prot · FX0973 · 1974-12-31 00:00:00 — Förhandlingarna leddes av fru tredje vice talmannen. § 1 Justerades protokollen för . Ang. eftergift av lån för hyresförluster eftergift av lån för hyresförluster Herr bostadsministern ordet för att besvara ' (m) framställdainterpellation, nr 59, och anförde: har frågat mig efter vUkagrunder jag bedömer ansökningarna om eftergift av lån för hyresförluster samthur stor del av lånebeloppet på 45 mUjoner kronor för inneliggande ansökningarom eftergift jag avser föreslå Kungl. Maj;t att efterge. Ärenden om eftergift av hyresförlustlån skall prövasenligt grunder som har fastställt och som finns angivna icivilutskottets betänkande 1973:19. Grunderna innebär i huvudsak föUande.Prövningen skall avse låntagarens samlade förhållanden, det utrymme förytterligare betalningar som finns på den lokala hyresmarknaden, låntagarensåtgöranden och hans andel i ansvaret för den uppkomna situationen, varvid ävenvinstutdelningsbeslut bör beaktas. Hänsyn skall tas inte endast tilllåntagarens egna åtgöranden utan även till intressents eller borgensmans, förallmännyttigt företag sålunda till kommuns, ansvar för betalningsoförmågan.Ställningstagandet skall kunna innefatta i första hand fråga om anstånd medbetalningen men även, när företagets fortsatta verksamhet äventyras, frågor omeftergift. Beredningen av ifrågavarande ärenden om eftergift avhyresförlustlån pågår. Om innehållet i blivande beslut kan jag inte uttala mig. Jag ber att få tacka bostadsministern för svaret. På den första frågan i min interpellation kunde jagförutse svaret. Det var civilutskottet som utformade förslaget till grunder,vilket också herr statsrådet pedagogiskt har påpekat i sitt svar. Svaret på den andra frågan kunde ha varit utförligare. Jagvill redan nu uttala en förhoppning om att bostadsministern i ett senare inläggutvecklar sin syn på principerna när det gäller att efterskänka dessahyresförlustlån. Bakgrunden till de väldiga hyresförlusterna är helt enkeltatt den socialdemokratiska bostadspolitiken har misslyckats. Man har byggt fel,man har misslyckats med boendemUjön, kostnaderna har rusat i höjden, man harbyggt för mycket, eller rättare sagt byggt med för litet hänsyn till vad somefterfrågats. På vissa orter har det byggts för många enheter av enlägenhetstyp, på andra för få. Så går det när man socialiserar. Nr 73 bostadspolitiska sektor vi nubehandlar är den sektor som mest av alla har varit föremål för det socialistiska experimentet. Regleringar, krångel, byråkrati, administrativt slöseri, det är uttryck som kan belysa hur det har gått tUl i bostadssektorn - dess värre. Ang. eftergiftav Är allt då negativt? Är jag baranegativ när det gäller bostadsproduk- län förhyres- tionen och bostadspolitiken underde gångna åren? Nej dä, till att börja förluster gj sf,aji g jj, jjgj- fp jg gjprestationen att bygga så mycket som vi hargjort är beaktansvärd. Att boendestandarden har höjts avsevärt ligger också påplussidan. Det skall man komma ihåg när man diskuterar dessa frågor. Attarbetare och arbetsledare, tekniker och forskare har gjort byggbranschen ochdenna sektor inom näringslivet t. o. m. internationellt konkurrenskraftigligger även på plussidan. Det skall man också hålla i minnet. Men tänk, herr statsråd, om vi hade fått ha litetbiandekonomi även i den här sektorn eller rättare sagt litet merbiandekonomi, för det finns trots allt någon kvar. Tänk om den friakonkurrensen hade fått råda litet mer, självfallet utan att missa det socialasyftet med vår bostadspolitik! Men, som sagt, på det här området har regeringenfått sig en svidande läxa, och jag hoppas att man i det kommandebostadspolitiska paketet skall dra nytta av lärdomarna. Det gäller intebara regeringen utan samtliga politiker som sysslar med dessa svåra ochkomplicerade frågor. interpellation pekade jag på kostnaderna för detomma lägenheterna hur många de nu är, kanske 30 00040 000. När jagframställde interpellationen hade jag en uppgift om att det fanns ansökningari kanslihuset