatatt medverka till' att underlätta åtgärder i riktning mot bättre arbetsmiljöeroch arbetsförhållanden i övrigt. Jag vUl självfallet vidhåUa det påståendet.Jag kan dessutom i detta sammanhang tryggt säga att ingen centerpartist i denhär kammaren har ifrågasatt den reform som detta lagförslag innebär. Detframgår mycket klart av den motion som statsrådet syftade på. Denna motion ifrågasätterinte lagstiftningen som sådan. Däremot måste det, förmodar jag, vara varjeledamot i denna kammare obetaget att ha en annan uppfattning än statsrådetLeijon om hur en sådan här lagstiftning skall utformas. När det gäller att bedöma uppfattning som parti iden här frågan bör man naturligtvis utgå ifrån vad har sagt i utskottetoch inte från vad en enskild motionär har sagt. Jag tycker det är beklagligtatt man när man för ut den här debatten, bl, a, i pressen, hanterar den så oseriöstsom man har gjort i vissa sammanhang. Sedan skulle jag vilja litet kommentera det statsrådetsade om lagrådsbehandling av en sådan här fråga. Det är riktigt att riksdagenhar möjlighet att ta initiativ, men ett mycket aktivt sätt att undergrävariksdagens möjlighet att ta några initiativ i en sådan här fråga är att se tillatt propositionen kommer så sent att man nätt och jämt hinner få fram ärendet ikammaren . Tidsfaktorn har diskuterats mycket här, och det är bara attbeklaga att tidspressen varit så hård, inte minst med hänsyn till det behov avförhandlingar kring de här frågorna som föreligger. Facklig förtroendemans ställning på arbetsplatsen, m. m. När det först gäller tidspressen har jagförut sagt att jag inte tycker att det är tillfredsställande med den korta tidsom har stått till buds. Vi har inte medvetet eftersträvat attundergräva möjligheter att agera. Jag hoppas att intetror det. Vi har liksom utskottet varit angelägna om att få ett samlat lagpaketfrån . säger att det kan bU så att arbetsdomstolensförhandlingar drar ut . Jag har försökt förklara att vi i mångasammanhang talat om hur viktigt det är att dessa frågor får en skyndsamhandläggning, och i den instruktion för arbetsdomstolen som håller på attutarbetas i departementet tas just dessa aspekter upp. Sedan tycker jag att slår in öppna dörrarnär han säger att han har förtroende för att parterna skall klara av detta. Hantror på dem. Det är precis vad jag också gör. Det är så enkelt att om parternasjälva vill ha en skiljenämnd kan de inrätta en, men det är ingenting somstatsmakterna behöver lägga sig i och skriva dem på näsan. Parterna har densjälvklara rättigheten att inrätta nämnder av detta slag om de själva vill. Detta är väl, , att ge parterna egnaaktionsmöjligheter, att ge dem frihet, att tro på dem. Varför skall vi frånstatsmakternas sida Facklig förtroendemans ställning på arbetsplatsen, m m. tala ominrättande av sådana här nämnder när vi inte behöver göra det, eftersomparterna själva om de vill kan ta upp saken? () kort genmäle: Statsrådet säger att arbetsdomstolenskall kunna handlägga dessa ärenden snabbt och skyndsamt och att man bemödarsig om detta i den instruktion som håller på att utarbetas inomdepartementet. Det ifrågasätter jag inte aUs, och vi kan väl gemensamt hoppasatt det också blir så att beslut av detta slag skall kunna meddelas mycketsnabbt av arbetsdomstolen. Det är angeläget att få besluten snabbt för attundvika irritation på arbetsplatserna. I propositionen och likaså i utskottets betänkande sägsatt lagen behöver kompletteras med avtal på en del punkter. Ett av de områdendär vi har ansett att lagen bör kompletteras gäUer just tolkningsnämnderna. Ireservationen har vi motiverat detta med att tolkningsnämndema bör ha en högberedskap och snabbt kunna meddela beslut och att det finns anledning räkna medatt parterna på arbetsmarknaden i avvaktan på arbetsdomstolens beslut lojaltföljer den rekommendation tolkningsnämnden har gjort. Det är också vad somsägs i den trepartimotion som ligger tiU grund för reservationen, men verkardet som om de övriga vore beredda att ta avstånd från den motionen. Jag skullegärna vilja citera motionen just på denna punkt: "I propositionen föreslåsatt den lokala fackliga organisationen ges tolkningsföreträde vid tvist omlagens tiUämpning. 