prot · FX0991 · 1974-12-31 00:00:00 — Också när det gällt att besvara den frågan harutredningen kommit fram till förvånansvärt optimistiska resultat. Bådekvantitativt och kvalitativt torde man ha att räkna med väsentligt svårarekonkurrens än vad NJA tänker sig. Jag börjar med kvantiteten. Goda konjunkturer i en branschresulterar alltid i ökade investeringar. Företagen i branschen har genom sintidigare produktionsapparat fått goda vinster och därmed möjligheter attinvestera. Bedömes vinstchanserna bestå framöver, realiserarman nya projekt. Tyvärr våra kommunistiska kammarkollegor skulle säga attdetta är en inbyggd svaghet i kapitalismen agerar alltför mångabeslutsfattare utan hänsyn till totaliteten. Resultaten blir då överkapacitetoch en långt lägre lönsamhet än vad man räknat med. Utöver denna ofta upplevda marknadsutveckling, somutredarna alltså tar förvånansvärt litet hänsyn till, har man i dagens läge atträkna med en marknadsfaktor, som inte funnits. är det inte barainvesterare i , , , och listan äralls inte fullständig alltså de traditionella investerarna, som aviserat nyaprojekt inte bara på valsverkssidan utan också på råämnessidan. Den nya faktornär oljeländerna, som givit besked om att de kommer att investera betydandedelar av sina nyförvärvade miljarder inom järn- och ståltillverkningen. Ocksådetta har NJA-utredarna försummat att ta upp till grundlig diskussion. Kanorsaken vara att man då skulle se sin huvudtes ifrågasatt, nämligen att närasamlevnad med en järnmalmsgruva alltså - ger NJA ett övertag påmarknaden? Det är aUs inte säkert att det förhåller sig så. Med anknytning till talesättet om valet mellan att Finansiering av ett nytt stålverk i Finansiering av ett nytt stålverk i kommertill berget eller att berget kommer till kan man i vår aktueUa debattlåta stå för oljeschejkerna och berget för . Då är detmycket som talar för att vi får bevittna en utveckling, där berget malmen får masa sig i väg till energikällorna för att förädlas i regi avdem som kontrollerar olja och gas och som har tillgång på kapital med varshjälp en sådan omställning kan realiseras. Med precis samma motivering som NJAhar för att vidareförädla mera svensk malm att det skulle ge inkomster åtlandet och sysselsättning åt människorna säger sig nu de som har kontrollöver energikällorna; Varför skall vi sälja i väg kol, olja och gas tillutlandet, när vi själva skuUe kunna använda våra tillgångar i nyttig inhemskproduktion? Särskilt näraliggande blir tanken på egna ämnesverk naturligtvis iländer där man har både energiresurser och järnmalmstillgångar och där man intebehöver lägga stora kostnader på miljöskydd. Det torde vara en ganska säkerprognos och jag säger på nytt att det är förvånansvärt, hur litet NJAresonerar kring detta att berget i fortsättningen får komma till ilångt större utsträckning än . I sammanhanget bör det för resten sägas, attde som har ansvaret för fortsatta drift alls inte är helt lyckligaöver att i större utsträckning bli leverantörer till NJA. Detta kan, menar man,störa de planer man tidigare haft för fortsatta drift. Det kvantitativa utbudet kommer alltså förmodligen att blistörre än vad räknar med. Kan 80 beräknasproducera en så mycket bättre produkt att man kan sälja på kvalitet? DisponentEdström, järnverkets chef, har på ett förbluffande svepande sätt klassat nerförmågan hos vissa andra producenter att erbjuda god kvalitet på produkterna.Till det är att säga, att om brister har funnits och kanske finns på sina håll,så har man allt skäl att räkna med att de inför svårigheterna pä en kommandemera konkurrensbetonad marknad kommer att arbetas bort. Tekniken vidämnestillverkning har inför näringsutskottet beskrivits som inte särskiltsofistikerad, och i den mån de utpekade länderna inte själva kan ställa upp mederforderiig knovk'-how, så finns det gott om internationella konsultföretag somkan hjälpa till. Jag har , herr talman, sökt motivera en del av defrågetecken söm enligt vår uppfattning bör sättas i marginalen till