om lån på ca 90 mUoner kronor. Jag vet inte hurdan situationen äri dag det har kanske kommit in fler ansökningar. Vidare fanns ansökningar omeftergift för hyresförlustlån på sammanlagt . Det gällde åren1971 och 1972. Det är intressant att notera att de allmännyttigabostadsföretagen och liknande företag svarar för ungefär 43 miUoner kronor avde 45 miUonerna. Detta, förmodar jag, är bara en början. Det kommer attramla in fler ansökningar, och beloppen kommer att öka. En sådan här eftergiftär helt enkelt en avskrivning av ett lån, som i sin tur kan betraktas som ensubvention. Man kan säga att staten går in som hyresgäst och betalar de tommalägenheternas hyra. Sådana subventioner har vi diskuterat i denbostadspolitiska debatten. Det är klart att kommunerna har varit ganska tilltalade avatt de statliga hyresföriustlånen nu skall kunna avskrivas. Annars riskerar manju att få sina bostadsbolag på halsen med krav på betalning av länen, och ettsådant krav kan vara svårt att motstå för kommunen. Däremot är jag inteövertygad om att kommunerna i motsvarande situation skulle ha intresse av atthjälpa ett enskilt bostadsföretag eller flera enskilda bostadsföretag som dethade gått illa för. Antag att man fattar sådana beslut i kanslihusetatt staten till kommunernas lättnad avskriver hyresförlustlånen till dekommunala bostadsföretagen. Dä undrar jag: Hur går det för de enskildafastighetsförvaltarna med hyresförlustlån? Om man över huvud taget är med påden här lösningen talar rättviseskäl för samma avskrivning. Antag att staten avskriver lån endast inför hot om konkurs eller Vad sker då i en ort eller stadsdel där det finns flera Nr 73 konkurrerande bostadsförvaltare? Titta på ett närliggande exempel. Där finns fyra bostadsförvaUare: AB , bandagen den , och AB Botkyrkabyggen. ' Av dessaär det endast ett som är enskilt företag, . Ang. eftergift avDessa fyra har alla hyresförlustlån ty i finns lån förhyres-många tomma lägenheter. konkurrerar företagen hårt medförluster varandra. Skulle nu ett kommunalt bostadsföretag i fåsina hyresförlustlån avskrivna, skulle konkurrensförhållandenasnedvridas. Som ett brev på posten skulle från de andra två kommunala bolagenkomma ansökningar om avskrivning. Det enskUda företaget ekonomiär relativt stabil. Då kan man kanske tycka i kanslUiuset att det där företagetgår ju så pass bra att det får klara sig självt. Men skulle staten betalahyrorna för de tomma lägenheterna utom för det här företagets tomma lägenheterskulle dess fortsatta konkurrens om hyresgästerna i bli snedvriden.Det var ju ändå så att detta företag vann en entreprenadtävlan på marki gällande enskild bostadsproduktion och förvaltning - just föratt man ville ha konkurrens mellan enskild och allmännyttig förvaltning. Detvar ju det som från börian var meningen. Man kan anta att alla de här företagen trots allt får sinahyresförluster avskrivna av rättviseskäl. Då får hela sinahyresföriuster betalda av staten. Men eftersom konkurrerar medandra stadsdelar om de boende, kommer naturiigtvis krav på att staten skallbetala hyran i samtliga tomma lägenheter i hela , En grotesksituation! Vad skall vi då göra? En möjlighet är att man ikanslihuset har is i magen och säger nej till avskrivningar av hyresförlustlänoch att man inte heller ger några nya lån till företag som oförtrutetfortsätter att producera lägenheter som får stå tomma. Hur går det då? Troligen vänder sig de kommunala bolagentill sina kommuner och begär subventioner. Då gäller det för kommunerna atthälla igen. För övrigt har de kanske inte ens pengar att låna ut. Det blir väli alla fall skattebetalarna som får stå för kalaset. Men det ärklart att egendomliga förhållanden kunde uppstå. De socialdemokratiskt styrdakommunerna skulle kanske vara villiga attbetala sina kommunala bolags tomma lägenheter för att få den här saken urvärlden. Den är ju litet pinsam. Men de borgerliga kommunerna skulle kanske inte göra så. Det skulle ytterligare belysahur snedvridna konkurrensförhållandena är på