prot · FX09132 · 1974-12-31 00:00:00 — Omdenna kammare, som inte är så fulltalig, mol förmodan skulle få ta slällning ien sådan fråga, sä skulle socialminislern med hundraprocentig säkerhet kunnanå en slor och överväldigande majoritet därför alt socialministern säger althan stödjer sig på expertis. Ungefär så här .säger socialminislern i svarel:Hör, här är namnen, ärade kammarieda-möter, på elt tiotal kända forskare ochfackmän. Kammaren skulle ge socialministern rätt. Kammaren skulle inte våga taansvar för ett förslag om annorlunda ställningstagande än det socialminislernförordar, därför Ang.rätten att använda vissa s. k. naturläkemedel, m. m. Ang.rätten att använda vissa s. k. naturläkemedel, m. m. att kammaren av naluriigaskäl endasi ytligt -så måsle vi ju ofta arbela här i kammaren - hunnit betraktafrågan, detta trols all vi vel att forskare och fackmän inbördes har diametraltolika uppfattningar . Jagbehöver inte påminna kammarens fåtaliga ledamöler om den pågåendekärnkraflsdebatlen, som om något visar detta. Attdel på andra sidan står några läkare på fältet med erfarenhei, medlenstillverkare och några tusentals eller tiotusentals patienter hjälper inte. Attsocialministern följer experterna som omger sig med finner jagnaturligt, och jag kräver liksom socialminislern all det finns klara regler somman har möjligheter alt stödja sig på. Eller låt oss säga som det är: försöktill klara regler. Detviktigaste i denna debatt är för mig dock: Vilkel inflytande får eller harpatienten över sin egen medicinering? Vilken valmöjlighet har hon eller han,och vilken frihet och valmöjlighet har den enskilde läkaren ute pä fältet? Detflnns fastslaget, kommer socialminislern troligen alt säga. Jag skall peka påde punkter i socialministerns svar som behandlar della; jag ciierar nu dessapunkler: "Efterdenna beskrivning av huvuddragen i vår läkemedelslagsliftning vill jagunderslryka, atl lagstiftningens syfte är atl skydda patienterna både mol medelsom saknar verkan och mol medel som har allvarliga biverkningar. Den avriksdagen godkända läkemedelslagsliftningen har således tillkommit för atlallmänheten skall kunna lita på att alla läkemedel har genomgått en noggrannkontroll. Effektivitetenhos ell läkemedel kan givetvis vara myckel växlande och mänga gångersvårbedömd, då spontana förbättringar och tilltro hos patienten lill medicinenskraft påverkar hur medlets effekl upplevs. De senasle decennierna har del dockutarbetats objektiva metoder som gör del möjligt alt fastslå att ell läkemedelhar effekt vid sjukdom." - Inom parentes sagt skulle man vilja ha meraklarhet om dessa objektiva meloder. Socialministernforlsäller i svarel: "Resullal av sådana prövningar fordras numera alllidför all läkemedel skall godtas för registrering. Det är enligl vårläkemedelslagsliftning inte möjligt för all godkänna läkemedel- biologiska eller syntetiska - vars effekter inte fastslagits med objektivametoder. Utan dessa bestämmelser i läkemedets-lagsliflningen skulle fältetlämnas frill för en okontrollerad utveckling med de konsekvenser detta skullekunna medföra." Därefter säger socialminislern: "Enligtgällande regler är läkarna skyldiga all ge sina patienter en behandling somstår i överensslämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhei." Låtmig stanna ett slag vid begreppet beprövad erfarenhet. Vad är del, herrsocialminister? Om en läkargrupp pä eltsjukhus efter årtionden använt ett medel och därvidfunnit att del ger effekt, om patienterna mår bra och i många fall går lillförbättring och om patienterna önskar fortsätta medicineringen och dennamedicinering aldrig visat sig ha en negativ effekt, talar man då, herrsocialminister, om beprövad erfarenhei? Eller är del beprövad erfarenhet förslnär en av utsedd grupp har kunnal konstatera all medlet varkengivit positiva eller negativa effekter? Jag är lacksam för svar päden frågan. Patientensoch läkarens frihel ute på fallet, herr socialminister, hur slor är den? jag atl få besked om. Är den hell