prot · FX0942 · 1974-12-31 00:00:00 — , i-TQQ Antalet supplean- ter i utbildnings-Förhandlingarna leddes tUl en börian avfru tredje vice talmannen. § 1 Justerades protokollet för den 8 innevarande månad. § 2 Frutredje vice talmannen anmälde att tUl kammaren överlämnats Kungl. Maj;tsskrivelse nr 66 angående muntligt meddelande tUl . Av denna skrivelse, som föredrogs och lades tillhandlingarna, inhämtades att Kungl. Maj;t beslutat, att i den i 56 §riksdagsordningen stadgade ordningen till gjordes meddelande rörandeSveriges utrikespoUtik .samt handels- och valutapolitik, samt förordnat, attmeddelandet skulle framföras av herr utrikesministern . Fru tredje vice talmannentillkännagav att ifrågavarande meddelande skulle lämnas vid kammarenssammanträde . § 3 Antalet suppleanter i utbildningsutskottet Enligt till kammaren inkommet protokollsutdrag harvalberedningen föreslagit att antalet suppleanter i utbildningsutskottet, somför närvarande är 17, skall utökas till 18. Jag hemställer att antalet suppleanter iutbildningsutskottet bestämmes till 18. Denna hemställan biföUs. Fru tredje vice talmannen meddeladeatt val av en suppleant i utbildningsutskottet skulle företas vid morgondagenssammanträde § 4 Upplästes följande till kammaren inkomna ansökan; Undertecknad anhåller härmed om ledighet från befattningensom riksdagsledamot 1974 bl. a. för utrikes resa. Kammaren biföll denna ansökan. Ang. antalet företagskonkurser under är 1973 Fru tredje vice talmannen anmälde att frånoch med skulle inträda som ersättare för herrr underhans ledighet från riksdagsmannauppdraget. § 5 Ang. antalet företagskonkurser Herr industriministern ordet för att besvara i (fp) i kammarens protokollför intagna fråga, nr 75, och anförde; i har frågat mig vilkaslutsatser jag drar av det relativt stora antalet företagskonkurser även under1973. Den strukturella omvandling som vårt näringsliv genomgår isin anpassning tiU nya förhållanden och som enligt min uppfattning är nödvändigför att vi skaU kunna bebehålla vår konkurrenskraft medför att vissa företagslås ut. En successiv anpassning till nya förhållanden behöver emellertid inteinnebära att företag läggs ner. Mycket sker genom en omvandling inom företagen,exempelvis genom byte av produktionsinriktning. Från statsmakternas sida harvidtagits en rad åtgärder, som väl känner till, för att destrukturella förändringarna skall kunna genomföras så att påfrestningarna påföretagen och de anställda skall bli så sn-iå som möjligt. Jag tänker då främst på åtgärder av förebyggande karaktär,som kan sättas in innan läget blivit sådant att det finns risk för konkurs. De olikaföretagsserviceinsatser och de branschprogram som finns knutna tillindustriverket och företagarföreningarna är ett led i denna strävan att lösaproblemen innan ett företag hamnar i en sådan situation. Det är enligt min uppfattning svårt att dra några bestämdaslutsatser om konkursutvecklingen från tillgänglig statistik. Givetvis har deninternationella konjunkturutvecklingen påverkat antaletkonkurser. är det intressant att närmare analysera vilka företag somgått i konkurs. Jag vill här erinra om att jag , i ettinterpellationssvar till , behandlade konkursutveoklingen.Jag erinrade då om en studie som hade utförts på uppdrag av dåvarandedelegationen för de mindre och medelstora företagen om konkursutvecklingen åren19661970 och som följts upp av med uppgifter för åren1971 och 1972. Av studien framgår att antalet företagskonkurser ökat, men detkonstateras att denna ökning till största delen förklaras av denkraftiga ökningen av antalet nyregistrerade aktiebolag företrädesvis s. k. Den tillgängliga statistiken ger inget bra underlag förbedömningen av konkursernas eventuella samhällsekonomiska verkningar. Jag villemellertid inte förneka att negativa återverkningar kan finnas. arbetar med att utreda denärmare orsakerna till konkursutvecklingen. När denna utredning är klar är detmin förhoppning att det skall finnas större möjligheter att dra slutsatser