denföretagsekonomiskt så optimistiska framtidsbedömning som NJA-utredarna lockarmed. Om vi som är kritiska har rätt i vår tveksamhet, så ter sig förslaget imoderata samlingspartiets partimotion att man skulle undersöka möjligheternaatt bredda basen för 80-projektet mycket välmotiverat. Vi menar attdetta skulle kunna ske genom att ett särskUt bolag bildades, som vid sidan avstatliga intressen rymde också intressenter från den svenska järn-ochstålindustrin. Detta skulle kunna innebära en mera säkrad avsättning av ämnenapå den svenska marknaden, och det skulle tillföra 80 erfarenheter ochuppslag i större utsträckning än vad projektet kan räkna med som en sektioninom det sannerligen hårt belastade NJA. Att insatsen avskattepengar kan minskas med en sådan uppläggning är något som vi ser som enfördel. Med dentänkta uppläggningen är projektet 80 inte så helt övertygande.När moderata samlingspartiet ändå hamnat i ett positivt ställningstagande, såär det under påverkan av en total samhällsekonomisk bedömning. Lika väl somregeringspartiet har vi klart för oss att speciella svårigheter finns iregionen och att därför stora satsningar kan vara motiverade, också om deföretagsekonomiskt sett inte ter sig särskilt lockande. Det krav somStatsföretag , moderföretaget, har fört fram på omfattande tillskott frånstatskassan är ett tydligt besked om tveksamhet också på det hållet inför denföretagsmässiga räntabiliteten. Parentetiskt sagt: Nog har det varit tråkigtatt se den irritation med vilken man på sina håll vänt sig mot dem som redovisatmindre optimism än NJA-utredarna. Jag skall avsluta med något som jag gärnasjälv kan kalla för truismer så slipper andra fälla det omdömet om vad jagsäger. Vår statsminister har använt formuleringen; Politik är att vilja. Manskulle med samma rätt kunna säga: Politik är att välja. Vi står inför ettbeslut av mycket stor ekonomisk innebörd, en väldig satsning av medborgarnaspengar på ett projekt, vars företagsekonomiska utsikter av varnande rösterbetecknats som långt mindre ljusa än vad propositionen räknar med. Det skulleinte vara svårt att peka på alternativ, valmöjligheter, där också mindresatsningar skulle vara högst välkomna och där de per miljon skulle geväsentligt större bidrag till sysselsättningen än vad fallet kommer att bli iLuleå och där man kanske alls inte behövt befara de negativa följder förregionens periferi, som man tyvärr inte kan se bort från för 80:s del.Men risken för en poUtiker som överväger alltför många alternativ är att haninte får något uträttat. Han kan bli som den bekanta åsnan, oförmögen att väljamellan hötapparna. Med de modifikationer, som anges i reservationerna 1 och2, till vilka jag ber att få yrka bifall, är vi inom moderata samlingspartietberedda att säga ja till projektet 80. (vpk); slutade sitt anförande med attcitera , som säger att politik är att vilja, och han tillade attpolitik också är ett val mellan olika möjligheter När det gäller alternativtill 80 tycker jag nog att man måste konstatera att någon realistiskvalmöjlighet som skulle kunna skapa samma sysselsättning i vart fall inte haranvisats från moderata samlingspartiet. Propositionen om 80 och det beslut som kanförväntas måste betraktas som en framgång för folkopinionen i och dåinte minst för oss kommunister som har fört en kampanj mot denkolonialt färgade råvaruutplundringen och också ställt kravet om ökad förädlingi förgrunden. Därför är vi självklart odelat positiva till byggandet av dettastålverk, som vi främst vill betrakta som utgångspunkten för en planmässigstatlig företagsuppbyggnad, som måste omfatta hela . Det viktigaste nu är inte att se bakåt, men det finnsanledning att slå fast att det förslag som inryms i näringsutskottetsbetänkande nr 40 borde ha kommit . NJA pressades fram tack vareatt vi i har en stark och stridbar arbetarrörelse, där vårt partispelat Finansiering av ett nytt stålverk i 4 protokoll 1974. Finansiering av ett nytt stålverk i en pådrivandeoch inspirerande roll. Men kravet om uppförandet av