prot · FX09138 · 1974-12-31 00:00:00 — Svenska boxningsförbundets nuvarande läkare doktor : "En boxare går självklart in för att slå ut sin motståndare. offensiven han vinner,inte på försvaret . göras i direkt anslutningtill matcherna om det skall vara ett mått på riskerna. Det görs inte . Redanför gjordes en undersökning vid ett . Det fanns förändringar iEEG på varje deltagare." Per säger vidare: "Visst ärboxningen skadlig, ingen tvekan om den saken. Somliga killar har jag berövatlicensen. Dom har förlorat för många matcher och löpt uppenbara risker att fåbestående men." Dessauttalanden var väl ganska enhälliga och som jag ser del förödande om man jämförmed justitieministerns svar på min interpellation. Läkare har skickat migutdrag ur världens mest ansedda läkartidning, , och där skriver man attamatörboxningen nog måste anses vara farligare för det är inte slagenshårdheisgrad det kommer an på. Man har gjort experiment på djur som visat attrelativt lätta slag i tät följd ger större skador än en råsop då och då. Vadskall vi lita på när det gäller de medicinska aspekterna om inte på denmedicinska expertisen? har också skrivit att del är alla läkares klaraplikt att arbeta för att boxning förbjuds helt och hållet. Jag tror inte attjustitieministern efter detta med skäl kan hävda alt amatörboxning ärofarligare än proffsboxning. Dessutom har de som blivit proffs somamatörer bakom sig. 1 många fall bar de säkerligen på de skador som sedan kom framdå de hade boxats som proffs ett slag. Detär litet genant att med sin juridiskt skarpsinnigaexpertis kan göra jämförelser med idrotts- och fritidsaktiviteter. Det troddejag tillhördeden här debattens barndom att man gjorde sådana jämförelser ochatt vi kommit ifrån det. Det finns inga jämförelser att göra. Enishockeyspelare eller fotbollsspelare som blir skadad blir det på grund av enolyckshändelse eller ett regelbrott. Man får inte slå varandra med klubborna.Slår den ene ishockeyspelaren den andre med klubban skall han bli utvisad. Detkan t. o. m., som justitieministern vet, bli ansvar inför civil domstol. Dethar hänt i både ishockey och bandy. Det går totalt utanför reglernas ram. Inleens i motorsporten är det meningen all man skall köra in bland publiken ellerpå varandra utan tvärtom att man skall köra i mål oskadd. Men i boxning ingårdet i reglerna att slå den andre i ansiktet, helst så att han faller. Man kanalltså inte boxas regelrätt utan alt del uppslår skador. Men de fiestafotbollsmatcher förfiyier helt utan skador. Det är klart att i en så frekventutövad idrott som fotboll händer det många olyckor, tyvärr också regelbrott,men de skall beivras. Man räknar inle till tio över en fotbollsspelare somfaller omkull på planen. I boxning har man den cyniska bestämmelsen inomreglerna att man förutsätter att en skall bli försatt ur stridbart skick -medvetslös - och så räknar man till tio. Del är en avgrund som skiljer och detgår inte att göra denna jämförelse. Givetvis kan man inte lagstiftningsvägenförbjuda olyckshändelser, men man kan förbjuda medvetna handlingar som ärskadebringande, dvs. Jag trodde vi kommit förbi det härjämförelsestadiei men tyvärr var det inte så. Sedanhar vi den intressanta frågan om inte samma handling skall föranleda sammarättsliga reaktion. Vi kan la ett exempel. Om en proffsboxare, någon annan framstående företrädare, skulle träningsboxas i en lokal kan detmed den lag vi har rendera honom fängelse eller böter. Men om två stycken i enring vid sidan om pucklar på varandra så all blodet fiyter har de ersättning avstatsmedlen; för exakt samma hantering. Det är ändå slagen som vi harkriminaliserat. Det är en väldigt egendomlig lagstiftning. Jag skulle nästanvara beredd att upphäva förbudet för proffs bara för att jag tyckeratt dennalagstiftning är så egendomlig. Givetvis vill jag att man förbjuderamatörboxningen, vilket vore det enda rätta, men skillnaden är väldigt konstig.Ingen kan bestrida att del är samma handling som bedöms så olika. Den ene uppmuntrasav samhället