prot · FX0949 · 1974-12-31 00:00:00 — Men världen över finns ett ofantligt vambehov bådenu och . Det är bland dessa stora varumängder som vi börförsöka sälja vår andel av goda, samhäUsnyttiga produkter. Företrädare för andra länder reser ut i världen för attstudera dessa vambehov och för att skapa leveransmöjligheter för sinhemmaindustri. Representanter för våra svenska storföretag gör det också ochdet är därigenom som företagen vet vad de skall tillverka och leverera. Menvåra mindreföretagare har inte möjligheter att göra dessa uppsökande marknadsstudier.De måste stanna hemma i verkstaden och se till att maskinerna kan hållas i gångoch att den administrativa verksamheten fungerar. Och blir tillverkningenmest inriktad på produkter som bäst passar för hemmamarknaden. Men det är ganska säkert att även vårt land förr ellersenare kommer att sända ut tekniska kunskapare till olika exportmarknader föratt därmed skapa en välbehövlig kontaktverksamhet mellan exportmarknaden och våramindreföretag. Såsom jag bl. a. föreslår i motionen 1493 och föreslagittidigare bör våra handelssekreterarkontor kompletteras med tekniskt utbildadpersonal med verkligt god kapacitet för uppdraget att utröna vad svensktnäringsliv kan tillverka eller uträtta på just den aktuella marknaden. Genom ensådan teknisk återkoppling kan marknadsbehov och marknadskrav jämte godatillverkningsidéer levereras till svenskt näringsliv. Då kan mängder avprodukter göras marknadsanpassade och därmed avsevärt mer attraktiva. Så längevi inte har en sådan marknadsanalys blir mindreföretagarnas tillverkning oftastproduktanpassad till behovet på hemmamarknaden och till egna idéer ochmaskintillgångar. Jag ber att få hänvisa den som är intresserad av hur ensådan uppsökande marknadsföring och den kompletterande hemmaorganisationen kanfungera till motionen 1493, Jag tror att vi borde ha en sådan verksamhet i värtland ganska omgående. Men utskottsmajoriteten avstyrker detta i sin hemställanoch nämner inte med ett ord denna exportbefrämjande verksamhet i betänkandet.Är då tanken att skapa ett tekniskt kontaktsystem mellan våra mindreföretagareoch exportmarknaderna och därigenom kanske erhålla tiotusentals arbetstillfällen- så ointressant eller t, o, m, felaktig att man inte anser sig behöva ge motivför avslaget? Jag brukar då och då tala i kammaren för denhär tankegången. Ännu har ingen, vare sig i eller utanför kammaren, sagt migvarför eller på vad sätt den föreslagna verksamheten - med uppsökandemarknadsföring och rapportering tUl en central här hemma för vidare befordrantill svenskt näringsUv är ointressant eller olämplig. Då man tror starkt påen sak viU man gärna fortsätta att tala för den. Men jag skuUe sättastort värde på att få förslaget sakkunnigt bedömt och att få sakliga motiv föravslaget. Yrkanden till förmån för reservationerna idessa frågor är redan framställda. Jag kan -bara hoppas att voteringarna inte iförsta hand skall ta sikte på att avslå borgerUga motioner utan att kammarledamöternai StäUet inriktar sig på att stödja det som i grunden ligger bakom motionen ochreservationen - dvs, goda förslag till sysselsättningsfrämjande åtgärder. Med detta anförande, under vUketherr talmannen övertog ledningen av kammarens förhandlingar, var överläggningenslutad. Utskottets hemställan bifölls. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 1 av i Glömminge m. fl., ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr begärt votering upplästes och godkändes föUande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandetnr 8 punkten 2 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 1 av i Åtgärder för att främja industriellt utvecklingsarbete Vid omröstning genom uppresning förklarades tvekan kunnaråda angående resultatet, varför votering med omröstningsapparat verkställdes.Denna omröstning gav föUande resultat: Ja - 170Nej - 169 Propositioner gavs på bifaU tUl dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 2 av , och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller näririgsutskottets hemstäUan i betänkandetnr 8 punkten 3 röstar ja, den det ejvUl röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 2 av . Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr begärde rösträkning verkstäUdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav föUande resultat: Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemstäUan, dels reservationen nr 3 av i Glömminge m, fl,, ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr Böriesson i Glömminge begärt votering upplästes och godkändes föUandevoteringsproposition: Den som vUl att kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandetnr 8 punkten 4 röstar ja, den det ejvUl röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 3 av i Glömmingem, fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr i Glömminge begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav föUande resultat: Ja - 199 Nej - 140 Föredrogs näringsutskottets betänkande nr 9 i anledning avmotioner angående statliga företag. I dettabetänkande behandlades motionerna 1974:249 av m. fl. (m) vari hemställts attriksdagen hos Kungl. Maj:t skuHe anhålla att Kungl. 'Maj:t skyndsamt framladeförslag om upphävande av statliga organs skyldighet att i vissa faU anlitaAllmänna förlaget, 1974:552av m. fl. (m), 1974:860av i m. fl. (s) samt 1974:11 34av i Gäddvik m. fl. (m). 1. att riksdagenskulle avslå motionen 1974:860 angående samordningen meUan de affärsdrivandeverken och , 2. att riksdagenskulle avslå motionen 1974:1134 om ändrade bestämmelser rörande statensvattenfallsverks redovisningsprinciper, 3. att riksdagenskuUe avslå motionen 1974:552 angående koncernbidrag inomStatsföretagsgruppen, m. m., 4. att riksdagenskulle avslå motionen 1974:249 om upphävande av skyldigheten för statliga organatt i vissa fall anlita AB Allmänna förlaget. Reservation hade avgivitsbeträffande skyldigheten för statliga organ att anlita AUmänna förlaget avherrar Regnéll (m), i Glömminge (c), i (c),i (fp), () och Hovhammar (m) samt ()som ansett att utskottet under 4 bort hemställa, att med bifall till motionen 1974:249 hos Kungl.Maj:t skuUe anhålla om upphävande av skyldigheten för statliga organ att ivissa fall anlita AB Allmänna förlaget. TUI betänkandet hade fogats ett särskUt yttrande beträffandesystemet med koncernbidrag inom av herrar Regnéll (m) ochHovhammar (m). TUl näringsutskottets betänkande nr 9 har detfogats en reservation av utskottets borgerliga ledamöter angående upphävande avskyldigheten för statliga företag att anlita Allmänna förlaget; Som grund fördenna reservation ligger en motion, nr 249, väckt av 111. fl.Eftersom det är tredje året i föUd som vi har denna fråga uppe och motionernasoch utskottsbetänkandenas innehåll i tilltagande utsträckning koncentreras somen funktion av uppräkningarnas antal, åligger det mig att fatta mig kort, ochjag skall försöka uppnå det syftet. Jag vill då helt. kort först understryka att vi den härgången har en total borgerlig enighet i frågan. Det har vi inte haft förut. En stark kritik har riktats mot Allmänna förlaget. Orsakenär att detta förlag i sin egenskap av samordnare av utgivningen av statligttryck har getts monopolställning. De statliga myndigheterna har, om dispensinte ges, inget annat val än att anlita förlaget vid mer kostnadskrävandetrycksaksframstäUningar. Ändå visade det sig , alltså drygtett år efter det att Kungl. Maj:t förordat den nu gällande monopolställningenför Allmänna förlaget, att statliga myndigheter mäste begära extra anslag pågrund av de merkostnader som Allmänna förlaget vållade myndigheterna i fråga. Från regeringshåll har det hävdats - och det hävdas välfortfarande att monopolet skulle betraktas som en tillfäUig företeelse,avsedd att avvecklas. Men, herr talman, verkligheten har blivit