prot · FX0976 · 1974-12-31 00:00:00 — På stormöten och vidandra manifestationer samt i en rad resolutioner uttrycktes den kompaktaenigheten'kring kravet på ett till I förhöjt bidrag. Den härrörelsen blev så stark att försvarsutskottet utnyttjade sin initiativrätt tiUatt föreslå att de värnpliktiga som rycker ut under perioden 22 mars30 juni iår skaU få del av höjningen till , vilket också blivit riksdagensbeslut. De vämpliktiga har i sina resolutioner bl. a. anfört attutryckningsbidraget ju inte är tänkt att vara en gåva för lång och trogentjänst, utan det skall täcka utgifter fram till en första lön eller under tidenman söker arbete. Enligt sociala bidragsnormer måste man ha ca föratt klara sitt uppehälle under en månad, säger man, och då framstår 250 kronorsom helt otUlräckligt. Mat, hyra, kläder, resor, lån och uppskjutnaamorteringar är bara några av de många utgifter som skaU betalas med dessa 250kronor. De som inte har arbete får det givetvis ännu svårare.Familjeförsörjarna har dessutom sina familjer att dra försorg om. Många tvingasdärför låna av föräldrar och vänner. Andra får gå tUl socialvärden. I enskrivelse tiU alla partiers riksdagsgrupper från soldatema på S 2 i Karlsborgsäger man att den redan beslutade höjningen - och man sätter då ordet höjningeninom citationstecken - kan man inte se som en reellhöjning utan enbart som kompensation för de prishöjningar som skett sedanutryckningsbidraget infördes - det var då . Man ansåg att kravetpå var fullt rimligt och uppmanade därför alla riksdagsmän attstäUa sig bakom detsamma. Det råder väl inget tvivel om att de förhållanden somredovisas i de värnpliktigas uttalanden innebär en stor påfrestning för devämplikriga. De kan ha skiftande uppfattningar om betydelsen av sin utbUdning,men de anser säkerligen att de gör en personlig insats för landet. Att utöverdet obehag som militärtjänsten som sådan kan innebära också behöva ha bekymmermed sin egen eller en hel familjs ekonomi, bekymmer beträffande mojlighetertill arbete efter utryckningen osv. sätter naturligtvis sina spår. I sakinnebär för övrigt den nuvarande ordningen att én stor del av kostnaderna förutbUdningen av de värnpliktiga betalas av dem själva. Man må inte förundrasöver att värnpliktiga som i många faU upplever värnpUktstiden som en renuppoffring - och då inte bara i ekonomiskt avseende finner detta varaohållbart. Utredningen om systemet för förmåner åt värnphktiga komfram till att ett system enligt principen studiesocial ersättning är attföredra såvitt gäller värnpliktiga under grundutbUdning. Utryckningsbidragetbör vidare i princip motsvara åtminstone en halv månadsinkomst för värnpliktig.Mot den här bakgrunden kom man fram till ett belopp runt . Detta förfaringssätt har kritiserats av åtskilligaremissinstanser som anser att det föreslagna beloppet är för lågt eller att det bör bestämmas Försvarspolitiken, m. m. på ettannat sätt än utredningen har föreslagit. Det är väl också helt klart att fören människa i produktionen representerar inte på långt när en halvmånadsinkomst. Vid debatt med anledning avförsvarsutskottets särskUda initiativ var vi från vpk:s sida av formella skälförhindrade att ställa något yrkande och hänvisade då till att vi tänkteåterkomma när vår motion behandlades. Yrkandet i motionen om en höjning avutryckningsbidraget till motsvarar inte tUl fullo vad som krävtsfrån de värnpUktigas sida. Men det motsvarar ändå på ett helt annat sätt änpropositionens förslag de värnpliktigas berättigade krav, och jag viU, herrtalman, yrka bifaU till motionen 1974:1287 som behandlas i försvarsutskottets betänkandenr 19. HerrBRÄNNSTRÖM (s): Min avsikt var att i denna debatt begränsamig tUl att mycket kort kommentera avsnittet om försvarsforskningen iförsvarsutskottets betänkande nr 19. Bakgrunden är egentligen det beslut som togs föregåendeår, alltså av riksdag, utifrån det förslag som redovisades ipropositionen 88. Det förslaget innebar att försvarsforskningen skulle få en nyorganisation. En majoritet av