prot · FX0984 · 1974-12-31 00:00:00 — Den statliga trafikpolitiken, m. m. gårbeslutade att tillsätta en arbetsgrupp för att utreda förutsättningarna för enutökad 'hamnverksamhet i . Resultatet av den utredningen bör, tyckerjag, ge ett gott underlag för de förhandlingar om en upprustning som jag i ochmed dagens beslut hoppas snart kommer till stånd. Jag viU bara understryka att det inte ärmeningen att göra till någon konkurrerande storhamn. Vad som behövsär en ordentlig kaj om 5060 meters längd för att möjliggöra för industrier,skogsföretag och myndigheter att utnyttja sjötransporter för sina behov. Jagtror att det blir en positiv lösning av detta problem, och en sådan kommer atthälsas med stor tillfredsställelse i hela Roslagen. HerrSTJERNSTRÖM (c): Enligt utskottsmajoritetens mening är detalldeles klart att järnvägarna även måste spela en betydande rollför både gods- och persontransporter. Även miUöhänsyn och trafiksäkerhetsskälliksom nödvändigheten av en mera energisnål trafik gör det nödvändigt attjärnvägstrafiken stimuleras. Taxepolitiken måste bedrivas med tanke på att ökaocU vidmakthålla järnvägstrafiken, och vidare måste SJ över huvud taget försökagöra sin del av den kollektiva trafiken mera attraktiv och bättre anpassad tilltrafikanternas önskemål. Utskottsmajoriteten anser att framför allt när det gällertransporter över längre avstånd måste SJ:s konkurrenskraft förstärkas. Förnärvarande är dock inte SJs transportservice i olika avseenden av den kvalitetsom kunderna kräver. Det är nu väsentligt att gör ett klarläggandeuttalande om järnvägens roll , och det gör utskottsmajoriteten i sinskrivning. Det är angeläget att förtroendet för det här transportföretaget ärorubbligt inom näringslivet och bland den befolkning som berörs. Nedläggning av järnvägar och indragningar av stationerleder alldeles klart till att förtroendet för SJ minskar ute bland de människorsom har att planera transporter och fatta beslut om investeringar inäringslivet och i övrigt samhällsbyggande. Men trots detta förekommer detalltjämt att järnvägar läggs ner och stationer avbemannas. Maj:t har t.o. m. medgivit upprivandet av en järnväg, nämligen den mellan Sågen och iDalarna. Där har dock utskottet enigt sagt ifrån att det medgivandet till SJbör återkallas. Avbemanningen av stationer fortgår dock alltjämt, och vi hördei går kommunikationsministern uttala att man inte kan bibehålla bemanningen påstationer där trafiken blir alltför låg. Men å andra sidan är det ju på detsättet att när stationen nedrustas försämras förutsättningarna för ettnäringsliv i området, och därmed förstärker man den onda cirkeln för denbygden. roll bör i högre grad komma in som ett led iregionalpolitiken. Vi menar att det nu måste sägas ifrån att avsikten är att iallt väsentligt och på bibehålla järnvägen. 1 annat fall hindras enlångsiktig industriell och regionalpoUtisk planering. I detta sammanhang skulle det vara frestande att gå in påvilka åtgärder som SJ vidtagit för att stärka sin konkurrenskraft eller vilkaåtgärder man har underlåtit att vidta men eftersom dagens debatt i hög grad harrört sig om det skall jag här gå förbi den frågan. I stället vill jag Nr 84 säga någotom taxorna, framför allt då i vad gäller stödbanenätet. Itaxeavseende har försämringar inträtt. Jag kan här bara nämna det it ,j 1074 s. k.samåkningsavtalet mellan SJ och postverket på , vilket--------- trotspågående trafikplanering har avbrutits. Jag ställde i börian av året en ' statliga trajlK- fråga tiUkommunikationsministern om den saken, och han lovade då att POtitiKen, m. m.ta upp frågan med SJ. Det verkade då som om kommunikationsministern ansåg att brytningen av samarbetsavtalet var felaktig, och jag hyser fortfarandeförhoppning om att kommunikationsministern skall åstadkomma ett återinförandeav avtalet. Vidare har man fortfarande kvar den s. k. snittaxan, sominnebär att avgiften vid kombinerade tåg- och bussresor beräknas pä varjefärdmedels färdsträcka för sig. Målsättningen måste vara