prot · FX0949 · 1974-12-31 00:00:00 — 2. att skulle avslå motionerna 1974:846,1974:1514 och 1974:1523 om utvidgning av Norrlandsfondens geografiska verksamhets område. Reservation hade avgivits av herrarRegnéU (m), (), i (fp). Hovhammar (m) och iMalmö (vpk) som ansett att utskottet under 2 bort hemställa, att med bifall tUlmotionerna 1974:846, 1974:1514 och 1974:1523 som sin mening gav Kungl. Maj:ttill känna vad reservanterna anfört om utvidgning av Norrlandsfondensgeografiska verksamhetsområde till att omfatta även . HerrHAGLUND (s): Förmodligen blir det inte någon lottning omdet här ärendet - problemet gäller väl i första hand Norrlandsbänken, men dethar ju också rikspolitisk karaktär genom att statliga bidrag beviUas tUlfonden. Formellt gäller det ärende som herr talmannen har ropat upp punkt nr 10i näringsutskottets betänkande nr 7 om medelstUlskott tUl Norrlandsfonden på 5mUjoner kronor. Om detta medelstiUskott råder inga delade meningar Däremotär meningarna delade om hur fonden beviUar anslag och hur de utgår. motionärerpå Gävleborgsbänken anser att helt "kommit bort" vidanslagstilldelningen. Den vid betänkandet fogade reservationen bygger på derasmotioner. Vi reservanter från samtliga partier utom hänvisar bl. a.tUl den negativa befolknings- och sysselsättningsutveckUngen i länoch de begränsade möjligheter som hittUls funnits att få stöd frånNorrlandsfonden trots att den har stadgeenUg rättighet och stadgeenUg möjlighetatt beviUa anslag tiU alla län i . bekräftade i sitt utlåtande fondensstadgeenliga möjlighet att stödja projekt i hela . Detta vUl jag starktunderstryka. Vi har hävdat att framför allt och harlämnats utan stöd från Norrlandsfonden. Vi har också hävdat att man i denoffentliga reklamen över huvud taget inte talar om . När vi väckte motionen, när den behandlades i utskottetoch när vi reserverade oss möttes vi av argumentet att ingen från Gävleborgslän hade sökt anslag från Norrlandsfonden. Det har sedan utretts att någraföretagare har sökt men inte fått bidrag ur Norrlandsfonden. Jag har sagt att man bara talar om de fyra nordligastelänen. För att ge stöd åt det påståendet ber jag att få citera urskriften. Där står bl. "Norrlandsfondens uppgift är att med de medel, som påangivet sätt ställs tiU dess förfogande, verka för en gynnsam utveckling avnäringslivet i de fyra nordligaste länen." Vi motionärer och reservanter missunnar naturligtvis intede övriga fyra länen att få anslag ur Norrlandsfonden. Vi är väl medvetna omatt fonden startade i första hand för del och med medel urmalmfonden. Dess verksamhet har emellertid sedermera utsträckts tUl att omfattaäven de övriga tre länen. Men har faktiskt blivit satt åt sidan.Vi hävdar därför att vi bör fä likvärdiga möjligheter som de övriga länen närdet gäller anslag ur Norrlandsfonden. Jag skulle kunna säga mycket om denna fråga,men jag skaU inte förlänga debatten. Jag yrkar bifall tiU reservationen vidpunkten 10 av m. fl. Under detta anförande övertog herrförste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Norrlandsfonden har till uppgift att främjanäringslivets utveckling i , främst , står det i riktlinjernaför verksamheten. Från den utgångspunkten borde det inte behöva diskuteraseUer ifrågasättas om skall ingå i Norrlandsfondensverksamhetsområde eller ej tillhör Norrlanc Men såvitt mig ärbekant har inga medel utgått tUl företag eller projekt i . Samtliga fem riksdagspartier är representerade i nuaktuella enskilda motioner som syftar tiU att Norrlandsfondens geografiskaområde skaU omfatta även , sä att detta län kan komma i fråga närdet gäller bidrag från fonden. Det är angeläget att länet kommer med i Sakskäl talar för att bör ingå i fonden. Länet har istort sett samma näringslivsstruktur som övriga delar av . Hälsinglandtillhör det allmänna stödområdet, och Ljusdalsregionen tillhör det inrestödområdet. har ensamt bland Norrlandslänen fåttvidkännas en kraftig befolkningsminskning . Arbetslöshetenhar varit mycket hög, och länet har redovisat högre arbetslöshet änriksgenomsnittet. är också det enda län i som under1969-1971 hade en minskning av antalet sysselsatta inom industrin. Gävleborgvisar således på flera områden en sämre utveckUng än de övriga Norrlandslänen.Det erfordras därför en betydande sysselsättningsökning, insatser förutveckling av den industriella mUjön och en utbyggnad av näringslivet. Det är också näringsutskottets uppfattning. Man säger:"Utskottet delar motionäremas uppfattning att insatser måste göras för attmotverka den negativa befolknings- och sysselsättningsutveckUngen i Gävleborgslän." Sedan säger utskottet emellertid att man inte anser sig kunnatiUstyrka ett åläggande för fonden som skulle innebära att läns i ochför sig angelägna behov skulle tillgodoses "på bekostnad av motsvarandebehov i de nordligare länen". TUl det vUl jag, herr talman, bestämt sägaatt vi motionärer från inte är så ensidiga att vi baraintresserar oss för våra egna lokala problem. De frågor som rör vårt län ochmänniskorna där ligger oss naturligtvis mycket varmt om hjärtat, men vi harsamtidigt ansvar för alla delar av vårt land och för alla medborgare. Fråncentern har vi verkligen inte räknat med att någon försämring skulle behöva skeför de övriga Norrlandslänen. Fondens uppgift är ju att främja näringslivetsutveckling i , främst i . Det står fast, och det bör junorrbottningarna kunna känna som en garanti. utgår 5 miUoner kronor till Norrlandsfonden. Detanslaget bör kunna ökas. Vi har i vår motion inte yrkat på någon höjning avanslaget, eftersom vi dels räknar med att fastställelse av nya riktUnjer kommeratt bli aktuell eftersom de nuvarande riktlinjerna gäller för tiden ,dels i motionen hemställt att hos Kungl. Maj:t anhåller om åtgärder isyfte att låta ingå i Norrlandsfondens verksamhet. Härvidlaglitar jag helt och fullt på Kungl. Om bifaller reservationenav m. fl., kommer säkert Kungl. Maj:t att se till att medel finnsså att det räcker också för oss i . Jag hoppas att kammarens ledamöter, och då inte minst våranorrländska bröder, ser den bekymmersamma utveckUngen i och ärberedda att rösta med reservationen. Det är verkligen inte fråga om att tanågonting från andra utan det är fråga om att ge där behoven finns. Det ärockså fråga om att låta få höra tUl sitt naturliga geografiskasammanhang och inte ställas utanför. Med detta, herr talman, ber jag att få yrka bifall tillreservationen av m. fl. HerrNORDGREN (m): Med anledning av vad och fruJonäng har anfört kan jag fatta mig kort. I det föreliggande utskottsbetänkandet behandlasmedelstiUskottet tUl Norrlandsfonden jämte motioner, bl. a. en motion av herrWestberg i och mig angående och Norrlandsfonden. Vi harnaturligtvis ingenting att invända mot de föreslagna 5 mUjonerna. Däremot vUl jag, liksom de övriga talarna, säga några ordom fondens geografiska verksamhetsområde. Sedan gammalt har allt land norr omDalälven betraktats som , och sedan länsindelningen kom tUl harGävleborgs län klart ansetts som ett Norrlandslän. Är 1961 tillkomNorrlandsfonden för att främja näringslivets utveckling i , främst iNorrbottens län. påpekade statsutskottet med anledning av då avgivnamotioner att stadgebestämmelserna rörande fondens ändamål inte lägger någothinder i vägen för fonden att som det heter -"innefatta isin verksamhet". bekräftar detta i det nu föreliggandebetänkandet, där utskottet inledningsvis säger att fondens verksamhetstadgeenligt kan omfatta hela . Litet längre fram i betänkandet sägerutskottet att det delar motionärernas uppfattning att insatser måste göras föratt motverka den nuvarande negativa befolknings- och sysselsättningsutvecklingeni . Fondens huvudsakliga uppgift är som bekant och som tidigareredan framhållits att främja utvecklingen och differentieringen av detnorrländska näringslivet genom att stimulera uppkomsten och utbyggnaden av denindustriella verksamheten