prot · FX09140 · 1974-12-31 00:00:00 — I andra fall riktas hård och negativ kritik mot sådana inslag som baranågot eller ansetts innebära stora fördelar. Mångabostadsområden behöver förändras så att de i högre grad anpassas lill dagensverklighet. Givetvis kan man inte förändra hur mycket som helst i en redanfärdig bebyggelse, men det är angeläget att finna nya former för att förbättrabostadsmiljön. a. att få en väl utbyggd boendeservice tillsattes den s. k.servicekommillén. En hel del av dess förslag är redan förverkligade, menkommitténs sista belänkande. Boendeservice 7, har lämnats till olikamyndigheter för övervägande. Jag förutsätter alt snart får seresultatet av myndigheternas tankemödor. Propositionensförslag om att förbättra boendemiljön rymmer många fördelar. Men del finnsockså plats för ett och annat frågetecken. Statsrådet föreslår direktastatliga bidrag för miljöförbättrande åtgärder. dragen är så konstrueradeatt staten slår för av den godkända kostnaden och bostadsföretagetför . Prioritet ges områden med många tomma lägenheter, och kostnadenfår bli per lägenhet. Om särskilda skäl föreligger - dvs. särskiltmånga tomma lägenheter - kan gränsen höjas till per lägenhet. Detär i och för sig bra, men de bostadsföretag som har särskilt många lommalägenheter har nog ofta också särskilt dålig ekonomi. Här kan ett gammalttalesätt bli aktuellt: När det regnar manna från himlen, har den fattige ingensked. Sedanett par år tillbaka har utgått särskilt bidrag för förbättring av barnmiljön.Enligt propositionen har större bidrag sökts än anslaget medgivit. Del ärdärför olyckligt om det särskilda anslaget nu skulle försvinna. Detta anslagför bättre miljö åt barnen bör inte blandas ihop med de åtgärder som avses förbättre miljö i områden med outhyrda lägenheter. Om däremot administrationenförs under en hatt är en annan sak. Ifolkpartiets partimotion behandlas också energifrågor. har ju längeensamt - men dess bättre med stöd från alla partier - drivit kravet påsparsamhet med energi. Närman talar om bostadskostnader sker lätt en fixering till det pris som manbetalar föratt köpa eller uppföra ett hus, dvs. Men del prissom är avgörande för den boende är hyran, dvs. summan av kapital- ochdriftkostnader. Men dessa båda kostnader är ofla beroende av varandra. Om man ien faslighet gör en del extra åtgärder för isolering, ökar kapitalkostnaden mendriftkostnaden sjunker, och slutresultatet blir för de boende lägre hyra,som del går åt mindre energi. Detgår faktiskt att göra en hel del för att hushålla med energi inombostadssektorn, och del kan göras mycket snabbt utan all vi behöver vänta päytleriigare utredningar. Många energibesparande åtgärder betalar sigomedelbart. Enöverslagsberäkning visar all det är värt att investera en krona, om mandärigenom skulle kunna spara drygt 1 kWh . Med sädana beräkningar kan manse att installation av rumstermostater och värmeisolering av väggar och takned mot K-värden på 0,2-0,15 är klart lönsamt i småhus. Också i flerfamiljshusär installation av rums- och utomhus-termostater, bättre isolering av tak ochväggar samt treglasfönster lönsamt. har man räknat ul alt energiförbrukningen i ett småhus avmedelgod standard på 125 kvadratmeters lägenhetsyta skulle kunna minskas frånca 33 000 kWh ned emot hälften med bättre isolering och användning avtermostater och treglasfönster. Dessa förbättringar lönar sig. Begränsar mansedan ventilationsförlusterna och ser lill att fönstren vetter åt söder, kommerman kanske ändå längre ned. Motsvarande besparingar är möjliga också iflerfamiljshus, där förbrukningen per lägenhet, bl. a. beroende på den mindreytan, ar lägre. Detsom nu snabbt bör göras är ändringar i byggnormerna. Rumstermostater i småhusoch rumsiermostater och utomhustermostater i fler- Riktlinjerför bostadspolitiken m. m. Riktlinjerför bostadspolitiken m. m. Det finns också starka skäl alt ställa krav på lägre K-värden ochpå insättning av treglasfönster i nya hus. Byggnormer och lånebestämmelser harursprungligen