prot · FX09128 · 1974-12-31 00:00:00 — Dessaprinciper är inte okända vare sig för mig eller för de kommunalmän som sysslarmed sådana frågor. Vad som däremol är oklart är om den kommunala demokratin ochsjälvbestämmanderätten skall komma i andra hand genom all en statlig myndighetvill bygga gator och vägar i en kommun på ett annat sätt än vad majoriteten ikommunfullmäktige vill - i det nu aktuella fallet gäller del elt miljöinlrång,som kommunen önskar förhindra. Denhär frågan har i min hemkommun vållat en intensiv debatt såväl ikommunstyrelsen och fullmäktige som bland allmänheten. Det har t. o. m.förekommit skiljaktiga meningar mellan majoriteten i kommunstyrelse och ifullmäktige - det är jag angelägen om alt framhålla. Men jusl i sådana fall ärju den statliga inställningen ännu mer känslig. aktuella fallet hade en uppvaktning skett hos statens vägverk, där man fränkommunens sida presenterade sin trafikledsplan. Den innehöll alternativalösningar för sammankopplingen mellan och den s. k. Södra länkeni kommunen. En av dessa lösningar var den s. k. Vallaleden som planerats gågenom ell fritidsområde, beslående av ell skogsparti i anslulning tillnaturreservatet och gård med olika fritidsaktiviteter.Den ena parten ansåg all vägen gott och väl kunde gå genom skogen om denbyggdes på ett speciellt sätt. Den andra parten ansåg att del var helt omöjligtall låta trafiken passera detta skogsparti och anförde bl. a. miljöaspekter.Det finns massor av argumenl i båda riktningarna som jag inte skall ta uppliden med alt återge här. nu redovisade sitsen beslöt man sig frän kommunens sida alt göra enuppvaktning hos statens vägverk. Där fick man dä det svaret all statsbidrag medgavsinte - eller tillstyrktes inte, jag vet inte den exakta ordalydelsen - förränhela trafikledsplanen, den s. k. Ringleden, redovisades. Detta stämmer exaktmed del svar belräffande principerna Nr 128 för statsbidrag som statsrådet nu har lämnat, och därmedskulle Tisdaeenden ' "* " ° °*'' '' '" uppvaktningenfick man också besked '"'' inte kunde godkänna den s. k. Lambohovsleden som --------------- förbindelseled mellan och . Det var alltså en Ang. villkoren för av delösningar som skulle ingå i trafikledsplanen och som skulle jämföras statsbidrag till vägar med Vallaleden genom fritidsområdet. krävdeall Vallaleden och gator skulle ingå i ringtedssyslemel och lät förstå altstatsbidrag annars inte skulle utgå tillförbindelseleden, men inte heller till den s. k. Man sade idebatten all merkostnaden för kommunen då skulle tigga omkring 20 miljonerkronor och använde detta som elt hol mol dem som inte ville ha Vallaleden. I ell sådant läge är detlätt alt besked om uteblivna statsbidrag påverkar kommunala beslutsfattare iden riktning den statliga myndigheten vill och inte i den rikining som manbedömer alt den kommunala viljan går. Del är här som det statligaställningstagandet är sä känsligt och betydelsefullt eftersom det kan komma attpåverka den kommunala självbestämmanderätten som vi alla är mycket angelägnaall slå vakt om. Inom kommunen är man överens om att bygga en ringled. En sådanär helt nödvändig - inte minst för de människor som bor utmed alltför hårttrafikerade galor i den gamla delen av staden och som har helt oacceptablamiljöförhållanden. Oenigheten i kommunen gäller i huvudsak förbindelseledenmellan Induslrigalan och . Kommunfullmäktigebeslöt sedermera att återremittera irafikledspla-nen till kommunstyrelsen förny beredning och undersökning av möjligheterna att lägga fram även andralösningar. Kommunalmännen lyssnade i detta fall mera pä opinionen än påvägverket. Men det väsentligaste för ögonblicket är kanske ändå inteValtaledens byggande eller inte i , ulan i stället frågan om denkommunala självbestämmanderätten och om den skall kunna urholkas av statligamyndigheters ingripande utan slöd i gällande lag, exempelvis som här harrelaterats. Det är ju ändå inte något lagslridigt förslag som kommunen harpresenterat vid sidan om förslaget