grundad på norrländska råvaror. Mot bakgrunden avden negativa utvecklingen i är det i hög gradangeläget att fonden ägnar även det intresse och den verksamhetsom den är tiU för. Jag vill nämna några siffror som belyser situationen iGävleborgs län. Vid decemberräkningen var antalet arbetslösa enbart i Gävlekommun 1 000 personer, i hela länet över 3 500, och lägger vi till de iberedskapsarbete, arbetsmarknadsutbildning, skyddad verksamhet m. m.,sysselsatta kommer vi upp i 8 600. Konferenser och sammanträden som hållitsunder 1973 tyder på att förutsättningar finns för ytterligare utveckling av denindustriella verksamheten, om lämpliga stimulansåtgärder skapas. Erfarenheterna från fondens hittUlsvarande verksamhet harvarit goda. De insatser som fonden gjort har varit av stor betydelse förnäringslivets UtveckUng i . Den hittillsvarande verksamheten haremellertid som tidigare framhållits endast gällt projekt som avsett denordligaste länen. Det enda Norrlandslän som inte fått del av fonden i någotenda fall under dessa är , trots statsutskottetspåpekande . Det är alltså nu hög tid att länpå allvar omfattas av fondens intresse och verksamhet. Jag ber med dessa ordatt få yrka bifall till den reservation, som är fogad till punkten 10 iutskottets betänkande som upptar namn såväl från moderata samlingspartiet ochfolkpartiet som socialdemokraterna och kommu- nisterna.Den stora uppslutningen av reservanter tyder på att det finns möjligheter attfå bort denna "skönhetsfläck" som vidlåder fondensverksamhet, om kammarens ärade ledamöter delar vår uppfattning att Gävleborgslän nu liksom tidigare tillhör . I detta anförande instämde i (fp). i (s); Som kammarens ledamöter har hört av tretalare före mig har icke mindre än tre motioner väckts och behandlats underdenna punkt. Alla syftar tUl att Norrlandsfonden också skall stödja projekt ochföretag i . Norrlandsfondens verksamhet kan stadgeenligt omfatta helaNorrland och inte endast de fyra nordligaste länen. I realiteten här det dockblivit så att Norrlandsfonden koncentrerat sina ansträngningar på de fyranordligaste länen. Detta har berott på att den proposition som 1970 behandladefrågan framhöll att ändamålet var att skapa ett samarbetsråd för den regionalaindustriella servicens utveckling i , dvs. de fyra nordUgaste länen.Fondens funktion har därför främst blivit att främja den industrieUa miUönsutveckUng i de fyra nordUgaste länen. Att fonden, sina stadgeenliga möjligheter till trots, ändåinte lämnat konkret stöd tUl får givetvis ses också mot bakgrundav att resurserna är begränsade. Med ett tillskott på 20 mUjoner kronor om åretnår man tyvärr inte så långt. Genom fondens verksamhetsberättelse har vi kunnatkonstatera att en betydande del av fondens satsningar kommit forskningen tUldel. Detta innebär indirekt att hela gynnas, alltså även Gävleborgslän. Den forskning man satsar på syftar till vidareförädling av norrländskaråvamtUlgångar eller är eUest av betydelse för det norrländska näringslivet. Jag förstår motionärernas och reservanternas ambition atttUlföra sitt hemlän, , resurser för att motverka den negativabefolknings- och sysselsättningsutvecklingen. Men att ta de resurserna frånNorrlandsfonden skulle minska möjligheterna till den ytterst välbehövligasatsningen i de nordligare belägna delarna av landet, som väl är i behov av densatsning som sker. Det hoppas jag vi kan vara överens om. Det är mot dennabakgmnd som utskottet inte har kunnat tillstyrka motionerna. Med det anförda ber jag att få yrka bifalltiU utskottets hemställan. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen av m. fl,, ochförklarades den förra proposi- Åtgärder för att främja industriellt u tvecklingsarbete tionenvara med övervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästesoch godkändes föUande voteringsproposition: Den som viU att kammaren bifaUer näringsutskottets hemställan i betänkandetnr 7 punkten 10 mom. 2 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. § 16 Åtgärder för att främja industrielltutvecklingsarbete Föredrogs näringsutskottets betänkande nr 8 i anledning avmotioner om åtgärder för att främja industriellt utvecklingsarbete. I dettabetänkande behandlades motionerna 1974:1124 av herrar i (c) och Johanssoni (c) vari hemställts att hos Kungl. Maj:t skulle anhålla omutredning och förslag om åtgärder för att öka innovationsverksamheten, i syfteatt åstadkomma större produktion och ökad sysselsättning i näringslivet, 1974:1493 av () varihemställts att i syfte att komma tiU rätta med den besvärligakonjunktursituationen och inför de av regeringen planerade åtgärderna medsamma syfte - tUl Kungl. Maj:t uttalade sig i motionens inriktning med föUandedelförslag: "1. utse och anvisa för småföretagarelättillgängliga, snabba och prisbilliga utprovnings- och rådgivningsresurser,bl. a. befintliga anstalter och institutioner, 2. inrättandet aven idébank (eller annan lämpUg benämning) i avsikt att snabbt och effektivtkunna återfinna och hantera tekniska idéer, forskningsresultat och projekt tillnytta för svenskt näringsliv, 3. inrättandet aven effektiv dokumentationscentral för patentfrågor och övriga frågor av tekniskoch vetenskaplig art i nära anknytning till kungl. patent- och registreringsverket, 4. ytterligareutökande av den planerade utlandsrepresentationen med tekniskt inriktadpersonal av hög kapacitet för att i uppsökande syfte undersöka vad svensktnäringsliv kan producera och leverera till aktuella marknader samt i övrigt fångaupp nya produkter och produktidéer, 5. långsiktigkreditgivning på lämpliga villkor tUl mindre företag att användasför väl planerade och dokumenterade försäljningsåtgärder på utomeuropeiskamarknader", 1974:1503 av iStockholm (c) vari hemställts att hos Kungl. Maj;t skulle anhålla omförslag angående åtgärder för främjande av en människoanpassad teknologi och eninre strukturomvandling i produktionen på sätt som anförts i motionen och medsyfte att bryta utvecklingen mot en aUtmer uppdelad arbetsmarknad, 1974:1525 av () varihemställts att hos Kungl. Maj:t begärde en skyndsam utredning omåtgärder för att stödja och stimulera enskild innovationsverksamhet samt 1974:1527 av (). 1. att riksdagenskulle avslå motionen 1974:1527 om ökat utbyte med utlandet av teknologi ochforskningsresultat, 2. att riksdagenskulle avslå a) motionen1974:1124 om åtgärder för att öka innovationsverksamheten b) motionen1974:1493 om åtgärder för en mer exportinriktad näringspolitik, 3. att riksdagenskulle avslå motionen 1974:1525 om åtgärder tiU stöd för enskUda uppfinnare, 4. att riksdagenskuUe avslå motionen 1974:1503 om åtgärder för att främja vissstrukturomvandling av produktionen. 1. beträffande åtgärder för att ökainnovationsverksamheten, m.m. av herrar i Glömminge (c), i (c) och Hovhammar (m), () samt herrar i (c), () och () vilka ansett att utskottet under 2 bort hemställa, att med bifaU tiU motionerna 1974:1124 och1974:1493 hos Kungl. Maj:t skulle anhålla om utredning om åtgärder för att ökainnovationsverksamheten m. m. i enlighet med vad reservanterna anfört, 2. beträffande ågärder till stödför enskilda uppfinnare av () som ansett att utskottet under 3 bort hemställa, att med bifaU tiU motionen 1974:1525 hos Kungl.Maj:t skuUe anhåUa om en skyndsam utredning om åtgärder tUl stöd för enskildauppfinnare i enlighet med vad reservanten anfört. Åtgärder för att främja industriellt u t vecklingsarb ete 3. beträffande åtgärder för att främja vissstrukturomvandling av produktionen av herrar i Glömminge (c) ochGustafsson i (c) () samt herrar i (vpk),i (c) och () vilka ansett att utskottet under 4bort hemställa. Åtgärder för att främja industriellt u tvecklingsarbete att med bifall tUl motionen 1974:1503 hos Kungl.Maj:t skulle anhåUa om förslag tUl åtgärder för att främja en strukturomvandlingav produktionen i enlighet med vad reservanterna anfört. TUl