inte haft som primärt mål att spara energi. Taxor och ersättningför energiförbrukning är inte heller alltid utformade för all ge incitamenttill bättre hushållning. Här måste vi få in ett nytt synsätt. Folkpartiethar tidigare fört fram tanken på en större pristävling om det energisnålabostadsområdet. Detta initiativ har vad jag vet ej medfört någon åtgärd från regeringenssida. Alltsedanenergipriserna drastiskt steg har det utvecklats en mycket livlig aktivitet föratt få fram nya eller bättre system för att minska energiförbrukningen ibostäder. Även statsmakterna har gjort en del för att spara energi. Men förutsättningarborde nu finnas för att regeringen skall kunna lägga fram ell samlat programför energihushållningen inom bostadssektorn. Bostadsdepartementethar haft en stor arbetsbelastning . bör kanske trycketlätta något, när siatsverksproposilionen och bostadspropositionen är klara. Vikanske då kan hoppas att energihushållningen inom bostadssektorn får ökatutrymme. På litet kan detta bl. a. medverka till att sänkaboendekostnaderna. Underdetta anförande övertog herr förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Jag tycker liksom partikollegan i att det är värtatt stryka under den enighet som synes råda om de stora linjerna i denbostadsproposition som diskuteras. Även beträffande bostadsbyggandetsomfattning, som angivits lill 70 000 ä 80 000 nya lägenheter , råderdet stor enighet. Ingen motion och därför inte heller någon reservation harställts upp mot den av bosladsminislern angivna målsättningen. Vi behövernämligen alltjämt ett så kvalificerat bostadsbyggande alt vi kan bygga bort denkvarvarande trångboddheten. Det finns fortfarande många bostäder där utrymme,utrustning och allmän bostadsstandard inte fyller dagens eller morgondagenskrav. Genom etl fortsatt relativt sett högt bostadsbyggande kan vi också tavara på den yrkesskicklighet som den svenska byggarbetarkären besitter. Attde tomma lägenheterna nu spelas ut som etl tecken på bostadspolitikensmisslyckande - det är som har upphovsmannarätten till denbelygsättningen - får inle förieda oss alt tro atl en omfattande nyproduktionav bostäder är obehövlig. Vi får vara beredda att gemensamt betala etl pris förvalfrihet på bostadsmarknaden. Detta är och förblir en samhällsangelägenhet.Kostnaderna bör i allt väsentligt också vara etl samhällsansvar. Bäst vore detom bostadsministern i nästa års statsverksproposition hade ekonomiskt utrymmeatl helt avskriva de statliga hyresförlustlån som tynger bostadsmarknadenoch kunde föreslå ett system avfördelningskaraktär där alla parterna i byggmaski-neriet tar sittdifferentierade delansvar. Jagberörde enigheten om propositionens stora breda linjer. Men det finns ju enlång förteckning av reservationer, inte mindre än 51 stycken, om jag nu harräknat rätt. svarar för åtskilliga av dessa reservationer, dels medden egna partibeteckningen, dels i samverkan med endera ellercentern, dels i tre fall i samverkan med både och . Inomden moderata reservationsgruppen - det rör sig om inalles tre personer somväxlar rollerna - synes endast en reservation ligga utanför gränsen för detgodtagbara även inom moderata samlingspartiet, nämligen reservationen I somendast har undertecknats av . En reservation som inte ens kanförankras inom det moderata samlingspartiet är något alldeles speciellt. Ingenhar kanske heller riktigt begripit den motivering som finns i reservationen,och man har väl inte blivit mycket klokare av det säregna anförande som herrAdolfsson höll här i kammaren. Iett relativt kort anförande tvingar begränsningen mig att ta upp bara några avde frågor som jag menar förtjänar speciell verksamhet. Dengaranterade räntan har som huvuduppgift att sänka kostnaderna och därmed ocksågynnsamt påverka hyresnivåerna. Den lägre räntenivån, , skall fr.o. 1975 appliceras pä hyresrätten och bostadsrätten, men till systemetrelateras hus med statliga bostadslån alltifrån 1959. Att åter ta i anspråk enav staten subventionerad ränta är givelvis riktigt