enannan. Faktum kvarstår: Allmänna förlaget snedvrider med det nu rådandeobligatoriet enligt vår uppfattning konkurrensen inom tryckeribranschen, tillförfång för konkurrenterna naturligtvis men även för kunderna, då det innebäratt berörda myndigheter blir missnöjda och besvikna inte minst pågrund av det onödiga krångel och de höga kostnader som förekommer. Alldeles självklart skuUe dessa problem kunna lösas mycketlätt, nämligen på det sättet att kunderna, även om de råkar vara statligamyndigheter, återfår rätten att fritt välja leverantör av tryckeritiänster.Därmed kan berörda myndigheter bidra tUl ett smidigt förfarande tUl lägstakostnad, vilket är av största betydelse inte minst för den skatteprövadeallmänheten. Med detta, herr talman, har jag uppfyUt vad jaginledningsvis sade, nämligen att jag skuUe försöka koncentrera detta inlägg ien fråga som vi tidigare behandlat och där argumenteringen i stort sett ärdensamma som föregående år. Jag ber med dessa ord att få yrka bifall till denreservation som är fogad till näringsutskottets betänkande nr 9. HerrHAGLUND (s): Även jag skall fatta mig synnerligen kort.Som säger har denna fråga behandlats vid åtskilliga tillfällen,ända då Allmänna förlaget inrättades. Det är nu tredje året i radsom vi diskuterar frågan. Jag skall inte gå in på alla argument mot Allmännaförlaget som framförts och inte heller på alla de debatter som förekommit iriksdagen, bl. a. vid besvarandet av interpellationer. Frågan har debatterats även vid 1972 och . En motion med samma innebörd som motionen 249 väcktes vid i anledning av Kungl. Maj:ts skrivelse nr 1972 med överlämnandeav årsredovisning för . Motionen avstyrktes av näringsutskottet,som framhöll att skyldigheten för myndigheterna att anlita Allmänna förlagethade införts i syfte att tillgodose behovet av samordning och effektiviseringav den statliga publiceringsverksamheten. Det primära var alltsåstatsförvaltningens intressen, betonade utskottet, inte AUmänna förlaget.Riksrevisionsverkets av motionärerna åberopade rapport - vars slutsatser medskärpa bemötts av Allmänna förlaget - var föremål för Kungl. Maj:ts prövningoch borde enligt utskottets mening inte tas till utgångspunkt för någotuttalande av om avskaffande av obligatoriet. Allmänna förlaget hadeexisterat och de åsyftade bestämmelserna gällt blott . Det fanns,menade utskottet, goda skäl ätt, innan en ändring av de grundläggande förutsättningarnaför den statliga publiceringsverksamheten aktualiserades, avvakta ytterligareerfarenheter av denna och av AUmänna förlagets insatser på området.Folkpartiets och moderata samlingspartiets representanter i utskottetreserverade sig för bifall till motionen och anförde att det berördaobligatoriet från början hade framstått som onaturligt. I anledning av en likadan motion vid riksdaguttalade näringsutskottet att det sedan frågan behandladesinte hade inträffat någonting som motiverade ett ändrat ställningstagande. Ävendenna gång reserverade sig och moderata samlingspartietsrepresentanter. representanter uttalade i ett särskilt yttrandeatt det i princip hade varit önskvärt att Kungl. Maj:t redan hade tagitställning för obUgatoriets avskaffande och att de förutsatte att Kungl. Maj:tmycket snart skulle aktualisera frågan. Det nya när det gäller reservationen är alltså attdet har varit och folkpartisterna som reserverat sig. Nuhar man fått med sig av vilken anledning vet jag inte. Kansketycker att det är synnerUgen spännande med lottning. Något annatargument kan jag inte finna. Innan jag säger någonting om de övriga motionerna, villjag läsa in i protokollet vad som står i "Liber" om Allmännaförlagets årsredovisning 1973, så får vi se hur iUa det har gått för AUmännaförlaget, som varit ett kärt ämne för motionerande från borgerligt håU. "Den fakturerade försäUningen uppgick tUl87,mot . Omsättningsökningen på () varbetydligt större än budgeterat och har nåtts