prot · FX0931 · 1974-12-31 00:00:00 — Det beloppet kan då ställas i relationtill det anslag som står till förfogande för bidragsgivningen, drygt 20miljoner. Man får naturligtvis också räkna med konsekvensen att även andrabussföretag kommer att kräva samma avskrivningsregler, om kommunernaaccepterade SJ;s krav. Kommunikationsministern slutar sitt svar med att säga;"Det är min förhoppning att det vid förhandlingarna skall bli möjligt attkomma fram till en för båda parter godtagbar lösning." Ja, vi hoppasnaturligtvis att det skall bli möjligt. Men här står ju skilda intressen motvarandra. Från kommunalt håll vill man ha denna trafik till ett så rimligt prissom möjligt, medan man på SJ vill att trafiken skall vara så ekonomiskt lönsamsom möjligt. Här gäller det alltså att kunna förena de båda önskemålen ochslippa diskussioner mellan varje kommun och , vilket manskulle göra om man följer den rekommendation som bussbidragsnämnden har gjort. Det sista stycket imitt svar, där jag talar om vad som är min förhoppning, grundar sig inte barapå att jag rent aUmänt hoppas på en godtagbar lösning. Den frågeställning somherr i här har aktualiserat har jag nämligen mött även vid sidanom fråga, och det har gjort att jag fört resonemang med statensjärnvägar om denna sak. Då har vi gått igenom en del av den tillämpning som manfrån SJ:s sida har velat föra fram vid förhandlingarna med kommunerna i olikadelar av landet. Jag har gjort det för att informera mig om sakläget. Och efterde samtalen kan jag säga som jag har gjort till , att det är minförhoppning att de förhandlingar som kommer att föras skall leda fram till ettför båda parter godtagbart resultat. Som sade är det här fräga omen förhandling, och vet lika bra som jag att då får man ge och taoch hoppas att man till slut når en acceptabel kompromiss. HerrMATTSSON i (c): Jag kan inte underlåta att nämna att minfråga faktiskt redan har haft positiva effekter. Sedan jag framställde minfråga har man nämligen inågra kommuner som jag undersökt fått fram material som visar att statensjärnvägar redan har återkallat sina tidigare krav, även om det har skett med ennågot krystad motivering. SJ skyller på anslaget för nyanskaffning av materieloch säger att man inte klarar av avskrivning, men för kommunerna hardet haft den effekten att man nu har kunnat sluta avtal med tillämpning av denavskrivningstid som bussbidragsnämnden har rekommenderat. Det är ju tacknämligtfrån synpunkt att man kunnat nå fram till det. Sedan hoppas jag bara att den formulering som i ställethar tagits in i avtalet, att man skall ha en garanti för motorbrännoljepriset,inte skall behöva slå igenom i extra kostnader för denna trafik för kommunerna. Ang. planeringen av SJ.s organisation inom Ange-området Överläggningen var härmed slutad. §6 Ang. planeringen av inom Ängeområdet Herr kommunikationsministern erhöll ordet för attbesvara i (c) i kammarens protokoll för den 14 februariintagna fråga, nr 73, och anförde; i har frågat mig om jagmot bakgrund av uttalande vill redovisa hur och i vilkenutsträckning regionalpolitiska synpunkter beaktats beträffande planeringen avSJ:s organisation inom Ångeområdet. Regeringen föreskrev att statensjärnvägar skulle vidta åtgärder för omorganisation av verket i överensstämmelsemed vad som anförts i propositionen 1972 och under beaktande av vadtrafikutskottet anfört i betänkande nr 1972. I fråga om Ange kan konstateras att statens järnvägartidigare övervägt att föra Ange till trafikområde samt attsammanföra signal-och elunderhållsområdena i Ange och till någon avberörda orter. Som bekant har inte ansett sig böra genomföranågra sädana förändringar. Några planer på andra administrativa omläggningarföreligger enligt uppgift inte. i (c); Jag ber att få tacka kommunikationsministernförsvaret på min fråga. Tyvärr måste jag konstatera att det inte innehöllsärskilt mycket. Bakgrunden till frågan är det riksdagsuttalande som gjordeshösten 1972 i samband med godkännande av trafikutskottets