detta område. Kvar står att det riktigaste nog vore att låta de härbostadsförvaltarna klara sig själva. Men blir det inte konkurser då? Jo visst,det är mycket möjligt, och det är väl egentligen det riktiga slutet för ettilla skött företag. Då kommer det dessutom att gå upp för skattebetalarna hurman har skött det här, och det kanske ytterligare kan göra den här läxan nyttigför oss bostadspolitiker i fortsättningen. Jag kanske får be bostadsministern att ändå säga några ordom hur han ser på det här förhållandel över huvud taget - med de tomma 151 Nr 73 lägenheterna, med hyresförlustlånenoch framför allt med att vi nu skall .., , , börja efterskänka dessa lån. JagskuUe inte viUa vara i bostadsministerns .iQ-jA kläder och sitta och väUa bland deföretag som har begärt eftergift, --------------------- Jaghar gjort en lista på dem i min interpellation. Jag skall inte räkna upp Ang.eftergiftav dem här i talarstolen, det behövsinte. Det måste dock bli ett mycket lan forhyres- yaj fg bostadsministern. Jagtycker därför att det är rätt angeläget förluster aft bostadsministern sägernågonting om hur han ser på dels orsakerna till deuppkomna förhållandena, dels föUderna av de beslut som han måste Slutligen, fru talman, viU jag framhålla att vi har varnat för utvecklingen på detta område i motioner och i anföranden från talarstolen,både på och här vid . föroidaten annan bostadspolitik. Jag kan t. ex. nämna att det för fyra eller femår sedan väcktes en motion av riksdagsman , som justpekade på faran med överproduktion och framhöll att man borde ta hänsyntill efterfrågan på bostadsområdet. Jag skall inte nu redogöra för hur vi serpå hela bostadspolitiken - det blir ju tillfälle att diskutera den, om vi fårett bostadspolitiskt paket men något av det allra viktigastei vår syn på bostadspolitiken är ett mycket större mått av fri Som opinionsläget är just nu verkar det intevara så stor risk att skulle få tillfälle att komma i minakläder. Jag är ändå förvånad över att framställtsin interpellation, ty det är ju, som han själv påpekade, en skrivning frånrUcsdagen som har öppnat möjligheten till eftergift av lån, dessutom gjord avdet utskott som är ledamot av. misslyckades medatt övertyga sina utskottskamrater om att förslaget icke var lämpligt. Bakomden införda möjligheten står av riksdag. Jag kan inteförstå interpellationen mot bakgrunden av att den innebär att man skulleifrågasätta regeringens rätt och möjlighet att föUa vad har beslutatom i detta fall. gjorde vidare i det föregående en raduttalanden om en misslyckad bostadspolitik. Jag skall inte ta upp den debatteni dag, men jag vill erinra om att det inte var så länge sedan som det fråntalarstolar landet runt, i TV-utfrågningar och i andra sammanhang anfördes sombevis på en misslyckad bostadspolitik att vi hade bostadsköer i vårt land. Vihar lyckligtvis kommit ifrån den situationen, och det förekommer inte längrenågra besvärliga TV-utfrågningar om vart de unga paren skall ta vägen. den möjlighet man hade att hänvisa till. anförs det raktmotsatta förhållandet som bevis, nämligen att det finns tomma lägenheter. Mende tomma lägenheterna utgör av det totala antaletlägenheter i hela landet. Vill herrWennerfors anföra exempel på en i sin helhet misslyckad bostadspoUtik,tror jag inte att han kan finna ett sådant i , även om detsjälvfallet finns områden med en mindre lycklig utformning av Dagens Nyheterskommunalreporter ,som rest runt i för att studera bostadsförhållandena, gjorde den Nr 73 bedömningen att i själva verket i positiv meningpå bostadspoli- ... , , , , ,, , , f- - , , 1, 1 a Mandagen den tikensområde befinner sig i en klass tor sig. Jag skulle rekommendera , ," .,, 6 ma 1974 att läsa Mert Kubus artikel för att fa en mera nyanserad syn pådessa frågor. Vill däremot ha ett exempel på en ng. eftergiftav totalt misslyckad bostadspolitik, skall studera , lån för hyres-där de konservativa haft makten . Det varnågot av en förluster katastrof som inträffade under en konservativ regering. Vi