och välbetänkt. I syfte altkomma till rätta med de fördelar som skattesystemet ger självägda småhus hardenna bostadsform åsatts en ränta på . Det bör kunna stimulera tillökad aktivitet på hyresrättens och bostadsrättens område. För villaägarnakvarstår ränteavdragen pä i husen upplänat kapital, vilket naluriigtvis nackdelen att högre inkomsttagare bättre kan utnyttja avdragssystemets karaktär. Denstora frågan är nu om de föreslagna räntenivåerna medför den kostnadsutjämningsom varit avsikten. På den punkten är ordvalet i propositionen försiktigt. Detfinns därför all anledning att mycket närgånget följa utvecklingen så att enrättvis avvägning av kostnadsläget mellan olika upplåtelseformer verkligenkommer till stånd. Viktigt är också alt småhus fortsättningsvis skall ha enökande marknad inom ramen för bostadsrätten. har på grund av defördelar som skatteavdragen innebär for ägda småhus varit dystra förbostadskooperationen. Småhusområde efter småhusområde, som har startat i denkollektiva förvaltningsformen bostadsrätt, har upplösts och överförts tillenskild förvaltning och äganderätt. Den trenden måste nu vändas. Där kommer dengaranterade räntan på väl lill pass. Om det nu inträffar, som vikan befara, au kostnadsutjämningen inte når en acceptabel nivå, är det viktigtatt vi framöver kan korrigera låneformen så atl syftet i fråga omkostnadsutjämning verkligen uppnås. I det avseendet får därför Riktlinjerför bostadspolitiken m. m. Riktlinjerför bostadspolitiken m. m. propositionen inte ses somen slutprodukt. Låneformenförbättras, för ägda småhus till av panivärdet, för bostäder medbostadsräll till av pantvärdet. Det är nödvändiga åtgärder för attge lägre inkomsttagare möjligheter alt bli delaktiga i dessa boendeformer. Motdessa förbättringar ställs ånyo förslag om ändrade gränser förstatliga bostadslån. har della parti hävdat nödvändigheten av engräns, som uppgått till av pantvärdet. Sä sent som under dennariksdag har den tanken förts fram. föreslås gränsen ändrad till 95 procentför alla byggherrekategorier. Det betyder atl de privata byggmästarna skulle fåen höjning frän och att de självkostnadsbärande företagen -de kooperativa och allmännyttiga - skulle få en sänkning frän 99 respektive 100procent. Detta innebär endera krav på ökade egna insatser för bostadsrätteneller - om nu sådana möjligheter finns i dagens pressade kreditläge - etttopplån som finansierar husets kostnader. Jaglar inte fram detta för att någon skall känna sig överraskad av moderaternasagerande. I såväl deras motioner som deras reservation på denna punkt är detrösten från det privata byggeriet som kommer till tals i . Med ledningav de uppgifter . ''om presenteras i propositionen kan man säga att det ärsynpunkter som hör hemma i den konkurrensfria delen av bostadsmarknaden, dvs.den del inom det privata området där konkurrensen aldrig har vunnit någotegentligt insteg. tvingas man i fortsättningen till konkurrens underöppenhet och insyn. Det måste ha varit etl svårt uppvaknande för allamoderater, upplivade av dogmerna frän den mäktiga byggindustrin, attkonkurrensen var en så sällsynt och ovanlig företeelse pä byggjättarnas egenhemmaplan. Jag syftar här på de uppgifter som återfinns i propositionen på s.245. Detär naturligtvis litet säreget atl och vill höjaden statliga lånegränsen för privatägda flerfamiljshus lill avpanivärdet. Del är ett oförklarligt ställningstagande. Den egna ekonomiskarisken skall nu avlösas av nya statliga lånepengar. Därmed bryts enhandlingslinje som har gällt alltsedan signerade den nyabostadspolitiken . Ett bifall till yrkandet innebär ocksåatt ett rått spekulerande pä bostadsmarknaden - som ju dess värre förekommer -får en form av legalisering. Jag hoppas att skall vara mäktig attavslå denna begäran, även om jag fruktar all och kan tvingafram lombolan med hjälp. Det är verkligen ett avsteg frän vårasociala principer om så kommer att ske. Utskottethar i fråga om flnansieringen av ombyggnader lillstyrkt en moiion av fruTheorin och , där