en enhetligtaxeberäkning, oavsett om buss eller tåg kommer till användning. Och för oss ärdet ett framträdande jämlikhetskrav att alla, oavsett hur de bor i förhållandetill olika kommunikationer, skall kunna resa pä något så när lika villkor trafikutskott har tidigare riktatuppmärksamheten på den här frågan, och utskottet fann då att det varotillfredsställande med detta system. Men några åtgärder i syfte att efterkommariksdagens krav har vad jag vet inte vidtagits. Vår grundläggande mening är sålunda att järnvägarna även iframtiden måste spela en betydande roll för både gods- och persontransporter,och det är viktigt att tilltron till järnvägen grundmuras. I annat fall hindrasen långsiktig industriell och regionalpoUtisk planering. Det är mot denbakgrunden som de norrländska centerriksdagsmännen även i åi- har väckt enmotion med krav på upprustning av för att göra den till en ryggradi inlandets kommunikationer. När byggdes var ju avsikten att skapamera jämbördiga förhållanden för inlandet jämfört med landet i övrigt. Imotionen föreslår vi att anhåller orn skyndsam utredning rörandeupprustning av som en stamlinje i ett kommunikationssystem förinlandet. Ett enigt utskott ansluter sig till detta förslag. I motionen om föreslogs ock.så att omedelbaraåtgärder för upprustning av i awaktan på utredningens meradefinitiva resultat skulle vidtas. Utskottsmajoriteten har anslutit sig tilldet förslaget och yrkat bifall till motionen. 1 den socialdemokratiskareservationen understryker man också att erforderliga upprustningar för att hållainlandsbanan intakt bör komma till stånd, men man avstyrker motionen. Det måsteförutsättas att reservanterna anser att det är bra som det nu är, att SJ görtillräckligt på och att detta är skälet till att reservanternaavstyrker motionen. Det är beklagligt. En upprustning av har såstor betydelse när det gäller att skapa tilltro till järnvägen och tUlmöjligheterna tUl utveckling i de bygder som berörs, att denna samhälleligainvestering måste komma till stånd. Mot den bakgrunden är det beklagligt att desocialdemokratiska reservanterna inte kunde tillstyrka motionen och ställa sigbakom kravet på en upprustning, som är av stor regionalpoUtisk betydelse idessa bygder. I debatten mellan kommunikationsministern och frågade kommunikationsministern varifrån pengarna till 1 Den statliga trafikpolitiken, m. m. Jag tycker att kommunikationsministern gör rätt i att gå tiU herrDahlgren för att få reda på det. Det är säkert en praktisk och resultatgivandeväg. Fortsätt med det! Det är annars ovanligt att regeringen måste frågaoppositionen, men den ekonomiska politiken har väl varit sådan att det ärnödvändigt. hade inte rätt till ytterligare replikoch kunde därför inte svara. Jag är nästan förvissad om att han, om han hadehaft det, skulle ha svarat: Varför inte ta en del av pengarna från anslagen tUIföljdinvesteringar i samband med byggande! Där finns en delpengar att ta. Jag gissar att skulle ha kunnat svara så. Ochjag tror att det skulle vara värdefullt om kommunikationsministern följde detrådet. Jag yrkar bifall tUl utskottets hemställan i alla delar Under detta anförande övertog herrtalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Det är intressant att höra att kommunikationsministern för att få pengar tiU väginvesteringar iSverige skall ta av anslagen tiU följdinvesteringar i samband med Öresundsförbindelsen,som med överväldigande majoritet har fattat beslut om. Det är väl pågränsen till vad man aldrig trodde att man skulle få höra i denna kammare.Kommunikationsministern skall alltså i strid med ett riksdagsbeslut, somfattats med mycket stor majoritet, om ett avtal med vårt södra grannland ta depengar som anslagits tiU Öresundsförbindelserna och använda dem för helt andrainvesteringsändamål. Får jag be att tala om vilken respekt hani så fall har för beslut. () kort genmäle: Kommunikationsministern har i vissa fall,tycker jag, inte följt beslut - jag tänker då på snittaxan. Därförtycker jag att det skulle