1 synnerhet innan klar praxis har utvecklats inom arbetsdomstolenär risken stor för att svårigheter kan uppstå genom att handläggningstiden iarbetsdomstolen kan bli lång. Risken för att systemet ger upphov til onödigirritation parterna emellan kan heller inte uteslutas." Det är aUtså mot bakgrand av vad i m.fl. har skrivit i motionen som vi har fogat vår reservation till betänkandet. Som det har sagts under debatten är det storaoch viktiga reformer som vi nu i största möjliga enighet går att besluta om. Förslaget till lag om facklig förtroendemans ställning påarbetsplatsen ligger också i linje med partiprogram, som antogs1972, där det bl. a. står att löntagarnas ställning vid lokala förhandlingarmåste stärkas genom ändringar i gällande lagstiftning. Även förslaget till lagom rättegång i arbetstvister, dvs. en förstärkning av arbetsdomstolen, liggerhelt i Unje med partiprogram. Där står det bl. a. attarbetsdomstolens möjligheter att snabbt behandla tolkningstvister bör stärkas. Mot den här bakgranden är det naturligt att vi från folkpartietssida anslutit oss tUl Kungl. mångåriga kamp förvidgad arbetsdemokrati torde vara känd och borde även vara erkänd. Därför ärdet så mycket mer förvånande att en av de socialdemokratiska ledamöter, somdeltagit i behandlingen av utskottets betänkande, i ett tidningsuttalandepåstått att vi innerst inne skuUe vilja men inte vågar gå emotsocialdemokraterna i arbetslivsfrågor. När kämpadeför en vidgad arbetsdemokrati, exempelvis i fråga om representationi företagens styrelser, då var vi tämligen ensamma. harsocialdemokraterna och övriga partier anslutit sig till vår linje. Att därföruttala sig på ett sådant sätt som vederbörande gjort i LO:s tidningFackföreningsrörelsen måste vi inom uppfatta som ett fult angrepppå vårt parti. Vi har med kraft drivit kraven på arbetsdemokratiska reformer ibland har vi stått ensamma och inte sällan har vi fått gehörför våra krav. I betänkande nr 14 behandlar inrikesutskottet, som dettidigare har omnämnts i debatten, bl. a. motionen 1541 av , herrOskarson och mig. I denna motion yrkar vi att vid varsel om uppsägning eUerpermittering skall den berörde arbetstagaren äga rätt att vid överläggningarmed anledning av varslet bli företrädd av sin egen fackliga organisation. i kritiserade i sitt anförandemotionen och sade att den skulle ha lagts fram innan lagen trätt i kraft, alltsåmellan beslutet och ikraftträdandet. måste här ha kommit vilse iargumentationen. Skall en ändring göras i en lag bör den självfallet görasinnan lagen träder i kraft. När lagen skall träda i kraft den 1 juh är deti och för sig lika rimligt att diskutera eventuella ändringar i den lagensom att vi diskuterar och behandlar en helt ny lag som också skall träda ikraft . kritik av motionen och motionärerna kanalltså vidarebefordras till vederbörande statsråd. Hon har här tagit påsig en inte obetydlig del av ansvaret. Även hon får alltså taga åt sig av herrNilssons kritik. Som framhöll i debattens inledning betonarutskottet att det utan att bryta sönder den ordning som gäller bör varamöjligt att i väsentlig grad tillgodose de intressen som ligger bakom motionen.Utskottet pekar bl. a. på möjligheterna att träffa särskUda kollektivavtal omöverläggningsrätten. Därutöver anför utskottet att arbetsrättskommitténsväntade betänkande kan ge ny belysning åt detta problem. har citerat utskottet, som skriver:"Skulle utvecklingen på det i motionen behandlade området visa att seriöstarbetande organisationer med ett mindre antal medlemmar på en arbetsplats intekan hävda sig på ett rimligt sätt eller skuUe eljest olägenheter uppkomma tillföljd av lagreglernas utformning, bör reglerna övervägas i samband medprövningen av arbetsrättskommitténs väntade förslag." Som sagtsär vi motionärer beredda att acceptera denna skrivning. Vi har dessutom fåttett i det stora hela enigt utskott bakom denna skrivning. Attvpk-representanten sedan funnit det förenligt med sina intressen att ensamreservera sig tiU förmån för vår motion, fäster jag personligen inte nämnvärtavseende vid. Jag ber, herr talman, att få yrka bifall tillinrikesutskottets hemställan i betänkandet nr 14. har också givit sin anslutning tUl förslagetom lag om facklig förtroendemans