om Vallaleden. Om kommunen gör en bedömningoch della även i ett ärende där total enighet kanske inte föreligger men därdet i alla fall blir ett majoritetsbeslut på kommunens sida, sä bör väl enstallig myndighet inte sedan säga nej, om myndigheten i fråga skulle råka ha enannan uppfattning än kommunen. Jag är övertygad om alt statsrådet inne inte har någon avvikande mening om delta, och han borde därförkunna säga det renl ul här. Det tror jag många kommuner skulle sälta värde på. Del är intemeningen att vi här skall diskutera lokala frågor, även om dessa förde berörda kan vara av myckel stor vikt. brukar ju inte gå in påspecifika exempel i kammaren. har jag lärt mig -eftersom det ändå är min uppgift att sätta mig in 40 i vad man interpellerar om - atl det här exemplet i , som är bakgrund tillinterpellationen, har varit föremål för preliminära diskussioner mellanvägverket och kommunen i anslutning till förberedelsearbetet för den revideringav nu gällande fördelningsplan som skall ske 1975. Det har ju också herrPolslam refererat här. Jagär naturligtvis inte beredd att nu göra något uttalande beträffande detakluella fallet, men jag kan väl ändå få säga att inte, såvitt jagvel, ställt krav på en viss sträckning eller utformning av den här trafikleden,utan har hänvisat lill att det är en sak som kommunen själv får laställning lill. Jag är inte rikligt pä del klara med om menade altvägverket skulle ha ställt direkta krav på kommunen - det har jag i sä fallinte fält veta. Därför vill jag, herr talman, slå fasl den självklarheten attdet ankommer på kommunen att ansvara för sin trafikplanering. Vägverketmedverkar gärna - och skall göra det - med rådgivning och granskning. För atlstatsbidrag skall kunna utgå till utbyggnad av det övergripande väg- ochgatunätet bör i princip en av kommunen antagen trafikledsplan föreligga. Detvar, , vad jag sade i mill ursprungliga interpellationssvar. Såvittjag förstår finns ännu inte en sådan övergripande trafikledsplan. a. dettahar föranlett den situation som i sin tur har gjort att ställt sininterpellation. Ang.villkoren för statsbidrag till vägar och gator Hen POLSTAM (c): Jag vel inie omvägverket har ställt krav. Jag var inte med vid uppvaktningen och kan alltsåinte verifiera del. Det jag sagt är ett referat av hur frågan har relateratsför mig, varvid man har sagt att inte godkänner denna genomgripandeplan med mindre än att Vallaleden byggs. Del är detta som egentligen ärproblemel. Om man inte får statsbidrag till en del av trafikledsplanen, får mandel inte heller lill en annan del, och då blir del så pass dyrt atl kommuneninte klarar det på egen hand. Det är det stora problemet. Planen finns i praktiken,men den är ännu inte godkänd vare sig av kommunfullmäktige eller av vägverket.En av orsakerna härtill är just del besked som lämnades vid den häruppvaktningen. Planen skall emellerlid ses över, och jag föreställer mig atldet därefter kommer alt fallas elt godtagbart beslut. Fråganär närmast om besked som lämnas av en statlig myndighet skall påverkabeslutsfattandet på ett sådant sätt alt den kommunala självbestämmanderättensättes ur spel. Det är viktigt innan vi slutar den här debatten all ytterligare engång förtydliga vad jag sade i min replik . Jag har lärt mig frågan sä långtatt det här gällde preliminära diskussioner mellan och kommunen. Påpreliminära diskussioner bygger varken , jag eller någon annannågra slutliga ställningstaganden. Överläggningen var härmedsluiad. § 9 Ang. inskränkningari SJ:s verksamhet inom Tisdagen den 26 november1974 Ang.inskränkningar i SJ.s verksamhet inom Herr kommunikationsministern erhöll ordetför alt besvara i (c) framställdainterpellation, nr 148, och anförde: i har frågal mig om jag uppmärksammat all SJulan all överlägga med , vederbörande kommuner eller berördpersonal beslutat genomgripande inskränkningar i verksamheten vid 16 stationeri , om jag anser ifrågavarande ålgärder vara i överensstämmelsemed de intentioner