prot · FX09138 · 1974-12-31 00:00:00 — Jag kan faktiskt inte se någotenda pressmeddelande eller någon uppgift i svensk press om vad där sigtilldragit hade. Det enda lilla jag kunde se var i , där manfrågade om inte statsministern var rädd för sin egen person med tanke på vadPauksch och hans relationer kunde föra med sig. Men att statsministern skulleha mera allvarligt gjort några framställningar hos den holländska regeringenbeträffande våra bekymmer med narkoiikapolitiken har jag inte kunnat finna. Nuär det väl, herr talman, inle oppositionens skyldighet i och för sig all kommamed förslag och synpunkter på hur frågorna bör lösas. Det är ju regeringen somhar ansvaret. Jag skall sålunda inskränka mig till att bara ställa någrafrågor: Anserändå inte herr statsrådet - och knyter jag an till vad jag har sagt -att det finns möjligheter, som bör utnyttjas, till kontakter exempelvis medHolland och med när det gäller narkotikafrågorna, i synnerhet iperspektivet av heroinmissbruket? Närdet gäller vårt eget land skulle jag vilja fråga om det inte kan tänkas samladeaktiviteter mot narkotikamissbruket som skulle kunna om möjligt avvärjaheroinfaran. Jag tänker på aktiviteter i stil med de gemensamma polisiärainsatser som gjordes 1969. Vi vet ju att man på vissa håll görpunktinsatser för att försöka komma åt narkotikabrottsligheten. IGöteborg t. ex. har man under två månaders spaning anhållit och häktat 160-170personer. Av dem var inte under . Men man har intekunnat fullfölja detta arbete därför att man inte har haft personal. har man fått fram 300 narkotikalangare. Man harockså där måst lägga ned verksamheten på grund av bristande resurser. Man hadeemellertid kommit underfund med att många av langarna hade ungdomsledandeuppgifter. Man har kartlagt narkotikaleveranser till ungdomsvårdsskolor ochfångvårdsansialter, men man anser sig på grund av bristande resurser inte kunnafullfölja arbetet. IHelsingborg har man - för att ta ett exempel till - I 000 kända narkotikamissbrukare,men av den samlade narkotikabrottsligheten har man bara kunnat klara upp 5procent av fallen. Jagnämner detta, herr talman, för att visa dels att polisiära insatser kan ledatill resultat, dels också att arbetet inte får avbrytas när sådana resultatnåtts, utan att man måste ha möjligheter att fortsätta kartlägga missbruket ochhelst försöka komma till rätta med problemen. Vidaretror jag alt det vore lämpligt med en ordentlig information om de olikanarkotiska preparaten - inte minst när det gäller heroin. Det visade sig vid deaktiviteter i som jag talat om att missbrukarna sade siginte ha fått någon som helst information om narkotika och om de olikanarkotiska preparaten. Det kan vara en tillfällighet, men jag menar alt det närdet gäller heroinmissbruk krävs en ordentlig informationskampanj på ett sakligtplan, där man kan informera om de myckel stora faror som detta missbrukinnebär. Eneffektiv fiygplatskonlroll bör också åstadkommas, och det är min förhoppningatt skall tänka vidare på del problemet och så småningomlägga fram ett förslag. Vi skall ju behandla frågan i snart, och jagtänker därför inte kommentera den närmare, men jag hyser en viss förhoppningatt del skall gå alt få rätsida på det problemet. Sedan skulle jag viljaställa en fråga till statsrådet . läst litet gammaltriksdagstryck, och jag konstaterade att herr statsrådet hade en diskussion medriksdagsman om problemen när del gäller luftbevakning ochnarkolikasmuggling. I svaret sade statsrådet att del här problemet kanaktualisera en översyn av gällande regler för luftbevakning. Jag skulle viljaveta hur långt det arbetet har fortskridit. Jag har inte kunnat få fram någrauppgifter om detta. Jag tror att svaret gavs eller möjligen förrahösten. Närdel till slut gäller den sista frågan i min interpellation om kriminalpolitikentycker jag att man skall konstatera att det i hela finns en tendens tillökad differentiering när det gäller kriminalpolitiken. Vi har också i vårt landpå