vara möjligt att följa reservanternas Unje när detgällde . Vi förbehåller oss rätten att ha vår åsikt även ifortsättningen, herr kommunikationsminister! Det är nog ändå nödvändigt att herrStjernström ger oss ett klart besked, om han menar att kommunikationsministern,trots att med stor majoritet beslutat att anta propositionen omÖresundsförbindelserna, skall ta pengar från det anslag som därmedbeviljat och överföra dem till ett helt annat ändamål. Jag fordrar att herrStjernström i rättvisans och ärlighetens namn ger ett svar på den frågan. SkaUkommunikationsministern till väginvesteringarna ta av pengar som riksdagenanslagit för andra ändamål ja eller nej? HerrSTJERNSTRÖM (c) kort genmäle: Om kommunikationsministern skulle vilja påverka riksdagsmajoritetenatt följa förslag, så skulle han förmodligen Nr 84 ha riktigt goda möjligheter att lyckas - det är jagalldeles övertygad om. Försök meddet, herr kommunikationsminister! Herr kommunikationsministern : " statliga trafik- Herrtalmani Kommentarer är överflödiga. politiken, m. m. (vpk): Det har skett en betydande upprustning avolika lokaler där människorna vistas. Ett område där utvecklingen i detta hänseendesläpat efter är järnvägsstationerna. Vissa stationshus och väntsalar tordetyvärr framgångsrikt kunna tävla om att vara den fulaste och mest otrivsammaanläggningen på sina respektive orter. Den resande allmänheten får tillbringa väntetider i en väntsalmed mörka kakelplattor på väggarna och soffor i trista färger. Denna miUö ärmte särskUt stimulerande eller smickrande för SJ. Nog vore det betydligttrevligare att vänta på tåg i en ljus lokal med glada färger och möbler ochkanske t. o. m. ett och annat konstverk. I motionen 1414 har min partikamrat iKristinehamn och jag tagit upp dessa frågor De är säkert inte huvudfrågor idagens trafikpolitik, men de saknar inte heller betydelse. Järnvägsstationen fyller ofta uppgiften som samUngspunktför människorna på orten. Det är inte bara den resande aUmänheten som berörs.Järnvägsstationen betraktas som en central plats, tiU vUken många andrainrättningar och aktiviteter knutits. Även för de anställda vid är detangeläget att arbetslokalerna förbättras. En välbehövlig upprustning av SJ:s stationshus bör enligtvår mening kunna ske utan aUtför penningkrävande insatser. Detta borde ocksåkunna vara projekt för arbetsmarknadspoUtiska insatser, lämpliga för att skapasysselsättningstillfällen. Vi anser att skulle kunna uttala något tiUregeringen i denna fråga. finner det i och för sig önskvärt attjärnvägsstationerna upprustas och får en tidsenligare gestaltning. Det fattasbara annat. Även trafikutskottets ledamöter är tågresenärer och måste oftakomma i kontakt med trista järnvägsstationer och väntsalar. Utskottetförutsätter dock att SJ i sin fortlöpande investeringsplanering och sina årligaanslagsframställningar beaktar behovet. Som motionär förutsätter jag att utskottethar andra skäl för sina förhoppningar än de som varit gällande. Ombehovet beaktats tidigare hade vi inte haft så mänga trista väntsalar i vårtland som vi har Utskottets skrivning får väl tolkas så att man hyserförväntningar om en bättre tingens ordning i fortsättningen. Jag skall, herr talman, inte framstäUa något annat yrkandeän utskottets, men jag viU ändå säga att det finns skäl att uppmärksamt följadenna fråga och komma igen om inget positivt sker. Den andra frågan som vi tagit upp i motionen 1414 gällerbehovet av att bidraget tiU icke lönsamma järnvägsanstalter väsentligt uppjusteras i kommande budgetförslag. Detta är en från servicesynpunkt synneriigen angelägen fråga. Det finns gott om exempel på hur servicen vid järnvägsstationerna försämrats. Det kan vara fråga om indragen be- 159 Nr 84 manning vid helgerna elleravbemanning av stationer Fredaeenden '" särskild aktion har varit igång till förmån för , som 17 mai1974 planerar att avbemanna. Detsnäva lönsamhetstänkandet som SJ- --------- ;--------- ledningendärvidlag åberopat har samma aktualitet för en rad stationer * ' mnt om i landet. I annat sammanhanghar jag exempelvis haft anledning att ta upp den försämrade servicen i södra och i norra Enligt vår mening har helt otillräckliga anslag utgått förbibehållande av icke lönsamma järnvägsanstalter. Ett årligt belopp av 100 000kronor räcker naturligtvis inte långt. Det kan också ifrågasättas om man ute ikommunerna ens haft kännedom om dessa begränsade möjligheter att motverkapersonaUndragningar på stationerna. Utskottet förutsätter att medelsbehovetkommer att beaktas i de årliga anslagsframställningarna. Även här kommer detatt visa sig om utskottets optimism är välgrundad eller om insatserna ävenframdeles skall ha samma blygsamma omfattning. Jag avstår från att framstäUa något yrkande, men jag vUlherr talman, anföra att frågan är av den betydelsen för servicen tillallmänheten att det verkligen måste bli fråga om ordentliga satsningar. Om trafikpolitiken i stort har det frånsocialdemokratiskt håll redan sagts hur vi vUl att det framtidatransportväsendet skall utformas och vad vi viU prioritera i utredningsarbetetför att få till stånd en anpassning mellan reformarbetet på många andra områdeni samhällslivet och behovet av resor och transporter för människor ochnäringsliv. Det behöver jag nu inte repetera. Men borgerliga ledamöter av utskottet har här gjort någrauttalanden som jag inte kan underlåta att kommentera. Först sade utskottetsordförande i att vi på socialdemokratiskt håll på grundav det nuvarande parlamentariska läget varit med om att, som han uttryckte sig,på ett märkbart sätt visa välvUligt tillmötesgående mot oppositionen. HerrGustafson hade t. o. m. räknat ut detta i siffror.-Det verkade som om det varherr som för övrigt själv utgör halva representation iutskottet som avgjorde vad utskottets betänkande skulle innehålla. Men straxdärefter kritiserades vi socialdemokrater för att vi skulle ha varit alldelesomedgörliga i utskottet, och det sades att den borgerliga majoriteten hade fåttgå ifrån många av sina motionskrav för att undvika ett antal reservationer. Mot den bakgrunden stämmer inte det som i börian av sitt anförande: vi kan ju inte ha varit både medgörliga ochomedgörliga på samma gång! Men kanske överskattade sin ochövriga borgerliga ledamöters makt och inflytande på besluten, som han talade omi början av inlägget. Vidare påstod jag säger påstod öch inte insinuerade att vi socialdemokrater i utskottet var dåligt skrivkunniga och dessutom utan egen redovisad uppfattning, varför vi skulle ha presenteraten reservation som var skriven i ett annat hus inte långt Jag tror på goda grunderinte att menade något tidningshuseller Böndernas hus, utan det torde ha varit kanslihuset som avsågs. Det skullealltså vara åsikter som satts på pränt därstädes som vi skuUe ha presenterat iutskottet. Detta var inte särskilt sympatiskt sagt, , men manvänjer sig! Men sedan sade vapendragare fråncenterpartiet att uppfattningar som departement och kommunikationsministerhyser och har fört fram vid olika tillfällen stämmer mycket bättre överensmedden borgerliga utskottsmajoritetens uppfattning än med de socialdemokratiskareservanternas. I utskottsbetänkandet har centerpartister, folkpartister ochmoderater talat om att det behövs planering och samordning mellantrafikgrenar. När det gäller åsikterna om den socialdemokratiskautskottsminoritetens syn på trafikpolitiken kunde ni kanske träna sådansamordning och försöka få en enig uppfattning! Det skär sig väl mycket nu i erauppfattningar och bedömningar. Detaljer i trafikfrågor såsom de har framförts i vissaicke partimotioner utan i enskilda motioner bmkar kunna behandlas i utskottenmed utgångspunkt från vad som redan konkret pågår i form av utredningsarbeteeUer åtgärder som redan vidtagits. Kanske motioner kan avslås därför att de ärrent omöjliga. Vad jag menar är att man i sådana fall kan diskutera ochförhandla om bifall, skrivelser tiU Kungl. Maj :t, s. k. positiv skrivningeller blankt avslag. säger att vi på socialdemokratiskt håUinte velat