och den andre kan åka i fängelse. Man kan göra exemplet sådrastiskt all man säger att de slår exakt samma slag: en rak höger som träffarpå hakspetsen - den ene åker i fängelse och den andre får pengar av samhället. Jagtycker att interpellationssvaret är en slingrande undanfiykt från deutfästelser som statsrådet gjorde i propositionen. Det är faktiskt sammaregering nu också. Den är alltså skyldig att stå fast vid de utfästelser somgörs i en proposition. En proposition är inte allmänt tal utan där finnsutfästelser som regeringen bör hålla fast vid. Justitieministernsäger att avslagit motioner i detta ämne. Det är riktigt.Dess värre har många ledamöter varken läst motionerna eller hört debatterna.Dessutom röstar somliga litet huller om buller, ibland ja och ibland nej. Detsom förvånade mig senast var att många kristna företrädare röstade för boxning,vilket de aldrig brukar Om förbud mot amatörboxning Det visar inomparentes sagt alt de tycker sämre om mig än om boxningen, och del får de vällov att göra. Men jag tror inte att det är någoi att hänga upp sig på, herrjustitieminister. Vi motionerade om ett förbud mot proffsboxning,vilket avslogs av med större eller mindre majoritet, lillsstatsrådet lade fram en proposition som bifölls. Både justitieministernoch jag vet att det inte alltid är vad som föreslås ulan vem som föreslår somär del avgörande för resultatet. Det är i och för sig inte så märkvärdigt menså förhåller det sig. Jag tror alt justitieministern mycket väl skulle kunnavända riksdagsopinionen genom att lägga fram ett vettigt förslag om förbud motall boxningsmisshandel. Jag skulle vilja vädja till justitieministern att göradet i förnuftets, logikens, den intellektuella redbarhetens och inte minst delsunda idrottsutövandets namn. Jag tillbringade en del av gårdagen med att läsa igenom alla de motionersom har väckt i den här frågan, allt som sagts i ianledning av dessa motioner och naturligtvis det som sades i propositionen1969:118 och i debatten kring den. Jag lyssnade väldigt uppmärksamt på herrSjöholm och jag gjorde det gärna även om jag inte lyckades finna någonting sominte har sagts av inför i dess helhet inklusive citatetfrån . HerrSjöholm har visat en uthållighet i den här frågan som i och för sig ärbeundransvärd, men har inte haft någon framgång hos riksdagen.Delar inte som kulturutskottet uttalade attutskottet inte fann anledning alt inta någon annan ståndpunkt än den det gettuttryck åt 1969, 1971 och 1973. Det är naturligtvis för mycketbeklagligt eftersom även då utförligt utvecklade de synpunkter somhan utvecklat här . har särskilt uppehållit sig vid vad minföreträdare, justitieminister , yttrade i propositionen och - naturligtvis- med all kraft hållit fast vid uttalandel i propositionen att man meduppmärksamhet skulle följa utvecklingen och ompröva bestämmelserna omutvecklingen gav anledning till del. Jagkan emellertid inte riktigt hålla med om att min företrädare skulle ha jämställtproffsboxning och amatörboxning när del gäller hälsoriskerna. Det står dock ipropositionen 1969: "Det finns anledning alt betona att, som framhålls idepartementspromemorian, den professionella boxningen måste anseshälsofarligare än amatörboxningen." Vadsom skulle finnas anledning för mig all uttala mig om - utöver det som redanhar sagts i vid behandlingen av detta ämne - är att säkerhetsföreskrifterna inte har följts. Det är ganska svårt,, alt ha någon säker grund för vare sig del ena påslåendet ellerdet andra. har visserligen kunnat finna alt del i enstaka fall harinträffat alt säkerhetsföreskrifterna inte följts. Det är beklagligt redan det,men om det bara skulle röra sig om enstaka fall så hör detväl till sådant som är svårt att undvika. Men drar av de exempelsom han själv lyckats få fram den slutsatsen att man konsekvent inte följersäkerhetsföreskrifterna. Det är ett allvarligt påslående, som ju inte hellerhar stått obestritt. Det motsägs av de ansvariga på området. Jag kan inteheller finna någon grund för ett påstående vare sig