prot · FX0988 · 1974-12-31 00:00:00 — Men är det inte fråga om det, utan vad det här gällerär att som regeringen så starkt har prioriterat och satsat påfolkrörelser och studieförbund vill vi att man också skall upprätthålla högkvalitet på verksamheten inom institutionerna. Kan det vara något fel med det,herr statsrådet ? Jag kan inte förstå det. Statsrådet tror väl att de fria grupperna, folkrörelsernaoch studieförbunden skall klara så väsentligt mycket mer än för närvarande.Och visst kan där ske en utveckling det har vi alla klart för oss. Men detmåste någonstans finns en topp - på detta område liksom t. ex. på idrottensområde. Jag ser det på det sättet och jag anser inte att jag då företrädernågon annan uppfattning än den framfört . () kort genmäle: Jag efterlyste med rätta, tyckte jag upplysningar om vad som kunde komma efter den här propositionen. Utbildningsministernhänvisade till att det pågår utredningar och att det inte är vanligt att mangör uttalanden innan remissarbetet och den livliga debatt som man hoppas påkommit till stånd. Dä begriper jag inte alls varför man påstått att det härförslaget är första steget i en treärsplan. Det måste vara en ny tolkning avbegreppet treårsplan den tycks vara hemlig t. o. m. för utbildningsministern. Jag tycker inte att det är särskiltsnyggt att ge svenska folket intrycket att man på kulturpolitikens område haren noggrann plan , när man faktiskt inte har ett duggplanerat för . i Lane-Herrestad säger - nulitet tystare - att vi i propositionen har prioriterat organisationerna ochfolkrörelserna. Ja, det är precis vad vi har gjort. Men det intressanta är attni inom gör försök att korrigera det och i stället vill lägga pengar påinstitutionerna. Det är bara det jag har konstaterat. Det är en intressantförändring i attityd, och jag tycker att den är sä anmärkningsvärdatt det kan finnas anledning att påpeka den. 5 protokoll 1974. Den statliga kulturpolitiken, m. m. minkommentar på den punkten. vill att vi skall försöka lyfta på den förlåtsom kan finnas. Ja, det är inte så svårt att titta bakom den. har,om jag rätt minns de tiUfällen då vi haft möjlighet att tala med varandra, godfantasi. Men man kan naturligtvis, om man sä vill, sätta upp en katalog. Om detbehövs för pedagogisk vägledning skall vi gärna stå till tjänst med det. är, som jag sade i mitt anförande,färdig. Det är en i och för sig mycket intressant utredning med en radutomordentligt viktiga förslag. Det skall bli intressant att se vad som kommerut av dem när de nu har passerat remissorganen. Filmutredningsbetänkanden harvi flera stycken, och den sista är nu ute på remiss. De måste självfalletföranleda förslag - det är inte så konstigt. Vidare kommer det ett förslag frånMus 65, som skall ge oss viss vägledning när det gäller utställningsverksamhetensframtid. Det är en viktig fråga, som diskuterats tidigare iutskottet. Vi får också förslag tyvärr litet försenat, beroende påomständigheter som vi inte har kunnat råda över: sjukdom och liknande frånkulturrådet om kulturarbetarnas ställning. Det är efterlängtat det skall jaggärna erkänna. Självfallet måste det föranleda förslag från regeringen om hurersättningen till kulturarbetarna skall ordnas . Jag skulle kunna göra den här katalogen ännu längre, menjag vet att är läskunnig, och dessa upplysningar kan man utanalltför stort besvär inhämta både i skrifter och tal som varit tillgängligaunder senare tid. Hert i Ulfsbyn (c): Det industrisamhälle vi lever i är rikt påmånga sätt. Vi tillhör kretsen av de rikaste länderna. Vi har skapat enekonomisk välfärd omkring oss, och detta har gett oss resurser och ekonomiskamöjligheter att skaffa allehanda ting. Den ekonomiska välfärden har också gettoss olika grad av trygghet. En sak kan man notera: vi omger oss i dettavälfärdssamhälle med en mängd materieUa ting och prylar - därav