del klargörs att subventionsmomentet skall varadelsamma som vid nybyggnad. Det klargörs vidare alt amorteringstiden skallberäknas med hänsyn till ombyggnadens art och liden för nyttiggörandet. Meddetta har utskottet fullföljt en tradition atl bevaka ombyggnads-intressena.Vid riksdag beställde utskottet de förslag i fråga om förköpsräii vidsanering som framställts. Utskottet erinrade vid samma riksdag om attinriktningen på ökad sanering inte fick medföra lånemässiga hinder mot atttendenser lill nedgång och förslumning av ett område redan på etl tidigtstadium bryts genom standardhöjande åtgärder. Isamband därmed föreslogs ändringar av begreppet "ringa ombyggnad". Ivåras föreslog utskottet obligatorisk fördjupning vid mindre ombyggnader. Dågodtogs också förslagen om långivning för kulturhistoriskt intressantabyggnader endast som ett provisorium när del gällde kopplingen mellan tilläggslånoch utjämningslån. fullföljs denna linje genom att en sådan möjlighet begärs- något som del inle har beretts utrymme för i bostadsproposiiionens förslag. Tilldetta får väl också läggas den relativt välvilliga skrivning som utskottet nupresterat beträffande bedömning av ingångsvärdet. Här är det dock fråga om enkapilalprioritering av sä stor omfattning alt den måste bedömas pä ett bättrematerial än det som finns tillgängligt. Allra sist vill jag säga all propositionens förslag om förbättringarför hyresgästerna är välkommet. Del är viktigt att den försöksverksamhet somstartar i Stockholms-, följs upp ordentligt.Därmed startar en utveckling som efter hand måste vidgas lill nya områden.Demokratin hör hemma också i boendet. Vi väntar visserligen pä ett samlatförslag frän boendeutredningen, men jag vill gärna markera ett intresse förfrågan, eftersom den kommer atl få en principiell betydelse för enförändring av maktstrukturen i våra bostadsområden. Jag hemställer om bifalltill utskoitets yrkande. Riktlinjerför bostadspolitiken m. m. () kortgenmäle: säger att han inte förstår reservationen 1. HerrLindkvist, gå ut och ta reda på hur del ser ut i verkligheten ute i kommunerna!Del förhåller sig så atl kommuner med ell stort antal outhyrda lägenheter imånga fall håller tillbaka småhusbyggandet för att på det sätiet bli av med delomma lägenheterna. Var finns då den valfrihet förbostadssökande som också talar om? Jag tror inte att herrLindkvist delar uppfattning att valfriheten skall varaförbehållen kommunerna. Medanledning av au talar om "byggentreprenörernas röst",som vi skulle representera här i kammaren, vill jag säga både till herrLindkvist och till hans partikamrater: inte det fria näringslivet ialla situationer! Det är del fria näringslivet som har byggt upp vårt välståndhär i landet och gjort det så pass stabilt, atl vi t. o. m., ekonomiskt sett ivarje fall, har tålt vid socialdemokratiskt regerande. Riktlinjerför bostadspolitiken m. m. () kortgenmäle: var smått oroad över att och ien reservation hade föreslagit atl man skulle höja lånegränsen för enskiltbyggda flerfamiljshus till . Han sade att det innebar ell allvarligtavsteg från en tidigare gällande social princip. För säkerhets skull åberopadehan också . var del en litet illa vald storhet, ,efiersom lånegränsen på lid för enskilt byggda fierfamiljshusfaktiskt var . Vi ligger alltså däröver. Detfinns också goda skäl för att ligga tvä procent över de 90, som vi tidigarehävdat, och det har samband med det nya lånesystemet som innehållerkapitalsubveniioner. Med det nya lånesyslemet blir det ju kapitalsubventionerför alla byggherrekategorier men väsentligt större for de allmännyttiga. Detblir, om man som utgångspunkt har en byggkostnad på per m',närmare bestämt en kostnad pä per m' för de allmännyttiga mot enkostnad på för de enskilda. Det är alltså en skillnad pä ca 7kronor, och vi tycker inte det finns någon anledning att ha en så storskillnad. Om man vill eftersträvakonkurrens mellan olika förvaltningsformer det säger man ju både ipropositionen och i utskottet att man vill då finns det väl