som gav uttryck ät samt om jag anser attåtgärderna föregriper förestående ställningstaganden lill den regionalairafikplaneringen. Iell svar på ire enkla frågor och den följande debattenframhöll jag atl den regionala trafikplaneringen inte innebär någon läsning avSJ:s möjlighet lill fortlöpande ralionalisering av slalionsdriften ulan atlett sådant rationaliseringsarbete får pågå oberoende härav inom ramen förkravet på en rimlig servicenivå i förhällande till efterfrågan på förelagelstjänster. I sammanhanget - liksom vid tidigare lillfällen - sade jag alt någotdirekt samband mellan den regionala trafikplaneringen å ena sidan och denlokala trafik som berörs av SJ:s ifrågavarande driftålgärder å andra sidaninte är förutsatt. Jagupprepar att SJ inte vidlar några ändringar beträffande slalionsdriften ulanatl ta kontakt med och delge vederbörande kommuner sinapreliminära beslut därom och atl kommunerna i sin tur har möjlighet alt - redanefter det preliminära beslutet och således vid sidan av rätten atl anförabesvär mot slutliga beslut - underställa regeringen frågan för prövning enliglen särskild på begäran tillskapad ordning. SJhar i det här fallet, som själv anger i sin interpellation,underrättat berörda kommuner i skrivelser att man planerardriftändringar vid stationerna i fråga . Del är förelidpunkten för den planerade omläggningen, vilkel ansluter till del lidsschemasom gäller och som för kommunernas del innebär all de före enomläggning kan begära och fä lill sländ prövning hos regeringen av SJ:s planer. SJhar för övrigt genom att lämna hänvisningar i skrivelserna för eventuellayllertigare konlakler hållit dörren öppen för överläggningar med kommunerna. Hen i (c): Jag lackar kommunikationsministern för det svar jag har fått. Mininterpellation var föranledd av att SJ:s Malmödislrikt i skrivelse till ländskommuner meddelade all belydande inskränkningar i verksamheten skulle kommaatl ske fr. o. m. nästa är. i min interpellation altinte mindre än 16 stationer var berörda. Ytterligare två stationer äremellertid berörda, vilkel jag inte visste när interpellationen ställdesberoende pä att dessa två stationer tillhör trafikområde och inteVäxjös. Beslutet har väckt berättigad uppmärksamhet och förvåning. En starkopinion har kommit lill uttryck från kommuner. Kommunförbundels länsavdelning,och berörd personal. Jaghar frågat om kommunikationsministern anser all de föreslagna ålgärderna äröverensstämmande med de intentioner som gav ullryck för. Jagulgår ifrån atl kommer att fastställariktlinjer för en ny trafikpolitik. Då är det anmärkningsvärt att SJ redansommaren 1975 på 18 platser i avser alt försämra irafikservicen.Jag utgår ifrån all till grund för riksdagsbehandlingen av trafikpolitikenkommer atl ligga bl. a. den trafikpolitiska ulredningen, som enligt sinadirektiv skall lägga fram förslag för att förbättra SJ:s möjligheler alt hävdasig i konkurrensen med andra irafikmedel, och atl vid riksdagsbehandlingenockså en utvärdering kommer att ske av länsstyrelsernas arbete med denregionala trafikplaneringen. Isitt svar säger kommunikalionsminislern att "den regionala trafikplaneringeninte innebär någon låsning av SJ:s möjligheter lill fortlöpande rationaliseringav slalionsdriften utan atl elt sådant ralionaliseringsarbeie får pågåoberoende härav inom ramen för kravet på en rimlig servicenivå i förhållandelill efterfrågan pä förelagels tjänster." Men,herr statsråd, är det verkligen SJ:s ensak att avgöra vad som är rimligservicenivå i förhållande lill efterfrågan på förelagels tjänster? Vad har SJhaft för underlag för sin bedömning belräffande ? Skall en riktigbedömning göras måste kommuner och länsstyrelser vara med därför all derasplanering pågår för fullt. Vad är då mer naturligt än all kommunerna ochlänsstyrelserna är med och diskulerar innan SJ framlägger sina förslag? SJ:shandläggning vittnar om en betänklig nonchalans mot kommuner och länsstyrelser.Det är dessa som besitter kunskapen om behovet av service och om utvecklingeninom de olika delarna av länen. Jagbetecknar inskränkningarna mer eller mindre som en skrivbordsprodukt. a. av de felaktiga uppgifter s_om lämnats i en del skrivelser lillkommunerna. Jag kan la följande exempel. I den skrivelse som SJ har avlålillill kommun anges antalet sålda biljetter i ochNorrhull lill 197 respeklive 234. Enligl de uppgifter SJ:s Norrköpingsdislrikllämnal till skall anlalel vara 753 respektive 895. 