senare år fått en sådan differentiering, låt vara att den skett under ganskastort motstånd inom vissa kretsar. Men jag tror att man måste gå vidare på denvägen, herr talman, och få en genomtänkt differentierad kriminalpolitik bådenär det gäller påföljdssystemet och när det gäller kriminalvården. Denfråga som jag direkt ställde när det gäller kriminalvården har jag inle riktigtfått dokumenterad i statsrådets svar. Jag har därför försökt alt på annat sättfå fram de föreskrifter som skulle finnas om hur man skall behandla personersom är gravt brottsligt belastade. Jag måste erkänna att jag inle har kunnatfå fram några sådana föreskrifter. Del är bra om del i praktiken går till såsom statsrådet beskriver att det gör på en del håll; men en annan sak är attdel finns föreskrifter så att den här genomtänkta politiken förs generellt överhela landet. Hadedet funnits sådana generella föreskrifter hade kanske inle incidenten påLångholmen för sedan inträffat, när knarkkungen och hans kumpan rymde.Man hade dragit in den yttre vakten på och hade alltså inteordentliga bevakningsresurser. Den huvudlinje som jag tycker är så viktig - altsprida ligornas medlemmar - hade man inte fullföljt. Personen i fråga hadeskickats från till , han hade placerats tillsammans med enannan person i samma cell -dessutom så att vakterna inte hade honom underuppsikt - och slutligen hade personalen på inte heller underrättatsom vilken typ av brott han var misstänkt för. Jagmenar att verkligheten inte i något av dessa tre viktiga avseenden svarar motvad statsrådet beskriver som önskvärt. Därför skulle jag vilja fråga herrstatsrådet om det inte är angeläget att man tar initiativ till föreskrifter förförfarandet i detta avseende så alt man dels får tillräckligt medbevakningspersonal på ställen som är särskilt känsliga, dels all manmålmedvetet sprider ut de personer som hör till en och samma liga så alt deinte kan ha kontakt med varandra, dels också att man informerar personalen omvilka broll vederbörande är skyldig till eller misstänkt för. Tillslut, herr talman, vill jag säga att man självfallet inte kan diskutera dessafrågor utan att komma in på vårdpolitiken. är ju inle statsrådet för denna. var statsrådet ansvarig för helanarkotikafrågan. Jag kan inle påstå att jag direkt sörjer honom i den egenskapen, efiersomjag inte kunnat finna alt det som ordförande i samarbetsorganetmot narkotikamissbruk kom fram några konkreta förslag. ägnar han sig ål demultinationella företagen med all den bravur han är mäktig när något intresserarhonom, men jag skulle önska, herr talman - och det är del sista jag tänker sägai denna omgång - alt regeringen med samma målmedvetenhet gick in för attbekämpa den illegala multinationella företagsamhet som utgörs avnarkotikabrottslighet som man ägnar den sedvanliga multinationellaföretagsamheten. Då kunde vi kanske, herr talman, vänta oss några positivaresultat. började med att säga att det inte fanns något iinterpellationssvaret som inle redan var bekant för kammarens ledamöter, ochdel kan jag hålla med om. Det sammanhänger med att väckt ettpar motioner i just de frågor som hon tagit upp i interpellationen. av undertecknade betänkande har utförligtredovisats alla de åtgärder och aktiviteter som har företagits från svenskthåll för all komma till rätta med de problem som tar upp. vill ha svar på vilka ytterligare åtgärder regeringen kan tänka sigutöver allt det som har redovisats och som pågår. Jag skall försöka alt svarapå de frågor som har framställt i det avseendet. Men jag villsamtidigt säga att i varje fall de åtgärder som fört fram isina motioner och som har ganska repressiv karaktär tydligen inte vunnitutskottets gillande. Det framgår av utskottsbetänkandet att blivit helt ensam i utskottet, och det visar väl att det inte är så lättatt föreslå meningsfulla åtgärder utöver den aktivitet som för närvarandepågår på detta område. Ettav de spörsmål som log upp gällde kontakter med andra länder.Fru har