prot · FX0961 · 1974-12-31 00:00:00 — Hur passsäkra och påUtliga de här uppgifterna är måste därför anges i slutresultatet.Så gör man ju, när man anger bärkraften hos en bro eller tänjbarheten i en bitstål. Så borde man också göra när man anger en människas grad av alkoholismeller förhöjt blodtryck. Felbehandlingen kan bli Uka farlig i det förra falletsom i det senare, om man litar blint på siffror som är mer eller mindre osäkra. Vid datakonferensen i stäUdes frågan tUl deltagarna:Hur vUl ni definiera ett för arbetstagarna oacceptabelt datasystem? En danskdataexpert svarade: Det är ett system som inte tillåter ändringar efter dearbetandes egna önskemål. En ungersk dataexpert svarade: Det är ett system däralgoritmerna inte fungerar. SkUlnaden mellan de här båda instäUningarna är denverkliga skUlnaden mellan två synsätt som anger hur datorerna bör fungera. Detkommer att bli allt viktigare vUket av dessa synsätt som får övertaget iframtiden. Att bevaka den kampen och se till att rätt synsätt segrar kommer attbli den verkliga datafrågan inom en relativt snar framtid. Jag tror, herr talman, att det här perspektivet ingalundabara är en skräcksyn från ett auktoritärt samhälle utan förankring i vårverklighet. Jag tror tvärtom att det är en framtida möjlighet och en framtidarisk också i vårt samhälle. För en Uberal är det en självklar uppgift attbekämpa en sådan här utveckling. Det får inte bli så att Storebror inte baraser oss utan också tänker för oss och åt oss. Anslag till datainspektionen, m. m. HerrISRAELSSON (vpk): kommunisterna har inte tilldetta års riksdag väckt någon motion angående datateknikens användning. Vpk haremellertid vid riksdag väckt en motion i vilken vi klargör partietssyn på användningen av ADB. Vid behandling av anslag tiUdatainspektionens verksamhet har också behandlats en motion av i med krav av samma art som vi tidigare framfört i motionen1972:1321. Då vi vidhåUer den mening, som då framfördes, har en reservation till nu förevarande betänkande från konstitutionsutskottetdär motionskravet följs upp. Till betänkandet har också fogats ett särskiltyttrande, där påminner om vår principiella syn på de frågor inomdataområdet som är föremål för behandling. Jag vUl i anledning avdetta göra några kommentarer. Först några ord om vpk:s principiella syn på datateknikensanvändning. All teknikanvändning innebär att människan ökar sina möjligheteratt med mindre mänsklig möda uträtta mera. Men detta är endast en möjlighet. Om teknikanvändningen verkligen skall bli till gagn för det den IS aprU 1974 Anslag till datainspektionen, m. m. storaflertalet människor beror på i vUket systems tjänst den nya tekniken stäUs ochi vilka syften den används. Den teknik som infogad i folkets tjänst leder tiUbättre levnadsförhållanden för folkflertalet kan i en maktägande minoritetstjänst endast leda tUl ökad kontroll av redan förut beroende människor och tillökade svårigheter för folkflertalet att ändra på en maktstruktur som deupplever som förtryckande. Dessa allmänna konstateranden i fråga om teknikanvändningär särskUt relevanta i fråga om användning av datateknik. Vår tid karakteriserasju bl. a. av tillgången till enorma mängder av information av olika slag.Möjligheterna att systematisera och utvärdera information har i utomordentliggrad ökat genom den moderna datateknik som utvecklats under loppet av bara ettpar årtionden. Så länge det är fråga om att bearbeta information från dentekniska forskningen behöver väl knappast dessa nya möjligheter leda tUl oroutan i stället inge förhoppningar om nya framsteg. Det är när kontrollen av detmänskliga samhäUet och den enskilda människan kommer in i bUden som det finnsgrundad anledning att hysa oro inför utvecklingen. En sådan oro har ocksåspritt sig bland allmänheten här i landet och har verksamt bidragit till att vihär i den 12 aprU 1973 antog en datalag. Vi krävde i motionen 1639 år1973 skärpningar i den nya lagen, dock utan att då vinna bifall, menden nya datalagen var i alla fall ett steg