har i vårt land en byggnadsämnesindustri som inte ärförstatligad, och där har de allra kraftigaste prisstegringarna på helabostadsbyggnadsområdet inträffat så kraftiga att vi fick sätta in ettprisstopp . Detta räcker, fru talman, som kommentarer till herrWennerfors' allmänna resonemang. Jag skaU inte fördjupa mig mera i det, även omdet skulle vara frestande. Vidare försökte dra den slutsatsen att detförhållandet att det finns ett antal tomma lägenheter skulle bero på dekommunala företagens bristande förutseende. Men är det faktiskt så, att vibörjar få in ansökningar om avskrivning från privata byggnadsföretag. Enligtden senaste siffra jag har till förfogande är beloppet 4,5 miyoner kronor, ochjag tror vi kan räkna med alt det kommer att stiga, trots att detta är företagsom inte drivs efter icke vinstgivande princip utan har haft möjligheter attskapa fonder för att möta sådana här situationer. Jag vill emellertid inte lägga en börda på vare sig deprivata eller de kommunala företagen så generellt som gör. Jagtror att driver en väldigt fariig argumentering, om han är uteefter att utkräva ansvar. Vad är det som har gjort att kommuner och, ibland,allmännyttiga företag har satsat på ett bostadsbyggande? Jo, det är att deprivata industriföretagen har ställt oerhört hårda krav; "Skall vi byggaut, skall vi satsa på den här investeringen, så vill vi att ni garanterar ettbostadsbyggande." Så kom lågkonjunkturen . Vem fick bära konsekvenserna? När det gällde bostadsförlusternavar det inte de privata företagen med sina investeringsplaner; konsekvensernafick bostadsföretagen bära. Är det en rimlig fördelning? Är det där detegentliga ansvaret ligger? Skall vi föUa ' sätt att spalta uppdet här problemet, kan det leda mig fram till en slutsats i fråga om vem somegentligen borde betala. Jag är inte så säker på att vi skall fortsätta att angripaproblemet på det här sättet, , Jag tror att det som utskottetunder mycket stor enighet tog upp som ett möjligt alternativ är det vi skallpröva, och det är den arbetsmetoden vi just nu tittar på i kanslihuset. Man jagkan, som jag sade i svaret, inte ge de exakta, konkreta beskeden om hurvi kommer att ställa oss. Man måste ju göra a-wägningar när det gäller omsamhället centralt skall ta en större eller mindre del av delta ansvar. Jagerkänner att där finns besvärliga avvägningsproblem, och det är dem som vi justnu försöker att bedöma. Ang. eftergift av lån för hyresförluster HerrWENNERFORS (m): Herr bostadsministern påminde om huroppositionen kritiserade regeringen för de långa bostadsköerna för ett tiotalår sedan. Jag förstår inte varför det skulle vara något argument för att vi nuinte skulle kunna påpeka att bostadspolitiken ändå har gått snett och atttillgången inte har motsvarat efterfrågan. Tyvärr är det i ett socialistiskt samhälle, så som detfungerar, väldigt svårt att få balans mellan tillgång och efterfrågan. Det ärett av det socialistiska samhällets stora problem, och här har vi fått ettklart exempel på det. Om vi, som jag sade i mitt första inlägg, även i den härsektorn hade haft litet mera biandekonomi, litet mera fri konkurrens, litetmera hänsyn till vad bostadskonsumenterna efterfrågade, då skulle vi både hainriktat oss på att försöka få bort bostadsköerna och ha kunnat geakt på när bostadsproduktionen måste minskas för att vi inte skulle hamna i densituation som vi har kommit i. Dessutom är det stora problemet med de tomma lägenheternajust detta, att det är lägenheter av en speciell typ som det har blivit förmånga av på olika håll. Det skall det inte behöva bli, om man tar mera hänsynjust till efterfrågan. Att bostadspoUtiken har misslyckats skall vi inte behövadividera så mycket om, för det har faktiskt den tidigare bostadsministernerkänt. Han har sagt det i flera anföranden han gjorde det första gångenredan 1972, Såvitt jag förstår har regeringen gjort hel reträtt när det gällerbostadspolitikens inriktning, exempelvis i fråga om det sätt på vilket vibygger våra bostadsområden och