utskottet med representanter för alla partierutom ställde sig bakom det då framlagda förslaget. Vissainvändningar mot förslaget framfördes dock av i utskottet och avenskilda ledamöter från och . Invändningarna var i förstahand baserade på den värderingen att en uppdelning av forskningen skulle varakvalitativt nedsättande samt att den föreslagna lokaliseringen kunde förväntasfå andra negativa konsekvenser beroende på avståndet till kvalificeraduniversitetsforskning. Från socialdemokratiskt håll hävdade vi då som vid mångaandra tillfällen att även försvaret och därmed sammanhängande verksamhetermåste kunna användas i lokaliseringspolitiska sammanhang. Denna värdering stårsig fortfarande. Vad som var viktigt - och vad som är viktigt när detgäller såväl lokaliseringen av FOA som andra beslutade omlokaliseringar äratt ge den utlokaliserade verksamheten en riktig organisation. Detta har manockså enligt min uppfattning gjort, när man beträffande FOA har föreslagit defem huvudenheterna med en sammanhållande ledning. Organisationen håller nu påatt byggas upp och skaU i sina huvuddrag vara färdig till . Vid behandlingen utformades den huvudsakhgaorganisationen för vår försvarsforskning, men kvar blev försvarets teletekniskalaboratorium (FTL), som skulle göras tUl föremål för särskild utredning. Såhar också skett. Ansvariga har varit FOA och . De harefter prövning stannat för att enheterna för telekomponenter, miljöprovningoch miljöforskning liksom ansvaret för böröverföras till materielverket. Återstoden av FTL bör enligt departementschefeningå i 3 och förläggas till . Majoriteten i utskottetdelar denna uppfattning. De enda som inte gör det är , men även deär mycket måttfulla i sina invändningar. vUketkanske bör tolkas som ett bevis för att den slutgUtiga lösning avförsvarsforskningens organisation som föreligger i sina huvuddrag är mycketbrett förankrad. Visserligen har framfört synpunkter mot förslaget,men varken han eller någon annan har tydligen funnit så starka skäl motförslaget att det har motiverat en reservation. har låtit påskinaatt det var med en viss nonchalans som man mycket kortfattat på några rader ipropositionen nämnde denna flyttning. Jag vill emellertid påstå att man ipropositionen bara antydde vad som var på väg att ske. Huvudvärderingen är jugjord i den utredning som materielverket och FOA tUlsammans har svarat för. Jag skall nöja mig med detta som en kommentartill den del av debatten som rör forskningen. Men jag kan inte underlåta attockså något Utet anknyta till den diskussion som i Kristinehamnhär tog upp i sitt anförande, när han talade om de värnpliktigasutryckningsbidrag. Jag skulle vilja göra några kommentarer till diskussionenom de värnpliktigas förmåner. Uppenbart är att den begärda översynen var väl motiverad.Frågan är väl närmast: VUka av värnpliktsförmånerna är det mest berättigat attjustera inom den ekonomiska ram som kan föreligga? Utskottet tog ett initiativoch justerade utryckningsbidraget till , i första hand för attåterföra det tiU det värde det hade när det infördes. Det var närmast, vUl jagpåstå, en justering upp till dagens kostnadsläge. Jag vUl i detta sammanhang framhålla att jag tror att detvore värdefullt om vi lät de värnpliktigas organisationer - sådana har börjatväxa fram och fått en stabilitet och styrka som gör det möjligt att fålångtgående konkreta besked från deras sida utveckla sina värderingar avvilka värnpliktsförmåner det är angelägnast att höja och inte ensidigt uppehölloss vid utryckningsbidraget. Om man i slutskedet av en värnpliktsomgång frågarvad som är mest angeläget får man naturligtvis svaret: utryckningsbidraget. Omman frågar i inryckningsskedet är det lika naturligt att man får svaret:familjebidraget, resebidraget och kanske andra förmåner. Jag tror att vi gör devärnpliktiga den största tjänsten om vi nogsamt efterhör vad derasorganisationer kommer fram tiU och sedan ser till att justeringarna så långtmöjligt följer deras önskemål. Med detta, herr talman, yrkar jag i