i rätt riktning. Trots att en ny datalag antagits, som i sin helhet träderi kraft , finns tydligen en betydande oro kvar frän allmänhetenssida. Att vi har debatt i frågan, kan väl sägas spegla detta förhållande.Oron är i första hand koncentrerad till handhavandet av persondata. Vad gäller handeln med persondata så har vi både i denfristående motionen och i motionen i anslutning till propositionen omdatalag krävt att sådan handel skall stoppas genom lagstiftning. Detta gamlavpk-krav föUs nu upp i reservationen 2 till det betänkande vi nu behandlar. Mot detta krav kan givetvis riktas den invändningen attdet strider mot offentlighetsprincipen i tryckfrihetsförordningen och attsåledes ett tillgodoseende av kravet föranleder grundlagsändring. Vi är av denmeningen att det personliga integritetsskyddet är så viktigt att om såerfordras ändring i grundlagen bör göras. Det är väl också tänkbart atttUlgodoseende av kravet skulle kunna ske genom ändring i sekretesslagen. Enreglering den vägen föreslåsju i en proposition till denna riksdag i vad gällerskyddet för vetenskapligt gjorda upptagningar av dialekter m. m. Ett bifalltill reservation 2 innebär att gör hemställan till regeringen omsådana lagändringar att försäljning av personregisteruppgifter för kommersieUtbruk inte blir möjlig. Jag yrkar därför, herr talman, bifall till reservationen 2av . Jag skall slutligen ge några mera principiella synpunkterpå datateknikens användning här i landet, synpunkter som inte täcks in avreservationen, men som tas upp i det särskilda yttrandet. Vi menar att såväl tillverkning och utveckling avdatautrustning som användning av denna utrustning är en viktig makt- ochnäringspolitisk fråga. Vi hävdar således att datapoUtiken måste ses i ettmakt- och Vad först gäller det maktpolitiska perspektivet så anser viatt inte får göra sig beroende av något eller några storamultinationeUa företag på detta område. Vi tror att det skaU vara möjligt attutveckla en egen dataindustri inom landet. En sådan industri skall ingå som enintegrerad del i den samordnade elektronikindustri som vi anser skall ägas avsamhället. Anser vi detta så är vi också inne på näringspolitiken. En utveckladsamhällsägd elektronikindustri, i vilken framställning av datautrustning ingår,utgör en lättindustri som det borde gå förhåUandevis lätt att decentraliseratill de delar av landet där behovet av sysselsättning är störst. I samband medvpk;s motioner om statliga basindustrier har vi också framfört förslag av dennainnebörd. Allra sist några ord om själva användningen avdatatekniken. Den har i huvudsak tjänat de stora industriföretagen ochstatsförvaltningen. Den har stäUts i ett fåtals tjänst i dessassträvan att kontrollera det stora flertalet. Det finns de som menar att det ärjust sådana uppgifter ADB-tekniken är tUl för och kan lösa. Vi menar att denna nya teknik ocksä skaU kunna användasför kontroll och insyn i motsatt inriktning. Fackliga organisationer bör viaADB kunna få för dem betydelsefulla uppgifter om de företag inom vUka derasmedlemmar arbetar. Skyddsombuden bör genom ADB kunna få för dem viktigauppgifter om farligheten i fråga om t. ex. kemiska ämnen som används inomindustrin. Den enskilde medborgaren bör genom ADB kunna fä begriplig informationi fråga om de lagar och förordningar som gäller inom for honom aktuellaområden. I ett komplicerat samhälle skulle ADB, stäUd i det arbetande folketstjänst, kunna underlätta livet för den enskUde och bli ett stöd i den enskildesoch hans organisationers kamp för bättre levnadsförhållanden. Skall detta kunnauppnås krävs det en radikalt ändrad statlig politik på dataområdet, en politiksom är förankrad i lönarbetarnas krav och behov. den 18 aprU 1974 Anslag till datainspektionen, m. m. Utvecklingen inom dataområdet har varit enormunder . ADB-tekniken har för den industriella sektornsjälvklart varit och är av stor betydelse för utvecklingsarbetet. Även förplaneringsarbetet i stort har ADB betytt mycket liksom när det gäller att vinnaadministrativa