prot · FX0996 · 1974-12-31 00:00:00 — Den av nämnda särskUda fonden skall enligtgeneralförsamlingens uttalande påbörja sitt arbete senast vid årsskiftet19741975. Fondens verksamhet, omfattning, beslutsformer m. m. kommer attdiskuteras inom en särskild kommitté med 36 medlemsländer. Man räknar med attkommittén skall lämna en första rapport till sommarens möte inom FN:sekonomiska och sociala råd och att FN :s generalförsamling kommeratt fatta slutligt beslut om fondens utformning. Det är ännu för tidigt att ange vilka bidrag till fondensom kan bli aktuella för svensk del. Om så skulle påfordras återkommerregermgen i denna fråga i enlighet med vad som anförts i kompletteringspropositionenoch som närmare utvecklas i finansutskottets betänkande rörande denna. HerrKORPÅS (c): Jag ber att få tacka fru statsrådet för svaret. Jag förstår att det ännu är svårt att överblicka vad detaktuella FN-beslutet kommer att leda till för del, men det ärvärdefullt med den information vi har fått. När jag ställde frågan var mintanke att det kanske redan var möjligt att få fram material som kunde utgöraunderlag för våra funderingar här, både i utskott och i kammare. Vi vet ju attfrågan om den fond det gäller spelar en rätt viktig roll i det betänkande frånfinansutskottet som vi skall behandla . Det är en ny situation som i-länderna har kommit i undanför undan, och markerat känner vi det väl nu: vi kommer inte längre mederbjudande till , utan presenterar krav på oss. Det skullevara intressant att få synpunkter kanske inte nu men efter hand på hurdetta över huvud taget kan påverka biståndsprogram . Mera i det här specieUa fallet: Kommer våra bidrag av denhär typen att vara normala inslag i vår biståndsbudget ? Det är,såvitt jag förstår, oklart om regeringen hinner lämna oss en proposition ihöst. Men räknar man annars med att dessa bidrag kommer upp i budgeten för1975/76? Har något program för att agera t. ex. påECOSOC när det gäller den här frågan? Finns det oklara saker som viännu vUl påverka och som vi har program för att påverka? Näraliggande problem av annat slag: Har ad hoc-kommitténkommit någon vart ännu? Kan vi se om den har byggts upp? Kommer attfmnas med i den på något sätt? De som vi har lovat, är det Sverigeshela extra bidrag tiU det aktuella behovet, eller är tanken den att vi skallfylla på med mera pengar då vi ser att behov föreligger? Och var tar vi i såfall de pengarna? Det är många sådana frågor som det finns anledning attställa. Jag vet inte om alla går att besvara, men något kan måhända ytterligaresägas om vilka planer är just nu för arbetet med problemen under dettaår. Det beslut som fattats av kan delas upp i två steg. Det första är den snabbaräddningsaktionen, där generalsekreteraren har vädjat om besked före den 15juni om de bidrag man kan lämna. Som ett snabbt svar på denna vädjan om bidraghar vi då lovat dessa 90 mUjoner kronor. Nästa steg gäller den särskilda fonden, och på den frågasom gällde den förberedande kommittén kan jag svara att där har fastslagitsvilka länder och ländergrupperingar som skall vara representerade i den.Sverige är inte representerat där, men är representerat av Norge.Kommittén skall lägga fram förslag till ECOSOC:s sammanträde , och nuförbereds en instruktion för delegation som skall delta i detsammanträdet. Det kan tilläggas att de 90 miljonerna är vad som fördagen avdelats för de snabba insatserna. Sedan får vi återkomma tUl densärskilda fonden när det föreligger förslag inom FN. Överiäggnlngen var härmed slutad. Ang. åtaganden med anledning av FN.s beslut omhjälp till katastrofdrabbade Om försöksverksamhet med olika modeller för kabeltelevisions-sändningar § 18Om försöksverksamhet med olika modeller för kabeltelevisionssändningar Herr utbildningsministernZACHRISSON erhöll ordet för att besvara () i kammarensprotokoll för intagna fråga, nr 214, och anförde: har frågat mig om jag - motbakgrund av de goda erfarenheterna från bl. a. - är beredd att ge denkommande radioutredningen i uppdrag att