ocksåanledning att se till att förutsättningarna för den konkurrensen blir så likasom möjligt. Det är i och för sig inte för de enskilda förvallningsbolagensutan för de boendes skull, och detta av två skäl. Dels är det etl sätt atthälla nere hyreskostnaderna, dels leder i sig både direkt och indirekt eneffektiv konkurrens mellan olika förvaltningsbolag lill att man hållerkostnaderna nere. Förvaltningskostnader utgör ju nu en väsentlig del av detotala hyreskostnaderna. Det är inget avsteg från någon social princip, herrLindkvist, utan det är i själva verket alt understryka det som man i övrigt iutskottet är ense om, nämligen att få en effektiv konkurrens tillkonsumenternas fromma. HerrWENNERFORS (m) kon genmäle; avslutar en redogörelseför vad som föreslås beträffande lånegränserna med kommentaren att han inte äröverraskad av rösten från det privata byggeriet, som han uttryckte sig. Jaghar märkl att gärna dramatiserar och tillspetsar i debatterna.Ibland kanske han träffar rätt, men i del här fallet blev del litet bom. Vi harinte alls talat för det privata byggeriet. Vad jag i mina tidigare inläggtalade för var lika konkurrensvillkor i produklionsledet, och jag fickglädjande nog ett instämmande från i . vill jag frågaherr om också han är beredd atl instämma i att vi skall ökakonkurrensen i produktionsledet? () kongenmäle: Jag är självfallet med på alt vi skall öka konkurrensen iproduklionsledet på det sätt som propositionen anvisar och som ut- skottet har ställt sigbakom. Tillherr Ullslen vill jag säga, att enligt min uppfatining var för de privata flerfamiljshusen . Men lät oss inte stridaom det, detta kan vi kontrollera . Det viktigaste är att i det förslagsom nu föreligger från och kommer rubb och stubb med i enförbättrad statlig långivning, även om man har kommit över den mark som manägde den genom att ha förköpt sig eller ha spekulerat i denkommunala utbyggnaden. Det finns alltså en brist i det förslaget, ett förslagsom jag lycker atl skall avslå. Tillherr vill jag säga att småhusandelen av nyproduktionen nu ligger om jag inte missminner mig. sade attminst av nyproduktionen borde vara småhus. Den andelen läcks alltsåväl in av den produktion som finns . Menstyrkan i propositionen, , är att de statliga lånen förbättras såatt människor med lägre årsinkomster skall få ökade möjligheter atl ocksåefterfråga småhus och bostadsrätt som boendeform. Del tycker jag är en av deviktigaste delarna i det förslag som föreligger. skall inte ta så illa vid sig när vi säger att det han anför här iriksdagen stämmer bra överens med vad Svenska byggnadsentreprenörföreningenhar sagt i samma sak. Det innebär all vi smutskastar föreningen, utan detinnebär bara att vi talar om hur det i verkligheten förhåller sig. Hur skulledet se ut om inte ens moderata samlingspartiets företrädare i bostadsfråganrepresenterade näringslivet? Del vore ju ynkligt om så inte var fallet. Men delgör ni, och det gör ni utomordentligt ambitiöst. Jag kritiserar alltså intedet, jag kritiserar bara den omständigheten att ni vill förneka den kontakt ochkoppling som finns med dessa intressen på byggmarknaden. sade i sitt första anförande alt propositionen är ett stort ochödesdigert steg mot det socialistiska samhället och att del har utbrett sig oro för samhällsutvecklingen. Om slutar upp med att spridavilloläror om propositionen i stil med vad vi fick lyssna till fråntalarstolen, så tror jag att oron snart kommer alt stillas i det svenskasamhället. Riktlinjerför bostadspolitiken m. m. HerrWENNERFORS (m) kort genmäle: Om talar för - och äranhängare av -lika konkurrensvillkor i produktionsledet, då borde också herrLindkvist vara anhängare av att vi hade samma lånegränser för de olika företagsformerna.När det gäller låghusandelen sade jag i mitt första inlägg atl den skulle varaöver - inte i nyproduktionen utan totalt. () kortgenmäle: Jag vill säga till att i varje fall i anständigadebatter är det avgörande för de framförda argumenten inte vilka som Riktlinjerför bostadspolitiken