ombakgrunden till utvecklingen. HertWESTBERG i (fp): Jag ber att fä tacka industriministern försvaret pä min fråga. Trots den förbättring av konjunkturen som ägde rum under1973 och trots det relativt hyggliga kreditläget har antalet konkurser fortsattatt öka. har det varit en snabb ökning av antaletkonkurser. uppgick det registrerade antalet konkurser tUl 830, medan man registrerade 3 087. av konkurser gällde företag medmindre än 50 anställda. Det är tydligt att de mindre företagen kämpar med destörsta svårigheterna. Man kan fråga sig varför det är på det sättet. Ett heltentydigt svar är svårt att ge. Statsrådet pekar på strukturrationaliseringen,konjunkturerna och de s. k. Såvitt jag förstår måste det bl. a. bero på att de mindreföretagen blivit särskilt hårt pressade av de senaste årens näringspolitik ochekonomiska politik. De näringspolitiska insatserna har i hög grad gjortsutifrån de större företagens behov och förutsättningar, medan väsentligaproblem för de mindre företagen, som ofta har proportionellt mera manuellarbetskraft än de större, inte tillräckligt beaktats. Löneskatten är ett annatexempel. För ett litet företag med pressade marginaler är en skatt påarbetskraften, särskUt om den höjs med jämna meUanrum, tyngre att bära än förett stort högmekaniserat företag. Ett tredje exempel är den uppgifts- ochredovisningsskyldighet som håller på att växa många småföretagare över huvudetoch som kräver ökade kostnader för administrationen. Ett fjärde exempel ärkreditförsörjningen, som åtminstone varit besvärligare för de småföretagen än för de större. De har därigenom mindre motståndskraft i trängdalägen. Det borde vara möjligt att stärka den motståndskraftengenom att möjliggöra för dessa företag att tillskapa trygghetsfonder, t. ex.genom skattefritt avsättande av vinstmedel eller del av löneskatten, och genomen bättre samordning av kreditstödet till de mindre och medelstora företagen. Det borde också vara möjligt att väsentligt lindra ochförenkla redovisnings- och uppgiftsskyldigheten för de mindre företagen. Därfinns för all del en utredning på gång, men det är resultat från utredningensom vi efterfrågar. Det borde dessutom vara möjligt att låtaföretagarföreningarna utvecklas till effektiva regionala serviceorgan, som kanerbjuda de mindre och medelstora företagen ett brett register av tjänster. Min frågatill statsrådet blir då: Vill statsrådet medverka till att de mindre och medelstoraföretagen får gynnsammare förutsättningar för sin verksamhet i enlighet med vadjag här skisserat eller på annat sätt? Därigenom skulle också antalet konkurserkunna reduceras. Det är riktigt som i Ljusdalsäger att vi hade en betydande ökning av antaletkonkurser. Om man tittar på statistiken finner man trots svårigheterna att göraen Ang. antalet företagskonkurser under är 1973 analys,att ilen procentuella konkursökningen under den här angivna tiden förträvaruindustrin var och för verkstadsindustrin . Det ärockså av ett visst intresse att iaktta att byggnads- och anläggningsindustrin ivissa branschgrupper visade en ökning med . Inomdetaljhandeln svarade tobaksaffärer och kiosker för den största ökningen. Detär kanske på något sätt talande att det är fråga om små företag, ofta 5000-kronorsbolag, i den mån de har antagit aktiebolagsform. Om man diskuterar orsakerna tror jag att man kommer framtill att förutom konjunkturförändringar och ändringar i den internationellakonkurrenssituationen m. m., som inte direkt kan påverkas av de enskUdaföretagen, många orsaker till konkurserna står att finna inom företagen själva.Jag tänker här pä bl. a. brister i företagarnas utbildning, belysta i en studiesom har gjorts av statens industriverk. Det är brister i företagensplanerings-, kalkylerings- och redovisningssystem, lågt utnyttjande av externatjänster osv. Jag tror att det är på sistnämnda område som vi genom olikaförebyggande stöd- och utvecklingsinsatser från samhällets sida kan göra mycketför att företagen inte skall hamna i den akuta