mångastatusprylar. Häri ligger kanske en fara för kulturfrågorna. De kan lätt kommai kläm i ett allmänt materialistiskt och kommersiaUserat samhälle. Vi har alltidhaft lätt att vidga välfärdsbegreppet men ofta glömt bort att i samma gradvidga kulturbegreppet. Detta senare är nödvändigt med tanke på att vi måsteskapa så bra samhälls- och livsmUjöer som möjligt. Tiden medger inte att jag idetta sammanhang utvecklar denna problematik. Låt mig bara ge följande exempel. Vi har mycket bestämda regler för hur stort utrymmeparkeringsplatser skall ta, men vi har inte utrymme för barnens lekar ochkulturaktiviteter i närmiljö. Med andra ord: när det gäller samhällsplaneringoch boendemiljö måste ett vidgat kulturbegrepp - parat med en rad åtgärderdirekt inom kulturfältet - betyda att man kan skapa bättre samhällsmil-jöer.Kulturen måste mer integreras som en del i samhällslivet. Vi är materiellt sett mycket välförsedda och kulturelltsett i mångt och mycket mindre välförsedda. Jag tänker i första hand på attkulturutgifterna utgör en synnerligen liten del knappt I procent - av de totalastatliga driftutgifterna. Därför kan man säga att kulturpropositionen angående denstatliga kulturpolitiken i många avseenden var välkommen när den kom, främstdärför att i propositionen fastlägges en statlig kulturpolik, anges mål ochskapas en ram för utbyggnad av samhällets satsning. Det är takten i dennaekonomiska satsning som det råder mycket delade meningar om, men jag skall inteförledas att referera tidningsrubriker i detta sammanhang. Av de mål som anges i propositionen om kulturpolitiken kanman särskilt glädjas åt decentraliseringen, som innebär att regioner ochkommuner får ökade möjligheter till kulturverksamhet. Ett vidare mål är att gemänniskorna ökade möjligheter till egen skapande aktivitet och främja kontaktenmänniskor emellan. Det är också värt ett särskilt understrykande att man läggerspeciell vikt vid eftersatta gruppers behov för att ernå ett så brett kulturlivsom möjligt. Det gäller inte bara att sträva efter en breddadkulturkonsumtion, det gäller också, i lika hög grad, att åstadkomma en breddadkulturproduktion - detta för att vi skall få ett kulturaktivt, ettkulturvänligare samhälle. Här kan man säga att de yrkesverksammakulturarbetarna bör finna vägar att hjälpa till att berika den satsning påamatörismen sorn både kulturrådsbetänkandet och kulturpropositionen villfrämja. Jag kan också i detta sammanhang peka på den vikt och detvärde som hela den provinsiella kulturen har. Det har till detta kulturutskottets betänkande fogatsmänga reservationer och särskUda yttranden. Eftersom vi nu har avverkat entalar- och debattrunda har bl. a. reservationerna 7 och 8 samt 18 a och 19 berörts av både och . Jag kan, herr talman, nöja mig medatt yrka bifaU till dessa reservationer, i synnerhet som vi har en långtalarlista . Kommunerna ute i vårt land anslår stora summor tillbiblioteksverksamhet och tUl de kommunala musikskolorna. När det gäUer dekommunala musikskolorna har jag hört uppgifter om att kommunerna satsar drygt150 på denna verksamhet som inte ärstatsbidragsberättigad. Det är stora summor för våra kommuner, men utskottethar inte i det här betänkandet kunnat stödja kravet på statsbidrag till dekommunala musikskolorna, vUket har förts fram i olika motioner. Här måste manpåskynda den utredning där skolan, staten och kommunerna i samarbete med detföreslagna statliga skall pröva hur en bättre samordning mellanskolans obligatoriska undervisning och frivUlig verksamhet skall kommatiU stånd och hur detta påverkar statsbidragsfrågoma. Några ord om byggnadsminnesvården! Jag är mycket glad överden skrivning som utskottet har gjort, där utskottet anser att en översynbehövs i fråga om formerna för medelstilldelningen till vård och bevarande avkulturhistoriskt värdefulla byggnader och