alt bestämmelserna ihuvudsak följs eller att de inle följs. Man skulle möjligen kunna säga att herrSjöholms ihärdighet härvidlag för tanken till den latinska sentensen guttacaval lapidem non vi sed saepe cadendo. Så långt skulle jag väl kunna sträckamig att detta ihärdiga påstående om all säkerhetsföreskrifterna inle följs kanföranleda oss i departementet att försöka undersöka om det går all få någonklarhet i hur det förhåller sig med den saken. Iövrigt, herr talman, kan jag inle annat än hänvisa till vad jag sagt till herrSjöholm när vi tidigare i någon fråge- eller interpellationsdebatt hardiskuterat detta och till vad som har sagts på varje punkt i riksdagsdebatternaom boxningen. Det finns inle någon möjlighet att stå här och upprepa allainvändningar mot det som och har sagt. Om förbud mot amatörboxning Droppen urholkar stenen, heter det ju, men det måste vara en väldigtmotståndskraftig sten i det här huset, för dropparna har inte haft myckenverkan. Justitieministernpåstår alt jag nu inte har sagt någonting som jag inle har sagt förut. Det ärmöjligt, men har man rätt en gång så har man rätt i fortsättningen. Argumentenär relativt uttömda. Delsom var nytt nu var att jag tagit fasta på att man skulle följa den propositionsom kom 1969 och där statsrådet sade att om inte förutsättningarna uppfylldes,dvs. att man inte följde bestämmelserna, så skulle man ta upp frågan på nytt.Jag kan dokumentera att man inte följt bestämmelserna. Detallra allvarligaste är knatteboxningen. Jag kan hänvisa till ett långtreportage i tidningen , där det finns bilder av pojkar somboxas. En av dem får ett slag över munnen. Texten lyder: "Boxningssporteni befinner sig i en kris. Proffsboxningen är förbjuden och antaletamatörer minskar. var del 438 aktiva som ansökte omsiarlböcker. I det lägel har Svenska Boxningsförbundetbeslutat salsa på knalleboxning. Man öppnar dörrarna för alla grabbar som fyllt12 år. Kan del vara riktigt att man lär 12-åringar slåss?" Behövervi fler bevis på att man struntar i de bestämmelser som antog 1969?Jag har ytterligare bevis; jag sade ju alt t. o. m. sekreteraren i var ovetande om att det finns ett förbud som skallrespekteras. Jagtar fasta på den lilla behållning jag har fått av detta meningsutbyte -frånsett att det är intressant all dryfta det här ämnet - att jusiilie- ministern till slut sadeatt man inom departementet skall undersöka om bestämmelserna följs. Det hoppasjag att man gör, och alt man då kommer fram till att bestämmelserna inte följsär jag alldeles övertygad om. Justitieministernsade al t jag motionerar . Jag nämnde då exemplet medproffsboxning, som jag ju tog upp år . Den droppen föll inte med någonstörre kraft, men den lyckades urholka stenen. När statsrådet med propositionen bifölls den. Samma människor som talat mot motionernatidigare talade för propositionen. Det hör till de underligheter som förekommeri det här huset. Sedandet här med amatörer och proffs och att proffsboxningen fortfarande skullevara farligare. Jag tyckte alt jag läste upp så många medicinskaexpertuttalanden alt det borde ha övertygat justitieministern om attamatörboxningen inle är mindre farlig. Den medicinska expertisen säger att delär de många slagen med ganska korta mellanrum som är de farligare, och det kanicke bestridas att amatörboxare boxas mycket mera frekvent. Det är helt klart.Då är det ju en logisk konsekvens alt amatörboxning är farligare. Alt del är såtycker jag inle alt justitieministern har lyckats klara sig ur. Man måste vällita på den mycket enhälliga expertis som finns från medicinskt håll. Jaghoppas som sagt all del kommer till stånd en utredning som kommer att klargöraatt inle följt de 16 punkterna. Om man gick igenom dessa 16punkter en efter en skulle man nog finna att de fiesta inle genomförts. Golvetser likadant ut nu som tidigare, boxhandskarna är likadana och hjälmen - som ioch för sig är oduglig - är likadan. Det finns egentligen ingenting somändrats. Slänger man av en boxare som har varit med i många hårda