m. m. stöder dem utan derashållfasthet. Jag ser inget skäl att avvisa argument som råkar komma frånByggnadsentreprenörföreningen eller några andra intressenter. Vi har anledningatt granska dem också. Och bland alla de synpunkter som har kommit fränbyggarhåll tycker jag att de som har med lånegränserna atl göra är rimliga ochväl underbyggda argument. Jagpåpekade, fast framställningen av siffrorna visst blev litet rörig i den förrarepliken, att med det nuvarande lånesyslemet är enligt propositionenskillnaden i kapitalsubvenlion mellan enskilda och allmännyttiga företagungefär . Vad vi föreslär är att man begränsar den skillnaden tillungefär 3:75. Det blir alltså fortfarande ett överlag i den meningen -och dettycker jag del skall vara - förde allmännyttiga företagen. Men vi tycker attdet som föreslås i propositionen är en för stor skillnad. Sedansäger att det här innebär att "rubb och stubb" fär delav den nya statliga långivningen. Det är ell litet egendomligt uttalande, fördel måste lyda på en låg uppskattning av hur den statliga låneprövningen sker.Där släpper man inte igenom rubb och stubb; där granskar man ganska noga. Varesig lånegränsen skall vara 85, 90, 92, eller vad den skall varahoppas jag att del sker en ordentlig granskning av att det gäller seriösaföretag och vettiga projekt. Menvad huvudfrågan här gäller är atl i den konkurrens vi nu - i varje fall de flestaav oss - är överens om att vi skall åstadkomma så skall skickligheten vara detavgörande. Det är den som skall vara bestämmande för om ett företag, oberoendeav förvaltningsform, skall fä byggrätten. Jag sade i ett tidigare inlägg här att del vore alltför lätt att konkurrera ul vissa företag genom statligalänebestämmelser, om någon skulle vilja göra del. Det är inte den vägen viskall gå, utan konkurrensen skall ske på så lika villkor som möjligt. Bara däär den lill konsumenternas nytta. () kortgenmäle: Jag beklagar, men jag kommer inte att följa uppmaningatt sluta upp alt varna för propositioner med socialistisk inriktning som denvi behandlar nu - och de många andra som svämmar över den här riksdagen.Tvärtom, , ser jag som min främsta uppgift somoppositionspolitiker att så ofta tillfälle ges varna människor för vad som nupågår i det här landet. Närdet gäller andelen småhus, , har jag inte talat generellt om densaken. Jag har sagt att i vissa kommuner tillgriper man detta tillvägagångssättatt man håller tillbaka antalet småhus till följd av alt man har för mångaouthyrda lägenheter. Vihar diskuterat det här temat tidigare, och jag, i den härkammaren. Den gången gällde det kommunernas obenägenhet att tillhandahållafriköpta tomter vid sidan av tomträllsinslitutei. En undersökning som gjordesav visade att av landets tio största kommunervärdet bara en kommun, nämligen , somvid det tillfället tillhandahöll friköpta tomter utöver lomlrällsin- Nr 140 slitutet. Det är heller ingen valfrihet, . Det kanske vi ändå Onsdaeen den kan bli överens om, om vi inte blir överens om någonting annal. () kortgenmäle: Det är ju kommunerna som bestämmer om bostadsförsörjningen. Den rättenfick de 1947, och den rätlen skall de ha kvar. Den bedömning som görs av vadsom skall byggas måste vara en angelägenhet. Detär viktigt all understryka detta, eftersoin har andra uppgifter närdet gäller bostadsbyggandet än atl gripa in i den kommunalasjälvbestämmanderätten. Jagvill också säga till att jag inte är ängslig utan snararetacksam över atl han inte slutar upp med alt sprida sina läror. har viinom det socialdemokratiska partiet haft en väldig nytta av ,efiersom de våldsamma överdrifter som förekommer i hans predikan mycket lättkan rättas lill av vårt folk ute i bygderna. Det var enbart för skull som jag sade att det kunde vara pä liden att vi fick en meramodererad debatt om innehållet i proposilionen 150. HerrUllsten påpekade att del är argumentens hållfasthet som skall vara avgörandeoch inte varifrån de kommer. Det var i och för sig en godtagbar förklaring -den har jag ingen erinran mot.