1 ett brevlill kommun anges anlalel fraklgodssändningar för vid Rotinestation vara 1 619, men enligl stationsmäslaren uppgår det till 2 619. Därtillkommer, herr statsråd, följande, och del är myckel anmärkningsvärt.Länsstyrelsen i utreder alternativa irafiklösningar påjärnvägslinjen på uppdrag avkommunikationsdepartementet. Ang.inskränkningar i SJ.s verksamhet inom Nr 128 kommunerna och förelagen inom kommunerna har denna Tisdaeen den utredningpä remiss. meddelar SJ de berörda kommunerna '" avsikt alt lägga ner stationerna Rollne, och Norrhull --------------- pädenna järnväg. Ang. inskränkning- Herrkommunikationsminister! Hur är det egentligen ställt med kom-ar i SJ:sverksamhet munikalionerna mellan och SJ? Är äveninom dessa indragna? län kommun säger i en skrivelse tilllänsstyrelsen med an- ledning av SJ:s skrivelseatl denna åtgärd, beslutad utan varie samråd med kommunen, är hell oacceptabelinnan hela den framlida irafikupp-läggningen pä bandelen Hullsfred-Åseda-Växjöklargjorts i samband med den regionala irafikplaneringen saml en utvärdering avlänsstyrelsens samhällsekonomiska specialsludie av nämnda sträcka företagils. Närman ser på det siffermaterial som SJ presenterat i sina skrivelser tillkommunerna är det bara att konstatera atl SJ inte har tagit hänsyn till denutveckling som pågår i flera av de berörda kommunerna. Befolkningsminskningeni vissa områden som ställer kravei på ökad kollekliv trafik har inte beaktats.Den industriella utvecklingen som har behov av järnvägstransporter har hellerinte beaktats. Och den ökade belastning som landsvägarna kommer att utsättasför har inte beaktats. De samhällsekonomiska konsekvenserna har SJ helt borisenfrån. Det framgår klart av de skrivelser som inkommit frän kommunerna tilllänsstyrelsen i . Det väsentliga i ett sådant här fall är alt kommuner ochlänsstyrelse bereds tillfälle alt i ett sammanhang bedöma de samhällsekonomiskaoch regionalpoliliska konsekvenserna av en irafikom-läggning. SJ:s preliminärabeslut har fattats utan något samråd vare sig med länsstyrelse, kommuner ellerberörd personal. Och jag lycker att det är anmärkningsvärt att dl statligtföretag förbiser samråd och överläggningar med berörda parter - och della ifrågor som är så väsentliga som dessa och som kan leda till myckel svärakonsekvenser. Inom övriga områden av värt samhällsliv räknas samråd och överläggningarsom inte bara självklara ulan också nödvändiga. Avsvarel atl döma lycks inte heller kommunikationsministern ha någon förståelseför behovet av samråd, ulan han avfärdar del hela med all säga alt kommunernahar möjlighet att i sin tur underslälla-regeringen frågan för prövning. Kommunikationsministerngör vidare gällande alt SJ:s meddelande kommii kommunerna lill banda och alt de därmed kan begära atl få till stånd prövning hos regeringen. Men om nu della skulle vara enda utvägen och regeringen inte går kommunerna till mötes, hur blir det då? Är del statsrådets mening alt kommunerna då skall svara för de koslnader som uppkommer pä grund av de här omläggningarna. I slutet av svaret anför kommunikalionsminislern: "SJ har för övrigt genom all lämna hänvisningar i skrivelserna för eventuella ytterligare kontakter hållit dörren öppen för överläggningar 44 rned kommunerna." Jagvill än en gång upprepa: SJ har inte tagit kontakt med kommunerna innan den skrivelsenavläts. SJ:s öppna dörr för överläggningar med kommunerna är brev "förkännedom" till kommunerna, där del anges var man kan få ytterligareupplysningar - och ingeniing