skrivning, där dethette: "Utskottet förutsätter också i enlighet med sitt uttalande vidfjolårets riksdag att beträffande i Åjigeområdet regionalpolitiskasynpunkter vederbörligen beaktas." Uttalandet föranleddes närmast av en motion, i vilken jaghade krävt dels att skulle uttala sig för att SJ;s totala verksamheti Ange inte skulle minskas genom de i propositionen föreslagna organisationsförändringarna,dels att förutsättningarna för utvidgning av SJ:s verksamhet där bordeprövas. SJ är kommunens största arbetsgivare och dess Ang. planeringen av inom Ängeområdet verksamhethar synnerligen stor betydelse både för sysselsättningen nu och för denframtida utvecklingen i Ange kommun. uttalande hälsades därför medtillfredsställelse av alla som arbetar för en positiv utveckling inom dennaavfolkningsdrabbade kommun. Det uppstod delade meningar om tolkningen avriksdagsbeslutet, men kommunikationsministern klargjorde i eninterpellationsdebatt hur beslutet skulle tolkas. Den långsiktiga utvecklingen av SJ:s verksamhet har dock ingettortsbefolkningen oro. Befolkningsutvecklingen i kommunen har varit negativ.Invånarantalet är nu nere i ungefär 14 500, och enligt prognoserna sjunker dettUl ungefär 13 000 fram . Oron beror dels på rationaliseringen inom SJ, som medförpersonalinskränkningar, dels på farhågorna för att roll inom SJsuccessivt skall minskas. Det gäller här bl. a, utnyttjandet och behållandet avSJ:s resurser i Ange. Rangerbangården är en av modernaste menförefaller inte att utnyttjas helt. Jag kan exempelvis nämna att styckegods gårförbi Ange till för omlastning och sedan med lastbil till Ange. Posten har sorteringscentral i Ange. Samverkan mellan SJoch postverket är betydelsefull för sysselsättningen och för SJ:s verksamhet.Men posten har i ökad utsträckning övergått till landsvägstrafik ochlandsvägsbefordrar nu t, ex. B-post mellan och . Det gälleratt utnyttja centrala läge som järnvägsknut. Jag vill fråga kommunikationsministern vad somhar gjorts för att bl. a. av regionalpolitiska skäl ytterligare utnyttja SJ:sanläggningar i Ange. Har förutsättningarna för att kompensera denpersonalminskning som rationaliseringen successivt medför genom att ditlokalisera annan SJ-verksamhet prövats? Mot bakgrund av uttalande vore det ocksåintressant att få svar på frågan, i vilken utsträckning samråd förekommit medlänsmyndigheterna. Mot bakgrund av den proposition som liggertill grund för i fråga tycker jag att ochjag skulle kunna enas om att Ange inte i något avseende blivit missgynnat isammanhanget. Tvärtom tror jag att det är angeläget att vi, i den mån det finnsen oro i Ängeområdet, gemensamt snabbt hjälper till att se till att den oronförsvinner. Ingen av oss kan sia om vad som kan hända om ett visst antalår. Jag utgår från att det inte heller är det vi diskuterar, utan hur Ange, motbakgrund av beslut i samband med den nämnda propositionen, harbehandlats efter riksdagsbeslutet. Låt mig, som komplement till vad jag anförde i mitt svar,säga att SJ numera i relativt hög grad har personal och andra resurser samladei Ange och på liknande platser där det är lämpligt ur driftmässig ochorganisatorisk synpunkt. Det innebär att personalandelen är väsentligt störreän ortens eget trafikunderlag motiverar. Det betyder också att Ange i enlighetmed SJ:s företagsekonomiska beräkningar har och, såvitt nu kan bedömas, ävenframdeles kan komma att ha relativt större andel anställdaän andra orter av samma storlek. De undersökningar som SJ gjort med utgångspunkt i tankenatt låta Ange gå upp i trafikområde gav tiU resultat att ingadirekta fördelar fanns att vinna med en sådan förändring. Därför kvarståralltså Ange både som eget trafikområde och som huvudort för underhållsområde.Personalantalet på huvudorten har inte påverkats av administrativaförändringar. Om man till detta lägger att det inte finnsnågra planer som avser förändring av SJ;s organisation inom Ångeområdet, såtycker jag, , att vi gemensamt kan säga till dem i Ange som eventuelltär