betänkandet hade fogats ettsärskilt yttrande beträffande åtgärder för att främja viss strukturomvandlingav produktionen av i (vpk). De frågor som behandlas i dettanäringsutskottets betänkande kan kanske i förstone synas vara relativtobetydliga och inte behöva göras till föremål för någon alltför storuppmärksamhet. Men det är nog i själva verket så att dessa frågor ärutomordentligt vitala och att en lösning av de problem som aktualiserats idessa motioner är nödvändig om vårt näringsliv skall kunna klara det alltbistrare näringsklunatet och de allt sämre förutsättningarna för framför alltproduktionen som varit utmärkande för den senaste tidens utveckUng. Jag skaUinte överdriva problemet genom att säga att oljekriser, råvarukriser ochliknande som vi har att vänta kommer att ställa ökade krav på näringslivet ochkanske inte minst pä de mindre företagen och göra det svårt för dessa attöverleva. Det är mot den bakgrunden angeläget att man ocksä skaparförutsättningar för företagen att förnya sig, gå vidare och presentera nyaprodukter. Vi vet aUa att vårt land har upplevt en alltför högarbetslöshet . Vi kan glädja oss åt en uppgång ikonjunkturen och som föUd härav en minskning av arbetslösheten. Men vi vetockså att trots en aldrig så brinnande högkonjunktur, kommer ändå en alltförstor arbetslöshet att kvarstå, den s. k. strukturarbetslösheten. Alltför mångablir utslagna. Alltför mänga får överföras från det s. k. A-laget till B-laget.Många vittnesbörd finns om den saken. Ett är de många konkurserna. Den senastesiffran visar att inte mindre än 3 000 konkurser förekom det året.Siffran har inte nämnvärt förbättrats . Som vi ser det ligger det största problemet i att vårindustri inte har kunnat frambringa nya produkter i stället för de produktersom blivit utslagna och som har försvunnit. Dessutom har man inte kunnat fåfram nya industriföretag i stället för dem som lagts ned, köpts upp eller påannat sätt upphört att finnas till. Nyetableringen har med andra ord gått nerpå ett oroväckande sätt och är närmare noUstrecket än vad den någonsintiUföme har varit. Det gäller här, herr talman, en mycket viktigprincipfråga. Utvecklingen är oroväckande när det gäller möjligheterna attskaffa fram de nya jobb som är erforderliga, inte bara för att beredasysselsättning åt de arbetslösa utan även för att hålla näringslivet i gång. Vihar den principiella uppfattningen att det i nusituationen och interäcker med att skapa aldrig så många nya tiänster, som skaU kunna tillträdas avdem som slagits ut ur det aktiva produktionslivet. Om man skapar 200 000, 300000 eUer 500 000 nya tiänstemän är därmed inte det centrala ekonomiskaproblemet löst. Ett samhälle kan inte skapa bestående välfärd bara genom att låta allt flera medborgare, något drastisktuttryckt, sitta och skriva promemorior till varandra. Den välståndsskapadegrunden är och förblir en vital, dynamisk och effektiv varuproduktion. Vi har oroväckande Utet av nyskapande och för ringanyetablering. De existerande företagens förmåga att förnya sig samt skapa ochmarknadsföra nya produkter har minskat betydligt. Det behövs ett mycketambitiöst utvecklingsarbete och en helt annan innovat;ionsintensitet än vi har. Man kan inte bara lita på att kluriga uppfinnare och idésprutor avolika slag skall ha ansvaret för att förnya oss och presentera den nyautvecklingen. Samhället måste vara pådrivande i detta sammanhang och ävenstimulansskapande. I motionerna 1124 och 1493 utreds på ett ambitiöst sätthela den här i korthet angivna situationen och problematiken. En rad förslagtiU förbättringar av läget lämnas. Jag skaU, herr talman, här inte kommenteraaUa i och för sig utomordentligt värdefuUa uppslag och initiativ. Jag skallbara peka på ett par stycken av särskilt intresse. Våra högskolor och institutioner kanske i främsta handde tekniska högskolorna - bedriver ett mycket förtiänstfullt forskningsarbete.Intressantaa forskningsresultat nås. Man