prot · FX09145 · 1974-12-31 00:00:00 — Detta förslag innebär negativakonsekvenser för dem som är direkt berörda. Dessutom uppstår svårigheter förde olika befattningshavare som skall handlägga dessa ärenden . De kaninte tillämpa den nya lagen förrän trots att de hartillgäng till den. Det måste i många fall kännas som en handlingsförlamning,och det är absolut inle syftet med den nya lagen. Jag hoppas att skall visa medkänsla med och omtanke om de människor det gäller och alt delhär i kammaren skall bli majoritet för reservationen 11. Denna reservationspeglar den opinion som lidigare kommit lill uttryck i denna kammare från olikapartigrupper. Jag yrkarhärmed bifall till reservationen 11. Ianslutning till propositionen har herrar och i i enmotion yrkat alt hos Kungl. Maj;t hemställer att förslag föreläggsriksdagen om införande av statligt ansvar för ekonomiska förluster som omyndigåsamkas genom förmyndares förskingring etter oaklsamhet. Förstaget innebär attriksdagen skall ge Kungl. Maj:i i uppdrag att presentera riksdagenett konkret förslag om etl statligt ansvar. skulle alltså bestuia iprincipfrågan utan all ha tillgång till något beslutsunderlag och utan atlkunna bedöma vilka konsekvenser på andra områden ell sådant beslut kan få. Ommotionärerna ändå först hade begärt en utredning - men nej, det tycks intepassa den här gängen. En motsvarande motion har tidigare behandlats avriksdagen och då avslagits. Det verkar som om motionärerna kör i gamla hjulspåroch har väldigt svårt att komma ur dessa. Motionärerna måste väl ändå ha laglmärke till vad del nu aktuella lagförslaget innebär i form av ytterligarekontroll av förmyndare. Del naturiiga är då att avvakta erfarenheterna av dennya lagstifiningen innan ytterligare åtgärder vidtas. Jag ber i detta avseendeatt få yrka bifall lill reservationen 12. I övrigtyrkar jag bifall till utskottets hemställan. i har som den bäste utskottsordförande talatom de allmänna förutsättningarna för lagstiftningen och om den tacksamhet sommånga ledamöter känner över alt denna nu äntligen kommer lill slånd. Jag skalldärför och för att tillmötesgå ett, som jag förmodar, i kammaren djupt käntönskemål att talarna i möjligaste mån begränsar sina anföranden inteytterligare understryka de synpunkter som i anförtoch som vi i utskottet är ense om. Jag vill dock peka på atl del får ansestacknämligt att förändringar i lagstiftningen överväganden nuverkligen kommer till stånd. Det förefaller emellertid egendomligt all genomförandetmåste ske med en sådan brådska att författningen inte ens hinner fram fråntrycket innan de nya reglerna skall tillämpas. därför alt ettgenomförande bör anstå lill . Jag ber, herr lalman, atlsenare fä återkomma till den saken. i har berört lagförslagets allmänna innebörd, och jag villbara påpeka alt utskottet ansett alt de flesta av förslagen är välgrundade. Jagvill också inslämma i förhoppningar all den nya lagstiftningen,som bl. a. ger möjlighet att i slörre utsträckning i stället föromyndigförklarande förordna god man, skall bättre sammanfalla med de modernabedömningar som vi har i vårt samhälle. Dessutomförefaller det myckel önskvärt alt förmyndarnas uppgifter nu vidgas till attomfatta även värden av den omyndiges person. Vi har också konstaterat atl överförmyndarorganisationenbehöver överses och finner det angeläget alt kostnaderna i del sammanhangetkan, på sätt som föreslagils, i viss män överföras från den omyndige lill kommunen- detta så mycket mer som omvårdnaden om den omyndiges person i myckel hög gradär all betrakta som en social omvårdnad. Grundernaför omyndighetsförklaring framgår, som i har påpekat,av lagtexten i 10 kap. 1 §. Punkterna 2, 3 och 4 föreslås försvinna ochersättas av en gemensam punkt, där "psykisk sjukdom, hämmadförståndsutveckling eller psykisk abnormitet av annat slag" anges såsomgrunder för all en person är "ur stånd atl vårda sig eller sinegendom". Påden här punkten föreligger en reservation - utskottet har således tyvärr intekunnat bli enhälligt - från , som har yrkat all den text somåterfinns i punkterna 2, 3 och 4 skall kvarstå i den nya lagen.Ulskotlsmajorileten däremot biträder här propositionens förslag. Jaghar redan nämnt alt vi i ulskotlsmajorileten härden uppfattningen att det intekan vara rimligt med etl ikraftträdande redan den , detta avfiera skäl. Förstoch främst vill vi påpeka alt lagförslaget har varil föremål för övervägande iinle mindre än . Del utredningsförslag som lades fram lågunder fiera år på is, och först sedan lagutskottet hemställde om snaraåtgärder togs ärendet pä nytt upp till en över-arbetning i departementet,vilken resulterat i en departementspromemoria som har remissbehandlats . Medtanke på den långa förberedelsetiden förefaller det ulskotlsmajorileten mindrevälöverlagi alt nu på sista dag besluta att lagen skall tillämpasredan fr. o. m. den . Del skulle ju innebära en heldel.bekymmer-bl. a. kan inte domstolar, överförmyndare och kommuner fä den tidsom erfordras. i säger atl de har kännedom ompropositionsförslaget och förhoppningsvis även om ulskotteis ställningstagande,men utskotlsmajoriteten hävdar atl det är rimligt att lagtexten syns i tryck iSvensk författningssamling innan lagförslaget träder i kraft. Vidareframhåller vi all enligt vad vi inhämtat torde riktlinjer förarvodering av överförmyndarna kunna komma först eller maj månad, och vifinner det angelägel atl sådana riktlinjer kan fä utarbetas i lugnoch ro, så atl de kommunala myndigheterna i olika sammanhang får tillfälle allla ställning till de förändringar som de nya reglerna utan tvivel innebär. a. behovet av vidgade kansliresurser för kommunerna. I regel lordekommunerna inte ha räknat med de kostnaderna i sin utgiftsstal . Vihävdar således från utskottsmajoriteten alt det är angelägel med sådani rådrumför genomförandet av denna lag så att kommuner, domstolar och andra berördafår möjlighet alt göra sina överväganden utan atl vara pressade. Jagvill vidare, herr lalman, påpeka att utskottet har funnit anledning att göranågra små ändringar utöver de i propositionen föreslagna. I 13 kap. 4§ föreslårvi ett förtydligande. Alla ändringsförslag återfinns i en särskild bilaga. 5 S föreslär utskottet enhälligt att proportionellt val skall kunnaanvändas när man utser överförmyndarnämnd. I 19 kap. 8 i) föreslår utskottet, likaledesenhälligt, att kravet på atl överförmyndare skall vara svensk medborgarekvarstår. Vi gör dessutom små föriydliganden i 19 kap. 13 och 14 SS. Övrigaändringsförslag i bilagan beror pä utskottets önskan om ett senareikraftträdande. Beträffandefrågan om svenski medborgarskap skall vara föreskrivet för överförmyndare anserutskottet atl det här gäller en viktig myndighetsutövande funktion som kräverkunskap om svensk rätt och förvaltning. Vi anser därför atl kravet på svensktmedborgarskap skall bibehållas. Med detta anförande, som jag starkt begränsat, ber jag alt få yrkabifall lill de reservationer där cenlernamn förekommer och i övrigt tillutskottets hemställan. Efter de rosor som i strödde för regeringenskall jag be alt få påminna om att rosor även har sina törnen - och i del härfallet är de inle så särskilt små. Närvi började med hanteringen av delta ärende i lagulskollet, funderade viinledningsvis mycket noga på om vi skulle börja sä alt säga i bakändan och -innan vi hade gått igenom sakfrågan - diskutera när lagstiftningen skulle trädai kraft. Det behövdes inte en så förfäriigt noggrann genomläsning av detföreliggande lagförslaget för all man skulle sätta inle bara ett och annal utanflera frågetecken i kanten för förslaget, och man visste vilken lid man hadeframför sig för atl hantera denna fråga. Jaghörde, herr lalman, i ulskoltet till dem som bestämt förordade atl man skullebörja arbeta i den vanliga änden för att se vad man kom fram lill och förstefteråt ta ställning. Jag tycker all det är en just och normal metod att arbetaefter. Jag vill säga, herr lalman, alt jag verkligen ångrar mig. Jag hadeväntat mig att om vi uppträdde just, så skulle