bunden av den grupp inom socialstyrelsensom har all handlägga dessa ärenden efler de regler som socialminislernbeskrivit? Och hur allsmäktiga är dessa duktiga karlar? Harsocialministern klart för sig att det bland landets erfarna praktiserandeläkare verkligen finns en opinion - och en lyvärr ganska lyst opposition - moten för hård styrning uppifrån som resulterar i atl beprövad erfarenhei ickefår göra sig gällande? Kan socialminislern tänka sig alt denna tysta oppositionförblir lysl därför all man inie vill råka ul för socialslyrelsens misshag? Omså är fälld, vilka ålgärder anser socialminislern då angelägna all vidta? Sånågra ord om patientens frihet, som är del viktigaste i della sammanhang. Vihar i vårt land mycket bra läkare. Det är vidimerat och klart. Men vi har ocksåutmärkta yrkeskårer i gemen inom alla yrkesgrupper i vårt land, ellförhållande som vi brukar lala om med stolthet. Och alla dessa utmärkta yrkesmänniskorär ibland tvingade alt mer eller mindre bli patienier. Del är kloka, hyggligamänniskor som är måna om sin hälsa. Om några lusen av dessa människor skullefinna all ell läkemedel passar dem, all de inte lider någon skada av allanvända sådana läkemedel och om läkarna finner all läkemedlen inte gör någonskada, alltså om både paiienterna och läkarna pågrundval av beprövad erfarenhetfinner att patienten mår bättre, får jag då ställa frågan: Är beprövad erfarenhetfortfarande endast knuten till en av lillsalt grupp som har allbestämma om dessa saker? Kan inte beprövad erfarenhei länkas vara kombineradmed tusentals förnuftiga människors och andra läkares reaktion? 1socialministerns svar står bl. a. följande: "Del är inte läkemedlets ursprungutan dess dokumenterade effekl som är avgörande." Kan denna dokumenteradeeffekt inte knytas till patientens eget välbefinnande, till vederbörandesuttalande om hur han känner sig och hur han själv uppfattar sitt tillstånd? Omsvarel pä den frågan är ja, varför då inte ge patienten siörre möjlighet allsjälv avgöra ett medels användning som inte anses skadligt - alltså enanvändning under läkarens överinseende? Om delta inte blir tillåtet, vad liggerdå ytlerligare i begreppet beprövad erfarenhei? Är del inie del som händer ulepå fältet som fär belraklas som beprövad erfarenhet? Är det barasocialslyrelsens arbetsgrupps uppfattning som ligger till grund för dennabeprövade erfarenhet? Ang. rätten att använda vissa s. k. naturläkemedel, m. m. Nr 132 Socialminislern kan säga all beprövad erfarenhei mäste förenas med Bevisföringen måsle ligga hos tillverkaren, sägs ' '''"' ''' måste också åtminstone delvis ligga hos den som an- ------ .-------- vänderpreparatet på patienten. En vetenskaplig dokumentation kan för Ang. rätten att denenskilde i vissa fall vara hart när omöjlig atl genomföra. använda vissa s. k. främstsaknar han resurser härför. Han har inte heller ork och möjligheler, naturläkemedel, '°' bakgrund av sin arbetsbörda och del tryck som patienten harpå ff fyi honom. Han har kanske inte heller deforskningskvalifikalioner som er- Då ligger hanredan från börian i underläge. Minnäsla fråga är då denna: Om tusentals människor känner att de behöver och villanvända elt preparat, och om läkaren dessulom är intresserad och vill användadel preparatet, som har använts under lång lid och icke synes ge några skadligaeffekter, borde inte då göra någol annal och mer än all baratillsätta en arbeisgrupp för en allmän utvärdering, bara en arbeisgrupp somefler någol är avger elt ullålande? Borde inte också ta god lidpå sig för att arbeta igenom läkariournaler och, om de är ofullständiga, prövapreparatet genom läkares försorg under läng lid med nya journalanleckningar?Och, vilkel jag här särskill vill poänglera, borde inte göra intervjuermed patienterna och följa upp deras tillstånd ? Del är judet som är så vikligl. Omsocialstyrelsen - delta bör socialminislern ha klart för sig - är skeptisk molanvändandet av dl preparat som läkaren anser sig ha fått god effekl av, kanresultatet bli