oroade att det inte finns någon tanke på att förändra det läge som råder. i (c): Jag snuddade även vid den långsiktigautvecklingen, eftersom den torde vara det väsentliga. Vi känner till huromorganisationen gått till, men vi vet också att det blir en fortgåendepersonalinskränkning i och med en naturlig rationalisering inom SJ liksom inomandra företag. Därför skulle det ha varit värdefullt om kommunikationsministernhade kunnat redovisa eventuella åtgärder som, sett ur regionalpolitisksynpunkt, skulle kunna motverka den minskning av antalet sysselsatta som avallt att döma kommer att ske i Ange . Överiäggningen var härmed slutad. §7 Ang. reklamannonseringen för Herr handelsministern erhöll ordet för att besvaraherr i () i kammarens protokoll för intagnafråga, nr 59, till herr industriministern, och anförde; i har frågatindustriministern om han anser att den reklamannonsering som AB ID-kortgenomfört fyller rimligt krav på god konsumentupplysning.Frågan har överlämnats till mig för besvarande. Samhällets kontroll av reklam sker med stödav bestämmelserna i lagen om otillbörlig marknadsföring. Det ankommer i förstahand på konsumentombudsmannen (KO) och att tillämpa dessabestämmelser. Myndigheterna skall därvid se till att reklam och annanmarknadsföring inte strider mot god affärssed eller på annat sätt ärotillbörlig mot konsumenter eller näringsidkare. Efter vad jag har erfarit har KO granskat den reklam somavses i frågan Och funnit att denna på vissa punkter bör ändras. Enligt överenskommelsemellan parterna skall detta också ske. i (): Herr talman! Jag ber att fåtacka för svaret. 1 en påkostad och stor annonskampanj har underen tid uppmanat människor att skaffa sig en bra identitetshandling. finnssjälvfaUet inget att invända. Men jag skall visa annonsen på kammarensbildskärm. Bilden återger ett för en flicka som heter MariaEriksson, och rubriken lyder: "TiU säger ingen nej." Därefterföljer en text, som beskriver handlingens förträfflighet som . Däriheter det bl. a.: "Det säkra som är en enda fotografisk handlingpå specialpapper. I praktiken omöjlig att förfalska utan att det upptäcks omden som kontrollerar gör rätt." Det är verkligen ett diskutabeltpåstående, men jag skall återkomma till det. Under denrätt omfattande texten finns i nedre delen av annonsen en rubrik somlyder; "---- men det är värre för dom som bara har sån't här attvisa." Vidare ser man där en hög kort av skilda slag, och därmed får på vad "sån't här" är för någonting. I botten ligger ett passoch ett körkort. De har möjligen någonting att göra i sammanhanget, eftersom detidigare har varit godkända som legitimationshandlingar. Men i övrigt ligger ihögen ett medlemskort från en idrottsklubb det kan måhända vara AIK och ettmånadskort från , medlemskort i ,lånekort från , försäkringsbesked från ,en tävlingslicens från samt två köpkort. Jag frågar mig och låter den frågan gå vidare tillstatsrådet; Vad har de här uppräknade handlingarna med saken att skaffa? Intekan man väl mena att blir avvisad, om hon vill köpa någonting i en butiksom har godkänt köpkorten som betalningsmedel. Likadant måste det väl vara medde andra handlingarna; de gäller för vad de är avsedda att gälla för. Ingensäger alltså heller där nej till . frågar jag: Anser statsrådet att den produkt som manlanserar och säljer är så undermålig, att den inte kan jämföras med handlingarsom är avsedda för samma ändamål som den ID-handling som reklamen gäller, utanmåste jämföras med någonting helt annat? Jag ber att fä erinra om att underfjolåret konsumentombudsmannen i anslutning tUl en annonsering som ligger ettår tillbaka i tiden påtalade att företaget bedrivit vilseledande reklam. fick jag i svaret reda på att KO granskat företagetockså . När skall detta företag bättra sig? Det finns bara en förklaring till herrAnderssons i resonemang i den här frågan, nämligen att det här råkar varaett statligt företag som har gjort en mindre lyckad annons. Våra dagstidningarär översvämmade av