rationaliseringar. Kanske vågar man dock säga att inte säUan harADB visat sig ej medföra de rationaliseringar och kostnadsbesparingar som manfrån början räknat med. Inom ett område har ADB-utvecklingen väckt stark och ökadoro, och det är persondata. Farhågorna gäller framför allt en utveckling somkan medföra stora risker för den enskildes integritet. Härvid är det inte barafråga om respektive system och de uppgifter som förs in i systemem. Ännu merakanske man bör beakta problemen vid samkör-ning av olika system ochvad de kan innebära för den enskildes integritet. har vi, som här sagts tidigare, datalageni kraft. Denna lag reglerar ju grundläggande frågor inom dataområdet. Det ärgivetvis svårt att göra en analys av hur lagen i tillämpning har verkat. Tidenefter dess tillkomst är ännu alltför kort. Men själva innebörden i lagen ochvad som har förevarit visar att lagen är värdefull. Jag tror också attvi i den 18 aprU 1974 Anslag till datainspektionen, m. m. detavseendet bör mycket klart markera att tUlkomsten av datainspektionen såsomtiUståndsprövande och kontrollerande myndighet utgör en trygghet för denenskUde. Även om datainspektionen är under uppbyggnadstår det ändå redan nu klart att inriktningen och resultatet av dess arbetekommer att ha stor betydelse. Datainspektionen har uppenbarligen utomordentligamöjligheter att utbygga sin verksamhet på den kontrollerande och inspekterandesidan. Låt mig också säga att det remissvar som inspektionenavgivit till beträffande de motioner som behandlats iförevarande betänkande svaret är som bUaga fogat vid betänkandet vittnarom det seriösa sätt på vilket vi har att räkna med att inspektionen tar itu medsitt arbete. Även utskottets besök på inspektionen och våra överläggningar meddess personal bestyrker detta intryck av arbetets inriktning. Allmänheten kansåledes känna trygghet när det gäller kontrollen och också integritetsproblemeni det avseendet. I detta sammanhang vill jag kort kommentera varför vi fråncentern inte har anslutit oss tiU den reservation där man föreslår ensärskild dataombudsman. Datainspektionen har ju ordentliga resurser för attutöva den kontrollerande verksamheten. Det är, tycker jag, alldeles klart attdatainspektionen skall vara den instans som den enskUde skall vända sig tillnär det finns anledning att ta upp integritetsfrågor. har vi ju JO,som i vanlig ordning kontrollerar datainspektionen som myndighet. Det står juockså den enskUde fritt att på traditionellt sätt få olika frågor prövade hosJO-institutionen. I en motion har vi från anfört vissa synpunkter påde framtida datastrukturerna, och där ingår som ett betydelsefullt avsnittfrågorna angående den personliga integriteten. Utskottet har vid sin behandlingav motionen pekat på den utredning datasamordningskommittén DASK - som förnärvarande sysslar med dessa frågor. I direktiven tUl denna utredning ingår atti olika avseenden belysa skillnaden mellan centraliserad struktur ochdecentraliserad struktur. Utredningen har framlagt en förstudie, som inte gersärskilt starka belägg för att utredningen på ett seriöst sätt tagit itu med dei direktiven på denna punkt angivna uppgifterna. Vi kan väl förvänta att utredningen i sitt förslag, somväntas , på ett mera allsidigt sätt skall belysa de här problemen. Vicenterledamöter i har ändock varit angelägna- om attverkligen lägga vikt -vid det resonemang som jag här något har refererat, ochdet framgår ju också av det särskilda yttrandet nr I vid utskottets betänkande.Där sägs bl. a. att utvecklingen på dataområdet är utomordentligt snabb och attdet vore fel att inte ta ställning till vilken struktur viskall ha framöver på detta område. Om inte det sker rätt snart, kommer deekonomiska faktorerna att göra sig gällande med alltmer ökad styrka. Man kommerdå att hänvisa till att man har byggt ut ett system, som det av ekonomiska skälär svårt att ändra på. Detta skulle verka hindrande för ett objektivtställningstagande. Vi har därför sagt att det finns verklig anledning attutredningen