i det sammanhanget nämnt . säger i det pressmeddelande som utsändes från statsminister besök iHolland inte kunnat finna någonting som berör denna problemalik. Det är myckelmöjligt - jag har inte sett pressmeddelandet - men det har heller intepåståtts att della skulle vara huvudanledningen till statsministerns besök iHolland. Vad jag har sagt i svaret är alt han vid sina kontakter med deholländska myndigheterna bl. a. även pekat på vårt intresse av att vi skallkunna samarbeta när det gäller narkotikaproblemen. har sett ett TV-program som jag deltog i och vill ha en närmareförklaring till vad jag har sagt där. Kanske erinrar sig att idet programmet framhölls som en av de springande punkterna det ringa antalpoliser som man i avsätter för narkotikaproblemen, särskilt deninternationella narkotikabrottsligheten, vilket står i bjärt relief till denmycket kraftiga satsning på polisen som vi har gjort här i landet. Vi kan juinte föreskriva hur många poliser de 3Riksdagens protokoll 1974. Om åtgärder mot narkotikabrott skall ha på det härområdet i eller hur deraslagstiftning skall se ut. Våra tillfällen till insatser ligger på det planet alt vi kan göra föreställningar och framställningar för att ge våra synpunkter i förhoppningatt dessa synpunkter skall kunna påverkaholländarna. Men primärt sett ärväl ändå våra möjligheter att göra någontingutanför vårt lands gränser att söka i de internationella organ där vi och och andra länder är med. Där kan vi sökaåstadkomma resultat som kan habetydelse i detta sammanhang. Någramaktmedel har vi inte här; det kan inte bli fråga om annat änupplysningar, föreställningar och framställningar.Det var detta som jag ville framhållai TV-debatten. framställdeett antal frågor. Den som gällde kontakterna med har jag redan svarat på. Rent allmäntefterlyser samlade aktiviteter mot narkotika. Jag vet inle vadfru konkret menar med detta, förfru känner ju lika bra som jag, ochkanske bättre, till de ansträngningar som görspå många olika områden i samhället - i skola, hos sociala instanser och även inom - för att kämpamot utbredningen av narkotikamissbruket. En liten specialfrågagällde möjligheterna att hindra att narkotika förs in via fiygplan. Jag tror att det redan hargivits besked om vad man kan göra i detavseendet i justilieutskottets eget betänkande;jag har inte nu hunnit kontrollera del, men jag vet att där har redovisats vad som är på gång. Jag kan alltsåbara upprepa att det pågår utredning om på vad sätt man kan förbättra luftbevakningen. Rymningen frånLångholmen har ju ännu åtskilligaoklara punkter. Som vet pågår det en utredning, som skall undersöka om det har förekommitnågonting som strider mot gällande föreskrifteroch bestämmelser, och den utredningen är ännu inle färdig. Jag äralltså inte beredd att just nu säga om det har begåttsnågra fel på den härpunkten och i så fall vilka. Jag förstår att knappast vill bestrida att aktiviteten på det internationella planet är mycket hög.Det har ju redovisats i det härulskoltsbetänkandet som harskrivit under. Det gläder mig attfru uppskattar vad den svenska polisen gör på detta område. All polisen har kunnat göra det beror naturligtvis också delvis påatt den här i landet har fått stora resurser. Vi är tydligen helt överens om alt aktiviteten är så hög som man kan begära. Allra sist, , får man inle glömmai denna stora och svåra fråga au det inte bara gäller vad mankan kalla den repressiva delen av del hela. Det är ju yiversi fråga om att vi inriktar ansträngningarna påde rent förebyggande åtgärderna, attskapa miljöer där behov inte uppstår av allmissbruka narkotika och au på ett så tidigt stadium som möjligt ingripa mot människor somkan tänkas vara i farozonen. Den aspeklenär ju minst lika viktig som denandra aspekten - att påallt sätt söka hindraau narkotika kommer in i landet och sprids. Det är glädjande att konstatera att herr statsrådet läserjustilieutskottets betänkanden. Just det belänkande som statsrådet refereradetill, där