mindre lyckade annonser. Skall vi här i kammaren debattera varje företagsannonsering, kornmer att ta upp mycket tid i onödan med sådanadebatter. Företaget har erkänt att detta var ett olycksfall iarbetet och har i en överenskommelse med konsumentombudsmannen utfäst sig atträtta till det. Det är hela saken. Jag finner det poänglöst och dessutom ganskatidsödande att svara på alla frågor om det här företagets annonsering som herrAndersson tycker att kammaren skall behöva lyssna till. HerrANDERSSON i (); Jag tackar för den vänlighet som statsrådetbemöter kammarens ledamöter med! Det gäller ett statligt företag och det vardärför jag ställde frågan, men statsrådet har gjort sig skyldig till användningav precis samma metod som använder, nämligen att normera neråt ochsom jämförelse ta den sämsta reklam som han kan hitta. Det finns säkert dåligreklam i enskilda företag, men den saken kan vi inte diskutera här. Vad avser annonsens information beträffandeförfalskningssäkerhet vill jag nämna följande. I ett referat i tidningenArbetet från tingsrätten i kunde vi läsa att den åtalade har yttrat;"Jag har blivit så irriterad på aUa skriverier om de härförfalskningssäkra . Det är ju ingen konst alls att göra egna. "Av referat framgår att den åtalade yttrat: "Vem som helst kanförfalska de nya . Det krävs bara normal händighet." Därefter gavhan inför rätten en uppvisning i hur man bär sig åt en lektion somförsiktigtvis endast domaren och nämndemännen fick ta del av. Jag kan intetekniken och kan därför inte återge uppvisningen inför kammaren. Annars skullestatsrådet säkert bli mera imponerad av mig än han var . Statsrådet säger måhända att mannen åkte ju fast.Sanningen är tyvärr den att han begick många sådana här bedrägerier innan hanåkte fast. Jag finner, herr statsrådet, anledning påminna om enannons i tidningarna, där en importör av ett visst whiskymärke skriver:"Vi har ingen anledning att jämföra oss med andra men ni har det. "Denna annonsör skulle rimligen ha kunnat använda samma teknik som AB ID-kortanvänt i sin annonsering och då ha jämfört sitt whiskymärke med vatten. Dethade varit helt absurt. Vatten är ju vår viktigaste livsförnödenhet, men dethade inte varit en relevant jämförelse, och därför gjorde företaget inte ensådan jämförelse. Jag anser inte heller att det fanns någon relevans i det somAB företog sig. Det är därför jag påtalat annonseringen och inte därföratt jag ärgrinig i största allmänhet. den 28 febraari 1974 i Ljungtycks ha kommit hit i den tron att jag skulle ställa mig upp och försvaraföretagets marknadsföringsmetoder. Men det gör jag inte. I likhet medkonsumentsombudsmannen anser jag att den här annonsen var en form avmarknadsföring som bör påtalas, men när företaget vidgått svagheterna iannonsen och är berett att ändra den, anser jag att debatten oss emellan omdenna konkreta annons inte blir särskilt meningsfull. Jag har ingen anledning,vare sig moralisk eller intellektuell, att försvara det konkreta innehållet iannonsen, som med sådan energi och frenesi angriper. HerrANDERSSON i (); Vi bör kanske klara upp en enkel sak,nämligen att det senast av mig påtalade förhållandet också har granskats avkonsumentombudsmannen. Det är som konsumentombudsmannen granskadeannonsen och fann den vara vilseledande reklam. 2 protokoll 1974. den 28 febraari 1974 Ang. etableringen av stormarknader och andra störrevaruhus aUa skälatt här diskutera den. Vårt lilla meningsutbyte för onekligen tanken till debleka kort man finner när man bläddrar i det gamla fotoalbumet där hemma och såsmåningom kommer över till de bilder som ens gamla mamma tog med en lådkameraen gång i tiden. Jag tror dessutom - vUket bara är en liten parentes attkameran var hemmagjord. Dessa gamla kort ter sig litet gula och eländiga jämförtmed moderna färgbilder, men de är värdefulla därför att de är gamla. Om någon skulle ta bilder med en sådan gammal kamera, skulle det säkert betraktassom om tiden verkligen löpt ifrån honom. Har verkligen följt med