situationen. Detta är alltså mitt svar på den fråga som ställde. Vi söker underlätta de mindre och medelstora företagensverksamhet genom en utvidgad service. HerrWESTBERG i (fp): Jag ber att få tacka industriministern ocksåför det här tillägget. Jag förstår att vi är överens om att de mindre företagenhar en viktig funktion att fylla också . De behövs för att tryggasysselsättningen i stora delar av vårt land. Utan dessa företag går det inteatt föra en framgångsrik regionalpolitik. De utgör en garanti för attkonkurrensen hålls vid liv. De är viktiga också ur den synpunkten att de kan tafram nya produkter. I det sammanhanget är de mindre företagen oumbärliga. Detär därför synnerligen angeläget att slå vakt om och satsa på de mindreföretagen. Jag kan givetvis medge att det ibland beror pä bristerinom företagen att de går omkull. Vi har ju utredningar som visar det. Men deflesta går omkull därför att de inte är lönsamma. De får arbeta under alltförogynnsamma förutsättningar. Man kan inte bortse från att de bördor som läggs påföretagen har blivit alltför tunga så att de inte har kunnat behålla sinlönsamhet. Det är det som vi måste komma till rätta med. säger industriministern att man skall satsa på stöd-och utvecklingsinsatser. Det tycker jag är mycket värdefullt. Jag vill gärnastryka under vikten av att sådana insatser kommer till. Överläggningen var härmed slutad. planeringen för ökad raffinaderikapacitet Herr industriministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 14februari intagna fråga, nr 76, och anförde: har frågat mig om ettinlandsraffinaderi lokaliserat till Bergslagsområdet fortfarande finns med somett alternativ vid planeringen för ökad raffinaderikapacitet inom landet. För att trygga försörjningen på oljeområdet är det enligtmin mening väsentligt att den svenska raffinaderikapaciteten byggs ut. Mot denbakgrunden har vi inom industridepartementet i samarbete med Statsföretaginlett förprojekteringen av ett ny.tt raffinaderi med en årlig kapacitet på710 miljoner ton. Frågan om lokalisering av detta raffinaderi är inte avgjord.Utvärdering av alternativa lokaliseringar ingår som ett led iförprojekteringen. Svaret på fråga är således ja. villjag framhålla att en inlandslokalisering från ekonomiska utgångspunkter oftastframstår som mindre attraktiv än kustlokalisering. haremellertid i uppdrag att bedöma alternativa lokaliseringar av raffinaderier ochpetrokemisk industri. Ang. planeringen för ökad raffinaderikapacitet Jag är också medveten om att eninlandslokalisering kan visa sig vara mer kostnadskrävande än en lokaliseringtill något kustområde, men det är som jag ser det under förutsättning att manenbart låter de kortsiktiga ekonomiska aspekterna bli avgörande vid valet avlokaliseringsområde. Och eftersom jag är övertygad om att så inte blir falletvid industriministerns och regeringens slutliga bedömning, så talar mycket fören inlandslokalisering till just Bergslagsområdet. Industriministern har säkert blivit påmind omdet besvärliga sysselsättningsläge som råder i de aktuella delarna av landet.En lokalisering av det här slaget skulle skapa inte bara direkta arbetstillfäUenutan också indirekta genom olika följdindustrier. Dessutom har som bekant demellansvenska stålverkens framtidsutsikter diskuterats och röster har höjts föratt också de borde vara placerade vid kusten. Eftersom stålverken, som ofta utgör basen i den härlandsdelens näringsliv, är mycket energikrävande borde enraffinaderilokalisering förbättra förutsättningarna för dem att även framdelesge arbetstillfällen åt människorna i den här delen av landet. Det kan anläggas många fler aspekter som talar för ett inlandsraffinaderi miljöpolitiska, trafikpolitiska och i ett längre perspektiv kanske ocksåekonomiska. Men då jag tror att statsrådet och hans medhjälpare är väl såmedvetna om vilka det är och även tar dem i beaktande vid sin bedömning ochsitt val av lokaliseringsområde, vill jag bara framföra mitt tacktill industriministern för