vi behandlar den internationella brottsligheten, kan möjligen sägasvara skrivet ungefär som ett statsråds interpellationssvar. Man räknar upp allaaktiviteter som de facto förekommer. Jag kanske bara skall erinra om att jagsjälv stod för ett särskilt yttrande. I och för sig tycker jag att uppräkningenär riktig. Men jag saknar, som jag här också har klargjort, ytterligareåtgärder för att markera den vikt man fäster vid dessa problem. Närdel gäller det internationella området skulle jag vilja ställa en direkt frågatill herr statsrådet. Jag har självfallet aldrig menat att man skulle kunnaanvända maktmedel mot någon annan nation eller att man skulle föreskriva, somherr statsrådet formulerade det, hur många poliser t. ex. skall haför sin narkotikabekämpning. Men jag tycker precis som herr statsrådet att manborde kunna göra föreställningar eller framställningar till landels regering omatt man bedömer den och den frågan som viktig och allvarlig och på del visetförsöka få vederbörande att inse lägets allvar och om möjligt vidta åtgärder.Så skedde ju beträffande lagstifningen om centralstimulantia. Efter mångapåtryckningar från främst svensk polis bestämde sig för all skärpalagstiftningen. Eftersomvi är överens på den punkten skulle jag vilja fråga: Överväger herr statsrådetatt ta något sådant initiativ? Del är ju del som är den intressanta frågan -inte vad man teoretiskt kan tänka sig att göra utan om statsrådet verkligenkonkret överväger en sådan kontakt med den holländska regeringen. Jag skulleuppskatta att få svar på den frågan. Beträffandede andra frågorna har jag, precis som herr statsrådet, den uppfattningen attsvensk polis arbetar utomordentligt effektivt. Jag har bara i mitt tidigareinlägg gett exempel på att polisen trots allt har bristfälliga resurser närsådan angelägen spaning, som man bedriver i olika delar av landet, måsteavbrytas . Det är ju en stor nackdel att man inle kan fullföljaspaningsresultaten beträffande brottslighet, som man har uppspårat. Ifråga om luftbevakningen, herr talman, var det så att vi i justilie-utskotteiförsökte få informationer om vad som hade hänt med denna fråga. Men vi kundeinte få del, och jag trodde därför att statsrådet, som i tidigare debatt hadeangivit att man skulle överse frågan om en mer effektiv luftbevakning, självskulle kunna säga vad som hade hänt i ärendet. Närdet gäller differentieringen inom kriminalvården konstaterar jag bara alt Långholmeninte är det enda exemplet på att man gjort misstag; det finns fiera exempel.Och min fråga kvarstår: Anser ändå inte herr statsrådet all konkretaföreskrifter till ledning för kriminalvårdsmyndigheterna och de olikaanstalterna vore ändamålsenliga för alt undvika sådana här misstag? Tycker inteherr statsrådet det? Det kan ju inte vara så märkvärdigt attinitiera föreskrifter som skall gälla för hela landet. Tillslut säger herr statsrådet all det väsentligaste är ändå de förebyggandeåtgärderna - det är den miljö vi lever i som är viktig, det skall vara en miljödär behov av narkotikamissbruk inte skapas. Ja, herr talman, jag kan hålla medom detta delvis. Men jag skulle vilja varna för att man påslår attnarkotikabruket är ett klassproblem. Det är ju det påståendet som har leit tilldenna passivitet . Man menar att det är samhället som skallförändras och sedan kommer vi inte att få några problem. Men , herrtalman, var del första av de europeiska länderna som drabbades avnarkotikamissbruket. Och ingen vågar väl ändå säga att är det land iEuropa som har den sämsta ekonomiska ställningen och alt folk i vårt landskulle ha det allra sämst. Jag tror inte all det somherr statsrådet säger är hela sanningen, tyvärr. Först några ord beträffande de internationella kontakterna för attbekämpa narkotika. Delkan inte råda något tvivel om, , alt de holländska myndigheternamer än väl känner till vår ståndpunkt här i i dessa frågor. Vi har juvid så många tillfällen givit uttryck åt våra synpunkter, och genom denfortlöpande