utan ökning av företagetspersonella resurser. Detta har resulterat i ett gott ekonomiskt resultat förverksamhetsåret, nämUgen en vinst av före bokslutsdispositioner ochskatt mot ." Så Ula hardet alltså inte gått för detta statliga företag. De övriga motionerna gäller samordning mellan deaffärsdrivande verken och , statens vattenfallsverksredovisningsprinciper och systemet med koncernbidrag inom Statsföretag. Det ärsåledes endast motionen 249 som har resulterat i en reservation, medanproblemet med koncernbidrag bara resulterat i ett särskUt yttrande. Om koncernbidrag säger utskottet ungefär detsamma som vidbehandlingen föregående är. Utskottet erinrar om att det i förutsättningarnaför bildandet av ingick att koncernbidragsinstitutet skullekunna utnyttias inom den nyorganiserade företagsgruppen. krav påinsyn i koncernbidragens konsekvenser från bl. a. skattesynpunkt tillgodosesgenom att bidragen klart anges i Statsföretags årsredovisning. Beträffande i motion om samordningmellan de affärsdrivande verken och hänvisar utskottet till denaffärsverksdelegation som inrättades 1969, för övrigt som StatsföretagAB inrättades. Utskottet säger också att det är medvetet om att delegationenför närvarande inte fullt ut fyller den samordningsfunktion för vilken denbildats. Affärsverksdelegationens verksamhet är emellertid också föremål föruppmärksamhet inom berörda departement. TUl sist, herr talman, några helt allmänna reflexioner medanledning av de borgerliga motionerna. I samtliga borgerliga motioner tyckerman sig finna en genomgående ideologisk inriktning, nämligen den fria marknadshushållningensvinstfilosofi gentemot statlig verksamhet. Alltså fri konkurrens, som det såvackert heter, med prövande av hela utslagnings-mekanismens långa lidande.Ingen hämning i fråga om den fria konkurrensen, konsumenten betalar till dess att utslagningsvägen är kantad mednedlagda företag av olika storlek. Hjälpmedel under utslagningsprocessen är ide flesta fall också starka monopolbildningar. Inga hinder alltså, här skallproduceras! Det finns ingen plats för en fUosofi av ' modell i detgamla : Tänk att det kan finnas så mycket som en människa inte behöver! Ivåra dagars samhälle kan det finnas underlag för dylika reflexioner vid besök istormarknader och varuhus. Jag yrkar bifaU till utskottets hemställan. () kort genmäle: Lät mig inledningsvis slå fast att i en frimarknadsekonomi ligger inbyggt att ett företag kan läggas ner. Om det av olikaanledningar inte går ekonomiskt bra så blir nedläggning föUden, och det får viacceptera. Men vad vi är ute efter är att skapa en konkurrens på lika vUlkor.Det är vad den här debatten gäller. säger att 1973 gav ett ganska bra resultatför Allmänna förlaget. Jag vill säga att det är glädjande. Jag noterar medtillfredsställelse att även statliga företag går bra det är positivt men enomsättningsökning 1973. på , imponerar inte på mig så särskiltmycket. Man måste nämUgen ta hänsyn till de prishöjningar som ägt rum underförra året och som jag förmodar i stort sett har uppgått till den procentsatssom gällde omsättningshöjningen. 1971 hävdades det från regeringen - det var dåvarandestatsrådet som sade det att det här monopolet skulle existerabara under en övergångstid. Så var det sagt men vad har skett? Jo, i ställetför att häva monopolet, som det var utsagt, så har man hävdat det, och det ärden saken som vi inte kan acceptera. Det är detta som debatten gäUer, ochdet är också vad debatten gällde . Vi hyser fortfarande denuppfattningen att det skall råda en fri konkurrens. Är det så att Allmännaförlaget nu är på väg uppåt jag vet att det har en skicklig ledning och dugligamedarbetare - så tycker jag att det vore att undervärdera dem som står iledningen för företaget om man inte kan acceptera att gå ut på marknaden ochkonkurrera med andra företag på lika villkor. Det konstaterandet vill vi gärnagöra och slå fast i den här