alt läkaren för atl inte komma i konfiikl med socialstyrelseninte gör någon utförligare redovisning. Läkaren har dä press pä sig fränpatienten alt använda preparatet, och han har press på sig frånsocialstyrelsen, som ogillar om han använder del. Läkarenstår närmare patientens situation. Han är ju lill för atl läka, all gepatienten hopp om dl tillfrisknande. Lätmig lill sisl säga några ord med anledning av de preparat som jag tagit upp somexempel i min interpellation, nämligen Paspal, THX och vissa naluriäkemedel, Socialminislernhar i sill svar inte tagit upp preparatet Paspal, trots all jag frågade om del.Jag kan anmäla hur saken ligger till. Vidlungkliniken i har man under överinseende av överläkaren ochen rad läkare använt preparatet pä upp lill liolusenlals patienter. Inomdenna läkargrupp anser man alltså all man har nått elt resultal. Man använderpreparatet på astmasjuka - de har en speciell silualion - och man gör detmyckel försiktigt. Man har då upptäckt atl preparatet har effekt. Enannan grupp säger all ingen effekl har uppnåtts. Därför har so cialstyrelsen uttalat all preparatet inte längre får användas när denne överläkare pensioneras från sin arbetsuppgift. Jag vill fråga: Känner inte herr socialministern all del är hänsynslöst mol de tusentals patienter, som under en följd av år lovals all preparatet skall få användas, all '"* på en gång bryta användningen av det? Varför skulleman inte, enligl socialministerns mening,för patienternas skull få fortsätta använda ell preparat, om vilkelkvalificerade läkare sagl all del icke givit någon negaliv effekl sedandelböriade användas 1956? Är det mot denna bakgrund rimligt alt en liten gruppexperter skall bedöma medlets värde? Ellerta THX, som använts av tiotusentals människor ! Jag har variimed om alt få vänner och bekanta, ganska framstående människor i samhällelsfiänst, på besök för all diskuiera THX och ställa frågan lill mig som riksdagsman:Varför kan ni i inte hjälpa oss all få myndighderna all förslåbehovet av att använda ell preparat som vi känner och tycker all vi blir braav? Del är därför del är så viktigt för oss att någon gäng få diskutera dessafrågor med socialminislern. Jagär icke någon fanatiker. Jag har själv aldrig använt THX. Men jag har i minomgivning kvalificerade och framstående människor som använder THX och dessutomelt antal läkare som använder THX pä sig själva. THX-preparatet ger ingeneffekl, säger man, och jusl på grund därav skall THX inte få användas. Menvarför icke rätta sig också efter patienternas önskemål? Socialministern har julalal om beprövad erfarenhet. Jag slåss alltså icke för tillverkaren av dessapreparat. När under elt tjugotal år har tillåtit preparatelsanvändande och när tusentals människor är i behov av del, varför får del dåinie användas - under läkares kontrolP. - även i fortsätlningen? För mig ärdella oförståeligt. Del ger icke något svar på frågan, och innehållet i detsvar som jag har fåll av socialministern på interpellationen, där del talas om"beprövad erfarenhet", håller inte. Sedanställs man också inför ett annat problem när del gäller användningen av de härläkemedlen. Del finns i en molsvarighei lill THX, och varie svensk kangenom au resa ner lill eller någon annan lysk ort införskaffaIhymuspreparal som molsvarar THX. Man kan alltså där få liknande preparat,liksom preparatet Paspal, som säljs av en av mest framståendeläkemedelsfirmor. Då uppstår naturligtvis den siluaiionen, all människor åkerlill ett annal land för att kunna köpa och använda de här preparaten. Detskapas särskilda sammanslutningar av svenskar som anser all de behöver THX. Dåfrågar jag: Varför skall endasi dt fåtal människor - de som har tillfälle, rådoch fantasi och som har fått idén att bege sig lill dl annal land - hamöjlighet all använda det preparatet? Det är många frågor som jag har ställt och som jag hoppas altjag får svar på. Var medveien om all dessa frågor är ställda i akt och meningatl vi måsle få lill stånd en diskussion om dessa