svaret på min fråga. Överläggningen var härmed slutad. Ang. följderna för anställda i statliga verk av ingångnaproduktionsavtal följderna för anställda i statliga verk av ingångna produktionsavtal Herr industriministern ordet för att besvara i (vpk) i kammarensprotokoll för intagna fråga, nr 92, och anförde: i har frågat migom jag vill uttala mig om förutsättningarna att undanröja hot motsysselsättningen för anställda i statligt verk till följd av förbiseende avverket vid slutande av produktionsavtal. Jag antar att avser sådana vid statligaverk anstäUda personer som är sysselsatta.med byggnads- och anläggningsarbetenför större objekt. Uppförandet av sådana objekt ger sysselsättning åt mångamänniskor under ofta lång men dock begränsad tid. I de fall friställningar trots allt blir aktuella fårsärskilda åtgärder sättas in. Ofta försöker man lösa problemen genom samarbeteinom arbetsgrupper bestående av representanter för arbetstagare och arbetsgivare.SjälvfaUet står också de sedvanliga arbetsmarknadspolitiska instrumenten tillförfogande. i (vpk); Jag ber att få tacka industriministern försvaret på min enkla fråga. Bakgrund(n till frågan är att 100 statligt anställdaelmontagearbetare vid kärnkraftverket i hotas av uppsägning på grundav att tydligen inte har vetat vad ett kontrakt man skrev med detmultinationeUa företaget innebar. skaU leverera detvå sista atomreaktorerna vid anläggningen och har i sin tur skrivit kontraktmed ASEA om att ASEA-anställda skall svara för elmontaget av dessa. Den här situationen har kommit mycket överraskande för deanställda vid , som levat i den tron att arbetsmöjligheterna vartryggade vid på grund av anläggningarnasomfattning. På detta tyder bl. a. att 89 av de berörda har skaffat egna vUlor istället för att bo i baracker. De anställda är mycket besvikna påVattenfalls personalpolitik och har framhållit att det vid anställningen sadesatt de skulle få jobba vid i 10- . 1 en folder som delats ut inom företaget har detstått att eftersträvar byggen i egen regi. Men just på den punktenär man från Statsanställdas förbunds sida mycket kritisk. Förbundet framhålleratt nu mer och mer tycks övergå tiU entreprenadarbeten i sinbyggnadsverksamhet. Speciellt betänkligt tycker man det är att ASEA kommer attfå monopol inom landet på detta slag av montagearberen. Det innebär attföretaget kommer att bli ensamt när det gäller att bestämma priserna. Vidareställer frågan: När man skall körakraftverken på - hur går det då om inte har egna yrkesmänsom kan anläggningen och som kan gripa in vid driftstörningar? Vattenfallspersonal bör ha kunskaper om elutrustningens uppbyggnad och funktion, har man har ju haft förhandlingar med ASEA för attfå köpa tillbaka den här delen av anläggningsarbetet och rädda montagearbetarnafrån uppsägning. har meddelat att förhandlingarna inte krönts medframgång. har, enligt vad jag erfarit, personalorganisationernauppvaktat industriministern och krävt svar på frågan om personalensanställningstrygghet skall få äventyras på detta sätt. Man har frånpersonalorganisationernas sida kritiserat för verkets negativainställning till ett lösande av den här frågan. De anställdas uppfattning är tydligen att regeringen bordeha kunnat skaffa fram de pengar som behövdes för att skulle kunnaåterköpa det aktuella elmontagearbetet och därmed rädda sysselsättningen för de100 berörda anställda. Jag vill därför fråga industriministern: regeringenövervägt en sådan åtgärd? Hur ser industriministern för övrigt på frågan omentreprenadverksamheten över huvud taget? Skall verket få fortsätta med attlägga ut arbeten på entreprenad och därmed äventyra personalensanställningstrygghet? Ang. följderna för ariställda i statliga verk av ingångnaproduktionsavtal Eftersom i nupreciserat sin fråga och angivit det verk och den verksamhet som han avser,skall jag något beröra det spörsmål han syftar på. Som bekant har man planerat att bygga fyra aggregat nerevid . Vid det första aggregatet svarar en entreprenör för