likhet med de tidigaretalarna från mitt parti bifall till utskottets hemställan på aUa punkter. Försvarspolitiken, m. m. Under detta anförande övertog herr talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. HerrMAGNUSSON i (vpk) kort genmäle; säger att vi bör avvakta vadde värnpliktiga och deras organisationer slutligen binder sig för, vilkaförmåner de framför allt vill ha. Jag vill naturligtvis inte ta ställning tillden frågan, men nog måste man väl säga att den livliga aktivitet som undervåren utspelats kring just utryckningsbidraget ändå tyder på att devärnpliktiga själva anser att det är den väsentligaste frågan. Det var, som jagsade förut, en stor fråga på värnpliktsriksdagen. Jag har fattat det så attriksdagen är på det klara med allvaret i de propåer som de värnpliktiga Nr 76 gjorde i detta sammanhang och ävenmed att den föreslagna höjningen är Torsdaeenden °'- ''*"- Därför tycker jagatt det nu ligger nära till hands att gå de 9 mai 1974 värnpliktiga till mötes och bifallavår motion, som visserligen inte till Försvarspolitiken, m. m. fullouppfyller deras krav men som innebär ett steg på vägen. Jag tror att det är enåtgärd som verkligen skuUe vinna gehör hos de värnpliktiga. i Gäddvik (m) kort genmäle: Bara några ord med anledning av vad herrBrännström sade om vår inställning tUl utflyttningen av FOA, försvarets forskningsanstalt.Jag vill påstå att vi har precis samma mening som tidigare, nämligen att det ärolämpligt att spUttra FOA som man nu har gjort. Men det har skett, trots attvi haft en annan mening, och därför tvingas vi, när det gäller den fråga som äraktuell , att nöja oss med ett särskUt yttrande. () kort genmäle: Jag vill återknyta tiU värnpliktsförmånerna.Det är ju ändå så att den här frågeställningen i första hand harberört de grupper som hade sin utryckningsdag rätt nära i tiden och som medutgångspunkt från det naturligtvis reagerade mest positivt på ett höjtutryckningsbidrag. Jag deltog själv i en överläggning med värnphktiga ute påett av våra förband. Den debatten gav, vill jag påstå, vid handen att det finnsunderlag för att föra det här resonemanget om värnpliktsförmåner över helafältet. Man skall inte vara sä ensidig att man säger att bara just detta bidragär det viktiga. Jag tror inte att man då tUlvaratar de värnpliktigas intressenpå bästa sätt. Jag vill dessutom säga till i Gäddvik attjag mycket väl förstår att inte har ändrat sina värderingarbeträffande FOA och dess utflyttning. Det vore olikt att över huvudtaget ändra sig i något avseende, och det kan man i och för sig räkna dem tillgodo. Men jag vUl påstå att man när det gäller FTL tonat ned sin argumentationbetydligt, eftersom man tydligen anser att rätt goda funktioner uppnås med detföreliggande förslaget. i (vpk) kort genmäle: Herrtalman! Det ena behöver inte utesluta det andra. Många värnpliktiga sättergivetvis värde på andra förmåner, men just den starka opinionen kring kravet på1 i utryckningsbidrag och de förhållanden som kommit i sambanddärmed visar att det är motiverat att höja detta bidrag. Därför tycker jag attvi skall rösta för ett högre anslag nu och ta ställning till de övrigavärnpliktsförmånerna . () kort genmäle: Naturiigtvis utesluter inte det ena det andra. sammanhang där vi har att pröva budgetutrymme och funktioner i förhållandetill vår ekonomi är det, som jag tidigare sade, bättre om 76 fördelningen av resurserna sker ifullt samförstånd och samråd med de värnpliktigasorganisationer än utifrån en kanske Utet väl känslomässig bedömning ianslutning till en nära förestående utryckning. I försvarsutskottets betänkande nr 19behandlas bl. a. motionen 1282, som aktualiserat frågan angående utvidgningarav övningsfält för mUitära ändamål. Det är med tiUfredsstäUelse jag noterar utskottetsställningstagande till de problem som har aktualiserats i motionen i och med attutskottet ställer sig bakom motionens krav på en utredning. Det är uppenbartatt de militära övningsfälten ofta innebär ett stort ingrepp i miljön och förde människor