prot · FX0981 · 1974-12-31 00:00:00 — Det äraUtså på en rad punkter som har fått igenom sina Nr 81 förslag - förslag som framförts tidigare är men då bUvitavslagna av den Det är givet att vi är tillfredsställda över den 15 mai 1974 sinnesförändringsom skett, inte minst från regeringspartiets sida, och----------- överatt man har börjat inse värdet av våra gamla centerförslag som man -anslag gi u .- utvecklingm. tycker tydligen att det är svårt att skiljacenterns krav och kraven från "oss andra", som hon uttryckte det. Manhar kanske kommit underfund med värdet i de förslag som vi har lagt fram. Menjag tror ändå att huvudorsaken tiU den ändrade inställningen är att detparlamentariska läget har tvingat socialdemokraterna att acceptera våra förslagoch synpunkter trots att det gällt tankegångar som varit dem helt främmandetidigare. Med detta ber jag, herr talman, att få yrka bifall tUlreservationerna 1, 2, 4, 6 och 7 och i övrigt bifall till vad utskottethemställt. Först några ord till angåendereservationen 5 om könskvotering som vUlkor för regionalpolitiskt stöd. Detta kvoteringsförslag är mycket schematiskt upplagt ochhar mött stark kritik bland remissinstanserna. Det har rests mänga invändningarmot systemet, och t. o. m. departementschefen är tveksam till det. Han sägeratt det kan bli både många och omfattande dispenser. Om dispenserna kommer attomfatta fler än regeln är det inte mycket med systemet. Dessutom är vår principiella syn på denna fråga attkvinnorna inte är betjänta av förslag i den riktning, som propositionenföreslår. Sedan var förargad på därför att han hade klargjort vissa principiella synpunkter hos moderatasamlingspartiet när det gäller regionalpolitik och lokalisering. Och mycketförargad var över att det inte fanns någon motion från moderatasamlingspartiet på den här punkten, och bara en reservation. har flera tiUfällen varit väldigt förargad när det har funnits motioner ochoftast flera reservationer. Det tycks vara svårt att göra heltnöjd. Låt mig sedan gå över till vad jag hade tänktatt säga. Vi har i utskottet haft många motioner att behandla. Ett stort antal av dessa motioner har gällt gränsdragningsproblem. Det är ingen nyhet för utskottet; sådana krav och önskemål växer upp som svampar ur jorden, och i anslutning till stödområdenas gränser är rikligast. Jag ifrågasätter inte att det finns sakskäl mycket tungt vägande sådana bakom förslagen. Utskottet har också tidigare gjort gränsjusteringar, och detta så sent som föregående år. Att det uppstår besvärliga tröskelproblem i anslutning till gränserna har också framhållits av utskottet, och för att mildra effekten av dessa problem uttalar utskottet att det är berättigat att vara generös då det gäller lokaliserings stöd till angelägna etableringar i kommuner utanför gränsen, inom den s. k. grå zonen som det har talats så mycket om. För att minska den negativa effekten av gränsen mellan det inre och det allmänna stöd områ- ''1 Anslag till regional utveckling m. m. det harutskottet dessutom föreslagit en vidgad användning av syssel-stättningsstödettiU företag i gränsområdet till det inre stödområdet. Verksamheten skall startanästa budgetår och bedrivas på försök , varefter skall få tadel av resultatet av försöksverksamheten och sedan ta ställning. Åtgärden ärett steg framåt i strävan mot en mera flexibel användning av de medel som stårtiU förfogande i den regionala poUtiken. Några gränsjusteringar har utskottet däremot som sagt integått med på att göra, utan samtliga dessa motioner avstyrks. Det hjälper juinte mycket att flytta gränser och att utvidga områdena. Problemen igränstraktena försvinner inte vid en sådan åtgärd, utan det enda som händer äratt problemen flyttas från ett område till ett annat, och det framstår kanskemånga gånger som mer accentuerat inom det nya gränsområdet. Håller vi på med sädana gränsjusteringar, har vi snart inlemmat hela landet istödområdet. Skulle följa alla förslag som motionsledes har framförtsskulle det gå ganska