personliga direkta konlaklen med polisen på det här området får mani god kunskap om hur vi här i ser på förhållandena. Jagmenar att man skall naturligtvis inte och olid göra föreställningar. Menjag kan i alla fall nämna för att vi har intresserat oss litetför kriminalvårdsproblemen i , som är det land i som har detlägsta antalet fångar i förhållande till invånarantalet. Vi söker kontakt föralt komma till och studera detta, och då blir det ett osökt tillfälleatt ta upp även den problematik vi nu diskuterar och ytterligare understrykavåra synpunkter. Jagförstår inte all gång på gång kommer tillbaka tillförhållandena i fängelserna och frågar om jag inte kan länka mig att utfärdaföreskrifter osv. Detta har ju behandlats i justitieutskoltets betänkande iärendet, och del har sagts i interpellalionssvarei. Jag förstår därför inte vadjag ytterligare skall kunna göra för alt övertyga om altåtgärder vidtagits. Jaghar t. ex. i min hand en promemoria från om åtgärder motnarkotikabrott som innehåller föreskrifter om åtgärder utöver de generella -just precis det som jag antar att efterlyser. Det är såledesspeciella föreskrifter som gäller bl. a. narko-tikabroltslingar. Där finnsuppräknat att man skall överväga konkreta åtgärder i enskilda fall, exempelvisökad övervakning och kontroll av häktes- och anstaltslokaler samt närliggandeområden, skärpt kontroll av in- och utpasserande trafik, skärptabesöksbestämmelser, skärpt brevcensur, begränsad rörelsefrihet ochoregelbundna lider för utevistelse. Promemorian innehåller också synpunkter påplacering på olika häkten. som vi talat om här, ochdär jag försökt beskriva för hur man gör. I promemorian finnsockså synpunkter på informationsfrågan - man måste ge speciell information närdet gäller, som det står, kvalificerade narkotikabrottslingar. Jagkan, , inle komma längre, när jag på detta sätt redogjort för dedetaljföreskrifter som har antagit. FruKRISTENSSON (m): Del är nog bra att polisen här i har kontakt med den holländskapolisen. Men jag tror trots allt att det väger tyngre om man från ettdepartements sida lar kontakt med depariemeniskolleger eller med regeringen iett annat land. Nusäger herr justitieministern att man i etl annat ärende skallbesöka och att det då möjligen blir anledning att ta upp dessadiskussioner. Ja, jag skulle uppskatta om så blev fallet. Jag hoppas att detinte dröjer alltför länge innan denna kontakt tas. Annars anser jag personligenatt narkotikafaran och i synnerhet heroinmissbruket är av så allvarlig art attdet i sig borde ha kunnat föranleda en kontakt ulan alt man tar holländarnasliberala kriminalpolitik som förevändning. som herr statsrådet läste upp, om man nu kan kalla demföreskrifter, kände jag inte till. Är de emellertid utformade på etttillfredsställande sätt har jag ingen anledning att vidhålla min fråga. Jagvill bara konstatera att man i justitieutskoltets betänkande självklart integick in på alla de detaljer som man måste gå in på i den praktiskalill-lämpningen. Den promemoria som herr statsrådet läste ur kände kriminalvårdsstyrelsentydligen inte till, eftersom därifrån inle kundefå vetskap om att den existerade. Men när den nu existerar har jag bara attuttrycka min tillfredsställelse över det. Omanvändning av Jordvärmen som energikälla Överläggningen varhärmed slutad. § 6 Om användning avjordvärmen som energikälla Herr industriministern erhöll ordet förall besvara () framställda interpellation, nr160, och anförde: har frågat mig dels om () harutfört mer omfattande mätningar av temperaturen i samband med oljeborrningaroch, om så inte är fallet, staten som intressent har beordrat dylika mätningar,dels om staten genom sitt delägarskap i OPAB har införskaffat uppgifter omtemperalurmätningar i detta sammanhang, dels om uppgifterna i Dagens Nyheterär riktiga att del bl. a. har uppmätts en temperatur av i och dels om jag ämnar låta igångsätta temperalurmätningarav detta slag i stor skala över hela landet. Om användning