i utvecklingen? Nej,med den här miljonannonseringen har man försökt dölja att företagetsproduktutveck-Ung inte är vad den borde vara. Man har inte bara missatannonseringen utan också något annat. Överläggningen var härmed slutad. § 8 Ang. etableringen av stormarknader och andra störrevaruhus Herr handelsministern erhöllordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 15februari intagna fråga, nr 79, och anförde: har frågat mig om regeringen harför avsikt att vidta några åtgärder för att hindra överetablering av s. k.stormarknader och andra större varuhus. Den starka utvecklingen inom varuhandeln har bl. a. förtmed sig nya butiksformer. Av dessa har stormarknadernatilldragit sig särskild uppmärksamhet. Det finns inemot 30 stormarknader,som beräknas svara för av den totala omsättningen idetaljhandeln. Hur stormarknaderna påverkar handeln i övrigt finns det förnärvarande inte någon samlad och entydig bild av. Det ligger emellertid inornramen för distributionsutredningens uppdrag att uppmärksamma förekomsten ochnyetableringen av stormarknader samt följderna härav. Det är av stor vikt attdessa frågor blir allsidigt och ingående belysta. Jag överväger inte attvidtaga några särskilda åtgärder innan utredningen presenterat sitt betänkande. Jag ber att få tacka för svaret. Det är påtagligt att det har skettstora förändringar inom handeln, och man märker mer och mer de nackdelar dettafört med sig. Stormarknadsetableringen har drivits mycket långt. Påflera platser har detta inneburit en stark centralisering av varuhandeln. Meddetta har i sin tur följt en avsevärt försämrad närservice för konsumenternaoch stora svårigheter för de redan etablerade firmorna. Anledningen till att jag kommit att intressera mig fördenna fråga är bl. a. att man just nu uppför ett större varuhus vid iMjölby kommun, stadsplanebeskrivning som utarbetats av en av byggfirman anlitad arkitektanges att området skall användas för "bebyggelse i två våningar som idetta skede är avsedd att rymma kapitalvaruför-säljning, hantverkslokaler, motelloch värdshus, bilvårdsanläggning och drive-in-bank". Den inriktningen påverksamheten har också de flesta accepterat. Men i företagets ansökan ombyggnadstiUstånd förutsätts att en avsevärd del av anläggningen skall användasför försäljning av livsmedel och övriga dagligvaror. 1 sitt yttrande har framhållit att man ejansett det lämpligt att etablera livsmedelsförsäljning i det projekt somansökan avser. Även i har avstyrkt dennaansökan och påpekat att ett flertal nyetableringar inom handeln skett ide aktuella delarna av länet. Trots detta har nu gettklarsignal för etableringen i denna form. Nuvarande lagstiftning ger inte heller myndigheterna såstora möjligheter att bedöma ett sådant ärende, och dessa kan alltså påverkaen etablering av detta slag nästan enbart på indirekt väg, alltså viastadsplaner. Jag noterar med tacksamhet vad vi redan visste, nämligenatt en utredning pågår. Man är dock verkligen sent ute, och utredningen börpåskyndas. Jag tycker också att det är berättigat att ställa fråganom man inte bör sätta stopp för vidare etableringar till dess utredningeniagtfram sitt förslag. Jag beklagar verkligen att herr handelsministern inte tänkervidta några särskilda åtgärder. den 28 febraari 1974 Ang. etableringen av stormarknader och andra störrevaruhus Jag skall påminna om att vi jag tror det var hade en ganska lång debatt här i kammaren just medanledning av yrkandet om att man, som det hette, skulle sätta stopp företableringar av stormarknader i avvaktan på distributionsutredningens förslag.Dessa yrkanden avvisades av . Det fanns två motiv härför. Det ena motivet var att det i detta fall skulle betyda attregeringen eUer av regeringen utsedd central myndighet på ett mycket ingripandesätt skulle bli en beslutsinstans i den kommunala planeringen och i detkommunala planmonopolet. Det har med all rätt sagts - och det snuddade fruKarlsson också vid - att kommunerna har möjlighet att styra denna utveckling,om