byggnadsmiljöer. I detta sammanhang vill jag nämna betydelsen av deinsatser som gjorts inom byggnadsminnesvården med stöd av medel försysselsättningspolitiken. Eftersom byggnadsminnesvården är eftersatt i vårtland är det angeläget att statsmaktema markerar sitt intresse förbyggnadsminnesvården genom att bl. a. garantera en ram för olika insatser.Detta skulle Den statliga kulturpolitiken, m. m. Den statliga kulturpolitiken, m. m. möjliggöraen bättre planering i det årliga restaureringsarbetet. Vi har i detta landbevarat och underhållit en lång rad slott och herresäten. Jag ifrågasätter intedet kulturvärde ett gammalt slott kan ha, men vi bör ha i minnet att det baraär ett fåtal människor som har bott i dessa slott. är det mesta spolieratoch borta av det som kunnat visa hur den svenska allmogen har bott och arbetatgenom århundraden, och håller vi också på att riva och utplåna en lång radav oUka arbetarmiljöer i vårt land. Bevara gärna slotten, men låt det inte skepå bekostnad av bevarandet av sådana byggnader och byggnadsmiljöer som skallvisa dagens och morgondagens generationer hur bönder, hantverkare och arbetarehar levat och verkat i vårt land! I det sammanhanget kan jag påpeka att de medel som anslåstill hela denna verksamhet totalt för vårt land ungefär motsvarar behovet hemmai mitt eget län. Där har vi projekt, färdiga att ta itu medomgående, det är byggnadsrestaureringar till ett värde av 23 mUjoner som nufår vänta. Situationen är likartad i de flesta län. Litet också om Sveriges Orkesterföreningars riksförbundoch dess verksamhet! När det gäller orkesterföreningarna utgår statsbidrag tillåtta stora yrkesorkestrar i , , , nordvästra ,, , och . Till är ytterligare anslutna ett 70-tal orkestrar, spridda över helalandet - det finns 2 600 musiker i dessa orkestrar och aktiviteten inomförbundet utövas av amatörer med stöd av mer eller mindre tillfälliga inslag avyrkesmusiker. gav dessa orkestrar 330 konserter för åhöraresom kunde räknas i hundratusental. För denna stora grupp av åhörare är dessaorkestrars framträdande den enda tillgängliga kontakten med levandeorkestermusik. Här förekommer också fin samverkan mellan yrkesmän och amatöreri SOR-orkestrarna. SOR och dess medlemsarbete ligger helt i linje med flera avpropositionens grundtankar. Organisationen är värd allt stöd i syfte att ökakonsertutbudet, höja den kvalitativa nivån och möjliggöra anslutning av flermedlemmar. I propositionen har angivits vissa åtgärder för befrämjande av SOR:sverksamhet. a. skall statsbidrag kunna utgå till grupp av yrkesmusiker somutgör kärna i en stor orkester. Detta förslag innebär ett tillmötesgående avtidigare av SOR i utredning framförda önskemål. I de flesta fall kommerkommunerna att ha primäransvaret och initiativet vid inrättande avmusikertjänsterna, och då är det viktigt att de vet i vilken omfattningstatsbidrag utgår. Enligt SOR hade det varit en bättre konstraktion omstatsbidrag till SOR-kärnan i orkestrarna hade utgått på samma grunder som tillyrkesorkestrarna. Vidare har SOR centralt en önskan om att även ifortsättningen få fördela bidrag till konsertverksamheten enligt hittillstillämpade grunder för att ha en möjlighet att övervaka verksamheten. SOR besitterju den stora sakkunskapen på detta område. Jag hoppas emeUertid attutbildningsministern skall följa verksamheten inom SOR-orkestrama och att deges möjlighet att framgent fylla sin viktiga funktion. Jag vet, herr utbildningsminister, att det kommer mångaönskemål till en så här stor proposition och jag förstår innerligt välsvårigheterna att vidpropositionsskrivandet finna de lämpligaste och ändamålsenligastekonstruktionerna för en lång rad av ändamål och verksamheter. viU jag skicka med den förhoppningen attutbildningsministern kraftigt höjer anslagsramarna i kommandekulturpropositioner. Det blir god förräntning på det