snabbt. Utskottet förutsätter dock att en översyn avstödområdesgränserna kommer till stånd i samband med utvärderingen av den nupågående länsplaneringen. J samband med att fastställde detregionalpolitiska programmet väcktes motioner bl. a. av mig, i vilkaifrågasattes lämpligheten av att dela in landet i regionalpolitiska stödområdenoch om man inte i stället borde gå in för en mer flexibel tillämpning avregionalpoUtiska stödåtgärder. Även vid årets riksdag har en motion med Uknandetankegångar väckts av i Öskevik. Inom vårt land finns ett flertalområden med liknande problem som inom stödområdet. Även om besvärligheternainte på alla platser är av sammaa storleksordning som i vissa delar av norraSverige, så finns det många "" i miniatyr inom landet.Motionen har inte föranlett utskottet att föreslå någon åtgärd, men jagutgår från att frågan om gränsdragningarna och frågan huvuvida vi skall ha enstrikt indelning i stödområden allvarligt kommer att prövas i samband medutvärderingen av den pågående länsplaneringen och vid det fortsatta arbetet påett omarbetat och nytt regionalpolitiskt handlingsprogram. Låt mig därefter gå över till ett annat område. Föregående höst gjorde inrikesutskottet en resa tillBelgien, och för att studera regionalpolitiska frågor i dessaländer. Jag skuUe vilja säga några ord om denna resa. Det är inte så att vårt land är ensamt om att haregionalpolitiska problem. Avfolkningsområden och överexpansiva områden brottasde flesta länder med på en del håU av betydligt större omfattning än i vårtland. För har det huvudsakliga problemet varittillbakagången i koldistrikten i södra och östra delarna av landet ochexpansionen i de norra delarna i Bryssel- och Antverpenområdena. Under desenaste åren har starka tendenser uppträtt i riktning mot ökad regionaliseringav landet, en regionalisering som i lika hög grad är en politisk och språkligfråga som en ekonomisk. Sådana problem har vi inte i vårt land. Tvåtredjedelar av befolkningen i bor i landets norra och östradelar, som också svarar för av industriproduktionen. I norr ochnordöst finns områden med stagnerande kol-, stål- och textilindustri.Traditionella jordbruksbygder som i nordväst drabbas hårt av denpågående snabba jordbruksrationaliseringen är som bekant avtradition ett jordbmksland. Idet höglänta i mellersta och södraFrankrike uppträder typiska glesbygdsproblem. De regionalpolitiska problemen i domineras av denkraftiga obalansen mellan å ena sidan de södra delarna av landet, som omfattarden italienska halvön i söder upp tiU närheten av samt öarna SicUien ochSardinien en tredjedel av landets yta och befolkning och å andra sidan demellersta och norra delarna av landet med en väl utvecklad industri och en iförhållande till hög levnadsstandard. Gemensamt för länderna är att de satsar hårt påinfrastrukturen, och detta är mest framträdande i . Det innebärutbyggnad och förbättring av kommunikationer, vägar och järnvägar, utbyggnad avskolor och utbUdningsanstalter, sjukhus, bostäder osv. Detta gör man för attboendeförhållandena för människorna i dessa områden skall bli mera drägliga ochattraktiva. För näringslivet innebär det bättre ekonomisk miljö, billigaretransporter av såväl råvarumaterial som färdigvaror. Jag vUl också säga något om de medel som används i dessaländer enligt den redovisning vi fick. I använder man sig bl. a. av följande: nedsattränta på investeringar, stathg lånegaranti, kapitalbistånd utanåterbetalningskrav, skattelättnader, som kan bestå av reducerad skatt pårealisationsvinster, befrielse från kapitalregistreringsskatten på ,befrielse från fastighetsskatt, kortare avskrivningsperiod för gjordainvesteringar och vidare visst kontraktsbundet stöd. Räntenedsättningen kan uppgå tUl , dockvanligen 5, och utgå på av investeringensfasta kostnader. Staten har också möjlighet att ge direkta lån. Möjlighet finnsäven att få anstånd med återbetalning om det för projektets genomförande ärnödvändigt. Om investeringen helt eller delvis finansieras med egnamedel kan