annat. Tillslut, herr lalman, vill jag ställa följande fråga lill kommunikationsministern:Vill kommunikationsministern medverka lill alt inte några av de aviseradeirafikförändringarna genomförs av SJ innan överläggningar ägt rum mellan SJ,och berörda kommuner? Ang.inskränkningar i SJ.s verksamhet inom Hen (): Det som gällerKronobergs län gäller av allt att döma hela landel. Enligt vad som framgårbeträffande de ändringar som planeras frän ingår lydligen iSJ:s målsättning all lägga ned inte bara så många olönsamma bandelar sommöjligt ulan också atl dra in de olönsamma tågen på affärsbanenälei. Den fråganhar sällan varit på tal i . Men även den kräver en granskning. början vill jag - för all undvika missförstånd - klart säga ut all jag inteär anhängare av ett statiskt förhållande i fråga om lidla-belläggningen.Självfallel måste den sä nära som möjligt följa efterfrågan påtransporlsljänsler. Men det får inte vara en självklarhet - som del tycks varaom man skall döma av SJ:s allmänna målsättning-att saw/Z/ga låg skall varalönsamma. Del finns i vårt land många bussföretag som i sina turiisior har eltflertal olönsamma bussturer, men för all irans-poriservicen skall skötas på elllillfredsslällande säll upprätthålls vissa underskollslinjer. SJ bör inteutgöra något undanlag när del gäller all bära ansvarel för en brediransporiservice. Jagvill la ett exempel från det irafikdislrikt jag numera tillhör. Jag sägernumera, därför att den nya dislriklsindelningen inom SJ fört över vår kommun,som för övrigt är siörre än vissa län i värt land, frän tillSundsvallsdistriktet. Norra stambanan tillhör affärsbanenälei, och utmed bananfinns inom kommunens gränser ell antal stationer: , , Björnsjöoch Trehörningsjö. Dessa orter ligger inom kommunens glesbygd, och järnvägenhar slor betydelse för folkel och näringslivet i dessa bygder. SJ lägger trolskommunens protester ner dessa stationer. Dessa orter är endasi några fåexempel. Genom indragningen av motorvagnsförbindelsen mellan Ange och Vännäsförlorar åtta orter av- och påstigningsmöjligheier. Ytterligareen följd av SJ:s strikta lönsamhelsiänkande för varje enskild förbindelse ärall trafiken pä malartinjerna nedirappas. Del är för övrigt en tvivelaktigmetod. Forlsäller man på den vägen kan snart även affärsbanenälei bliolönsamt. Från har fram till funnits enmotorvagnsförbindelse till som varit ansluten lill dagiågel lillStockholm. är den indragen. Orsaken är alt SJ betraktar den somlokaltrafik. Bandelen är ca 3 mil läng och utgör som sagt maiarlinje lillstambannätet, som den givetvis har be- Ang.inskränkningar i SJ.s verksamhet inom lydelse för irafiken pådenna snäcka. Dagarna efter indragningen siod liolald resenärer på perrongenvid C framför ell lomt spår. Av detta drar jag två slutsatser. SJhar dålig marknadsföring och svag känsla för åtminstone vissa resandegrupper.SJ känner inte sill ansvar au inför en indragning verka för all irafikenkanaliseras lill andra iransporimedel, om sådana finns. Detta är inte någotklander mol den lokala SJ-personalen. Den står på den resande allmänhetens sidaoch förslår inte de direktiv som kommer från högre ort. Delfinns också ell annat anmärkningsvärt förhållande i detta sammanhang - delberördes också av i - som måhända är ännu allvarligaretill sina konsekvenser. Vid upprättandet av den regionala trafikplanen harlänsstyrelsen uigåli från det akluella Irans-poriutbudei och frän detta bedömlbehovet för den framlida iranspori-försöriningen. När SJ nu reviderar sinatågtidtabeller lar man inga som helsl hänsyn lill förslaget lill regionaltrafikplan. Del exempel jag nu nämner gäller lydligen hela landel. Jag drar denslutsatsen av uppgifter som jag lagii in från hela Malmödislriklei - dil ävenAlvesia hör - som pendang lill uppgifterna frän Norrlandsdisirikld. IMalmödislriklei aviserar man enorma indragningar. För all återgå lill milltidigare anförda exempel har man i den regionala trafikplanen förVästernorrlands län räknat med all behov