debatten. () kort genmäle; Jag skall inte gå inpå någon längre debatt med om detta obligatorium och dessavveckling. Jag skall endast uttrycka förhoppningen att tarkonsekvensen av sin optimistiska bedömning av Allmänna förlagets nuvarandeekonomi. Den konsekvensen bör han då ta vid den kommande omröstningen. HerrSTRINDBERG (m): behandlar i sitt betänkandenr 9 bl, a, frågan om huruvida s, k, koncernbidrag skall få tUlämpas inomStatsföretag . Utskottet pekar nu Uksom tidigare och varockså inne på det - på att det ingick i förutsättningarna för bildandet avStatsföretag att koncernbidrag skuUe kunna utnyttias inom den statliga företagsgruppen, och utskottet finner inte skäl att ändra Nr49 uppfattning på den punkten. I motion nr 552 har jag framfört en annan mening.Vinsterna från främst och Tobaksbolaget de företag som i första handlämnar koncernbidrag - baseras på en verksamhet av sådan art att de rimligtvisbör inlevereras till statskassan. Det är det ena skälet till att de inte bör användasför att täcka förluster inom andra företag inom den statliga företagsgruppen. Det andra skälet är att jag anser, att om statliga företagbehöver tillskott av kapital för att täcka eventuellt uppkomna förluster, såskaU dessa kapitaltillskott från fall till faU bedömas av . Därigenomfår möjlighet att fortlöpande ta stäUning tiU verksamheten inomförlustbringande statliga företag. Detta är något som enligt minmening har anledning att slå vakt om. Jag konstaterar med tiUfredsstäUelse att demoderata utskottsledamöterna i ett särskilt yttrande understryker att ett långtgåendeutnyttjande av koncernbidrag inom försvårar bedömningenav såväl gruppens som de däri ingående företagens ekonomiska situation och attåterhållsamhet därför bör visas när det gäller att utnyttja koncernbidrag. I motion nr 552 finns utöver de i detta betänkandebehandlade frågorna ytterligare två punkter i hemställan, nämligen att isamband med behandlingen av kompletteringspropositionen det belopp som finnsupptaget under rubriken skatter i specifikationen av inkomster på driftbudgetenför /75 i bilaga I till statsverkspropositionen räknas upp av inom och Tobaksbolaget beräknade vinster, samt attStatsföretag åläggs att tiU statsverket inleverera de vinstbelopp som efterbeskattning kvarstår i och Tobaksbolaget. Det finns, herr talman, anledningför mig att återkomma i den här frågan i samband med ättkompletteringspropositionen behandlas. Därför skall jag avstå från attställa särskilt yrkande. HerrPETERSSON i Gäddvik (m); Statens vattenfallsverks kommunalabeskattning av rörelseinkomst från kraftstationer har varit föremål förmotioner, debatt och utredningar . anförde ettriksdagens särskilda utskott att det var principieUt riktigt att statensvattenfallsverk blev skattskyldigt till respektive kommuner efter sammaförutsättningar som gällde för enskilda kraftföretag. år 1928- uttalades att detta borde utredas och att förslag skulle framläggas "såsnart som möjligt". Som framgår av näringsutskottets betänkande nr 9, som vinu behandlar, finns än i denna dag inget färdigt förslag. uttalar- liksom föregående år skatteutskottet - att utskottet förutsätter att förslagtill lösning av frågan om vattenfallsverkets redovisningsprinciper föreläggsriksdagen så snart detta är möjligt, dvs. en formulering som är snarlik denriksdagen antog . Jag viU uttrycka den bestämda förhoppningen att dagens väntade riksdagsbeslutblir beaktat och att denna mer än 40-åriga riksdagsföUe-tong verkligen snabbtleder till en rättvis beskattning. Detta vore till fördel för de kommuner därstatens vattenfallsverk producerar elektrisk kraft. i (vpk): TUlåt mig att med anledning av den ideologiskadiskussion som utbrutit i förlagsfrågan kort motivera min partigrupps ställningtUl frågan. För det första kan vi inte inse varför man skall förbjudaden statliga sektorn något som är aUmän regel inom varje privat storkoncern,nämligen att ha