saker, eftersom människornaule i landel fordrar atl fä siörre klarhet belräffande möjlighelerna allanvända dessa preparat! Jagber alt återigen få tacka socialministern för svaret pä min inierpellalion. Ang. rätten att använda vissa s. k. naturläkemedel, m. m. Ang.rätten att använda vissa s. k. naturläkemedel, m. m. Hen (): Jag ber alt få tacka socialminislern för interpellationssvaret rörandeläkemedel, även om jag däri inte har kunnal få någol tydligt svar på mina tväfrågor. Jag vel därför inte om staisrådel verkligen har ell förberett svarockså på mina frågor eller om statsrådet inte har behandlat del ärendel alls.Av den orsaken vill jag äter beröra frågeställningen. Storapenningsummor och ell berömvärt arbeie läggs ärligen ner på den svenska hälso-och sjukvården. Alt personal inom sjukvården utövar ell myckel värdefulllarbeie, och även de lekniska anordningarna är av myckel hög kvaliiet. Men delslår ändå alliför mänga hjälpsökande människor i kö i avvaklan på behandling.Den vänisilualionen är nalurliglvis inte lillfredsslällande. Orsaken lill denbristande sjukvårdskapaciteten bör dock inte ovillkorligen ses som enotillräcklig vårdkapacilei - vilket det kanske ligger närmasl lill hands atlanse. Den kan också uttryckas på elt annat sätt, nämligen all del tyvärr äralltför många människor som blir sjuka. Manvisar med berättigad slollhel på de omfallande anläggningar som samhällel harbyggl för all bola och behandla sjukdomar. Del är nalurliglvis myckel bra ochrikligl atl denna vikliga samhällsålgärd är väl till godosedd, men vore delinte värdefulll alt också kunna visa påkostade anläggningar som medverkar lillall människor inte blir sjukal På senare är har visserligen värdel avhälsokontroller och friskvård alltmer uppmärksammats. Den förebyggandesjukvården tillämpas i allt större omfalining, och mycket görs för molions-och idrollsanläggningar. Men till bilden av aktiviteter som med storsannolikhet hjälper elt myckel slorl anlal människor lill all behålla hälsan påacceptabel nivå bör också få räknas del som man kan kalla "den friahälsovården". kan räknas de hälsofrämjande föreningsrörelserna,hälsohemmen, den s. k. hälsokosthandeln och fria utövare av hälso- ochsjukvård som saknar samhällels slöd. 1 mänga fall saknas också samhälletsförslåelse för deras verksamhel. Ävenom de inte accepleras av kan inte vittnesmålen från tusentalsmänniskor som anser sig ha blivit bällre lill sin hälsa och även varaktigtbotade inom "den fria vårdsektorn" få lämnas obeaktade. De speciellavårdmetoderna kan karakteriseras med följande meloder: utrensning avgiftprodukler genom fasta, tillförsel av viktiga näringstillskott i koslen,behandling av ryggar, leder m. m. och exempelvis THX-meloden. Jag harsagl att del sannolika värdel av THX ännu kvarstår - även om del har utdömts avsocialstyrelsens experter. Menmin interpellation gäller ju inte nalurtäkemedlen, där del pågår en uiredning.Den gäller alll del övriga som möjligen kan kallas na-turiäkemdoder och som jaganser bör utnyttjas som komplement lill övrig sjukvård för att erhålla enverkligt omfallande hälsovårdsbild i samhällel. a. gäller del - ochdel är myckel vikligl - alt försöka rensa bort det som är okunnigt ochdåligt i den här fria verksamheien. De seriösa utövarna av den friahälsovårdens olika områden önskar också all en sådan utrensning kommer tittsländ. Men i slarki ökande omfattning inträder tydligen den insikten isamhället att dd bästa av den fria hälsovården bör tagas i anspråk. Detta kansammanfattas i en önskan atl all seriös verksamhet som pä lämpligt sätt bidrartill att hålla människor vid god hälsa, bör uppmuntras och stödjas. Alla medelsom bidrar lill att stimulera kroppens egna läkande krafter bör främjas. Mina frägor, herrstatsråd, var följande: villig att ullala sig till förmån för samhällsslödd utveckling avde värdefullare delarna av vad jag i inlerpellaiionen har kallai "den friavårdsektorn"? Denandra frågan grundar sig på människors oro för olika ålgärder som har