ställning på arbetsplatsen. Förslaget ligger ilinje såväl med den svenska arbetsmarknadens utveckling som med utvecklingenpå det internationella området. Internationella arbetsorganisationen, ,behandlade dessa frågor vid konferens, och i den Facklig förtroendemans ställning på arbetsplatsen, m. m Facklig förtroendemans ställning på arbetsplatsen, m. m. konventionnr 135 som då antogs betonades att fackliga företrädare bör åtnjuta sådana lättnadersom är ägnade att snabbt och effektivt sätta dem i stånd att fullgöra sinauppgifter. Det är vår förhoppning att lagens ikraftträdande skaU innebära ettbra komplement tUl de tidigare av antagna lagarna på arbetslivetsområde. Eftersom lagen i så stor utsträckning är dispositiv, dvs. ger utrymmeför parterna att träffa avtal i olika avseenden, synes det motionsledesframförda kravet på en särskUd tolkningsnämnd lämpligen böra prövas vid sådanaförhandlingar. Jag vill ansluta mig tUl den synpunkten att en sådan rådgivandenämnd givetvis kan inrättas utan lagreglering. Dessutom står det ju parternafritt att välja om de vill låta en eventuell tvist avgöras av skiljenämnd istället för av arbetsdomstolen. Jag finner detta tUlfredsställande och yrkardärför bifall till inrikesutskottets hemstäUan i betänkandet nr 15. Om förslaget i betänkandet nr 16 beträffande lag omrättegång i arbetstvister skuUe det i och för sig vara mycket att säga.Propositionen skiljer sig på några väsentliga punkter från utredningen. Detsätt på vilket Kungl. Maj :t löst frågan om de fackliga organisationernasrepresentation i domstolen bör vara acceptabelt för de fackligaorganisationerna. Huruvida domstolen i sin nya utformning kan komma att svaramot det ökade antalet mål som senare tids arbetsrättslagstiftning kan medföraoch som även kan antas bli följden av arbetsrättskommitténs väntade förslag, ärdet omöjligt att nu ha någon uppfattning om. Gränsdragningen mellan dearbetsrättsliga mål, som skall tas upp vid tingsrätterna för att sedan vid etteventuellt överklagande i arbetsdomstolen kunna få en överprövning där, och demål, som skall tas upp direkt i arbetsdomstolen såsom enda instans, svarar istort sett mot nuvarande förhållanden. Att arbetsdomstolen i fortsättningenblir andra och sista instans i arbetsrättstvister som väcks vid tingsrätternaär en bra ordning. Att man fasthåller vid nuvarande system i fråga om defackliga organisationernas möjlighet att få sin talan prövad direkt iarbetsdomstolen är också bra. Mot denna bakgrund ber jag att få yrka bifalltill inrikesutskottets hemställan i betänkandet nr 16. I största möjliga enighet kommer således i dagatt placera ytterligare några milstolpar utmed den fackliga allfarvägen. Densvenska fackliga rörelsen präglas av styrka och fasthet såväl på arbetstagar-som på arbetsgivarsidan. Att vi nu lagstiftningsvägen normerar ytterligare endel av de strävanden som redan finns och därtiU bygger ut den rättskipandekapaciteten på området är viktiga beslut, som genom den stora enigheten bakomdem inte fått den plats i den allmänna debatten som det i och för sig vorerimligt att de fick. Men tyngden i besluten behöver därför inte vara mindre. HerrNILSSON i (s) kort genmäle: I inledningen till mitt anförande framhölljag det otillfredställande i att man så snart efter ett riksdagsbeslut ånyo tarupp dessa frågor. tycker att det är en riktig ordning. Man skalländra bestämmelserna innan de har trätt i kraft, säger han. Han anser att jaghar kommit vUse, när jag framför andra synpunkter. I och för sig är jag inte förvånad över förmågaatt dra konklusioner. Men jag är trots allt litet överraskad av . har ju deltagit i behandUngen av inrikesutskottetsbetänkande nr 14, i vUket vi på flera ställen, exempelvis beträffande de frågorsom vpk har tagit upp, har skrivit in att vi anser att bestämmelserna skall fåtillämpas innan ändringar görs. Hade varit logisk, skuUe hanha sagt att även dessa ändringar skall vidtas innan bestämmelserna träder ikraft. logik i sammanhanget är märklig. Facklig förtroendemans ställning på arbetsplatsen, m. m. HerrEKINGE (fp) kort genmäle: Det måste vara rimligt att försöka åstadkommaändringar i en lag innan den träder i kraft och inte efteråt. I den avsiktenmåste det