kapitalet. Jag yrkar bifall till de reservationer därmitt namn finns med. Den statliga kulturpoUtiken, m. m. Flera talare har redan berört svårigheten attöverblicka materialet i denna proposition, så omfångsrik och mångordig, meninte så fyUd av gåvor tiU kulturlivet som många hade väntat sig. Sammanlagt 25miljoner i anslagsökningar, bortsett från pris- och löneomräkning, är vaddepartementschefen föreslår En betydligt större höjning, 54 miljoner, kommer påstudiecirklar och studieförbund. Moderata samlingspartiet kan inte i viktiga avseenden delastatsrådet uppfattning. Som redan har nämnt finner vi det angelägetatt slå vakt om institutioner av olika slag, teatrar och museer Institutionernasställning får inte försvagas, vilket det flnns risk för om man följerdepartementschefens förslag. Institutionerna står för kvalitet, yrkeskunnandeoch tradition. Moderata samlingspartiet finner den försvagning som enligtpropositionens förslag skulle drabba de kungl. teatrarna vara allvariig.Departementschefen anser att när det gäller en begränsning av den ståenderepertoaren på kan en viss minskning i förhållande till nulägetförsvaras. Att vissa klassiska verk således skulle försvinna vore högstbeklagligt och ingalunda önskvärt. säger att Operanoch har ett riksansvar som traditionellt bestått i att vårda denklassiska, särskilt den svenska, repertoaren. Det är två något motsägandeuttalanden, dessutom litet dunkla, eftersom Operans klassiska svenskarepertoar torde vara rätt obefintlig. Operan kunde under förra spelåret uppvisa en genomsnittligbeläggning av vilket måste anses utomordentligt. Under nästa spelarmåste Operan på grund av ombyggnad spela på olika platser, förhyra lokaler förturnéverksamhet m. m. Detta kostar pengar, liksom också de utländska gästspeltill vilka vår opera har inbjudits och som vittnar om en hög uppskattning avdess verksamhet på skilda håll i världen. Beträffande har utskottet delvis tillgodosettvårt motionskrav på ökade medel. När det gäller Operan har moderata samUngspartietsoch representanter i utskottet i en reservation yrkat påytterligare anslag av I miljon kronor. skall i fortsättningen också ha hand ommuseiverksamheten, men hur detta skall ske bringar propositionen inte klarheti. Flera olika utredningar har under sysslat med museerna ochkulturminnesvården, och aviserar statsrådet nya utredningar Det är intesärskilt tillfredsställande och måste kännas ovisst för alla som är verksammainom denna sektor. Ett av de fem a tio främsta naturvetenskapliga museerna ivärlden är , som fick sin nuvarande organisation 1965och Den statliga kulturpolitiken, m. m. I en interpellation 1968 till en annanutbildningsminister - han hette för resten - frågade jag hureftersläpningen vid museet skulle upphämtas. Statsrådet hänvisade till pågåendeutredningar och svarade för övrigt; "Det var relativt snålt . Vi kundegöra små förbättringar där det var som svårast för flera av våra museer. Mendet skedde egentligen ingen verklig upprustning på något av våra många museer -vi hade inte råd till det ." Jag antar att det är ett uttalande som statsrådetZachrisson kan anse giltigt också . Museerna har otvivelaktigt en stor roll att spela när detgäller kulturella aktiviteter, men förutsättningen är ju att de fårtillräckliga resurser. sysslar både med kvalificerad forskning och meden framgångsrik utställningsverksamhet. När tunnelbanan blir färdig ut tillFrescati hoppas man kunna nå en ännu större publik än . Men detfordras också medel för en nödvändig teknisk upprustning. Moderata samlingspartiets reservation vill ge riksmuseetytterligare . Kulturminnesvård och byggnadsminnesvård är en sektor somalltmer har kommit i blickpunkten både här i landet och utomlands. Av deutredningar som har gjorts kan man inhämta, att gällandelagstiftning och organisation för kulturminnesvården är föråldrad