del också föreligga en - lät migkalla det så - just proposition. Det är klart att man hade sina aningar. Därfinns ju de vanliga s. k. Lidbomska tryckfelen som vi har diskuterat tidigare.Vi kunde se att lagförslaget inte hade varit föremål förlagrädsgranskning, och det var ändå en rätt viktig proposition - har lalal om hur betydelsefull den är. Han har däremot inte talatom hur lång lid del tagil för regeringen all hantera propositionen, men det harju dröjt åtskilliga är innan den kommit på bord, och det borde i allrimlighets namn ha funnits utrymme för en lagrådsgranskning. Tidigarenär jag från kammarens talarstol pläderat för lagrådsgranskningar, har jaglitet föraktfullt blivit bemött med frågan: menar väl inte attlagrådet skall vara någon kriarättare, atl lagrådet skall rätta korrekturfel e.d.? Nej, del menar jag verkligen inte. Men till utskotlsbelänkandet finns enbilaga fogad; sade alt det var en bilaga med några små ändringarsom utskottet har företagit. Jag skall inte värdera ändringarna - om del är småeller stora ändringar. Jag konstaterar atl del är en bilaga på sex sidor.Såvitt jag förstält har bilagan tillkommit efter det atl utskottets sekretariatägnat rätt myckel lid åt egna funderingar över hur tagtexten behövde ändras därden var felaktig. Man har väl också, om jag inle lar miste, haft överläggningarmed eller kommundeparlementet för alt fä fram en lagtextsom var bättre, som var riktigare än den som hade förelagts oss ipropositionen. Jagmåste säga att jag fick titt alt börja med en känsla av atl när proposilionenutarbetades hade man haft väldigt titel kontakt med den kommunala verkligheteneller med dem som känner till hur kommunerna arbetar - annars skulle man inteha framlagt en del av de förslag som förelåg och inte kört över kommunerna pädet sätl som skett. Ja,det är törnena som jag skulle vilja påminna om. Och jag hade faktiskt trott altefter de diskussioner som vi tidigare fört om s. k. tryckfel skulle man ha gälligenom förslaget litet bättre. Med hänsyn till tiden, herr talman, skall jaginte läsa upp några paragrafer. Fråndetta till sakfrågan, och där skall jag begränsa mig till reservationen 1, somgäller grunderna för omyndighetsförklaring. Men jag skall kanske förstunderstryka det som sade, nämligen att vi är eniga om principen.Vi tycker alla i utskottet - även vi som har reserverat oss på enstaka punkteroch velal ha inskränkningar eller utvidgningar - att ingen människa som haruppnått myndig ålder skall vara berövad sin rättsliga kapacitet eller sinamedborgerliga rättigheter pä grund av omyndighetsförklaring en enda dag längreän vad som är nödvändigt för all skydda vederbörande själv. Vi är fullständigtöverens på den punkten. Och den djupa tanken i förmynderskapet är ju, herrtalman, att bereda en människa, som inte själv kan försvara sig, skydd mot demsom går till attack mot den egendom vederbörande kan ha. är tyngdpunkteni 10 kap. t !j,som handlarom grunderna för omyndighetsförklaring. Vireservanter frän moderat håll har kunnat hell ansluta oss till den föreslagnaändringen i fråga om första punkten i 10 kap. 1 S. Den medicinska forskningenhar utvecklats och förändrat synen på grunderna för omyndighetsförklaring pågrund av psykisk sjukdom, hämmad förståndsutveckling och psykisk abnormitet avannat slag. All det sätter sina spär när man utformar en ny lagtext har viingenting emot. Däremot tycker vi att man med tanke pä skyddet för den enskildeborde ha behållit andra, tredje och fiärde punkterna i de gamla bestämmelserna. Detär inle vi reservanter som hittat på att dessa punkter bör vara kvar.Stockholms överförmyndarnämnd. , ,och sociala centralnämnden i Göteborg-institutioner somalla var och en på sitt sätl haren omfattande och bred erfarenhet på området -har givit underlaget för vårt ställningstagande i det här sammanhanget. Del ärmed ledning av deras yttranden som vi hemställt atl 1 § mom. 2 måtte kvarstå,som säger att den skall förklaras omyndig som genom-slöseri eller annan grovvanvärd av sin