som bor i dess närhet. Jag är medveten om att det, med tanke på de modernavapnens krav, från militärt håll ställs stora anspråk på att övningsfälten bliranpassade så att dessa vapen kan utnyttjas på det sätt som avses. Detta medfördå problem av allvarlig karaktär. Därför finns det, som vi framhållit imotionen, mycket starka skäl för att undersöka alla möjligheter att använda sigav simulatorer även när det gäller utbildning på långskjutande vapen. Kan mananvända sådana simulatorer behöver utvidgningen inte ske i den omfattning somannars blir nödvändig, som man inte minskar på utbUdningseffekten. Verkningarna av skjutfältsutvidgningar griper ofta in i enbygds hela liv. Men följdverkningarna blir inte bara begränsade tUl själva detmilitära övningsområdet. Även omkringliggande områden kan bU oanvändbara förodling och för friluftsaktiviteter av olika slag. Detta gör att frågan omutvidgning av övningsfält inte bara angår de markägare som berörs utan ävenandra gmpper i samhället. Detta har också utskottet understrukit i sittyttrande över motionen. Därför är det, som jag ser det, viktigt att allaalternativ undersöks noggrant och att allsidiga bedömningar görs, där man istörre utsträckning än hittiUs tar hänsyn tUl bygdens intressen och demiljömässiga aspekterna. Viktigt är också att man tar hänsyn tUl vårt framtidakulturlandskaps bibehåUande i sådan omfattning att allas intressen kantillgodoses. Den utredning och det arbete som pågår närdet gäller utvidgningarna av skjutfält är ett exempel på atttillräckUg hänsyn inte har tagits till dessa intressen. Från ortsbefolkningenoch de människor som berörs av dessa planer har det blivit en mycket starkopinion mot det förslag tUl utvidgning som har presenterats. Ävenkommunstyrelsen i kommun har uttalat sig för att man bör avvakta medett ställningstagande tills den fysiska riksplaneringen är klar. Jag förutsätter att det utredningsuppdrag som nuger Kungl. Maj:t snabbt skall kunna förverkligas och leda till ett positivtresultat. Jag har, herr talman, inget annat yrkande än om bifall tillbetänkandet på denna punkt. Så till slut några ord om punkten 2 i vår motion. Vi hardär hemställt om att utvidgningar av övningsfält för militära ändamål inteskall få ske förrän denna översyn är klar. Här har emellertid utskottet avvisatdetta förslag med minsta möjliga motivering. Med tanke på mitt tidigareuttalande, med en förhoppning om ett snabbt utredningsresultat, bör Försvarspolitiken, m. m. Försvarspolitiken, m. m. dettasåsom jag ser det innebära att några mer omfattande utvidgningar av skjutfältoch övningsfält inte behöver komma till stånd innan den av begärdaallmänna översynen är klar. I betänkandet 19 behandlas också motionen 152 av herrSvanström m. fl. som aktualiserat frågan om helt fria hemresor för devärnpliktiga. Utskottet har i sitt yttrande hänvisat till de utredningar sompågår angående systemet med förmåner åt värnpliktiga. Jag vill, herr talman,tUl sist uttala den förhoppningen att resultatet blir att de vämpUktiga erhäUerhelt fria resor, så att man slipper de administrativa merkostnader som uppståri och med införandet av ett sådant system, där den värnpliktige skuUe få betala10 kronor för varje resa. Med det anförda, herr talman, vill jag yrka bifall tUlförsvarsutskottets betänkande på samtliga punkter. Herr talmannen tillkännagav attanslag utfärdats om sammanträdets fortsättande . HerrGUSTAVSSON i EskUstuna (s): Jag känner mig just nu tyngd av dubbelsamvetsnöd. I ett avseende riktar sig den samvetsnöden mot kamraterna iriksdagen som naturligtvis med aU rätt tycker att denna debatt kunde vara slutnu, eftersom den har tagit och eftersom det finns ytterligareett angeläget ärende att behandla under dagens plenum. Det finns emellertidockså en annan sorts samvetsnöd, som för mig väger tyngre: samvetsnödengentemot lojala samhäUsmedarbetare, vilka kanske gång på gång upplever att detde arbetar med bUr föremål för en ordväxling där anklagelser naturligtvisofta med fullt fog riktas mot oss