genomföra en försöksverksamhet medohka modeller för kabel-TV-sändningar. Jag räknar inte med att i direktiven tiU radioutredningenge denna utredning i uppdrag att bedriva praktiska försök med kabel-TV.Verksamheten med kabel-TV-sändningar i kommer att utvärderas avutredningen för den fortsatta verksamheten med radio och television momutbUdningsväsendet (TRU). Utvärderingen bör kunna ge vägledning för denparlamentariska radioutredningens arbete. Jag tackar utbUdningsministern för svaret. Det har varit värdefuUt med kabel-TV-sändningarna iKiruna, främst därför att vi kan behöva samla erfarenheter av ett medium som ivårt land är ganska nytt. hade velat delta iförsökssändningarna i , och tidningarna i var alla mycketintresserade av att utredningen skulle få vara med i försöken. Tyvärr fickutredningen emellertid nej från . Ingen av oss som sitter iutredningen har kunnat utröna varför man var så negativ till att låtautredningen vara med om försöken. Jag tycker att det är viktigt att vi får fortsättaförsöken med kabel-TV-sändningar och med användande avvarierande modeller, och jag tror att det hade varit lämpligt att denradioutredning som skall tillsättas hade fått bedriva sådana försök. sägeremellertid utbUdningsministern att han inte avser att låta utredningen göradet och att TRU skall utvärdera den verksamhet som bedrivits.Uppriktigt sagt så tycker jag dock att de kabel-TV-sändningar som förekommithar varit så pass enkla och magra att det inte är mycket att utvärdera. Och ivarje fall måste ju den utvärderingen ske i nära samarbete med pressutredningenoch den nytillsatta radioutredningen. Den mest intressanta frågan är nämligen isjälva verket vilken inverkan denna typ av sändningar kan ha på lokal ochregional press. Jag förmodar att utbUdningsministern inte har något attinvända mot att man hittar former för en gemensam utvärdering av TRU ochpressutredningen. Men jag tror faktiskt att det skulle vara bra om man kundefortsätta med försök i en eller annan form så att vi kan samla ytterligareerfarenheter. De försök som pågår är i och för sig - som säger ganska enkla. Men å andra sidan tror jag att den här,problematiken i övrigt är ganska väl genomlyst. När vi får in erfarenheter- na frånKiruna via TRU bör vi ha relativt goda möjligheter att se, om den behövergranskas ytterligare i några detaljer. I så faU finns det ett flertalutredningar som kan vara av intresse. Men jag tror inte att vi - visa averfarenheten att vi ibland utreder Utet för mycket - skall göra det här merakomplicerat än det är. Jag delar utbUdningsministerns uppfattningatt detta kanske inte är en fråga som behöver utredas så mycket mera. Däremottror jag att man behöver göra praktiska försök hknande dem i Kimna och kanskeockså en del andra. Men framför allt viU jag understryka vikten av attutvärderingen sker i nära samverkan med pressutredningen. Jag tolkarutbUdningsmmisterns svar så att han betraktar det som självklart attutvärderingen skaU ske i nära samverkan med pressutredningen. Ang. anställningstryggheten för visstidsförordnad personalinom utbildningsområdet Överläggningen var härmed slutad. § 19 Ang. anställningstryggheten för visstidsförordnad personal inomutbildningsområdet Herr utbildningsministern erhöll ordet för attbesvara fröken () i kammarens protokoll för intagnafråga, nr 220, och anförde: Fröken har frågat mig om jag vUllämna en redogörelse för när och hur den visstidsförordnade personalen påutbUdningsområdet kommer att få en anställningstrygghet som är iöverensstämmelse med lagen om anställningsskydd. I propositionen 1974 med förslag till lag om fackligförtroendemans ställning på arbetsplatsen m. m. föreslås bl. a. att deallmänna bestämmelser om anställningstidens längd på statliga och statligtreglerade tjänster som finns i statstjänstemannalagen ochkommunaltjänstemannastadgan skall anpassas till motsvarande bestämmelser i dennya lagen om anställningsskydd som träder i kraft . Dessaförslag bör enligt propositionen följas upp med ett