diskutera trafikpoUtikens huvudinriktning,och dess idéinnehåll. Detär så, , att om huvudinriktning och idéer förhandlar vi inte. Därvill vi slippa kompromisser. Det kanske är fel av mig att tro att ni resonerarUkadant. Eller finns det ingen centerparti-, folkparti- eller mitteninriktningeller idé om hur trafikpoUtikens huvuddrag skall se ut? Bedömer man den istället som en mängd mer eller mindre fast eller löst sammanhängande detaljer?Då förstår jag varför ni sätter upp ett förvånat ansikte när vi för vår delutan kompromiss vill visa vår viljeinriktning. I första stycket på s. 10 i betänkandet har mitten ochtydligen också moderata samUngspartiet presenterat en borgerlig grunduppfattningom vad man kallar den integrerade trafikpolitiken. Det är ett mycket intressantaktstycke - inte därför att det är i sak klarläggande utan därför att detuttrycker en "enig" borgerlig uppfattning som kan bli rättesnöret förtrafikpolitiken här i landet. Men det blir i så faU ett rättesnöre med mängabukter, öglor och knopar. Ni säger att trafikpolitiken skall bli effektiv menutan regleringar I stället för regleringar skall det bli en prissättning medhänsyn tiU de samhällsekonomiska kostnaderna. Detta säger ni , när ni tordekänna till att vägkostnads-utredningen har försökt lösa fråganom de samhäUsekonomiska kostnaderna. Hur det arbetet har gått vet ni också. NiviU för hela samhället då inkluderas både gods- och persontrafik -skapa en trafikapparat som baseras på konkurrens mellan trafikmedlen. Det är endeklaration om ett orubbligt fasthållande vid beslut, även om det nuutbyggs med vidhängande formuleringar som "i möjligaste mån" eller"med tillbörligt beaktande". trafikpolitiska utredning tillkom för att anpassatrafikpoUtiken till nutidens och framtidens krav. Den statliga trafikpolitiken, m. m. 11 protokoll 1974. Nr 84 med någonting annat. Men vad denborgerliga majoriteten vill fram- Fredaeenden kommer rätt tydligt. Genom att ösapå mer direktiv och fler arbetsupp- 17 maj1974 gifter fördröjs trafikpolitiskautredningen. Därmed förlängs 1963 års Den statliga trafikpolitiken, m. m. beslut ochvi får leva med det ännu . Det viU vi för vår del i (fp) kort genmäle: Herrtalman! När jag gjorde en redovisning av vad utskottet hade åstadkommit i frågaom gemensamma skrivningar på grundval av motioner var jag mycket angelägen attsäga, att det parlamentariska läget har stimulerat samtliga partier tiU attförsöka få samlande lösningar. Jag tycker att det är värdefullt att vi harkunnat göra det. Sedan tar också upp uttalandet på s. 10. Hanhar tydligen inte alls lyssnat på den debatt som vi har fört tidigare här. Detsom skiljer uttalandet års trafikbeslut är ju att vi menar att manskall ta hänsyn till de samhällsekonomiska kostnaderna. Men, säger ,det går inte; vägkostnadsutredningen har ju arbetat och intelyckats med det. Direktiven för den trafikpoUtiska utredningen går dock ut frånatt man i stället för att ha rent företagsekonomiska kalkyler skall hasamhällsekonomiska kalkyler. Om uttalande står fast skulle detinnebära att trafikpoUtiska utredningen i stort sett kunde lägga ned sittarbete. Det kan väl rimUgen inte vara meningen? () kort genmäle: I vad gäller trafikpolitikens inriktning ochhänsynstagandet tiU de samhällsekonomiska kostnaderna vUl jag poängtera att iden skrivning som ni har presenterat för blandar ni ihop desamhällsekonomiska kostnaderna med konkurrens och med en ren marknadsekonomi.Det är det som vi för vår del viU försöka komma bort från. Vi viU finna nyavägar för att lösa transport- och kommunikationsproblemen. i (fp) kort genmäle: Herrtalman! Om läser vårt uttalande en gång till ser hansammanhanget. betänkande nr 8 behandlar enrad olika frågor på trafikpolitikens område. För min del skall jag begränsa migtill att beröra en enda fråga, den om breddning av järnvägslinjen KalmarBerga. Representanter för län har i oUkasammanhang erinrat om att länet ligger mycket illa tiU i de statistiskatabellerna för rUcet, exempelvis i fråga om genomsnittsinkomst, skatteunderlag,antal ungdomar tiU högre utbildning, bostadsstandard osv. En av defrämsta anledningarna till läns otiUfredsställande UtveckUngär utan tvivel länets dåliga järnvägskommunikationer. 