de så vill, med planmonopolets hjälp. Ett bifall till dessa yrkanden skullealltså ha betytt att staten satt sig i kommunernas ställe. Det andra motivet var att ingen har kunnatåstadkomma en definition på begreppet stormarknad som man kunnat enas om ochsom skulle kunna läggas till grund för något slags reglering. Inte förrändistributionsutredningen har framlagt sitt förslag tror jag att vi kan få någonbestämning av begreppet stormarknad. Det finns fyra ä fem olikadefinitioner som man använder sig av beroende på vilket syfte var och en harmed den diskussion som förs. Det vardessa argument som gjorde att avvisade yrkanden den 28 febmari 1974 Om information rörande oljekrisens verkningar om attregeringen nu skulle ingripa med en central reglering på detta område. Idecentraliseringens namn, : Låt kommunerna behålla det inflytandede har över butiksplaneringen! Jag vill bara påpeka att just i det aktuellafallet hade det varit en hjälp för kommunen om regeringen avslagit ansökan,eftersom både kommunen och avstyrkt den. Överläggningen var härmed slutad. §9 Om information rörande oljekrisens verkningar Herr handelsministern erhöll ordet för att besvaraherr () framställda interpellation, nr 2, till herrstatsministern, och anförde: har frågat statsministern vilkaåtgärder regeringen avser att vidta för att möjliggöra en bättre informationtill allmänheten om läget när det gäller landets försörjning av olja. HerrFälldin har vidare frågat om regeringen är beredd att lämna en mera detaljeradanalys av oljekrisens verkningar på sysselsättnings- ochproduktionsförhållandena till än den som lämnas i finansplanen.Interpellationen har överlämnats till mig för besvarande. I den allmänpolitiska debatten lämnade jagriksdagen en utförlig redogörelse för bakgrunden till ochinformationsunderlaget för den försörjningspolitik regeringen fört påoljeområdet under krisen. Jag redovisade också en bedömning avförsörjningsläget . Underlaget för dennabedömning har i sin helhet ställts till allmänhetens förfogande. Så har ävenskett med de prognoser regeringen tidigare erhållit som underlag för sinabedömningar. offentliggjorde dessutom för sedan en nyförsörjningsbedömning för tiden fram t. o. m. april. Jag skulle således viljasvara på första fråga att regeringen ochransoneringsmyndigheterna lämnat all information vi haft till vårt förfogandeom försöriningsläget. Jag skall inte gå alltför djupt i detaljerna i fråga omhur regeringen och ransoneringsmyndigheterna informerat om försörjningsläget,eftersom detta är väl känt. Jag vill bara erinra om följande. beslutade arabstaterna omrespektive 5 och 25 procents nedskärning av oljeproduktionen. redovisade regeringen en första preliminärprognos över försörjningsläget som visade på ett bortfall i oljetUlförseln för december. Med anledning av denna prognos beslutade regeringenom en sparkampanj samt begärde samtycke till att allmännaransonerings- och förfogandelagarna skulle få tillämpas. redovisades en mer genomarbetad prognos,som visade på ett bortfall i oljetillförseln på mellan förolika oljeprodukter novemberjanuari. Regeringen beslutade medanledning av detta att förbereda ransonering. redovisades en ny prognos för tidendecember-februari, som pekade på ett bortfall i oljetillförseln på mellan 14och . Med hänsyn till detta beslutades att ransonering skulle införasfrån . fick vi en revidering av dennaprognos som visade på en ytteriigare försämring av försörjningsläget och somsåledes bestyrkte riktigheten av beslutet om ransonering. kunde vi redovisa utförligaförsörjningsbalanser över försörjningsläget för tiden , baseradepå en lagerinventering per . Med hänsyn till vissa förbättringar iförsörjningsläget, bl. a. beroende på arabstaternas beslut att åter höjaoljeproduktionen, kunde bensinransoneringen upphävas. Ransoneringen av lättaoch tunga eldningsoljor måste dock fortsätta tills vidare. för sedan redovisadebränslenämnden den senaste försörjningsbedömningen. Nämnden kunde därvidkonstatera att bl.