räntenedsättningar erhållas och vidare ett direkt kapitalbistånd somicke är återbetalningspliktigt och som är beroende av räntenedsättningen. I fråga om handläggningen är det ekonomiministeriet ochministeriet för regional ekonomi eller i en del fall ministeriet försmåföretagare och fria näringsidkare som har beslutanderätten i allalokaUseringsfrågor. Det franska stödsystemet är i stora drag utformat i likhetmed det belgiska och inrymmer skattereduktioner samt hjälp med markkostnader,räntenedsättning m. m. Särskild organisation finns i för rekryteringav utländska företag till landet. Bland de länder som bearbetas är . har en ny lag om regionalpolitiken fr. o. m. år1971. Ansvaret för regionalpolitiken Ugger här också hos budget- ochekonomiministeriet samt den interdepartementala kommittén för ekonomiskplanering. Kommittén har tiUagts befogenhet dels att tillämpa dämpningsåtgärderi mellersta och , dels att samordna stödåtgärderna i södraItalien. Anslag till regional utveckling m. rn. Anslag till regional utveckling m. m. av allainvesteringar inom landet ske i . För att nå en sådan utvecklingarbetar man med ett system av lån, bidrag och räntenedsättning. Dennafinansiella medverkan avser investeringar i såväl infrastruktur som industri ochjordbruk. Lån beviljas för investeringar i industriföretag, för byggnader ochför lagemppbyggnad. När det gäller mindre företag kan lån ges medamorteringsanstånd och nedsatt ränta. Dessutom finns möjlighet till befrielsefrån bolagsskatt och nedsättning av socialförsäkringsavgifter,omsättningsskatt, acciser liksom av vissa fraktavgifter på järnvägarna. Jag har inte redovisat dessa mma erfarenheterfrån inrikesutskottets resa därför att jag menar att de olika åtgärder somvidtas i dessa länder i regionalpoUtiskt syfte skulle vara direkt användbara ivårt eget land. Vi finner dock att liknande regionalpolitiska åtgärder, som vitillämpar hos oss, ocksä kommer till användning även i andra länder underförhållanden Uknande våra. Vad som också kan konstateras är att länderna inomEG spelar på ett brett register när det gäller regionalpoUtiska åtgärder. Detär ett register ur vUket även vi kan hämta uppslag för utformning av vårregionalpoUtik. Vad som var särskUt påtagligt var den satsning som gjordes pågenerella åtgärder och på att bygga upp en infrastruktur som tillgodoser deenskilda människorna i fråga om sysselsättning, utbildning, sjukvård, boendeoch övriga sociala behov liksom för att åstadkomma en produktionsvänlig mUjöför näringslivet. Moderata samlingspartiet har och förtfram flera förslag i form av motioner här i för att förbättraboendevUlkoren för invånarna i våra glesbygder och för att skapa bättreförutsättningar för ett lönsamt näringsliv inom dessa områden. Vi hänvisar tillvåra förslag jag hoppas att jag inte retar alltför mycket påett utökat och förbättrat transportstöd för , på järnväg, på landsvägoch till sjöss, taxesänkning för person- och godstrafik, sänkning av teletaxorna,sänkt löneskatt inom stödområdet, lägre bensinskatt i , bibehållandeav mindre skolor och sjukvårdsinrättningar inom våra glesbygder, stöd åtskogsbruk och jordbruk inom glesbygdsområden m. fl. åtgärder aUt i avsikt attbibehålla den s. k. infrastruktur som finns och att förbättra densamma för attdärigenom skapa så goda levnadsbetingelser som möjligt för glesbygderna såväl ifråga om boendemiljö och service som i fråga om sysselsättning för invånarna. Med dessa ord ber jag att få yrka bifall tiUutskottets betänkande på alla punkter utom punkten 22, där jag yrkar bifalltill reservationen 5. FruBERGLUND (s): Liksom utskottets värderade ordförande kanjag konstatera att regionalpolitiken tilldrar sig stort intresse. Jag tänker pådet myckna motionerandet och deltagandet i kammardebatten. Man upplever det meroch mer som att motionärerna och debattörerna det intrycket har jag bl, a,efter att ha lyssnat till - stöder den förda regionalpolitikenoch de satsningar som har gjorts från samhällets sida. tog upp frågan om fraktstödet