byggde dem för fem, sex, ,exempelvis vad beträffar antal låga hus och antal höga hus Så säger herr bostadsministern att vi nu börjar få inansökningar från enskilda företag, vilka ju lever efter de principer "somherr Wennerfors pläderar för", och han menar att det inte är bra för mittsätt att argumentera. Men det är ju ganska självklart att de enskilda företagenockså kommer in med dessa ansökningar, eftersom de måste leva efter gällandespelregler. Jag berättade om hur det är ute i just , hur de fyraföretagen har det där ute. Där finns ett enskilt företag. Skall det enskildaföretaget då avstå från att få samma avskrivning, samma subvention som deövriga företagen får? Det här är ju bara en föUd av hela systemet, och det ärdet .som vi mäste komma till rätta med i grunden. "Det är de enskilda företagen som har skulden. "Jag har hört det där förut. Jag har hört det från en ort norr om , denort där det kommunala bostadsföretaget tydligen är det första som har fått ensådan här eftergift på 1,5 miljoner. Vi har kontrollerat med det enskildaföretaget där, huruvida företaget gav de kommunala förtroendemännen felaktigauppgifter om sina investeringar för framtiden och om sina planer över huvudtaget för framtiden, men del är inte alls pä det sätt som man försöker låta påskina. För övrigt är samarbetet mellan de kommunalaförtroendemännen och företrädarna för företagen i flertalet kommunerutomordentligt gott. Man försöker kontinuerligt ge varandra uppgifter som kanvara till nytta för kommunen, för företagsamheten, för sysselsättningen osv.Jag tror inte att vi skall försöka lasta över bördan på olika enskilda företag som finnsi kommunerna. Slutligen; "Det är ju av svenska folket somstår bakom idén att vi nu skall lämna ut subventioner pä det härsättet. var ju så ensam i utskottet och ni moderater var såensamma här i när vi fattade beslut om detta," Då vUl jag fråga:Är det Ang. eftergift av Kår en princip som skall gälla i fortsättningen? Jagtycker i stället att herr lån för hyresbostadsministern skulle klart uttala att ni tar avstånd från den här förluster subventionsprincipen.Såg i stället att detta aldrig skall inträffa någon mer gång, om den nuvarande regeringen får fortsätta att ha inflytande på bostadspolitiken. Ettsådant uttalande skulle vi väl ändå kunna få här och på det sättet ettinstämmande i den syn som jag har redogjort för. Detta är en helt felaktig subventionspolitik. i (fp): går jag i undernamnet i , och det kanske förklarar varför jag nu tartill orda. har ju här gång på gång använts som exempel. Jag har haftförmånen jag vill beteckna det som en förmån - att få vara med i somaktiv kommunalpolitiker under hela den tid då den här stadsdelen, som hardebatterats, byggdes upp. Det var tänkt att av byggnationen där uteskulle ske i privat och i allmännyttig regi, men sedan försåldes endel av den privata byggnationen till ett allmännyttigt företag, ägt avStockholms stad. Konkurrensförhållandena, speciellt i förvaltningsdelen, blevdärför inte riktigt de som man hade tänkt från börian. Ett av de allmännyttigaföretagen där ute ägs till övervägande del, , av ochtill av . Det företaget har haft hyresförluster och harsvårigheter. Jag vill något belysa detta. De allmännyttiga bolagen har en sådan konstruktion attaktiekapitalet omfattar av det förvaltade kapitalet, och deallmännyttiga bolagen förhandlar ocksä med hyresgästerna om storleken avhyran. Onormala hyresförluster för outhyrda lägenheter kan ej täckas in ikalkylerna. Företagen har alltså inte möjlighet att bygga upp någrareservfonder man har inga vinster från s. k. feta år. Något annorlunda kan förhållandet vara för gamlaallmännyttiga företag som har en viss möjlighet att utjämna hyrorna mellan ettstort bestånd äldre lägenheter och ett relativt sett mindre bestånd nyalägenheter. På det sättet kan man klara förluster i vissa områden. Ur denaspekten är de jämförelser som görs i inte helt korrekta. 