politiker, kanske för att inte varatillräckligt observanta, men som de som arbetar med de frågor det gäUer kanuppleva såsom anklagelser riktade mot dem. Ni förstår säkert aUa att detfrämst är de replikskiften som har förekommit omkring flygplanet ochkanske också om filmen om som jag nu har i tankarna. Jag har nämligenvid ett par tidigare tillfällen varit i den situationen, att jag i ett hårttidspressat replikskifte inte ansett mig ha tid att uttrycka vad jag känt ettbehov av att säga. Men vill jag göra det. Jag skall göra det kort, och jagskall undvika att provocera. Jag tUlhör inte dem som ondgör sig över Viggenfilmen ochöver att den fått visas i TV. Det är en film som är skickligt upplagd för attgagna sitt syfte, och hade den fått visas tidigare i obeskuret skick hadesyftet gått fram ännu klarare. 1 flera avseenden är den naturligtvis rentabsurd, men den har också mycket stora förtjänster. Jag beklagar inte att detligger statliga pengar i den. Den behandlar t. ex. det s. k. kamaraderiet på högstanivå. I det avseendet är den tänkvärd. Här framträder det i form av samspelmellan mUitär och flygindustri, men problemet kan ha gUtighet i flerasamhällsfunktioner. Naturligtvis är det inte fel att ha goda kontakter. Frånmånga utgångspunkter är det, som en av de huvudagerande i filmen framhöll, fördel att folk i detta lilla land känner varandra; kommunikationernabehöver inte bU långa och krångliga, varför resultat kan nås påett smidigt sätt. Men just i detta ligger en kontrollproblematik som haruppmärksamgjorts på ett skickligt sätt. Det är inte att hemfaUa åt stalinistiskmisstänksamhet att konstatera detta. I politiskt hänseende trollas i denna debatt betänkligtmed tidsperspektivet. Den fruktan som präglade de år som har nämnts som detkalla krigets kommer aldrig fram på rätt sätt. Supermakternas fruktan förvarandra utlöste som vi minns en händelsekedja, vars för oss mest näraliggandeföljd var reella annekterande av grannländer i . Jagmoraliserar inte ens mot det; har under historiens gång mångagånger varit utsatt för kränkningar från andra länder. Jag förstår dessfruktan, men jag tycker det är fel att den fruktan vi då kände glöms bort. Attföra neutralitetspolitik i det klimatet upplevdes kräva ett välrustat försvar. Desom föranstaltade om detta var verkligen i takt med folkmeningen. Sedan har detrört sig i rätt riktning i . Skräcken har kunnat lossna. Var det och är det som det påstås i den här debatten såatt de ekonomiska satsningar som gjordes tidigare medförde att det inte skulleha gått att avskriva projektet om man så hade önskat? Vårtförsvar skall främst förebygga krig. Vi är därför inte bara beredda att ställaprojekt åt sidan utan t. o. m. att avföra funktionsduglig utrustning, om viinte längre behöver den. Så sent som i denna stund skuUe vi kunna avstå frånatt fullfölja , om vi fann att det inte behövdes. Vi fick tautlagda miljarder med jämnmod och glädjas åt att det hot som de varit avseddaatt rusta oss mot hade skingrats. Sysselsättningen då var inne på den ochjag instämmer med honom - har väl ändå spelat en stor roll? Ja, naturligtvisför många men inte för aUa. Det är klart att sysselsättningsaspekten har varitpåtaglig t. ex. för landshövdingen i , för lin-köpings- ochtrollhättebor, för SAAB-folk i alla tjänsteställningar. I den mån jag skullelåta sådan hänsyn styra mig skuUe det bära hän i rakt motsatt riktning. För depengar som läggs på dyra flygplan kan självfallet inte köpasutrustning tUl det värnpliktsförsvar som jag i min utredarfunktion har haftanledning att måna om. Den bild som filmen tecknar och som man tydligen på sinahåll tar för gott om politikers aningslöshet är långt ifrån sann. Jag var intemed i den försvarsutredning som karikerades, men jag känner dem som var med.Jag är övertygad om att det inte gick till tillnärmelsevis så som det skildrasi filmen. Man lyssnade säkert inte till obegriplig teknisk föredragning för attsedan fråga om planet gick fort och därefter säga att "det tar vi". det på ett för hedrande