och sade attdet var som hade motionerat om det. Men det är viktigt att kommaihåg att det , när den Lemneska utredningen avgav sitt betänkande,fanns en socialdemokratisk reservation, undertecknad av LO:s ochsocialdemokraternas representant i utredningen, som förordade fraktstödet. Deandra ledamöterna i utredningen, en moderat, en centerpartist och enfolkpartist, hade ingenting att säga om fraktstödet den gången, men jag trordet är viktigt att konstatera den sinnesändring som har inträtt. Detta kan manockså se av motionerna. Om man granskar motionärernas politiska hemvist finnerman att alla partier är representerade. Därav kan man dra den slutsatsen attvilken politisk åskådning man än har ställer man krav på samhället, Ukaväl somman sätter sin tilltro till det. Det är samhället som skall garantera ökadekonomisk, social och kulturell jämlikhet mellan människor i olika regioner. Den regionalpolitiska planeringen och de mot den svarandeåtgärdsprogrammen har genomgått en snabb utveckling då riksdagenbeslutade att genomföra den aktiva lokaliseringspolitiken. Under de första årendominerade den direkt företagsstimulerande lokaliseringspolitiken vars främstainstmment var finansiellt stöd i form av lån och bidrag tillindustriinvesteringar inom det norra stödområdet. Parallellt med den här verksamheten växte också en annanUnje i den aktiva lokaliseringspolitiken fram, nämligen den regionala samhällsplaneringen,som möjliggjorde en större målmedvetenhet och effektivitet iresursfördelningen. Det är viktigt att bygga vidare på den linjen. Det privata näringslivet har haft svårt att leva upp tillsitt ansvar när det gäller nyetableringar av företag i skogslänen. Användningenav investeringsfonderna har varit välsignelsebringande ur sysselsättningssynpunkt.Om man ser på regionalpoUtiken i dess helhet och de satsningar som har gjorts,decentraliserad högre utbildning jag skulle vilja stryka två streck under detordet efter att ha hört inlägg - fraktstöd,utlokalisering av statlig verksamhet och fredsförband, så har dessa satsningartillsammans haft mycket stor betydelse, även om de inte har löst alla problem.Om jag ser på vad som hänt inom den översta fjärdedelen av , så har detregionalpoUtiska stödet där gett drygt 4 700 nya sysselsättningstillfällen iindustrin. Men det har också haft många sekundära sysselsättningseffekter. Destatliga företagen har expanderat, och förslaget om 80 tiU Luleåbetyder att hoppet åter har tänts i . Det betyder att de statligasatsningarna bygger en bas för en tryggare framtid i det län där arbetslöshetenhotat att lamslå en region som motsvarar en fjärdedel av hela landet. I daghåller t. o. m. många av motståndarna med om att den bästa regionalpolitiskasatsningen var beslutet att starta NJA. Det var ett bevis på samhällets ansvarför befolkningens sysselsättning. Det är orättvist att man fortfarande försökerjämföra NJA med Domnarvets järnverk som inte tagit samma samhällsekonomiska hänsyn. Samhällets ökade engagemang har också betytt attmänniskornas förväntningar har ökat. Det innebär att vi med 5 700 arbetslösavid den senaste räkningen fortfarande har en oacceptabel arbetslöshet. Anslag till regional utveckling m. m. Anslag till regional utveckling m. m. var 2 400kvinnor. Det kan också vara värt att påpeka att industrins behov av arbetskrafti kustregionen är mättat och att hade 700 arbetslösa vid den senasteräkningen. har i skogslänen den registrerade arbetslösheten blandkvinnorna varit mmimal. Det har berott på att kvinnorna inte ens ansett detlönt att söka arbete. 