ytterligareutredningsarbete, nämUgen en fuUständig genomgång av de speciella bestämmelserom anställningstidens längd som finns för utbUdningsområdet.Vidare uttalas att i denna genomgång naturligtvis ingår en undersökning av deorganisatoriska och ekonomiska konsekvenser som en övergång tUltillsvidareanställning skulle få och att genomgången och därpå grundade beslutav statsmakterna inte kan bli klara tiU den 1 juh 1974. Arbetet med nämnda genomgång pågår och förutsätter närakontakt med berörda personalorganisationer, innan det kan slutföras. SjälvfaUetskall detta arbete bedrivas så snabbt som möjligt. Fröken (): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret på min fråga. Anledningentill att jag ställt den är just det som sägs i propositionen Om åtgärder med anledning av ekonomiskasituation 1974om behovet av justeringar i statstjänstemannalagen för att anpassa den tilllagen om anstäUningsskydd. Föredragande statsrådet säger där klart attanvändning av anställningsformen bör begränsas på den offentligasektorn lika väl som på den privata. Men där sägs också, somutbildningsministern redovisar i sitt svar, att det behövs en specieU genomgångav de föreskrifter som gäller för de visstidsanställ-da pä utbUdningsområdetoch att den genomgången inte kan bli färdig till den I juh 1974 det datum närlagen om anställningsskydd träder i kraft. Det är ett positivt besked statsrådet ger om att engenomgång tUlsammans med personalorganisationerna har påbögats. Men det förefallermig märkUgt att denna genomgång inte gjorts tidigare. Det måste ha stått klartredan när förslaget tUl lag om anstäUningsskydd lades fram att justutbUdningsområdet skulle kunna bli ett problemområde. Den härspecialgenomgången borde därför ha kunnat göras redan under föregående vinter,så att den nya lagstiftningen kunde ha gällt från den 1 juh 1974 även för dennagrupp. Regering och riksdag kräver att övriga arbetsgivare skaUklara av att ge sina anställda den här tryggheten i anstäUningen. Borde man dåinte ha kunnat lösa frågan på det statliga området för den här berördapersonalen ? Om någon skall föregå med gott exempel så är det ju staten. Jag tackar statsrådet för beskedet att arbetet på att lösafrågorna om anstäUningstrygghet för denna grupp nu är påbörjat. Överläggningen var härmed slutad. §20 Om åtgärder med anledning av ekonomiska situation Herr utbildningsministern erhöll ordet för atti ett sammanhang besvara dels (vpk) i kammarens protokoll för den21 maj intagna fråga, nr 231, dels () i kammarens protokoll förden intagna fråga, nr 234, och anförde: har frågat mig om vilka åtgärderjag planerar med anledning av ekonomiska situation. frågat mig om mui mening om att söker bemästra aviseradeekonomiska svårigheter i företaget genom att starkt begränsa tiden för deregionala sändningarna. Jag besvarar frågorna i ett sammanhang. skall i sin programpolitik varasjälvständig i förhållande till statsmakterna. Dessa skall bara bestämma överrundradioverksamhetens totala omfattning och ha en viss möjlighet att rådaöver verksamhetens uppdelning t. ex. vad gäller den regionalaprogramproduktionens omfattnmg. Anslagsgivningen tiU skiljer sigmed hänsyn härtill väsentligt från vad som gäller för myndigheter och statligakulturinstitutioner. Det årliga anslaget består av ett totalbelopp, vUket inteär uppdelat på olika anslagsposter. Vid prövningen av kompensation förautomatiska kostnadsstegringar går man inte in på detaljer utan arbetarmed ett schablonpålägg. Företaget svarar aUtså självt för anslagsfördelningoch prioriteringar. Radioföretaget har dessutom möjlighet att, efter tUlständav Kungl. Maj:t, i kostnadsutjämnande syfte fä utnyttja ett belopp av högst 15mUjoner kronor med skyldighet att under nästföljan-de budgetår återredovisasamma belopp till radiofonden; den s. k. dragningsrätten. Denna metod för medelstilldelning har visat sig varamycket ändamålsenlig. En långsiktig planering har gjort att företaget kunnatmöta oväntade kostnadsökningar av ohka slag. Tilläggsanslag har använts endasti mycket specieUa faU. Den s. k. dragningsrätten har aldrig behövt utnyttjas. har emellertid inkommit med tvåframställningar om extra anslag för inte förutsedda kostnader. Regeringen har på olika sätt sökt kompensera dekostnadsstegringar som drabbat radioföretaget. 