sätt och verifierade AnselmGillströms skepdska sinne. Därmed har också verifierat att depolitiker som deltog i behandlingen av denna fråga ingalunda var någraomedvetna ja-sägare utan att de gick tiU botten med problemet på så pass gottsätt som lekmän kan göra. Hur det gick tiU när utredning accepteradeutvecklingen av vet jag, för då var jag med. Då var kostnadsaspektenså påtaglig och behovet av att bemästra försvarskostnaderna så stora att vi Försvarspolitiken, m. m. Försvarspolitiken, m. ni Om någon förde nedlagda kostnader på tal, avvisade vårordförande, , detta med hetta: Gjort var gjort - nu gällde fråganom vi behövde eller inte. Så gott som lekmän nu kan göra det bedömdevi behovet mot en väntad 1980-tals-miljö i politiskt, militärt ochstridstekniskt avseende och kom efter många val av handUngslinjer fram tUl vadvi ansåg som den mest ekonomiska och politiskt klokaste lösningen. Så gjordeockså de politiker som hade det centrala ansvaret för de tidigare besluten, ochså kommer säkerligen de att göra som får ta exaktare ställning tUl frågan omattackplan efter . Vi vet ganska Utet om hur detta stäUningstagande kan bli det finns de som hävdat helt andra försvarspolitiska lösningar. Detta fårprövas och utvärderas. I undersökningarna är siktet inställt på att få fram ettplan som till ett pris som medger anskaffning i tUlräckUgt antal nöjaktigt kanfylla sitt syfte. Det är detta som ligger bakom den inexakta termen"måttliga prestanda", vilken gav upphov tiU den skenbaramotsättningen vid den socialdemokratiska partikongressen. Inte viU jag som vågar jag säga - en ganska uppmärksamförsvarspolitiker säga att jag gått tUl botten med den här problematiken. Detär saker som man inte vet, men vi försöker ju med till buds stående medel sättaoss in i problemen så gott som det är möjUgt för lekmän att göra det. Det allvarligaste i hela teckningen av händelseförloppetär skildringen av politiker som aningslöst manipulerats. Det var det som gjordeatt jag i ett visst trots begärde ordet vid den här tidpunkten. Det har sagtsatt vi fått föredragningar och tagit dessa för gott. Det är fullt legitimt attrikta anklagelser mot oss och att ifrågasätta vår kompetens. Men som jaginledningsvis sade kan det av dem som informerar oss upplevas som om vi inteskulle våga tala om att vi tror på de uppgifter som lämnas. Vad som påståttshär är att man för att få fram ett nytt plan inte bara använder de drygt 4miljoner kronor som har anvisats för ändamålet utan ett betydligt störreantal miljoner vilka redovisas som gående tUl planet . Där kan jagsäga att vi av miUtära föredragande och även de har rätt att bli friade frånmisstanken att de uppgifter som de lämnar inte är riktiga mUjon för miljonfått redovisning för vart pengarna går. Jag kan på grundval av de informationervi fått säga att det inte är fråga om att på den vägen styra några pengar tillframtagande av ett nytt flygplan. Jag skall sedan bara säga jag förstår att jag nu kommerut på farlig mark, men jag hoppas med hänsyn till tidspressen att jag inte drarpå mig någon replik att det beträffande misstänkliggörande av politiker är påsamma sätt med IB-affären som med fallet . Jag skall inte gå in påIB-affären - jag tar inte ställning till frågan om rätt eller fel. Jag vUl barasäga att alla som följt vår försvarspolitik någorlunda uppmärksamt måste havarit medvetna om att vi har en underrättelsetjänst. Underrättelser är enförutsättning för ett värnpUktsförsvar. De värnpliktiga måste kunna inkallas itid. Vi har också använt tillgången till underrättelser som ett argument föratt hålla våra kontinuerliga försvarskostnader på en måttlig nivå.Underrättelser skall ge möjligheter till beredskapshöjningar . ärmedveten om att alla inte är helt till freds med försvarsutskottets arbeteunder de komprimerade veckorna då vi granskade . Men jagtycker att aUa som är sakliga i sin bedömning måste medge att de utgångspunktersom försvarsutskottets betänkande gav för fortsatta utredningar, vUka nu är pågång, har varit till nytta.