80 och insatser bl. a. när det gäller den högreundervisningen betyder att landsdelsproblemet löses, men vi har fortfarandeglesbygdsproblematiken kvar. Vi har t. ex. inte kunnat åstadkomma ökadaktivitet vare sig i , i eller i . uttryckte oro över utvecklingen i Luleå.Men, , "hettan" i kommer också att sprida värme iandra delar av länet. Det har vi redan fått bevis för Bl. a. harträhusfabrikerna i MoTJärv, och fått ökad efterfrågan. Jag harredan lett tidigare sammanhang framhållit vad NJA:s legotillverkning betyderför . Jag viU framhålla att det är viktigt att man fortsätterutbyggnaden av och har uppmärksamheten inriktad på inlandskommunerna. Jaghälsar också med tillfredsställelse statsrådet inlägg , därstatsrådet sade att man skall ge förtur till inlandskommunerna. Om herrStridsman inte hade möjlighet att lyssna på det inlägget, tycker jag att hanbör läsa det i protokollet. Av inlägg fick jag nämligen detintrycket att det främst är som tänker på glesbygderna. Jag vill också understryka i Östersundinställning till bibehållandet av stödområdesgränserna. Vi behöver fortfarandestödområdena. 1 framtiden måste vi räkna med att sysselsättningen inomjord-och skogsbmk kommer att bilda underlag för den framtida sysselsättningeni inlandskommunerna. Detta skall kompletteras med malmbrytning och industri. Inlandskommunernas sysselsättnings- och servicefrägorhänger intimt samman, och de bör bedömas i ett sammanhang. På s. 29 i utskottsbetänkandetbehandlas motioner om servicegarantin, syftande till införande av generellabestämmelser där de omständigheter under vilka statligt stöd kan utgå tiUkommunerna anges. Visserligen kan generella bedömningar göras om förekommandebehov av serviceinsatser, men även inom glesbygdsområdena föreligger väsentligaskillnader i förutsättningar och behov. Man kan i Nord-REFO se att även om denkommersiella servicen har ökat , finns detstora skiUnader i olika delar av landet. Om man vUl få en uppfattning ommänniskornas inställning till serviceförhållandena, kan man t. ex. se på demissnöjesindex som gjordes strax före valet och strax före valet ochsom visar att det största missnöjet över kommunernas service finns iStockholmsregionen. Därefter kommer och , och minst missnöjd ärglesbygdsbefolkningen. Jag kan också ta ett annat exempel, nämligen frånglesbygdsutredningens besök i en av inlandskommunerna där man diskuteradekommunens syn på service och serviceförhållanden, speciellt inomsjukvårdssektorn. Utredningen fick många värdefulla synpunkter. a. fick viuppgifter om invånarnas möjligheter att nå läkare. Sedan frågade en avutredningens ledamöter hur det var med exempelvis medicinförsörjningen. Då stegen av de förtroendevalda upp ochsade med stolthet: Det kan vi inte klaga på. Det fungerar alldeles utmärkt, förjag tror inte att någon i vår kommun behöver vänta på sinmedicin. Jag har tagit upp det här för att något bevisa hur svårtdet kan vara att veta skUlnaden mellan vad som är och vad som upplevs som tillfreds-stäUande.Det är svårt att finna praktiska lösningar på servicefrågorna.Serviceproblemen är tiU stor del avståndsproblem, och för att lösa frågornafordras det att man har ett effektivt planerat kommunikationssystem. Det ärriktigt och viktigt att det är kommunerna som sköter om planeringen, eftersomdet är de som bäst känner till de lokala förhållandena. En sådan inställningkommer också tiU uttryck i Länsplanering 74. Utskottets värderade ordförande poängteradeönskvärdheten av snabba insatser inom serviceområdet. Läser man motionerna fårman ett intryck av att ingenting görs, men statliga medel har i flera årsatsats på försöksverksamhet i syfte att finna lämpliga och praktiska lösningari fråga om både kommersiell och social service. Försöksverksamheten har hitintills haft två inriktningar.En totalsatsning har i fråga om sociala åtgärder koncentrerats till fem kommunblock:VUhelmina, , , och . Här har flera verksamhetsformerprövats . Därjämte har i pilotundersökningar studeratspridda verksamheter i ett 60-tal kommuner. Syftet med totalsatsningarna varatt få till stånd ett bredare underlag för utvärdering; de olikaverksamhetsformerna skulle stödja varandra, och effekten av samordnade åtgärderskulle utläsas. Den grundläggande inriktningen har varit att bygga upp,organisera och ekonomiskt stödja exempelvis den sociala servicen, så att denblir tillgänglig även för de mest avlägset boende människorna. Exempel på verksamhetär matdistribution, snöröjning, färdtjänst, uppsökande