vidlagitsmot sådan här fri verksamhel - beslag och andra svårigheter som har skapalsför utövarna. Finns del eventuella planer på att ytteriigare försvåraverksamheten för utövare av "den fria sjukvården"? Detskulle vara väldigt värdefulll all få vela om sådana planer finns, sä att inteså många människor behöver satsa på den sektorn med risk atl bli stoppade såsmåningom. Ang.rätten att använda vissa s. k. naturläkemedel, m. m. Jag ber all fä tacka socialminislern för svarel på min enkla fråga. Denaktualitet som ifrågavarande naluriäkemedel har för många människor och delutrymme som dessa frågor har givits i massmedia, inte minst ochhösten 1974, moliverar myckel väl all frågan las upp i . Genompersontig konlakl med människor som berörs av frågan känner jag dess vikt förenskilda. Jagupplever det som beklagligt alt myndigheternas irislällning ge-nemol deaktuella läkemedlen uppfattas som i någon mån nedlåtande. Detta kan medverkatill atl skapa en viss misstro mol myndigheternas objektivitet vid bedömningenav dem och av vunna forskningsresultat. Det kan även skapa misstro motmyndigheternas vilja att ställa medel till förfogande för forskning på områdei. Isitt svar säger herr statsrådet alt "lagstiftningens syfte är all skyddapatienterna både mot medel som saknar verkan och mol medel som har allvarligabiverkningar" och atl "allmänheten skall kunna lita på att allaläkemedel har genomgått en noggrann kontroll". Allmänheten kan tyvärrkonstatera att av godkända mediciner ofta måst dras in på grundav farliga biverkningar. Dessa biverkningar har varit av sådan art alt jagkänner fasa inför tanken på det mänskliga lidande som dessa en gång godkändamediciner vållat. Enliglsvaret har del inte kunnal styrkas all THX gett någon posiiiv effekt på de.sjukdomstillstånd som undersökts. Jag vill då fråga: Har det konstateratsnågra biverkningar, några allvarliga sådana? 2 protokoll 1974. Ang.rätten att använda vissa s. k. naturläkemedel, m. m. Forskningpå olika områden och tillgodogörande av dess resultal har betytt myckel förmänniskan. Thymusforskningen har de senasle åren fångat allt flervetenskapsmäns intresse. Del lär vara ell 60-tal laboratorier som på olika hålli väriden forskar med Ihymosinexperimenl. Delär ell faklum att svenska myndigheier gör hell andra bedömningar rörandenaluriäkemedel än vad man gör i andra länder, exempelvis i , där dessanaluriäkemedel godkänts. Kriliska röster hävdar alt inte varitnog energisk då del gälll alt hålla sig informerad om de erfarenheter som görsutomlands. Isvarel hänvisas fill en "expertgrupp med flera av våra allra främstamedicinska företrädare". Statsrådet räknar upp vilka experter som gruppen"har beställ av". Jag undrar, om detta "har bestått av"betyder alt gruppen slutfört sill arbeie. Om så inie är fallei borde del välvara ell inlresse för denna expertgrupp alt få del av de erfarenheter och forskningsresultati fråga om dessa läkemedel som man har nått utomlands, vilkel ju kan ske genomatl man utökar den svenska expertgruppen med representanter för dem som forskarpå della område i andra länder. Enligtuppgifter hade ulredningen för sin verksamhel en mycket lilen summa tittförfogande, närmare bestämt , vilkel räckte lill ell endasammanträde. Är den uppgiften riklig? Delär nu fråga om människor för vilka läkarna gjort allt vad de kunnal. Det harinte längre funniis någon verksam medicin all sätta in. De sjuka människornahar då sökt hjälp genom alt pröva s. k. naturläkemedel, vilkel nu betecknas somolagligl. De har också blivii övertygade orn, all naturläkemedlen gett demlindring och bot. T. o. m. dödsdömda människor anser sig ha fåll hjälp viaTHX. Människor som sökl hjälp via della naluriäkemedel har berättat och ävenmed stöd av sjukhusjournaler visal all de levat längre än någon väntat. De har tron och förhoppningen. blir synbarligen hjälpta av vissl läkemedel. Del kan inte vara riktigt atlta ifrån dessa människor hoppet. De har tidigare sökl all "godkänd"hjälp. Vad de har kvar är tron pä elt