1 årets statsverkspropositionerhöll således 8 procents kompensation för automatiskakostnadsökningar under /75. Under tidigare budgetår harföretaget erhåUit . Regeringen har genom beslut följt riksdagensrekommendation beträffande utnyttjandet av dragningsrätten. Några möjligheteratt gå längre utan hörande finns inte. I och med att Radioerhållit utöver tidigare beviljade medel har företaget fåttett påslag för kostnadsstegringar om , vilket aUtså är närmaredubbelt så mycket som varit vanligt. Med anledning av fråga om risken att deregionala sändningarna starkt begränsas vill jag påpeka att detta skall avgörasav företaget. får emellertid förutsättas beakta det önskemål somriksdagen framfört om att den totala regionala produktionen bör ökas utöver vadsom angavs av riksdag. har inte i sina kompletterandeanslagsframställningar pekat på att den uppkomna situationen skulle hota denregionala verksamheten. (vpk): Jag ber att få tacka för svaret på min enklafråga. Det finns väl inte någon som inte vet om att det råder kris påSveriges Radio. Jag vill erinra om att det beslut vi fattade här iriksdagen om för någon tid sedan Innefattade dels att riksdagenskulle rekommendera regeringen att ge den dragningsrätt som herrZachrisson talar om, dels att verksamheten under nästkommande budgetår skulledrivas på en jämfört med /73 oförändrad nivå. Jag vill också erinra om att kulturutskottet, då dettabeslut fattades, inte hade kännedom om att behövde ytterligare16 för att kunna möta de oförutsedda utgifter som hadeuppkommit. Dessutom var då inte heller avtalsrörelsen klar, ochkostnadsökningarna som hade samband med denna blev större än Radioväntade; jag anser att det då är regeringens statens skyldighet att pånågot sätt ställa pengar till förfogande, så att Om åtgärder med anledning av ekonomiskasituation 14 protokoll 1974. Om åtgärder med anledning av ekonomiskasituation Radio kanfullfölja sina skyldigheter gentemot sina anställda. Vpk har ofta kritiserat programpolitiken i Radioför dess borgerliga dominans. Men vi hävdar att trots alla sinabrister måste skyddas mot den styrning som förbereds när man hör röster sägaatt t. ex. endast reklam i TV kunde lösa kris, att kommersiellabolag för TV-kassettprogram skulle få fritt fram osv. Och framför allt måste vislå vakt om de möjligheter till genomlysande samhällskritik i /TVsom radioavtalet trots allt erbjuder. Jag tror att vi måste se upp med att viinte får ett annat radioavtal , med mera kontroll och censur överprogrammen än . Det vUl vi på det bestämdaste hävda att vi inteönskar! Jag undrar därför: Anser inte statsrådet attdet i den situation och i det läge som råder är helt felaktigt att försvagaSveriges Radios eventuella motståndskraft, och måste inte också regeringenbesinna följderna för kulturarbetarna av ett sådant förfarande? Jag vet att som det står i svaret regeringen inte harnågra möjligheter att bevilja ytterligare medel utan hörande. Därförvill jag också fråga statsrådet , om han är beredd att nu gå tillriksdagen för att anhålla om tillstånd att bevilja de pengar somi dag erfordras för företaget. Jag ber att få tacka utbildningsministern försvaret på min enkla fråga. Den är närmast föranledd av aviserade inskränkningarav regionalradiosändningarna från redan fr. o.m. Det är ett särskilt beklagligt förhållande, om deinskränkningar som har aviserats skulle komma att förverkligas, eftersomUppsalaområdet har en tidningssituation som är helt otillfredsställande: det ären situation som innebär en borgerligt helt dominerad press. Vi har i Uppsalasatt värde på de nyhetssändningar som framför allt svarat för,och vi har kunnat konstatera att företaget har levt upp till det i avtaletmellan staten och uttalade krav