finns av att behålla den nämndadagförbindelsen från till . Men SJ har redan dragit inden förbindelsen, trots att den är upptagen i denna plan. Konsekvensen blir alldeparlemeniei när del skall göra sina sammanvägningar får ulgå frän malerialsom inie slammer med verklighelen. Del bäsia som kan ske är au SJ går igenom deolika trafikplanerna och återställer ordningen i avvaktan på de utredningar sompågår och som skall lämna förslag och delförslag före den . Jagvill därför fråga kommunikalionsminislern om han delar min uppfallning att SJborde avvakta pågående utredningar innan man drar in olönsamma enskilda tåg pådet lönsamma bannätet, särskill belräffande sådana som ingår i den regionalairafikplaneringen. Dehär frågeställningarna hänger också samman med SJ:s kalkylme-loder. Därför ärfrågeslällningarna lill sin principiella del av intresse för arbetel i dentrafikpolitiska utredningen. För drygt tvä år sedan slällde jag en enkel frågalill kommunikationsministern angående SJ:s vägran alt ge riksrevisionsverketsådan insyn i SJ:s kalkyleringsmeioder atl en meningsfull revision skulle kunnaverkställas. SJ satte sig över sina och samhällets revisorer. Den gången löstesfrågan pä någol sätt efter hänvändelse lill Kungl. Enförutsättning för all den trafikpolitiska ulredningen skall kunna fullföljasill uppdrag i enlighel med Kungl. Maj:is direktiv måsle vara au sakkunniga ochutredare får erforderlig insyn i SJ:s fasta och långsikliga koslnader. Jagvill i del sammanhanget bara hänvisa lill eu avsnili i direkliven, där delslår: "Del bör ankomma påde sakkunniga au närmare överväga frågan om den lämpligaulformningen av SJ:s taxor. I sammanhanget skall beaktas SJ:skostnadsstruktur, marknadsförhållanden och servicemöjlighe-ler. Del är av slorvikt, att taxorna ges en sådan utformning all de i önskvärd utsträckning stödermarknadsföringen av SJ:s iransporttjänsler och i högre grad medverkar lill elleffektivt ulnylljande av SJ:s kapacitet." Hurskall man kunna beakta SJ:s kosinadsslruktur, om den är hemlig i viktiga delar? Detallra väsentligaste syftet med ulredningen är ju alt finna meloder för allstärka järnvägens - alltså inte trafikföretaget - konkurrenskraft i frågaom både persontrafiken och, inte minsl, den långväga godsirafiken. För allkunna genomföra en meningsfull analys och upprätta konstruktiva förslag ärenligt min mening full insyn i SJ:s kosinadsslruktur en ovillkoriigförutsättning. Jag har svårigheter i friskt minne ochfinner därför anledning all i den här debalien fråga kommunikationsministern,om han delar min uppfattning pä den punkten. Ang.inskränkningar i SJ.s verksamhet inom Del framgick inie klan av i inlägg om han menadealt SJ inte skulle få möjlighet att fatta några lokala och regionala beslut fr.o. Om anser att SJ skall fråntas den rätten, då går hanskrav betydligt längre än vad trafikuiskoiiel föreslog ochriksdagsmajoritelen sedermera beslutade om; där framfördes vissa tankegångar omhur bör ha möjligheter alt påverka SJ:s egen utövning av sinverksamhet. Vihade ju en trafikpolitisk deball , som säkertpåminner sig, och från mitt parti hävdade man då den självklara rätten förstatens järnvägar, liksom för andra förelag, alt fatta beslut inom sina givnabefogenheter. blev riksdagsbeslutet den gången sådant atl jag och mänga medmig fick litet svårigheter all klara ul var gränsen enligl riksdagensuppfattning numera skall gä för de beslut SJ fortsättningsvis skall kunna fallasjälvi. Men här var del en fråga som jag kanske får klargjord i näsla inlägg avherr - om del alltså är meningen att SJ inte skall kunna la sådanahär beslut självt och, i så fall, hur beslutsgången då skall vara. Det senareär kanske ännu viktigare. i Alvesia påminner om au när del gäller de slaiioner som han nudiskulerar har man tagit dessa preliminära beslut utan samråd med någon. Jaghävdar självfallet all preliminära beslut i sådana här frågor ävenforlsällningsvis skall fallas av slaiens järnvägar. Vem skutte annars falladem?