egendom äventyrar sin eller sin familjs välfärd. Antag, äradekammarledamöter, att en person som är fastighetsägare grovt vanvärdar en hyresfastighet.Vad skulle hända då? Skulle man låta del löpa och låtsas om ingenting? Nej, ihyresgästernas intresse skulle samhället gripa in med tvångsförvaltning avegendomen. Men någon bestämmelse till familjens skydd kan lagulskoiteismajoritet inte tänka sig - det är inte särskilt logiskt. Dentredje punkten enligl den nuvarande lydelsen handlar om missbruk av rusgivandemedel som leder till atl man inle kan värda sig själv eller sin egendom. Skallvi verkligen ta bort en sådan bestämmelse i en situation dä vi vet hurallvarligt knarkmissbruket är? Kan vi verkligen tro att förordnande av god manskutte innebära någon större hjälp för en knarkmissbrukare? Han upptäcker väldigtsnabbt att han inte behöver rätta sig efter de råd han får av den gode mannen,och då är det rätt meningslöst all ha en sådan institution i del sammanhanget. Denfjärde punkten, som vi .också vill ha kvar, handlar om den situationen altenperson själv upptäcker att han har vissa svagheter, kanske periodiska sädana.Vid något tillfälle när han inte lider av denna svaghet säger han sig atl delnog är i hans egel och familjens iniresse att han begär att få bliomyndighetsförklarad. Del lycker jag inte är en så förfärligt hemsk grund föromyndighetsförklaring. Jag lycker dessutom alt den är logisk mot bakgrund avdet förslag som föreligger om att den beträffande vilken enomyndighetsförklaring ifrågasattes skall få yttra sig i ärendet. Det skallalltså tas vissa hänsyn till hans egen uppfattning. Varför skulle man inte lasamma hänsyn när en människa av egen fri vilja önskar bli omyndighetsförklarad? Det är de funderingar som vi två moderata reservanter haft på dennapunkt. Vi tycker alt vår argumentering är bärande, om man ser till atl syftetär att skydda den enskilda människan i etl svag-helstillstånd. Därför, herrtalman, yrkar jag bifall till reservationen 1, som jag varit med om alt avge. Föregående talares allmänna omdöme om den lagstifining som äraktuell instämmer jag i; Del är bra att denna lagstiftning kommer till stånd. Pätre punkter har jag och i en motion gjort vissaändringsyrkanden, och jag skall beröra dessa tre punkter. Denförsta rör det faktum att ett större antal personer som förut varitomyndigförklarade nu kommer att myndigförklaras. Det finns redan förutmänniskor som är myndiga men som pä grund av vissa förhållanden inte harprocessbehörighel. Detta har berörts av departementschefen, som förklarat hursvårt det är att ställa upp några regler då del gäller atl utdömaprocessbehörighel. Dennafråga togs upp av justitieombudsmannen i en skrivelse lill Kungl.Maj;t. Han anförde där alt det framstår som betänkligt atl detlagstiftningsvägen inte har sörjts för ett klargörande av under vilkaförutsättningar en myndig person skall kunna frånkännas processbehörighel. Änmer otillfredsställande måste del enligt JO;s mening vara att lagstifiningeninle heller anvisar någon ordning enligt vilken en persons talan skall föras dähan funnits sakna behörighet alt själv föra sin talan. Vianser atl den som saknar processbehörighet på något sätl måste få del stöd sometl förordnande av god man ger. Om förslaget om utvidgade möjligheter atlförordna god man skriver emellertid departementschefen i proposilionen alt demyndiga personer som frånkänts processbehörighet så gott som alltid tordekunna få en ställföreträdare som kan föra deras talan. Vi anser emellertid attdel borde vara ett krav alt det förordnas god man då någon frånkännsprocessbehörighet, sä att en person som fråndöms processbehörighet inte blirrättslös. Utskottethar gjort ell ganska siarkt uttalande i delta sammanhang. Ulskoltet säger bl.a.: "Med hänsyn lill de ölägenheter som detta, enligl vad Ulskoltet nyssanfört, kan innebära utgår utskottet från att utvecklingen på området följs avKungl. Maj:t och att frågan blir föremål för ytleriigare överväganden i annallämpligt