på saklighet och opartiskhet iprogrammen som skall vara normerande för verksamhet. Vi har kunnat lyssna till tresändningar under . Enligt vad som har förljudits ärdet emellertid nu meningen att de skall reduceras till endast en sändning omdagen. Detta är givetvis klart otillfredsställande av många skäl, framför alltmot bakgrund av vad jag här har nämnt om massmediesituationen i stort inomdetta område. Jag är fullt medveten om det som statsrådet anför i sittsvar, nämligen att detta är en fråga som skall avgöras av företaget självt, menjag sätter värde på statsrådets uttalande avslutningsvis, att han förutsätteratt radioledningen beaktar tidigare framförda önskemål om att denregionala verksamheten bör bli en större del av verksamhet. Det är min förhoppning, när jag nu tackar för svaret, attradioledningen verkligen är medveten om tidigare uttalade önskemåli dettaavseende och även försöker motsvara förhoppningar på den punkten. Jag vUl först säga tiU att det äraUdeles klart enligt regeringens intentioner - detta kommer också att uttryckasi direktiven till den nya radioutredningen - att det kommande avtalet skaUpräglas av samma principiella grundsyn när det gäller företagets frihet ochsjälvständighet som avtalet har . När det gäller möjligheten att gå till medbegäran om medel för att täcka nya kostnader vill jag svara att i den mån det ihöst skulle komma att fattas beslut om alldeles speciellasocialförsäkringsavgifter eller andra avgifter, att gälla från nästaår, tror jag att man kan tänka sig att komma tillbaka med en sådan begäran. Annars är det min mening att man inte från tid till annanbör gå in och genom beslut i försöka korrigera företagets verksamhet,eftersom det är nödvändigt att företaget garanteras frihet och självständighetoch har möjlighet att fritt förfoga över den ekonomiska totalram somstatsmakterna har gett det. (vpk): Det som statsrådet säger om avtalet tyckerjag låter förhoppningsfullt. Däremot uttalar sig statsrådet litet mer trevandeom möjligheten att föreslå att bevilja ytterligare anslag tillSveriges Radio. Det står i svaret att tilläggsanslag har använts endast imycket speciella fall och att den s. k. dragningsrätten aldrig har behövtutnyttjas. Det betyder alltså, om jag kan. läsa rätt innantill, att SverigesRadio tidigare inte har haft det så besvärligt i ekonomiskt avseende utan attdetta är en engångsföreteelse som skulle kunna bemästras om den goda viljanfanns. Det skulle vara bra om statsrådet besinnadevilket ansvar som vilar på regeringen när det gäller att hjälpa Radiobåde för företagets och för kulturarbetarnas skull. Det kommer att drabba demhårt om inte får den hjälp som företaget behöver. Överläggningen var härmed slutad. Ang. språkundervisningen för utländsk arbetskraft § 21 Ang. språkundervisningen för utländsk arbetskraft Fru statsrådet erhöll ordetför att besvara () i kammarens protokoll för intagnafråga, nr 230, till herr industriministern, och anförde: har frågat chefen förindustridepartementet om han anser det vara förenligt med gällandelagstiftning att avtal träffas mellan arbetsgivare och arbetstagare ominskränkning i påbjuden språkundervisning för utländsk arbetskraft, såsom t.ex. påstås ha skett vid NJA. Frågan har överiämnats till mig för besvarande. Maj:thar i kungörelse förordnat att arbetsgivare, arbetstagare Ang. språkundervisningen för utländsk arbetskraft och berördarbetstagarorganisation i samråd skall pröva i vad mån utländsk arbetstagare pågrund av kunskaper i svenska är undantagen från lagen om rätt till ledighet ochlön vid deltagande i svenskundervisning. Med stöd av kungörelsen harskolöverstyrelsen utfärdat närmare anvisningar för hur denna prövning skallföretas. Enligt dessa anvisningar skall arbetsgivaren som ett led i prövningentillställa arbetstagaren och arbetstagarorganisationen en av skolöverstyrelsenutarbetad blankett där arbetsgivaren har gjort sin bedömning om arbetstagarenhar rätt till svenskundervisning eller inte. Arbetstagaren ocharbetstagarorganisationen