av jordvärmen som energikälla Jagvill inledningsvis konstalera att OPAB, som en rutinåtgärd, har mätttemperaturen och även gjort vissa andra mätningar i samband med alt man borratefter olja. Staten har, i första hand genom och som ärintressenter i OPAB, tillgång till detta material. Uppgifternai är helt korrekta. Den högsta temperaturen, 8rC, har uppmättsi ett borrhål . De lokala variationerna är stora, och i detdjupaste hålet har man uppmätt 72'C. Innanjag svarar på den sista frågan vill jag säga några allmänna ord om jordvärmenoch förutsättningarna i att utnyttja den. Detemperaturer som uppmätts i borrhålen i tyder på att temperaturenstiger med upp emot 30"C för varje kilometer man borrar sig ned.Förklaringen till delta höga värde är att man här ligger utanförurbergsregionen. I urbergsregionen, och dit räknas huvuddelen av , harman en betydligt lägre temperaturstegring, enligl mätningar som utförts i annatsammanhang, bara hälften. I utförda mätningar, som sträcker sig framtill , bekräftar att har speciellt gynnsammaförutsättningar i detta hänseende. PåIsland, där man genom den vulkaniska berggrunden har höga temperaturer påringa djup, siktar man på att tillvarata jordvärmen såväl för direkt husuppvärmningsom för elproduktion. Vi har, när det gäller dessa möjligheter att utnyttjajordvärme, haft åtskilliga kontakter med isländska regeringen och de tjänstemänsom där arbetar med energifrågor. Vi följer med uppmärksamhet de försök som därgörs att ta till vara de rikliga jordvärmelillgångarna. Ivårt land får vi närmast inrikta oss på att ta till vara s. k.lågtem-peraturvärme för husuppvärmning, och de uppmätta temperaturerna är i ochför sig tillräckliga för della. Problemet är att utan alltför höga kostnaderkunna föra upp och ta till vara värmen. Utnyttjandet underlättas om del finnsnaturliga, valtenfyllda sprickor i berggrunden. Det är emellertid tveksamt omman här i ens under de mest gynnsamma förhållanden kan la till varajordvärmen med tillfredsställande ekonomi. Jag kan nämna några siffror.Beräkningar som har utförts vid Tekniska högskolan i tyder på att manvid utnyttjande av jordvärmen för uppvärmning av lägenheter behöver 20 borrhålper I 000 lägenheter. Om varje borrhål kostar ca uppgårenbart kostnaderna till ca , motsvarande en årskostnad perlägenhet av ca . har dragit slutsatsen att förutsättningarna för attutnyttja jordvärmen inte är särskilt gynnsamma i vårt land. Jag tror att dettaär en riktig bedömning, vilket inte utesluter att jag anser att vi bör skaffaoss mer kunskap för alt kunna avgöra vilka möjligheter som finns. Här vill jagi första hand peka på behovet av grundforskning. Först när vi har klarlagtvilka förutsättningar som måste vara uppfyllda och hur tekniken för tillvaratagandeav jordvärme kan förbättras blir det aktuellt att börja undersöka konkretaprojekt. Jag får lacka industriministern för hans svar på min interpellation. Svaretär emellertid otillfredsställande och bygger i vissa centrala avsnittuppenbarligen på klent eller missvisande sakunderlag. Svaret är ocksåavslöjande för och regeringens handlingsberedskap i fråga ombeslutsamma satsningar på energikällor som kan vara ett alternativ tillkärnkraften, och torde därför inte undgå att få intressanta politiskaåterverkningar. Skalljag emellertid bedöma interpellationssvaret från min egen, personliga synpunkthar jag anledning att i fiera stycken vara utomordentligt nöjd. Jag harnämligen länge trott och hävdat alt jordvärmen var en av de intressantaste -kanske den mest intressanta - av de olika energikällor som nämnts i denallmänna debatten, särskilt för vårt lands vidkommande, därför att vi i så höggrad är beroende av importerad energi, främst olja. En inhemsk energikälla avoändlig omfattning, ui-nyttjningsbar utan alltför komplicerad teknik och ulanfarliga återverkningar på miljö eller hälsa, borde enligt vad jag och mångamed mig länge hävdat vara värd all efterforska med uppbåd av mycket stora ekonomiskainsatser.