monteringenav manöverutrustningen, vid det andra' har självt hand om arbetet. Aggregaten 3 och 4 har man tagit på totalentreprenad hosdet amerikanska företaget , och det har i sin tur som underentreprenörantagit ASEA. Ingenting har sagts om detta, och jag har för min del inte haftbekantskap med frågan förrän . Det är riktigt att personalen har riktat uppmärksamhet påförhållandet att när manöverutrustningen till aggregat 2 är färdig har man inteett arbete direkt i regi. Däremot kommer man naturligtvis att fåmöjligheter att ta arbete hos ASEA. har ändock gjortansträngningar och fört förhandlingar med ASEA. Det visar sig att den merkostnadsom man i så fall skulle få uppgår till närmare 4 mUjoner kronor på enanbudssumma av 20 miljoner. Det är ett betydande belopp, som naturligtvisVattenfall i sina beräkningar måste ta hänsyn till. har därför genom den arbetsgrupp som jag har talat om sökt medverka till att alla de somunder året kan bli friställda från det nu pågående arbetet skaU få ensysselsättning. Man har hittilldags för de 160 kunnat anvisa 120 jobb, och manhåller på, efter kontakter också med departementet, att söka få ASEA att meradirekt överta en del av personalen. Jag hoppas att man skall lyckas att klarajobben för samtliga. HerrMAGNUSSON i (vpk): Även om man nu med förenadeansträngningar har kunnat skaffa en del jobb till de människor som blirpermitterade där Ang. följderna för anställda i stadiga verk av ingångnaproduktionsavtal nere,förhåller det sig ändå så som jag framhöll förut att många av dem har byggtpå platsen. De har tagit anställningen i den tron att de skulle ha jobb i 10-15år. ställs de alltså i den situationen att så inte blir fallet. Det är ettsvårt avbräck i relationerna mellan arbetare och arbetsgivare. Jag fick inget svar på frågan huravida regeringenverkligen har diskuterat ati: försöka skaffa fram de pengar som Vattenfallkunde ha löst ut ASEA med i det här fallet. Det skulle vara intressant att vetadet, för det hade naturligtvis betytt väldigt mycket om man gjort detta. En stor fråga som de anställda nu reser är: Hur skall detbli i fortsättningen med den här politiken från ? Skall man fortsättaatt lägga arbeten på entreprenad? Jag skall citera vad Statsanställdas förbundsordförande säger i det sammanhanget: "agerar i strid med regeringensintentioner på personalpolitikens område, att sätta arbetslivets frågor iförgrunden. Ett klart besked måste nu komma frän regeringen: Ska verket fåfortsätta att lägga ut arbeten på entreprenad och äventyra personalensanställningstrygghet?" Det här gäller naturligtvis inte bara personalen vidRinghals, utan man börjar mer och mer fundera på hur det skall bli med dettaäven på andra platser. Det är ju många människor som är anställda vidVattenfall och kan bli drabbade. har vid egna pågåendeanläggningsarbeten i Forsmark, vid TroUhätte kraftverk och vid andrabyggnadsavdelningar i erbjudit ungefärligen 90 av de 160sysselsättning. Jag tror att det är väldigt viktigt att göra klart att denhär personalen, som tillhör monteringsavdelningen, är tillfälligt anställd.Flertalet har en mycket kort anställningstid hos . Den här typen avarbeten innebär ju ofta - för att inte säga oftast att man får flytta på sig.Det är så med kraftverksanläggningar, vattenkraftsutbyggnad osv., och det fårman ta i beaktande. Det har påståtts att inågot sammanhang skulle ha sagt att man erbjöd möjligheter till 1015 årsarbete åt dem som tog anställning vid montagearbetena, men förklararatt det inte finns något underlag för ett sådant uttalande. Vi försöker sålångt det är möjligt påverka att klara anställningen på platsen fördem som t. ex. är bundna av att de har byggt ett eget hem där nere - vi kännertill att så är fallet. Det är bl. a. därför som direkta överläggningar sker medASEA om att överta en del personal. HerrMAGNUSSON i (vpk): Mina informationer har jag fått från anställdadär nere även sådana som är fackligt aktiva. De säger att de har blivitlovade arbete . När nu har förhandlat