skall därefter meddela arbetsgivaren om de kangodkänna bedömningen. Om arbetsgivaren har gjort den bedömningen attarbetstagaren inte behöver undervisning men denna bedömning inte godkännes,förklaras arbetstagaren tillhöra den kategori som kan komma i fråga förutbildning. NJA använder blankett. Förfarandetinnebär således på intet sätt en överenskommelse om inskränkning avinvandrarens lagenliga rätt till svenskundervisning. Enligt uppgift finns 200 utländska arbetstagare vidNJA. Av dessa har 45 på ovannämnda blankett angett att de inte behöversvenskundervisning. HerrSÖRENSON (s): Jag ber att få tacka fru statsrådet för svaret. Jag ställde min fråga i anledning av ett programinslag omdet berörda företaget i . En företrädare för denfinska invandrarkåren i området, , sade därvid i en intervju:"Jag vet att de har sagt rent ut att de inte kan anställa eller att deinte har jobb för tillfället vid NJA. Men om man kan språket någorlunda, då gårdet fint att få anställning som utlänning." I intervjun förekom också ettsamtal med en företrädare för företaget, , som sade att det ärmöjligt att sådana avtal har träffats, men det får ju endast ske när denanställde kan svenska och det måste han kunna för att få anställning vidföretaget. På ytterligare en fråga från reportern sade att detinte har blivit någon skillnad mot utlänningar efter lagens tillkomst"eftersom vi nu med den goda tillgång vi har på arbetskraft kunnat levaefter principen att man måste förstå svenska för att få anställning vidföretaget". Liknande tankegångar framförs av i en artikel iSvenska , där personalchefen också säger attalla som söker anställning vid NJA måste kunna svenska för att över huvud tagetfå någon anställning. Det är nödvändigt bl. a. för säkerheten pä arbetsplatsen. Enligt lagen är invandrad arbetskraft berättigad till 240timmars undervisning i svenska språket och det finns ingen dispositivitet ifråga om denna lag utan den gäller oinskränkt. Enda möjligheten till undantagnär det gäller avtal i anknytning till lagen är att man kan få undervisning påannan tid än arbetstid. Efter vad jag har erfarit genom samtal med företrädareför har också sådant avtal träffats lokalt. Avintervjuerna och tidningsartikeln kan man få föreställningen att NJA på annatsätt än vad som sägs i svaret har undanhållit möjlighetenför utländsk arbetskraft att vinna anställning. Min följdfråga till statsrådet blir då: Om sådanthar förekommit, vilket inte anses klart bevisat, är då detta i enlighet medlagens anda och mening? Vad man påstått i eko-intervjun är, såvittjag vet, att den blankett jag nämnde i mitt första svar har använts i syfte attfrånhända invandrare möjlighet till den undervisning de har rätt till. Så harinte skett. Antalet invandrare vid NJA har ökat ,alltså kan de uppgifter som refererar att invandrare inte harmöjlighet att få anställning vid NJA om de inte kan svenska, inte vara riktiga.Däremot vet jag att man vid företaget har ansett att det på vissa typer avarbeten av säkerhetsskäl, bl. a. med hänsyn till arbetskamraterna, fordras attde som får anställning förstår säkerhetsföreskrifter och kan kommunicera medandra på svenska. Min följdfråga till statsrådet var,utöver vad jag fick svar på nu: Om det skulle förekomma sådana ingrepp är de dåförenliga med lagens anda och mening? Följdfrågan kan självfallet rentprincipiellt gälla även andra företag än NJA. Lagen är inte dispositiv på den här punkten.Gör man överenskommelser av det tänkta slaget är de utan värde, arbetstagarenkan ändå kräva sin rätt till undervisning. Det har förekommit uppgifter om attföretag på grund av denna lag har vägrat anställa människor som inte kansvenska. Jag har själv sett platsannonser där man söker folk till uppgifter därman tidigare inte krävt kunnighet i svenska, men där man nu gör det. Detta är naturligtvis någonting som inte stämmer med deintentioner vi hade med denna lag. Vi vet inte i vilken omfattning detförekommit att man krävt kunskap i svenska pä denna typ av anställningar.