läkemedel som bedömtverkningslöst och ofarligt men som dock hjälpt dem. Enslark tro och dess verkan kan man inte förklara, ej heller påvisa. Faktum ärall THX gett effekter, även om det är svårt,att velenskapligt bevisa dem. Altberöva människan ell läkemedel, som många i sin svåra situation upplever somoundgängligt, är grymt och förorsakar dessa människor skada. Del väckerbitterhet och hopplöshet. Tusentals sjuka människor i denna svåra situation harännu hoppet kvar. Minförhoppning är alt en ordenlig och genomgripande utredning utföres. Därvid börman undersöka alla de fall som använt detta preparat. Man bör vidare övervägaalt medge alt dessa naluriäkemedel, som icke anses skadliga, får användas iSverige ulredningen pågår. Tillräckligt med ekonomiska medel börställas lill ulredningens förfogande. Det finns inslag i debatten om THX somantyder att THX kan bli inledningen till en nymedicinsk epok inom läkekonsten. Del vore av värde all yllertigare forskningkommer lill stånd. Jagvädjar lill herr socialminislern all omgående se till all alll göres som kangöras för atl ge dessa människor den hjälp de behöver. Jag lackar än en gång försvaret. HenJOHANSSON i Skärslad (c): Jag ber också all fä lacka för svaret, även om jag inte fick någol svarpå min fråga: "Skall svenska medborgare behöva fara utomlands för atl fåde läkemedel de anser sig behöva?" Dellaär en myckel slor fråga. Varför finns denna frihel i andra länder? Beror del päall läkarvetenskapen i dessa andra länder inte slår lika högt som vår eller harmänniskorna i dessa länder en större frihel? Och vad kommer del att kostadrabbade personer om de skall behöva göra länga resor utomlands för all fådessa läkemedel? Närdel gäller debatten i övrigl vill jag i slorl sell inslämma i vad som sagls avde föregående lalarna. Jag skall inte upprepa deras synpunkter utan vill baratillägga, all del är inrikesministern första gångensvarade pä en fråga i della ämne. Självhar jag aldrig använt THX. Men jag känner många människor som, när de i en svärsilualion använt detta preparat, upplevi stora förbättringar. Jag villunderslryka all jag anser all läkemedel skall uppfylla de krav som slälls ochatl de inte skall skada patienterna. Men när socialminislern talar omvetenskaplig dokumentation trorjag aU del kan diskuteras. Här måste vät ändåde lusenlats människor som använt det preparatet ha någon talan; man kan välinte fullständigt nonchalera dessa människor och säga all de ingeniingbegriper. Av de många människor som behandlats med THX har inte någon blivitskadad. Det visar väl atl behandlingen skett under betryggande former. Jagskall ställa en fråga lill socialministern: expertgruppen undersökt de tvåfall som visades i TV lidigare i är? Del gällde en man och en kvinna som laladeom för svenska folkel hur de fält hjälp genom all använda THX. Harexpertgruppen behandlat de fallen och, i så fall, fick dessa båda personerbluffa inför svenska folkel? Såyllertigare en fråga som jag lycker är oerhört allvarlig! händer detatl människor vid besök hos läkare eller pä sjukhus får sin dom: Det finnsingeniing mer all göra, ni är ett hopplöst fall. Skall dä somhögsta instans kunna förhindra en människa i en sådan hopplös silualion allpröva andra vägar eller andra medel? Här skulle jag ha kunnal stanna upp enstund och ur egen erfarenhet berätta om människor som själva kommit i en sådanhär situation och blivit hopplösa fall, hur de använt just de preparat ochbehandlingsmetoder som de tidigare haft en myckel negativ inställning lill. Jaghoppas alt socialministern inte tar illa upp om jag ställer en fråga som mångamänniskor har ställt sig och som de bett mig framföra. Varför är myndigheternasä restriktiva när det gäller medel som kan hjälpa en Ang.rätten att använda vissa s. k. naturläkemedel, m. m. Nr 132 människa i nöd, som myndigheterna synes ta del sä län med Måndaeenden " sådan sak som alkoholen, som åstadkommer så mycket skador och2 tragedier? Ang. rätten att användavissa s. k. naturläkemedel, m. m.