NJA fick stöd långt utanförarbetarrörelsens led, därför att den privata företagsamheten hade visat sintotala oförmåga och ovilja att göra insatser som syftade framåt, insatser somkunde lösa frågan om sysselsättningen i . Men att det skapades någotav en folkfront bakom kravet på förädling i statlig regi i detta detråvarurikaste av alla län innebar inte att det politiska motståndet mot NJA;sutveckling var brutet. Tvärtom är NJA:s korta historia ett exempel på hiirkapitalägande och borgerlighet gjort allt för att förhindra en sund ochnaturlig UtveckUng. När det gäller NJA kan man tyvärr se tUlbaka på betydandeframgångar för den sabotageverksamheten. NJA har tvingats att leva på en rigorössvältkost. Medan storfinansen friskt och frejdigt använde de pengar som blevöver vid förstatligandet av till att snabbt bygga ut ,fick man bevittna hur det statliga järnverket i ständigt måste brottasmed stora ekonomiska svårigheter, hur det fick otillräckliga medel att bygga utoch hur det sidsteppades i olika sammanhang. Ja, man fick också gång efterannan bevittna hur borgeriighet och storfinans jämt och ständigt försökteanvända denna sabotagepolitik för att bevisa hur omöjligt det var att bedrivajärnförädling i statlig regi. trampar vidare i de spåren med sinklagosång. I detta ligger ingenting märkligt. Att storfinansen ochdess politiska instrument inte tror på statlig företagsamhet utan bekämpar enutveckling i den riktningen stämmer väl överens med dess ideologiska grundsyn.Det är lika naturligt att samma kretsar vill se att bibehålls sområvarukälla och bekväm arbetskraftsreserv. Det är också därför man har kunnat räknaihop åtskiUiga framstötar mot NJA. har det varit öppna attacker med kravpä försäljning eller överförande i privat ägo, ibland har det handlat om ettmera maskerat motstånd som främst har kommit till uttryck när det gällt attbevilja NJA medel till nödvändiga utbyggnader. Att man också i det nu aktuella sammanhanget har restmotstånd Ugger helt i linje med det förflutna. Det är symtomatiskt attomedelbart efter det att planerna på byggandet av 80 hade tillkännagivitsengagerade sig de tre stora borgerliga huvudstadstidningarna ,och i en motkampanj för att stoppa 80.Detsamma gjorde med sin mot-utredning, som är ettstorfinansens beställningsverk. Kommunisterna har alltid gått till motoffensiv närstorfinans och borgerlighet försökt sticka käppar i hjulen för NJA, men vi harvarit minst lika kritiska mot regeringens undfallenhet, den brist på politisktkurage som har avhållit den från att lägga fram förslag somlångt tidigare kunde ha förvandlat NJA till ett verk av kontinental storlek meden bred och differentierad produktion. Det är obeslutsamhetens sjuka hy som harpräglat politiken när det gäller NJA. Ansvaret därför är regeringens eftersomman har skyggat för att ta strid och därmed också låtit NJA gå på spariåga. Dethar länge funnits en majoritet i denna kammare för långt gående förslag när detgäller NJA liksom den statliga företagsamheten i stort. är syndatt regeringen inte har använt sig av de möjligheterna på ett tidigare stadium. Vi har för länge sedan klargjort vår mening att dedroppvisa satsningarna på NJA måste avlösas av mycket stora investeringar, attdet måste handla om miljarder och inte miljoner. Det är vad som kommer att ske. I propositionen föreslåsstatens medverkan i ett projekt som totalt kommer att kosta 4,6 miljarderkronor. Vi är övertygade om att detta kommer att visa sig vara väl användapengar, och jag vill understryka att den finansiella medverkan som skerdirekt ur statskassan är oändligt Uten i jämförelse med de exportinkomster somNorrbotten levererat in tUl statskassan under gångna år. Den dröm och den målsättning vi i har haft äratt huvuddelen av våra råvaror skall förädlas på hemmaplan. Vi har vredgats närvi har bevittnat den hänsynslösa råvaruutplundringen, och det gäller inte minstvåra malmtillgångar. Ökad förädling är det främsta instrumentet för att skapastörre ekonomiskt utbyte, ökad sysselsättning och en förnuftigare hushållningmed våra råvaror. Mot den bakgmnden är det en självklarhet att vi medtillfredsställelse säger ja tiU det projekt som ligger på bord, I är sysselsättningen fortfarande ett stortbekymmer. 