går även ut i världen och tar vara påidéer som kommit fram utomlands, studerar nya produkter som skapats och tittarpå prototyper för varor som har presenterats på olika håll. Framför allt haremellertid den internationella forskningen en mycket hög kvalitet. Resultaten från den högre tekniska forskningen och frånolika andra institutioner på samma nivå har i alltför liten utsträckning kommitde mindre företagen tUl del och över huvud taget för långsamt kommit ut inäringslivet. Det behövs alltså en bättre fungerande mekanism för att fä ut deolika forskningsresultaten och det betydelsefuUa arbetsresultat som vårahögskoleinstitutioner presterar. Ett annat intressant uppslag i motionerna är att pengarnai investeringsfonderna skuUe få användas för utvecklingsarbete, för forskningoch framför aUt för innovationsstimulanser. UtbUdningsfrågan är ytterligare en sak. Vi har för dåligtakt i utbildningen av våra företagare. De behöver hänga med i utvecklingen påett helt annat sätt. De behöver göra sig beredda att ta emot ny teknik. Alltdet där kräver utbildning som samhället måste satsa på. En idébörs har nämnts idet här sammanhanget. Det är ett utmärkt förslag. Jag har själv i motionen 1527lagt fram ett Uknande förslag, som jag kallat för en know-how-börs. Denmotionen noterar jag att näringsutskottet i praktiken har tiUstyrkt, och jagtror att det är mycket värdefullt att så har skett. Resonemanget i den motionentar framför allt sikte på att det inte räcker med att samhället skapar framekonomiska förutsättningar för företag att nyetableras, att man ställer lokalertill förfogande, att man ger möjlighet till rörelsekapital osv. Man måsteockså, tyvärr höll jag på att säga, presentera nya idéer. Vårt näringsliv harböriat bli ganska idéfattigt. Hur skickliga våra inhemska hjärnor på det härområdet än tycks vara, så hinner de inte producera de nya snUleblixtar sombehövs. Vi måste med andra ord gå utomlands för att försöka snappa upp deuppslag och idéer som är nödvändiga för att vi skall kunna stimuleranyetableringen. Åtgärder för att främja industriellt u tvecklingsarbete Åtgärder för att främja industriellt utvecklingsarbete Utskottethar alltså behandlat min motion positivt, och jag tror att man kan slå Uiopflera förslag och att man bör försöka satsa på en sådan här idébörs. När det gäller motionen 1503 skaU jag bara läsa upp självaklämmen. Motionären hemställer om åtgärder för främjande av en människoanpassadteknologi och en inre stmkturomvandUng i produktionen med syfte att brytautvecklingen mot en aUtmer uppdelad arbetsmarknad. Vi har haft en lång debattaUdeles i ett annat ärende som handlade om arbetsmUjön och som slutademed lottning. Jag tror att den här motionen mycket väl skulle ha kunnatförsvara sin plats även i den debatten. När jag talar om nödvändigheten attsamhället skjuter på och stimulerar tUl innovationer inom industrin, så behöverdetta inte bara avse och jag ber att få sluta med det, herr talman, ty det ärutomordentligt väsentligt - innovationer i fråga om varuprodukter, nya maskineroch aUt detta. Innovationerna är minst lika nödvändiga när det gäUer att få enomvandling av själva prodiUctionslivet, att få en förbättrad arbetsmUjö iföretagen, att få fram processer som är mera människovänliga och meramänniskoanpassade. AUt detta kräver stora insatser, inte minstinnovationsmässigt. Vi kan inte fortsätta att köra med arbetsmarknaden uppdeladi ett A- och ett B-lag. Vi måste se tiU att de snillen som finns inomvaruinnovationsområdet även satsar på detta. Med detta ber jag att få yrka bifaU tUl dehär angivna reservationerna. Herr förste vice talmannen tillkännagav att anslag utfärdats om sammanträdets fortsättande . HerrHOVHAMMAR (m): Regeringens näringspolitik har enligt vårtsätt att se i alltför hög grad knutits tUl åtgärder inom den statligaföretagssektorn och tiU punktinsatser, avsedda att komma tiU rätta medregionala eller branschmässiga problem.