prövar länssystemet, dvs. en decentraliserad dataverksamhet. dock i ett sådant system självfaUet också skall ha möjligheter att bygga insäkerhetsventiler, så att det inte utan ordentliga nycklar kan förekommasamköming, om sådan anses nödvändig, mellan de olika länsdatorerna. Vi har idet särskilda yttrandet liksom i motionen framhållit att man därutöver kantänka sig att inrätta särskilda regionala ansvarsnämnder. Det är nödvändigt attdessa frågor verkligen blir prövade i utredningen. I motionen 1181 av i begärdenne förbud mot försäljning av personregister för kommersiellt bruk. 1 och försig kan man självfallet direkt instämma i denna tankegång. Jag viU ändå sägaatt vi vid ett realiserande härav kommer i en besvärlig konflikt medoffentlighetsprincipen. Här bör man ändå kunna finna en rimlig awägning ochbalans. Utskottet har ju i detta avseende gjort ett uttalande, som jag finneranledning att läsa in i protokollet, eftersom det är betydelsefuUt för denpraktiska tillämpningen . Utskottet säger föUande: "Utskottetvill emellertid i detta sammanhang understryka att myndighet enligt den ändringi tryckfrihetsförordningen som träder i kraft inte är skyldigatt lämna ut själva datamediet utan endast utskrift av de uppgifter som finnslagrade i registren. Vid prövningen av ansökningar om att utfå magnetbandkopioroch andra datamedier har myndigheterna därigenom möjlighet att ta hänsyn tiUden tänkta användningen av uppgifterna. En restriktiv praxis frånmyndigheternas sida i fråga om utlämnande av datamedier är enligt utskottetsmening angelägen." Jag tycker att detta är en utomordentligt stark skrivning,som bör föranleda restriktivitet när det gäller att utlämna datamedier somsådana. 1 och med det har man också neutraliserat de största direktaolägenheterna av att persondataregister kan utnytrias kommersiellt. Jag vill bara tUlägga att det utskottsbetänkande medanledning av olika motioner på dataområdet, som vi nu har att behandla, på ettbra sätt tar upp många av de centrala värderingarna i hela problematiken. Jagtycker därför att betänkandet som sådant är ett värdefullt dokument i denframtida diskussionen om datamedierna. Jag ber med det sagda att få yrka bifall tillutskottets hemställan. Anslag till datainspektionen, m. m. HerrJOHANSSON i TroUhättan (s): Som de föregående inläggen visar råder det enbetydande enighet om datalagstiftningen. Denna enighet återspeglas också ikonstitutionsutskottets betänkande. Visserligen finns reservationer fogadetill det, men dessa rör enbart detaljer. betänkande kännetecknas också aven betydande försiktighet. Denna försiktighet är inte bara klädsam, den ärockså nödvändig. Vi vet mycket Utet på detta område. Det har snabbt växt framen ny teknik, som har visat sig vara till stor nytta inom företagsvärld ochinom samhällsliv, men vi är medvetna om att den också kan missbrukas. Den kaninnebära att den enskUdes integritet rubbas. Den kan leda till en koncentrationav maktbefogenheter som vi finner vara felaktig. Det gäller därför att ställa denna teknik under samhällets den 18 aprU 1974 Anslag till datainspektionen, m. tn. tog vi ett mycket viktigt steg på detta område: viantog en datalag. Vårt resonemang gällde då om vi skulle vänta till dess vihade möjligheter att skapa en mer perfekt lag eller om vi skulle anta en lagoch vara medvetna om att den i sak var provisorisk och kunde behöva ändras medutgångspunkt i de erfarenheter vi fick. Vi valde den sistnämnda vägen. Enligtmin mening var detta ett riktigt val. Det har gjort att vi kommit först på dethär området. är det enda land som har en datalagstiftningsom täcker både den privata och den offentliga sektorn. Vissa delar av lagstiftningen har ännu inte trätt i kraft;det sker först . Under sådana förhållanden är det naturligt attvi är försiktiga. Viktiga frågor är också föremål för utredning. Främst villjag peka på datasamordningskommittén, vars arbete ännu inte är slutfört. Det gäller nu för oss att vinna erfarenheter. Vi skallgivetvis vara mycket observanta på