80 är ett steg i rätt riktning. Det kommer att ge arbete iproduktionen åt 2 300 man plus sysselsättningstillskott i form avbyggnadsarbeten, servicejobb osv. Det knyts nu stora förhoppningar till 80, Det börockså i sammanhanget sägas att detta projekt inte innebär lösningen på allaproblem. Tvärtom kan denna satsning skapa ännu större svårigheter för vissalänsdelar om det hela inte snabbt följs upp på ett riktigt sätt. Vi har sysslatåtskilligt med det problemet i vår motion. Det är ju ingen hemlighet att glädjen i överatt det blir ett stålverk i också blandas med oro över vad som kan kommaatt hända i och andra inlandsdelar, som har drabbats myckethårt av utflyttning och ödeläggelse. Kommer satsningen i att betyda ännufler tomma hus i , att ännu fler ungdomar lämnar sin hembygd, attskatteintäkterna ytterligare kommer att sjunka? Ja, jag tycker att det vittnarom sund realism att både kommunalmän och vanliga kommuninvånare ställer dessafrågor. är ju ett stort län. Den stora satsningen iLuleå måste följas upp med statliga industriinvesteringar i andra länsdelar, omman inte skall göra ont värre på annat håll. I en interpellationsdebatt med mig för några månader sedanframhöll arbetsmarknadsministern att det är bättre för norrbottningarna attflytta till än att hamna i eller . Det kan naturligtvisalltid sägas, men det synsättet ger ingen lösning på det totala problemet.Målsättningen måste enligt vårt sätt att se vara att skapa en regional balans ihela , inte en feberhet expansion i medan övriga länsdelarytterligare utarmas. Man har i debatten om 80 talat om att i skapaett norrbottniskt Ruhrområde. Jag måste säga att den tanken inte fascinerar Finansiering av ett nytt stålverk i Nr 91 mig. är en rykandemasugn, en larmande smedja av jättelika Denna enormahårdexploatering och koncentrerade expan- 28 mai1974 " ' skapat en helt omänskligmiljö. Det har var och en som haft ;--- ---------- tillfälle att besöka detta område lätt kunnat konstatera. ° " ringen håller på att bryta samman,och man har väldiga miljöproblem, Man har skapat en människomyrstacksom inte gör någon människa glad. Så skall vi inte göra med , Det nu planerade stålverketskall vid full drift producera stålämnen och ge arbete åt 2 300personer i den direkta produktionen. Det är en nödvändig och positiv utbyggnad.Men det har också förekommit uppgifter om en produktion av 13 14 miljoner tonstål och ett arbetskraftsbehov av ca 8 000 personer. En sådan expansion skulle för Luleås del innebära ettbefolkningstillskott pä mellan 20 000 och 30 000 personer. Det finns allanledning att betrakta en sådan styrd expansion till en liten del av det storaNorrbotten med tveksamhet. Målsättningen måste vara, inte att skapa ettRuhrområde i utan att ge hela länet en chans till industriell expansion. Det är också därför som vi i detta sammanhang kräverupprättandet av ett brett statligt industriprogram som omfattar helaNorrbotten, Vi är för ökad malmförädling i , men det betyder inte att vianser att all Norrbottensmalm måste förädlas just där. skallsyssla mera med den frågan, som bl, a, har tagits upp i motionen 545 men ocksåi vår stora huvudmotion. Vi vUl i det här sammanhanget säga att vi betraktarsatsningen på 80 som en god utgångspunkt för en statsindustriellexpansion av stora mått. Produktionen av stålämnen är bara en bit på vägen frånmalm till färdig produkt. Och varför skall vi stanna där? Varför skall man inte gåvidare till den högförädlade produktion som ger mycket jobb och storspridningseffekt: Statlig verkstadsindustri, tillverkning av fordon ochcontainers, verktyg, byggnadsmaterial, elektroteknisk industri osv,? Fältet fören bred industriell expansion är stort. För den framtida planeringen måstegälla att skall tillåtas att bryta sig ur rollen som i huvudsakproducent av råvaror och