matcher?Ingalunda! Tvärtom, de är med myckel mera nu eftersom det finns så få boxarekvar. Det skall bli intressant all följa vad utredningen kan komma fram till. Överläggningenvar härmed slutad. § 5 Om åtgärdermot narkotikabrott Herrjustitieministern erhöll ordet för all besvara /!ssons(m)den29 oktober framställda interpellation, nr 136, och anförde: har frågat mig dels vilka åtgärder jag ämnar vidta föratt så långt möjligt stoppa den illegala herointillförseln, dels om jagöverväger att utfärda ytterligare föreskrifter till förhindrande av rymningfrån häkten och kriminalvårdsanstalter när det gäller personer som ärmisstänkta eller dömda för speciellt grova narkotikabrott. Deåtgärder som kan vidtas för att bekämpa heroiniillförseln är desamma som sedanfier år har använts beträffande andra narkotiska preparat. Detta innebär ettaktivt arbete i internationella organisationer, såsom FN och , ochett utnyttjande av det internationella sam- arbetet inom , därbekämpandet av den illegala narkotikahanteringen på senare lid har fått enalltmer framskjuten ställning. Vidare direkt samarbete mellan polisen i olikaländer i samband med spaning och utredning för att bekämpa internationellaligor. Slutligen nationella insatser från polisen och tullen för att bekämpanarkotikahanteringen. På samtliga områden är aktiviteten från svensk sida hög. Efiersomfru särskilt har nämnt vill jag säga all den svenskapolisen har ett utmärkt samarbete med den holländska. Detta samarbete har påsistone lett till konkreta resultat, dvs. att ligor har avslöjats. Under enföljd av år har vi på olika nivåer haft kontakter och överläggningar med deholländska myndigheterna. Vid sitt besök i harstatsministern understrukit vikten av fortsatta kontakter och gemensammainsatser för att bekämpa narkotikabrottsligheten. Förekomstenav heroin på den svenska marknaden är en myckel allvarlig företeelse, och jagföljer med uppmärksamhet utvecklingen. Om det skulle visa sig att ytterligareåtgärder behövs, är jag naturligtvis beredd att vidta dessa. Närdet sedan gäller andra fråga vill jag meddela att det vidtas särskilda åtgärder för alt förhindra att personer som har dömts förbl. a. grovt narkotikabrott rymmer från häkten eller kriminalvårdsanstalter. Omfiera sådana intagna ingår i samma liga placeras de så långt det är möjligtmed hänsyn till utredningsarbete och transporter på olika häkten elleranstalter. Vid dessa anstalter företas åtgärder, som kan omfatta ökadövervakning och kontroll av häktes-och anstaltslokaler, skärptabesöksbeslämmelser, oregelbundna lider för utevistelse m. m. Personalenunderrättas av styresmannen om de speciella förhållanden som berör dessaintagna, och detta kan utmynna i specialföreskrifier om t. ex. tillsyn,promenad och rörelsefrihet. ägnar särskilduppmärksamhet åt de personalproblem, som kan uppstå vid häkten ellerkriminalvårdsanstalter med intagna som gjort sig skyldiga till brott avallvarlig art. Del förekommer ofta att man på sådana anstalter för all höjasäkerheten gör personalförstärkningar främst genom omdisponeringar avpersonalen. Jagöverväger inte några ytterligare föreskrifter i dessahänseenden. Om åtgärder mot narkotikabrott Jag ber attfå .tacka justitieministern för svaret. Narkotikaproblemalikenär också en sådan fråga som vi har diskuterat här i under en följd avår - precis som boxningsfrågorna -och jag hoppas verkligen altjustitieministern inte har ägnat andra söndagen i advent ål alt läsa vad somtidigare har sagts och skrivits i alla motioner i narkotikafrågan, precis somstatsrådet gjorde när det gällde boxningen. I vilket fall som helst tackar jagsom sagt för svaret. Jag konstaterar emellertidalt svaret har dröjt ganska länge, och delta Om åtgärder mot narkotikabrott har ingivit mig vissaförhoppningar om att det skulle innehålla något mera substantiellt än det gör.Jag konstaterar nu att svaret egentligen är en uppräkning av sådant som intetorde vara obekant för någon i den här kammaren. Jagvill emellertid nu - för vilken gång i ordningen vet