verksamhet ochbostadsservice, ungdomsverksamhet, planering av åldringsbostäder, färd- ochservicebuss, varudistribution, bad och fotvård, dagcenterverksamhet,lekskoleverksamhet, informationsverksamhet samt kulturell verksamhet. Man harstimulerat kommunerna till betydande egna initiativ och insatser. Samtligaprojekt har varit av värde såväl för den enskilde glesbygdsbon som föransvariga kommunalmän. Verksamheten ger också ett värdefuUt underlag förbedömning av hur den fortsatta servicen skall utformas och organiseras. Avslutningsvis skulle jag vilja säga att för att klaraglesbygdens sysselsättnings- och serviceproblem behövs det pengar, men detbehövs också fantasi och initiativ. Jag hoppas och förutsätter att denparlamentariskt sammansatta referensgrupp som utskottet förordar kommer att haerfarenhet från glesbygdskommuner i olika delar av landet. Inte minst viktigtär att det finns en allmän opinion för att ge samhället de resurser som krävsför att förverkliga de krav på ökad ekonomisk, social och kulturell utjämningsom ställs. Jag instämmer i i Östersundyrkande om bifaU tiU utskottets hemstäUan. Anslag till regional utveckling m. m. Anslag till regional utveckling m. m. HerrSTRIDSMAN (c) kort genmäle: Min bänkkamrat, , sade att vi icentern känner en viss oro för den expansion som kan förestå i , bl. a.med anledning av 80:s tillkomst. Hon hoppades att den skulle få effekti inlandet och , och jag vUl gärna instämma med henne. Vi fårverkligen hoppas att det skall bli en viss effekt även i inlandet och iTornedalen. Det är bara det att den oro som vi känner delas av utanför , medan däremot hennes partikamrater i själva Luleåinte har riktigt samma farhågor för hur expansionen kan påverka utveckUngen omman inte har den under uppsikt. Det är med glädje jag noterar att menar attvi skall tänka på glesbygden. Det är litet skillnad på den punkten mellan fruBerglund och , för hon hade inte stort intresse för allt det somligger utanför primära centra. () kort genmäle: påstår att mina partivänner iLuleå icke skulle ha någon förståelse för vad som behövs och vad som krävsutanför . Men det bevisar väl bara att inte diskuterarmycket med mina partivänner. I det program som antagits av ett enhälligtsocialdemokratiskt partidistrikt har man poängterat behovet av sysselsättningi inlandskommunerna. Men de åtgärder som vidtas är inte enbart en följd av vadde socialdemokratiska ledamöterna och människorna i kräver. De har ocksåsin grund i vad det socialdemokratiska partiet i uträttar för attutjämna den regionala obalansen. Jag tror att det är mycket viktigt att vi serpå vilka konkreta åtgärder socialdemokraterna har vidtagit. dåman från socialdemokratisk sida har byggt upp en verksamhet med möjlighet attbygga vidare på den, har först pratat om målsättning. Målsättninglever ingen människa på. Sedan har man börjat tala om befolkningsramar.Befolkningsramar lever heller ingen av man måste ha konkreta förslag tiUsysselsättning för att fylla dessa ramar. Jag tror att det går upp mer ochmer för dem som lyssnar på att om man skall klara problematikenså gäller det för det första att lösgöra sig från diskussionen ombefolkningsramarna och försöka lägga fram konkreta förslag som innebär attmänniskor i oUka delar av landet får sysselsättning. För det andra måste man gesamhället de resurser som krävs för det kostar pf ngar. För det tredje gällerdet, om man i en glesbygdskommun har möjlighet att satsa på sysselsättninggenom statliga investeringar, att inte på en gång slå bakut och säga:"Inte det här utan någonting-annat!" Jag tror att harmånga uppgifter om han börjar bilda opinion för dessa saker. HerrSTRIDSMAN (c) kort genmäle: Att inte viU diskuterabefolkningsramar utan lösgöra sig från dem har jag fuU förståelse för. Jag kanockså säga att jag inte kommer att ta upp någon vidgad regionalpoUtisk debatt vi kan diskutera i bänken om det behövs. Men det är en viktig sak jag vUl slå fast. Det fanns ialla fall en nyans som fm gav besked om.