halvfabrikat. En bred statlig sysselsättningsplan somomfattar hela länet måste ha den målsättningen. Då kan man ge i desshelhet en chans till liv och utveckling. Här måste man också peka på de möjligheter som finns - denämns också både i propositionen och i betänkandet att sprida NJA:sproduktion till andra länsdelar. De möjligheterna har inte tUlräckligtfunnits med i företagets planering, men måste de komma. Till problemet hörju att inland inte tål någon mera utflyttning. Legotillverkningfrån NJA måste ses som ett av de omedelbara, realistiska alternativen när detgäller att skapa arbete där det verkligen behövs, I det här sammanhanget berör vi också frågan omgruvbrytning i Kaunisvaara, Vi har aktualiserat den frågan av två skäl, I, Vi serdet som helt nödvändigt att man breddar malmbrytningen i ,Man får inte hänsynslöst tära på de malmresurser som finns i 52 och kommuner. Skogkan växa upp igen, men malm Nubryter man hänsynslöst i de gruvor som är i drift och uppgifterna om hur längemalmen kommer att räcka varierar, har nämnts för och förMalmberget, Vad händer med de samhällena när malmen är slut? Den frågan måsteställas och åtgärder vidtas . Två saker måste ske: dels måstemalmfälten få industrier, dels måste nya gruvor öppnas för att man bättre skallkunna hushålla med malmtUlgångarna i och , Ett av våra motionskrav är att Kaunisvaara skall öppnasför gruvbrytning också därför att är i skriande behov avsysselsättning. Vi har envist återkommit till det kravet under en följd av år,och vi gör det också . Gruvbrytningen skulle ge arbete åt flera hundramänniskor och skapa en ny och förbättrad situation i men också i andraTornedalskommuner, Projektet har utretts länge, och pajalaborna har hållits påhalster år . tycker vi att det är att uttalar sigför gruvbrytning, och det med samma motivering som när man satte i gång iStekenjokk. Den samhällsekonomiska kalkylen skall alltså vara med i bUden, Viär övertygade om att gruvbrytning mot den bakgrunden måste betraktas som en braaffär. 80 ger ytterligare argument för att man nu äntligen bör sätta igång. Vi har i vår motion också tagit upp några samordningsproblem.För innebär ju den föreslagna investeringen en mycket kraftig expansion.Det finns skräckexempel i vårt eget land och i andra delar av världen som visarhur illa det kan gå, när industriell utbyggnad och samhällsplanering Inte samordnaspå ett riktigt sätt. Då skapar man miljömässiga problem, bostadsslum, socialaskador och en snedvriden kommunikationsstruktur. Staten gör nu en mycket betydande företagsmässiginvestering. Här har man alltså ett unikt tillfälle att i samarbete mellan stat,landsting och kommun genomföra en mönsterplanering, där man kanske kundeundvika alla de olägenheter som ofta har kommit fram i sådana här sammanhangoch som ett föredöme visa hur företags- och samhällsplanering skulle kunnaparas ihop. I betänkandet citeras departementschefen, som ipropositionen anför att han tror att förutsättningar finns för attsamhällsplaneringen skall ske på ett smidigt sätt. Men att tro, det är ju attinte veta. Vi förutsätter att det flnns ett mera materiellt underlag för departementschefensoptimism, I två motioner och en reservation har vi velat fästa uppmärksamhetenjust på behovet av en samordnad planering, HittUls har man inte kunnat säga att företagsutvecklingoch samhällsplanering har skötts så där alldeles perfekt i , När NJA komtill byggdes i allra största hast bostadsområden, som blev verkliga skräckexempelpå hur en boendemiljö inte skall vara. Tillfredsställande kommunikationer harordnats först . Företaget skapade mUjömässiga problem som under decennierirriterade människorna i omgivningen. Vi menar att så får det inte bli den här gången, utan nubör stat, kommuner och landsting samordna sina krafter för att verkligen visahur man mönstergillt kan samordna industriell expansion med en god och Finansiering av ett nytt stålverk i Finansiering av ett nytt stålverk i människovänligsamhäUsplanering, Jag hoppas att de möjlighetema tas till