denna punkt. Vi vet att datainspektionen ärdet. Självfallet bör även och dess konstitutionsutskott vara det, ochsjälvklart är att regeringen med stor uppmärksamhet följer vad som händer pådetta område. Som utskottets vice ordförande påpekade har dekontakter vi haft med datainspektionen visat att denna myndighet är en trygghetför den enskilde på det här området. Vi vet att den arbetar mycket noggrant ochseriöst, och vi kan vänta oss att den kommer att lägga fram förslag om denupptäcker att det finns luckor i lagstiftningen eller att denna behöver ändraspå vissa punkter. Jag skulle gärna i detta sammanhang vilja hänvisa tUl detyttrande som finns infört i utskottets betänkande. Detta är väl värt attstuderas av den som är intresserad av dessa frågor. Mot bakgrund av vad jag har sagt ter det sig naturligt attvi ställt oss lika avvisande som tUl förslaget om en dataombudsman.Herr i har ju redan lagt i min mun den argumentation som skallkomma, nämligen att vi inte har någon erfarenhet som talar mot det nuvarandesystemet. Jag skulle bra gärna viUa fråga - och i denmån han känner sig vara engagerad på det här området: Har det inträffat någotpå detta fält som gör att man redan nu behöver ändra den lagstiftning vi beslöti fjol? Kan herrarna ta fram några konkreta fall som visar att vi nu behöverinrätta ett dataombudsmanna-ämbete? När vi stäUde oss avvisande var detfrämsta skälet att förslaget skulle innebära en överorganisation. Vi skuUebehöva dubblera de resurser vi har på detta område. I sak är judatainspektionen något av ett ombudsmannaämbete på detta område, dit denenskilde kan vända sig, och utövar inspektion på fältet. Man kan naturligtvis resonera så att man skall ha tvåorgan ett som kontrollerar den tekniska sidan och ett annat som angriperproblemen från juridiska utgångspunkter. Enligt min mening innebär det dockstora fördelar om man hos en institution förenar den tekniska och den juridiskakontrollen. Det sker , och vi fär väl se hur detta utfaller. Utskottetsskrivning innebär ingalunda att vi slår igen dörren. Skulle det visa sig attdet finns behov av två institutioner, får vi väl inrätta dem. Men detta behovär ännu inte styrkt, och för min egen del tycker jag att det är den 18 aprU 1974 Anslag till datainspektionen, m. m. ett värdei att man hos ett och samma organ kan förena den kontroll som Nr 61 härutövas. Så har vi justitieombudsmannen. I ett faU har han nu gåttin på det här området. Med den administrativa erfarenhet somjustitieombudsmannen har, är det värdefullt att han har inspektionsmöjlighet,och den kan säkert utnyttjas tiU gagn för aUmänheten. På detta område gäller det, som har framgått även avtidigare anföranden, i hög grad att väga olika krav mot varandra. Inte minstgäUer det att StäUa mot varandra kravet på offentlighet och kravet på personligintegritet. I långa stycken sammanfaUer dessa krav, men de kan komma imotsättning tUl varandra. Vi har i betänkande ett mycketintressant exempel på detta: det krav som har förts fram att vi skall skyddahushåUen och enskilda mot direktreklam. Man kan förstå kravet. Men här kommeroffentlighetsprincipen in i diskussionen. hade helt klart försig att ett bifall tUl motionen skulle innebära att man ändradetryckfrihetsförordningen. Det kan man naturligtvis göra. Men det avgörande ärinte att man får ge sig in på grundlag, utan det avgörande är frågan om vi skaUinskränka på offentlighetsprincipen. Vi upplever ju alla värdet av dennaoffentlighetsprincip, och gång efter annan fär vi lyssna tiU talare även iherr parti - som från denna talarstol hårt driver offentlighetsprincipen.I det här fallet är man beredd att offra offentlighetsprincipen. resonerade vi mycket ingående om detta, och vinådde fram tUl något som jag uppfattade som en gyUene medelväg. När det gäller magnetbandskopior och andra datamedierfinns ingen skyldighet för myndigheterna att lämna ut detta material de haratt pröva saken. Och här har utskottet gjort ett uttalande som redan har lästsupp och som givetvis kommer att