en intern specialisering av särskilda tjänster - exempelvistryckeritjänster Uka väl som man har en intern specialisering av andrasärskilda tiänster, exempelvis reparationstjänster. Det är någontingfunktionellt ytterligt vanUgt inom den privata sektorn, och jag kan som sagtinte inse varför det som är normalpraxis inom den privata sektorn skulle varaförbjudet inom den statliga. För det andra tror jag inte att någon, som har granskatprissättningen på Allmänna förlagets produkter, med skäl kan påstå attprodukter av likartad kvaUtet som ställer samma krav förlagsmässigt i någotannat förlag skulle kunna betinga lägre priser. Det handlar ofta om sådanatrycksaker som det är förenat med vissa komplikationer att framställa därföratt det material som ingår i dem fordrar vissa tryckeritekniska finesser. Detkan vara tabeller, grafiska illustrationer osv. Med den kännedom jag för har från den akademiska sektorn och från trycksaker som sysslar medvetenskapliga ting på sä att säga den motsvarande nivån inom statsförvaltningenfaller det sig mycket svårt att finna några exempel på att AUmänna förlagetskulle ha en oskälig prissättning eller ett oskäligt kostnadsläge. För det tredje och det är det allra viktigaste är detett exempel på vilken dubbelmoral man från borgerligt håll har när man vUl göradetta till en principfråga, en politisk konfrontationsfråga och lottdragningsfrågahär i kammaren. Man åberopar mot existensen av Allmänna förlaget och mot detfaktum att staten konsekvent anUtar Allmänna förlaget att det skall föreliggafri konkurrens inom tryckeribranschen. Det gör man utan att med ett ord beröraden oerhört starka tendens tUl monopoli-sering inom den privataförlagsbranschen som är iakttagbar och som enligt vår mening ären ytterst betänklig historia därför att den bl. a. har lett till en drastisknedskärning av antalet publicerade boktitlar. Vadkonsekvensen blir för tryckfrihetens faktiska innehåll på lång sikt av en sådanstark privat monopolisering må man spekulera i. Det blir inga godakonsekvenser. Inför denna bild av stark privat monopolisering skall vivara glada över att det finns ett förlag som kan vara ett alternativ. För den som vill ha fri konkurrens borde tvärtom existensen av Allmännaförlaget och det faktum att Allmänna förlaget genom de statliga ibeställningarna får en bra grundval att verka på vara något tillfredsställande,eftersom det motverkar den privata monopolismen. Men det är väl så med deborgerUga att de inte har något emot den privata monopolismen, för den talar desäUan om. HerrHOVHAMMAR (m): Jag skall inte ta upp någon längre debatt medherr . Jag vill bara säga, att självfaUet har vi inte något emotatt Allmänna förlaget existerar och att det, som nämnts, börjar gå bättre.Vad vi är ute efter är att förhindra att det får monopolstäUning. Vi tycker attdetta förlag skall gå ut i en fri konkurrens med andra företag i branschen. Detär detta det handlar om. Översyn av lagstiftningen mot konkurrensbegränsningar Överläggningen var härmed slutad. Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemstäUt. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen av m. fl., och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vUl att kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandetnr 9 punkten 4 röstar ja, den det ejviU röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades tvekan kunna råda angående resultatet, varför votering medomröstningsapparat verkställdes. Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 168Nej - 168 Då sålunda de avgivna rösterna varlika delade, nedlade herr talmannen i rösturnan en ja-sedel och en nej-sedel,varefter på herr talmannens anmodan fm () ur urnan upptog den ena avdessa båda sedlar, och befanns denna innehålla nej. Kammaren hade alltså i enlighet med nej-propositionensinnehåll bifallit reservationen av m. fl. § 18 Översyn av lagstiftningen motkonkurrensbegränsningar