vara och kan lova attvi skall följa utvecklingen med uppmärksamhet och också försöka påverka den irätt riktning. Det finns ytterligare ett samordningsproblem som vi i vpkinte ansett oss kunna gå förbi i detta sammanhang. Det handlar nämligen omsamordningen mellan de olika statsföretagen, i det här fallet framför allt NJAoch men också SJ, Det kan inte vara rimligt att två statsföretag betraktarsig som helt fristående från varandra, ja t, o, m, som konkurrerande företagutan behov av samplanering. Lika orimligt är det när NJA får betala mera tillSJ för malmfrakterna än andra kunder. Tre statliga företag uppträder oberoendeav varandra i stället för att samordna krafter och resurser. Det har iblandtagit sig formen av ren konfrontationspolitik för att använda det uttrycket -som när fraktförhandlingarna mellan NJA och SJ körde fast så totalt att NJAövervägde att frakta malmen per landsväg. Då är förnuftet och de rationellasynpunkterna inte längre med i bilden. måste målsättningen vara att skapa enföretagsmässig fusion mellan NJA, och . Det är inga småkomponenter det handlar om. Genom den åtgärden skulle man kunna skapa ett avvärldens starkaste och resursrikaste malm- och järnberedningskombinat. Jag ärövertygad om att en seriös diskussion i den frågan kommer att tränga sig på,för i längden är det inte vare sig hållbart eller förnuftigt att stora statligaföretag planerar vart och ett på sitt håll i stället för att samarbeta ochutnyttja alla resurser för gemensamma målsättningar. är utskottet inte avvisande till tankegången utan troratt ett utbyggt samarbete skulle vara värdefullt. Men utskottet finner inteskäl i att nu skall utfärda några särskilda anvisningar härom. Det ärskada, men i en intervju i Norrskensflamman sägerindustriministern att man måste försöka träffa ett vettigt arrangemang mellande nämnda statliga företagen. Jag tolkar det välvilligt så att någontingmåhända är i vardande. Slutligen några detaljer. Vi tog i vår motion upp fråganom kalkförsörjningen. Produktionen i 80 kräver 1,4 miljoner tonkalk,. Enligt propositionen avser man att täcka detta behov genomexploatering av fyndigheter på . Vi har självfallet ingenting emot att gotlänningarna fårbryta kalk, men det verkade förbryllande att man i propositionen inte nämndenågon annan möjlighet. Mellan och är det väl en sträcka pånärmare . Det finns faktiskt en kalkfyndighet inpå knutarna, i närhetenav NJA, och det finns även brytvärda kalkförekomster i andra delar av länet.Utskottet säger sig dock utgå från att NJA i sin fortsatta planering ägnaruppmärksamhet också åt de norrbottniska kalkfyndig-heterna. Vi hoppas det; iannat fall finns det all anledning att åter aktualisera frågan. Det beslut som kammaren snart skall fatta innebär något avdet mest positiva som hänt . Men det är ocksåangeläget att det fastställes att 80 bara är en bit på vägen i produktionskedjanfrån malm till färdig produkt. Det gäller alltså att i stor omfattning gåvidare och betrakta produktionen vid stålverket som en utgångspunktför upprättandet av nya industrier. Problemen i kommer fortfarandeatt vara stora även efter tUlkomsten av 80. Det behövs mer än 30 000nya arbetstillfällen för att man skall kunna hävda att vi har fullsysselsättning i . Det behövs ännu fler om man dessutom skall ge allatvångsförflyttade norrbottningar en chans att återvända till sitt hemlän ochden möjligheten tycker jag också bör betraktas som hörande till de mänskligarättigheterna. Huvuddelen av de nya arbetstillfällena i måsteskapas i andra delar av länet. får nu 80. Men meddetta projekts förverkligande måste vi, på statlig grund, starta den storaräddningsaktionen för och andra inlandskommuner som håller på attgå i kvav. Det är mot den bakgrunden som vpk har krävt upprättandetav ett brett statligt industriprogram för hela . Det hastar, ochdärför yrkar jag bifall till reservationerna 3 och 4. Jag vill gärna poängtera vad som har sagtsflera gånger , att det är ett mycket viktigt och stort beslut vi går attfatta i den här frågan.