uppmärksammas. Men upprätthåller vioffentlighetsprincipen sådan den kommer till uttryck itryckfrihetsförordningens 2 kap. 8 §, alltså när det gäller rätten för envaiatt mot fastställd avgift få avskrift av allmänna handlingar i den mån dessainte enligt sekretesslag har blivit hemligstämplade. Det är sålunda i princip en obegränsad rätt härvidlag. Detär den rätten som kommer att kränkas om man bifaller reservationen 2. För tycker jag att det vore fel att göra på det sättet. Sedan är det en hel rad intressanta frågor som har tagitsupp av de föregående talarna. Jag skall för dagen inte ge mig in på dem. Vi fårsäkerligen anledning att återkomma till den stora diskussionen om regionaldata.Där väntar vi på ytterligare utredningar innan vi tar definitiv ställning. När det gäller tUlståndsprövningen, som vi ivrigtdiskuterade med varandra , har vi nu nått fram till enighet, och jag ärglad för detta. Den gör det möjligt att lösa frågan på ett sådant sätt att mantillgodoser både de krav på prövning som vi har rätt att stäUa och de krav påatt vanlig administrativ praxis skall föUas på området som vi också haranledning att ställa. Med detta,herr talman, yrkar jag bifaU tUl utskottets hemställan. den 18 aprU 1974 Anslag till datainspektionen, m. m. HerrWERNER i (m) kort genmäle: i undrade om vihade någon erfarenhet att åberopa som gjorde det motiverat att inrätta endataombudsman. Vi har inte mer erfarenhet än vad vi hade ,skuUe jag tro. Men det är, som jag nämnde, klokt att vara ute . Jag vetockså att utskottets värderade ordförande inte är främmande för inrättande aven sådan här institution, om det skuUe visa sig nödvändigt. Jag misstror inte på något sätt datainspektionen, men denhar ju de stora och vida och tekniska uppgifterna att sköta. Dataombudsmannenskulle vara länken mellan den enskilde och samhället i de här frågorna. Hanskulle kunna gå ut på ett helt annat sätt och informera. När det gäUer erfarenheter skall man inte fråga ossutan då skall man fråga svenska folket. De flesta vet nog ännu inte om att detfinns någonting som heter datainspektionen. Och somsagt: Vi finner vårt förslag värt beaktande. (vpk) kort genmäle: i säger att vpk iandra sammanhang har drivit offentlighetsprincipen men här vill offra den. Detär väl en sanning med en hel del modifikation. Vad vi vUl komma åt ärkommersiell försäljning av persondata. Jag skuUé tro att en mycket stor del av svenska folketspersondata, även om de inte är aUdeles färska, redan är utlämnade och finnsutanför landets gränser ett förhållande som jag inte anser särskilttiUfredsställande. Att hindra kommersiell försäljning av persondata anser vivara en väsentlig sak. Jag kan för min del inte anse att det innebär att manoffrar offentlighetsprincipen, när vi bara vUl komma åt sådan försäljning. i (s) kort genmäle: SkUlnaden i uppfattningarna meUan och mig är den att fullföUer en Unje som han drev i fjoloch inte tar någon större hänsyn tiU vad som har inträffat , medanjag alltjämt hävdar att vi mycket väl kan hamna i den situationen att vibehöver tillsätta en dataombudsman men att våra erfarenheter intevisar att vi behöver göra det . Jag uppfattade så att dettaskulle vara något av en beredskapsåtgärd, men låt oss då först pröva det systemvi nu har och som ger möjligheter för den enskilde att få sin sak prövad viadatainspektionen och justitieombudsmannen. Först när kan presenterakonkreta exempel som visar att denna väg är stängd tycker jag att vi haranledning diskutera detta mera ingående. När det sedan gäUeroffentlighetsprincipen uppfattade jag så att han vill slå vaktom den, men då kan man inte inskränka den på det sätt som är tänkt i motionenoch i reservationen. HerrWIJKMAN (m); Jag skall inte förlänga denna debatt särskUt mycket. I likhet med tidigare talare konstaterar jag att detta ärett bra utskottsbetänkande, och eftersom jag inte var närvarande när datainspektionenbehandlade de motioner det här gäller vill jag också kompUmen- tera minakolleger i datainspektionen som utformade yttrandet.