också vara rimligt att understäUa frågan utskottets bedömning genomatt väcka en motion. Sedan utskottet gjort vissa uttalanden med anledning av desynpunkter som framförts i motionen och man konstaterar en bred uppslutningkring dessa, är det naturligt att man ansluter sig tUl dem. När man på detsättet, i , får de krav som man motionsledes fört fram iallt väsentligt tillgodosedda av utskottet, är det inte orimligt att manansluter sig till utskottets skrivning. (vpk): kommunisterna har inte gjortnågra större invändningar mot det förslag tiU lag om facklig förtroendemansställning på arbetsplatserna som regeringen nu har lagt fram och som riksdageni dag skall ta ställning till. Lagen kan helt naturligt vara till fördel för devalda förtroendemännen och underlätta deras arbete på arbetsplatserna. Därområder väl inget tvivel. Därmed är det inte sagt att lagförslaget ärförträffligt och helt utan svaga punkter. Vi har emellertid ansett att lagenbör verka någon tid för att man skall kunna bedöma det positiva och detnegativa i den. SkuUe det visa sig att lagen får negativa effekter, så har vinaturligtvis för avsikt att återkomma till nästa års riksdag eller vid annantidpunkt. På en punkt har vi dock ansett det nödvändigt med enändring i lagtexten. I lagförslagets 1 § spikas ju lagens skydds- ochförmånsbestämmelser till förtroendemän som utsetts av organisation som äreller brukar vara bunden av kollektivavtal. Det stadgandet utestänger mångaförtroendemän som utses av andra fackliga organisationer, vilka inte är bundnaav eller sluter koUektivavtal Lagen skapar således på sätt och vis ett monopolför de avtalsslutande arbetstagarorganisationerna. Det innebär att lagenstillämpning helt omöjliggörs i vissa faU. Ett typexempel är förhåUandena i hamnarna, där ett 35-talfackföreningar helt ställs utanför lagen på grund av att Transportarbetareförbundethär är kollektivavtalsslutande part men i de flesta fall är helt utan medlemmaroch följaktligen inte kan utse några förtroendemän. Det är som är den fackliga organisationen på dessa arbetsplatseroch som där utför det fackliga arbetet, men valdaförtroendemän kommer på gmnd av den Facklig förtroendemans ställning på arbetsplatsen, m. m. föreslagnalagtexten inte i åtnjutande av lagens bestämmelser. De ställs således heltutanför, och det rör sig om fackföreningar med upp till 1 000 medlemmar,exempelvis i . Det måste vara orimligt att ett sådant förhållanderåder. Det är väl att märka att dessa fackföreningar arbetar mycket effektivtoch utför ett aktivt arbete på arbetsplatserna på aUa områden. Alla inser attdet i de svenska hamnarna måste finnas företagsnämnder, skyddskommittéer,fackföreningsstyrelser som fungerar och valda förtroendemän som verkardagligen. Jag tycker inte att det kan vara riktigt att ställa stora grupperutanför denna lag. Det finns naturligtvis också andra fackliga organisationersom inte sluter kollektivavtal men ändå bedriver facklig verksamhet och som' pågrund av den föreslagna lagtexten ställs utanför lagens bestämmelser. Det kaninte vara riktigt. kommunisterna har ansett att det skulle varaen riktigare linje att de fackliga organisationer som verkligen kan göraanspråk på att fungera som sådana och som företräder arbetarna gentemotarbetsköparna genom valda ombud och valda styrelser också kommer i åtnjutandeav den föreslagna lagens bestämmelser. I anledning härav har vi yrkat pä en ändring i lagtextens1 § av följande lydelse: "Med lokal arbetstagarorganisation avses i dennalag dels organisation som på arbetsplatsen är eller brtikar vara bunden avkollektivavtal för de arbetstagare som beröres av förtroendemannens verksamhet,dels annan organisation som företräder minst en femtedel av arbetstagarna påarbetsplatsen." Det är en precisering av vad vi anser att lagen börföreskriva på denna punkt. Det måste vara en viktig princip när det gäUer attlagstifta att ge de fackliga förtroendemännen en stark ställning och att lagenskall gälla lika för alla och omfatta alla arbetsplatser där det finns fackligaorganisationer som kan påvisa att de bedriver en facklig verksamhet ochtillvaratar arbetstagarnas intressen. Det har framförts argument mot detta frånsocialdemokratiskt håll av bl. a. i .