1området finns tre allmännyttiga företag. Det är ett nytt, relativt litetföretag, ägt av , som jämförs med två stora allmännyttigaföretag, ägda av - företag som har ett stort bestånd också aväldre lägenheter. Det fjärde bostadsföretaget inom området är etl privatföretag, Alla är väl angelägna om att hålla nere hyrorna, och detskall sägas att det inte från något företag har funnits en önskan att pressa upp hyrorna; boendekostnaderna är ju ändå ett besvärande problem. Man bör också komma ihåg alt bostadsföretagen över huvud taget har väldigt små möjligheter att påverka sina kostnader. En uppgift som jag har fått 155 Nr 73 från det kommunala bolag somägs av säger att ... j j kapitalkostnader och kommunalataxor svarar för av , jQj kostnaderna, och dessakostnadsposter har ju ett företag väldigt små --------------------- möjligheter att påverka. Det finns en möjlighet som ger en viss Ang.eftergift av rörelsefrihet för företagen attpåverka sina kostnader och det är att lan forhyres- angripa underhållskostnaderna. Mendetta är en mycket, mycket farlig förluster yäg g gj qj, ingenting att rekommendera. Bostadsföretagen har också haft mycket små möjligheter attpåverka hur mycket som skall byggas. Det är kommunerna som har bestämt detta,och ibland inte ens kommunerna, utan här i är det ofta regionalabeslut som har påverkat det hela. Kommunerna och regionerna har gjort sinaprognoser. Ofta har alla politiker och experter varit eniga om dessa prognoser.När sedan prognoserna i vissa fall slår fel kan det bero på händelser som varhelt okända och som man inte kunde förutse när man gjorde kalkylerna. Konjunktumtvecklingenkan bli en annan än väntat. Och på tal om vill jag nämna enviktig omständighet, nämligen att nativiteten sjönk i området.Det påverkade troligen utvecklingen på bostadsmarknaden. Vidare kan konsumtionenriktas mot andra områden, eller staten kan vidta åtgärder som på längre siktminskar eller ökar efterfrågan på bostäder i en region. Självfallet löper man alltid den risken, när man byggerbostäder, att en viss del av beståndet kommer att vara outhyrt. Men man löperockså en risk att stå utan lägenheter, och bostadsbrist är det ju ingen somönskar. Vi har haft en sådan situation här i . Det är väl ocksåmot den besvärande och frän social synpunkt sett svåra bostadsbristen man fårse den satsning som har gjorts på bostadsbyggandets område. har figurerat i denna debatt, och herrWennerfors framhöll att en viss typ av lägenheter står tomma. Det är alldelesriktigt. Det finns sådana tomma lägenheter i hyreshus. Men man skall ocksä läggamärke till att beståndet av tomma lägenheter koncentrerar sig till de störrelägenheterna. De mindre, dvs, lägenheter upp till två rum och kök, är i regeluthyrda, I finns det t. o, m, företag som har kö när det gällersådana lägenheter. Detta är ett besvärande problem för bostadsföretagen. Manfrågar sig där om man skall satsa på att bygga mindre lägenheter, med dekonsekvenser detta kan få för framtiden, eller om man skall ta risken att ocksåbygga litet större lägenheter, i hopp om att vi skall kunna få en bättreutrymmesstandard. Ett allmännyttigt bostadsföretag som görförluster kan under detta första år hamna i en mycket besvärlig situationdärför att förelaget inte har några fonder att ta av. Ett privat företag - detbehöver inte nödvändigtvis vara inom bostadsbranschen - har i allmänhetreservfonder att ta av, och det gör att ett sådant företag kan klara sig överett eller ett par kritiska år. Det har vi sett exempel på. Men ett nyetablerat,allmännyttigt bostadsföretag har inte den möjligheten. Totaltsett, alltså över hela landet, rör det sig ändå om ett relativt litet antal outhyrda lägenheter, men svårigheterna är att de är samlade till Därför ser jag det som angeläget att staten - med de riktlinjersom civilutskottet har dragit upp och bostadsministern nu vill 156 fullföUa - försöker klara upp den här situationen. sådanakommuner i kläm som satsat hårt, som har försökt att ta sitt ansvar och som harvelat hjälpa till att lösa bostadsbristen. Jag ser också detta i ett litetlängre perspektiv.