jag inte -erinra om attnarkotikamissbruket är ett gissel i vårt samhälle som har oroat oss undermycket . Jag påstår också än en gång att en under lång lid alltförliberal kriminalpolitik och en vårdpolitik som jag vågar säga egentligen har varit obefintlig har lett till alt vårt land har blivitattraktivt för de internationella narkotika-syndikaten. Den politiken har gjortatt har blivit ett land som narkotikahajarna målmedvetet har satsat på. Delnarkotikamissbruk som förekommer är allvarligt, men det är ju inteobekant alt alla initierade bedömare menar att del allvarligaste trots allt ärdet perspektiv som öppnar sig och som faktiskt inte längre ligger så långt iframtiden, nämligen alt vi nu får in nya och ännu farligare preparat. Man hardär syftat på heroinet, som anses vara det allra farligaste i narkotikaväg somvi kan råka ut för. Ochvarför är då heroinet så allvarligt? Jo, del leder till en mycket snabbtillvänjning, och dessutom är chanserna till avvänjning praktiskt tagetobefintliga. Vidare vet vi all riskerna för överdosering är stora och lättleder till dödsfall. Till detta vill jag sedan lägga den omständigheten attmissbrukarna av heroin ofta är i så dålig kondition alt de själva har svårt föratt begå de kvalificerade och mera handfasta brott som narkotikahanteringenkräver, och därför är deras enda utväg alt få pengar att köpa heroin för attlanga narkotika. Detta betyder att heroinet i sig har ännu störrespridningseffekt än vad missbruket av andra narkotika har. Dessutomförenklas inte problemet av att heroinet som vi vet är mycket lätt att smuggla.Man räknar med all del i en vanlig cigarrettask kan rymmas så stora kvantiteterheroin som på marknaden ger inie . Del har ocksåavslöjats olika melodcr att smuggla heroin, vanligen metoder som gör alt manverkligen förstår hur svårt spaningsarbeiet är. Påsenare tid har vi fått information om alt länderna i - ,, och andra -, som har ägnat sig åt export på , nu harbörjat upptäcka att erbjuder en bra marknad. har ju sedangammalt vägar för handel med dessa länder, och dessutom har med sinliberala kriminalpolitik och sin liberala syn på narkoiikafrågorna blivit ciiverkligt brohuvud för alla slags nar-kotikaalTärer. nu senast förhcroinhandeln. Delförsta dödsfallet genom heroinmissbruk konstaterades i vårt land 1972. Vidobduktionen även 18-årig pojke fann man alt han hade injicerat heroin. Men dengången sade man på au det ännu inte fanns någon anledning tilloro. Året därpå, alltså 1973, började narkotikapolisen nysta upp den förstaheroinligan i . säga alt är deheroinbeslag som polisen gör inte särskilt stora. 1 beslaglog manemellertid ganska heroin. Om detta är ett tecken på attheroinet inte är så vanligt förekommande vet jag inte, men var delfaktiskt en tankeställare när vi för någon tid sedan fick höra att en ynglingpå här i sålde heroin. Det är väl ocksåtroligt att det som vi känner till bara är toppen av ett , så alt säga.Jag vill visst inte påstå att vi harstora mängder heroin här i landet. Det vetjag inte. Men efiersom det är så svårt att komma ål smugglingen och vi ändåkänner till sådana här exempel, så tror jag au man skall känna sig oroad avutvecklingen och vidta de åtgärder som rimligen kan vidtas för att försöka attpå allt sätt möta faran innan missbruket har fått ett fast grepp övermissbrukarna här i landet. Den7 november fördes en debatt här i kammaren, vid vilken statsrådet på en enkel fråga om heroinmissbruket. Då sade statsrådet så här:"Om vi skulle få in heroin i landet vore det mycket oroande.