med ASEA har maninte fått någon direkt information. Flera har då sagt nej till arbete i tron att jobben skulle vara ordnade. Jag hälsar med tillfredsställelse om man kan försöka ordna jobb på platsenför dem som har byggt och etablerat sig där, men jag är besviken över attregeringen inte gick in och försökte lösa frågan. Överläggningen var härmed slutad. § 8 Om offentliggörande av utredningsmaterialet rörandeplanerna på ett nytt stålverk i Herr industriministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 8mars intagna fråga, nr 109, och anförde: har frågat mig om jag i anslutningtUl den aviserade propositionen om nytt stålverk i är beredd attoffentliggöra utredningsmaterialet eller på annat sätt ställa det tUlriksdagsgruppernas förfogande. I senaste konseljen beslöts att proposition med förslag omett nytt stålverk i skall föreläggas . I propositionen, somkommer att ligga på bord , ges en utförligbeskrivning av förutsättningarna för det planerade stålverket. Även stålverketskonsekvenser för sysselsättningen och samhäUsutbyggnaden inom regionen och förden svenska stålindustrin behandlas. Det material i ärendet som har kommit in tilldepartementet är delvis offentligt. De delar som av hänsyn till berörda företaghar hemligstämplats är jag beredd att ställa till vederböranderUcsdagsutskotts förfogande. Om offentliggörande av utredningsmaterialet rörandeplanerna på ett nytt stålverk i HerrWlRTEN(fp); Jag ber att få tacka industriministern försvaret på den här frågan. Det är naturligtvis inte min avsikt att ta uppnågon sakdebatt kring detta ur svensk synpunkt kolossala industriprojekt. Menman kan väl ändå tillåta sig att konstatera att av den debatt som hittillsförts kring frågan framgår det tydligt att ekonomer och erfarna företagsledareär minst sagt oeniga om det riktiga i den 4-niiljardersinves-tering somregeringen väntas föreslå . ledning är man tydligenockså oenig. För egen del vill jag gärna deklarera att jag anser attgrundtanken med projektet verkar riktig. Att förädla råvaror i stället för attsälja dem direkt bör vara riktigt, i all synnerhet om det ger sysselsättning ien landsdel där undersysselsättningen, i varje fall , varit mycketbesvärande. Men självfallet är en sådan positiv grundinstäUning kringgärdadav en serie "om". För att säga ja till förslaget måste man veta merom marknadsförutsättningar, om konsekvenser för befintliga verks möjligheteratt sälja sina produkter, om intrånget i det totala investeringsutrymmet, omfinansieringssätt, om bedömningar av alternativa satsningar, om möjligheternaatt exportera resterande malmkvaliteter från de lappländska malmfälten, omföljdinvesteringar lokalt och regionalt osv. Motivet tiU min fråga, fru talman, är att jag tyckt attförutsättningarna för förberedelser till ett ställningstagande i den här fråganhar varit sämre 6 protokoll 1974. Om offentliggörande av utredningsmaterialet rörandeplanerna på ett nytt stålverk i än vad viär vana vid, när det gäller viktiga regeringsförslag. Nästan allaregeringsförslag föregås av en statlig utredning och en omfattanderemissomgång, vilket ger basfakta för överväganden . Så är nu inte fallet vad gäller 80. 1 och försig, fru talman, finns naturligtvis utredningar, och visst har regeringen ochStatsföretag funderat under åtminstone på projektet. Men svårighetenbestår i att de utredningar som finns är hemliga i väsentliga delar. Får jagbara erinra statsrådet om vad NJA har gjort, vad Statsföretag och industridepartementetsjälvt har gjort och vad man har uppdragit åt exempelvis företagsledare -Odelberg och andra - att presentera. Men detta är material som vi icke har hafttillgång till, och därför har jag ställt frågan om partikanslierna nuomedelbart kan få del av det här synnerligen viktiga materialet för att vi påett rimligt sätt skall kunna pröva projektet. Det kan inte få vara som det sägsi slutet av inrikesministerns svar, att bara utskottet skall få ta del avmaterialet, utan det måste även gälla de olika partigrupperna.