sammanhang." Med denna skrivning låter motionärerna sig nöja. Viförutsätter sålunda atl frågan följs med uppmärksamhet. Denandra punkten i vår motion rör inskrivning av förmynderskap. För atl ettförmynderskap skall komma under kontroll av det allmänna måste det inskrivashos förmynderskapsdomslolen. Ulskoltet säger sig inle vilja ha en sådankontroll om förmyndaren förvallar endast obetydliga medel för den underårigesräkning. För att minska krångel och byråkrati vill man därför ha en gräns. Departementschefenhar satt gränsen vid tvä basbelopp. Han har inle motiverat den; han bara anseratl gränsen bör gå vid två basbelopp. Vi har reagerat mot gränsdragningen ochmot all utskottet skriver atl "förmyndaren förvallar endast obetydligamedel". - Jag vet inle om jag har fått en speciell uppfostran -jag harkommit från en relativt faltig miljö, där man hade stark respekt för pengar -men för mig är, trots den infiation som råder, de tvåbasbeloppen inle några obetydliga medel; det är ändå fråga om . Vihar sålunda reagerat mot atl gränsen satts där. Vi lycker all den borde ha gåttvid eit basbelopp. Tremyndigheter har yttrat sig på den här punkten, och det är tre myndigheter somalla har nära beröring med just dessa frågor, nämligen . Samtliga dessa har ansett atl gränsen är satt vid ett förhögt belopp. Med denna gränsdragning kan sålunda en förmyndare för varje barn -om förmynderskapet gäller underåriga sädana i en familj - utan redovisningdisponera . Någonav remissinstanserna har ansett atl åtminstone den begränsningen bordeinföras, atl de tvä basbeloppen skulle utgöra den sammanlagda summa som vederbörandeförmyndare skulle få disponera, om det exempelvis gäller tvä eller tre barn.För alt vårt släkte inle skall dö ut måste enligt statistiken varje svenskfamilj ha tre barn. Om svenska folkel pliktskyldigt rättar sig efter detta idenna familjeplaneringens tid och skaffar sig tre barn, skulle det innebära allen förmyndare i del här fallet skulle kunna disponera i månadenutan någon kontroll frän samhällel. Detfinns en tjänstegrupplivförsäkring som utfaller med per barn viddödsfall. Det innebär i det fall jag tog som exempel , som enförmyndare skulle disponera på det sätt som vederbörande själv vill eller anservara riktigt. Nusägs det att man väl bör ha förtroende för föräldrarna och all det som regel ärden efterlevande föräldern som blir förmyndare. Ja, det tycker jag att vi skallha, men vi stiftar ju i regel inte lagar för flertalet. Jag hoppas all jag nuinte lalar lill alltför många som har haft kontakter med ; det ärju bara etl ringa fätal av svenska folket som gör bekantskap med den, men vimåste ändå ha en brottsbalk. Ser vi praktiskt på problemet måste vi också sägaoss alt det finns föräldrar som inte har respekt för vad som är rätt ochriktigt, och det behövs därför en kontroll när det rör sig om så stora summor. Jagär speciellt förvånad över några ledamöter i ulskoltet, som eljest har velatskapa ett starkt rättsskydd åt myndlingen. De säger att eftersom myndlingen juinte själv utsett sin förmyndare bör han inle lida skada, utan samhället bör tadet ekonomiska ansvaret när han fält en förmyndare, som andra utsett åt honom,som förskingrar medlen. Jag tycker det hade varil mera logiskt, om de då ocksåsagt att de inte vill medverka till att en förmyndare fullt lagligt skall kunnala hand om en annans inkomster upp titt - eller, om detgäller tre omyndiga barn, - och förbruka hela summan påett olämpligt sätt. Deltakan faktiskt bli följden av den lagstiftning som vi fastställer här omni, ärade riksdagsledamöter, inte bifaller reservationerna 7 och 9. Jag skulle kunna göraandra jämförelser också. 