-- Kraftigaåtgärder måste sättas in för att så långt möjligt förhindra det." Deltavar alltså socialministerns variant, så att säga. Nusäger justitieministern: "Förekomsten av heroin på den svenska marknadenär en mycket allvarlig företeelse och jag följer med uppmärksamhetutvecklingen." Justitieministern konstaterar alltså att det finns heroinpå den svenska marknaden, något som statsrådet tydligen inte visste den7 november. Vidare säger justitieministern: "Om det skulle visa sig attytterligare åtgärder behövs, är jag naturligtvis beredd an vidta dessa. "Nyfiken som jag är skulle jag gärna vilja höra vad det kan vara för åtgärdersom herr statsrådet möjligen kan ha i tankarna i det fallet. Del kan vi kanskefå information om, inte minst mot bakgrund av all socialministern menade all såsnari vi kunde konstatera heroinmissbruk måste kraftiga åtgärder vidtas. nu upplyser om är som sagt sådant som vi redan förut känner till,dels alt vi har internationellt samarbete i FN och , dels att vårpolis har ett utomordentligt gott samarbete med olika länder, inte minst medden holländska polisen. Till slut upplyser statsrådet om de nationella insatsersom görs av polis och tull för att bekämpa narkotikabrottsligheten. Det ärfaktiskt inga nyheter. Möjligen kunde vi lägga till att tack vare den svenskapolisens insatser har man faktiskt kunnat avslöja holländska ligor i Holland.Det har sålunda varit positiva effekter av samarbetet med den svenska polisenäven när det har gällt interna holländska problem. Justitieutskoltetföretog en resa , under vilken vi bl. a. talade med endel parlamentariker i och besökte i . Det var dåglädjande att konstatera att enligt bedömning hade den svenskapolisen en förnämlig organisation, som skilde sig positivt från vad man har imånga andra länder. Man menade att den verksamhet som den svenska polisenbedrev var utomordentligt effektiv - och det är ju heller ingenting som i ochför sig motsäger vad statsrådet Men när detgäller problemen i andra länder undrar jag ändå om det inte vore möjligt attfrån svensk sida öka aktiviteten. Jag råkade se herr statsrådet i TV för en tidsedan, på tal om problemen med . Intervjuaren frågade om inte statsrådetGeijer ansåg att del vore lämpligt att på något sätt ha kontakt med denholländska regeringen i det här bekymmersamma läget. Herr statsrådet svaradeatt man kan ju inle gärna lägga sig i andra länders interna angelägenheter. Jaghoppade till när jag hörde det. 1 och för sig är det väl rikligt alt man inleskall lägga sig i andra länders interna angelägenheter, men jag trodde att mani båda länderna var på det klara med alt när det gäller narkotikabrottslighetså är det faktiskt inte ett lands interna angelägenhet, utan det är en frågasom måste lösas i ett internationellt samarbete, där länderna måste få hakontakter med varandra. Jag hade väntat att justitieministern skulle anse detvara lämpligt att överväga någon form av kontakter med den holländskaregeringen. besök i hade vi diskussion både påjus-titieministeriet och med holländska parlamentariker. Jag kan inte säga alldiskussionen var alltigenom älskvärd. Vi konstaterade att holländarna och viinte hade alldeles samma uppfattning och att de inte rikligt förstod våraproblem. Men jag tror personligen på nyttan och vikten av alt sådanadiskussioner fortsätter. Jag skulle önska att den ville visalitet större aktivitet när det gäller att få holländarna att förstå de storaproblem som de skapar för omkringliggande länder med den utomordentligtliberala syn som de har på dessa frågor. De håller ju t. ex. på att odla indiskhampa fast de är medvetna om all de inte har rätt till det enligt Hollandsförpliktelser i enlighet med . Men jag vet inle att man hargjort någon framstöt från t. ex. svensk sida för att försöka få dem att upphöramed detta. Jagundrar om några kontakter har tagits med , som återupptagitodlingarna av opium. Perspektivet att skulle återuppta opiumodlingarvar något som verkligen skrämde justitieministerierna i de länder som vi hadekontakt med på vår resa. Jag menar inte, herr talman, att ensamt kanåstadkomma någonting här, men vår röst brukar ju inte vara tyst när det gällerangelägna internationella frågor. Jag hade hoppats att justitieministern i sittsvar skulle ge någon antydan om att sådana kontakter övervägs. Det enda somstatsrådet säger är att herr statsministern var i och då gjorde någotuttalande. Det kanske inte är någon hemlighet att jag har försökt få fram vadherr statsministern till äventyrs kan ha sagt.