162 gång vUl jag från denna talarstolockså erinra om att inget län drabbats så hårt avjärnvägsnedläggelser som län, där ca 50 mU järnväg lagtsned. På är järnvägsförbindelserna goda, men på ostkusten saknasalltjämt en järnväg som en naturlig förbindelse mellan läns huvudorter.Om en sådan järnväg funnits, skulle enligt mångas bedömning utveckUngen avlänets näringsliv ha bUvit en helt annan än den som ägt rum. Under dessa avmig här refererade förhållanden framstår därför helt naturligt varjeförbättring av länets järnvägskommunikationer som ytterst angelägen. Dessasynpunkter har redovisats , senast i flera motioner till åretsriksdag. I dessa motioner har också erinrats om hur intresset iKalmar län koncentrerats till en breddning av även resterande del av denurspmngligen smalspåriga delen.Kalmar-Berga, dvs. av den sträckanSandbäckshult-Berga. För en sådan breddning talar många skäl, bl. a. nu ocksåsysselsättnings- och trafiksäkerhetsskäl samt, , ävenenergifrågan, som kommit många att inse järnvägens stora värde somtrafikalternativ. Det är med stor tillfredsställelse som vi motionärer i dennajärnvägsfråga representerande samtliga demokratiska partier -tagit del av trafikutskottets betänkande. Här säger ett enigt utskott klartifrån att vägande skäl talar för ett bifall tUI motionärernas förslag ombreddning av bandelen . Utskottet föreslår vidare,fortfarande enhälligt, att Kungl. Maj:t prövar möjligheterna att genomarbetsmarknadsverkets försorg låta utföra breddningen samt vidtar de åtgärdersom i anledning härav är påkallade i syfte inte minst att få till stånd detsammanhängande järnvägsnät inom regionen som både för närmgslivets del och iövrigt framstår som angeläget. Utskottet föreslår till slut att gerKungl. Maj:t detta till känna. Motionärernastacksamhet för detta enhälliga och kraftfulla uttalande delas av många i Kalmarlän som en följd av år kämpat- för denna järnvägsfråga och av många som för sinframtida utkomst är beroende av en lycklig lösning av frågan. IKalmar län var vi något besvikna när trafikutskottet avböjde en inbjudan att ivår besöka länet. Avsikten var att ordentligt informera utskottet om länetstrafikproblem, bl. a. den här järnvägsfrågan. Med glädje konstaterar vi nu attdet uteblivna besöket inte inneburit någon olycka i detta faU. Utan att besökalänet har utskottet nämUgen i denna fråga åstadkommit ett klarläggande ochvärdefullt betänkande. Tacksamheten härför - jag upprepar det - är mycket stor TiU slut vUl jag endast understryka angelägenhten av att Kungl. Maj:tsnabbt och målmedvetet följer upp det beslut i frågan som om en stundkommer att fatta. Det innebär att ett i fråga om järnvägskommunikationerstyvmoderligt behandlat län får en om också relativt blygsam så dock mycketvärdefull hjälp i sin svåra kommunikationssituation. Jag ber att få yrka bifalltill utskottets hemställan. Den statliga trafikpolitiken, m m. Nr 84 (): Jag har begärt ordet för att något kommentera 17 mai 1974 innehålleti motionerna 122, 502 och 1071 som jag tiUsammans med ------- -_----- någrapartikamrater väckte vid denna riksdags början. Den statliga trafik- fgredovisa en del förhållanden i . p en, m. m. börjanav fanns det sju järnvägar som gick in mot Alla dessa gav engod service åt såväl industri- som kontorsan-ställda. har två av dessajärnvägar nedlagts och på de återstående fem linjerna är det endast västrastambanan som på sträckan erbjuder tillfredsställandetågförbindelser för de anställda i både industri- och kontorsverksamhet. Iövrigt är det endast Borås- och Bohusbanorna som gör det möjligt förkontorsanställda med normala arbetstider att utnyttja tåg för resan tiU och frånarbetet. För stationerna mellan och på Uksommellan och på finns det över huvud taget ingatågförbindelser i anslutning till normala arbetstider.