8 protokoll 1974. utredning som gälldebagatellförseelser. Då sade man att om någon tar högst skulle detinte räknas som en så farlig förbrytelse att man behövde göra ett stort nummerav det. Det väckte rätt stor reaktion hos många som tyckte all nu är densvenska fotkmoralen på väg au upplösas, nu skall man få ta utan atldel blir någon sanktion. Men här tillstyrker ulskoltet att dessa myckel storabelopp skall kunna användas pä ett sätt som kanske inte är rikligt. Vikan också tänka på folkpensionärerna, de som inte har annan inkomst änfolkpensionen. Med de förstärkta folkpensioner som införs den 1 januari 1975kommer tvä folkpensionärer som bor tillsammans atl vardera få disponera, omjag inte minns fel, 95,5 procenl av basbeloppet. Del skall de leva på. Vi haransett att detta är en relativt god förstärkning av deras livsvillkor. Men företl litet barn skulle man tillåta all får användas ulannågon kontroll frän samhällets sida. Jag tycker inte att det är riktigt, ochjag har blivit starkt engagerad i denna fråga. Om en make har sökt skapa ettvisst skydd för sina barn skall väl pengarna användas för barnet. Ominskrivningsgränsen sätts vid ett basbelopp innebär det inte alt en förmyndareinte skulle få använda mer pengar än etl basbelopp om del behövs för barnetsbästa. Han kan få använda både två basbelopp och mer, men pengarna skall alllidanvändas till barnets bästa och samhället bör kontrollera atl så sker. Med della vill jag sålundayrka bifall lill reservationerna 7 och 9. Slutligenvill jag säga några ord om datum för lagens ikraftträdande. Jag tycker att propositionensförslag, som reservanterna har biträtt, är oantagbarl. Utredningen har pågåttsedan 1965, och förmynderskapsut-redningens betänkande har vilat idepartementet . Proposilionen borde därför ha kunnal komma fram igod lid. Vi är angelägna om att lagen börjar tillämpas så fort som möjligt, menjag tror atl det är viktigt att den redan från början tillämpas på rätt sätl. Iannat fall kan den förfela sin verkan. Man har förestagit all de nya bestämmelsernaom förmyndare skall träda i kraft den , sålunda. Det gårinle alt fä ut lagtexten titt dess, utan den kommer säkerligen först en veckaeller . Då skall den således redan ha varit i tillämpning. Detär obegripligt att man kan föreslå något sådant. Dedelar av lagförslaget som ökar trycket på överförmyndarna och även påförmyndarna skall alltså träda i kraft . Däremot kommeröverförmyndarorganisationen enligl förslaget icke atl träda i kraft förrän den1 . Detinnebär således atl man lägger på överförmyndarna nya och myckel omfattandeuppgifter. Etl par överförmyndare har ringt till mig och sagt alt detta kan deinte klara. Överförmyndarna skall t. ex. kunna fatta beslut omfasiighelsförvärv, fastighelsförsäljning, inteckningar och liknande saker.Sådana ärenden har lidigare avgjorts av rätten, och där finns experter. De somhittills har fungerat såsom överförmyndare har inle haft anledning altsätta sig in i sädana ärenden, som inle är så enkla atl få grepp om. Vi kaninte äta oss detta, sade överförmyndarna lill mig. Överförmyndarnaskall alltså nu la över dessa uppgifter, men den förstärkning avöverförmyndarorganisationen som delta förslag innebär skall inte vara färdigförrän . Detta är ologiskl och orimligt. Det är inle lyckligt attinföra en ny ordning utan all organisationen är härför. Det värstabekymret blir just alt kunna tillämpa de nya bestämmelserna, fastän man alltsåskall behälla den gamla och svagare överförmyndarorganisationen. Iutskottet framhöll jag all ett sådani här ärende borde stå över allapartigränser. Det är en tämptighelsfråga och en praktisk sak, som man bordekunna samlas omkring och säga; Visst skall vi genomföra denna ordning, men denskall genomföras på rätt sätl. Av den anledningen yrkar jag alt de nyabestämmelserna träder i kraft . i (c); Lät mig allra först uttala min tillfredsställelse över föreliggandeförslag till lag om ändring av . Det utskottsbetänkande som vinu behandlar inrymmer förverkligandet av önskemål som gäng efter annanframförts här i . I motioner, interpellationer och enkla frågor harunder årens lopp framförts krav om förändring av gällande förmyndarskapslag.Det har ansetts att den lag som gällt var i behov av en översyn ochen anpassning till en modern samhällsuppfattning, baserad på en förändrad synpå individens ställning i samhället.