ochofullständig och inte svarar mot de krav som ställs från olika håll.Ansvaret för kulturminnesvården åvilar , som i sin petitaför har begärt 191 nya tjänster, varav de flesta kvalificerade.Departementschefen medger bara sju och vUl avvakta med resten och vänta på nyutredning. Riksantikvarien säger i en skrivelse bl. a., att vid denkonferens i regi som hölls i Zvirich som förberedelseför bekräftades intrycket av att vårt land håller på attkomma på efterkälken i fråga om kulturminnesvård. sade också vidsitt besök hos utskottet; "Jämmerlig anslagsknapphet har kännetecknatriksantikvarieämbetet." och jag har i en reservation yrkat på en ökningav anslaget till : Förvaltningskostnader med 2 miljonerkronor. som ämbetet upplever en besvärande brist påresurser har det skett en väsentlig åtstramning av arbetsmarknadsverketsbidragsgivning för beredskapsarbeten inom kulturminnesvården. Det är önskvärtatt man här får klara bidragsbestämmelser, så att detta arbete kan fortsätta.Det är över huvud taget svårt att få tag i kunniga arbetare förrestaureringsarbeten. Här behövs utbildning och anvisningar. Stadsholmennu rustar upp husen på , lägger man ut arbetena på små privatabyggnadsfirmor, som har den arbetskraft som erfordras men naturligtvis inte itillräcklig mängd för alla arbeten som står i tur. Den engelske arkitekten har i sin bok bl. a. talat om , som han anser har"ett omistligt värde som urban dekoration, vilken är överväldigande ochvida överglänser dess ursprungliga trafikfunktioner". Även vi har våraomistliga monument och jag tycker för min del att det gamla Den statliga kulturpolitiken, m. m. torde kunna väl betraktas som en urban dekoration av värde för Nr 88stadsbuden. I linje med vad jag talat om ligger också enförstärkning av länsmuseernas verksamhet. Utskottet följer härdepartementschefens förslag om oförändrat belopp i avvaktan på ett nyttbidragssystem. anser emellertid en förstärkning avlänsmuseerna synnerligen nödvändig och förordar en särskUd post på 5,5 mUjonerunder anslaget Bidrag till avlöningar inom landsantikvarieorganisationen.Beloppet bör delas lika mellan den kulturminnesvårdande och den musealaverksamheten inom länen. Reservanterna från moderata samlingspartiet villställa ett med ökat belopp till förfogande under nämndaanslag. Vi har också i ett särskilt uttalande framhållit, att detär nödvändigt att de nya statsbidragsbestämmelserna för länsmuseerna snarastutarbetas, och hoppas att den bidragskonstruktion som vi har förordat kommeratt positivt prövas och att staten här kommer att ta sin del av ansvaret förlandsantikvarieorganisationen och länsmuseerna. Med hänvisning tillvad jag här har anfört beträffande vissa nödvändiga förstärkningar på vitalakulturella områden ber jag att få yrka bifall till reservationerna 13 medföljdreservationen 14 b, 23 b, 24 och 25 i kulturutskottets betänkande. HerrHERMANSSON (vpk): Jag skall begränsa mitt inlägg i dennakulturpolitiska debatt tiU ett enda område, men ett område som är av heltavgörande betydelse i dagens och morgondagens samhälle, nämligen radio ochtelevision. Det är dessutom ett kulturområde där det råder en akut krispå grund av statsmakternas vägran att ta det ekonomiska ansvaret för vad enfullödig programpolitik kostar. Om någon tycker att omdömet akut kris är för starkt såvill jag hänvisa till följande fakta och opinionsyttringar: De s. k. frilansarna vid har gått i strejkför att understryka sin oro inför det avskedshot som många av dem står inför.Drygt tusen personer samlades i går till strejkmöte utanför . Mångafrilansar - hur många hundra är ännu inte klart - hotas med avsked den att icke fått de medel som är nödvändiga för attupprätthålla verksamheten i oförändrad omfattning. Ett par hundra fastamedarbetare, framförallt tekniker, hotas också med avsked. Personalrepresentanterna i ljudradions avdelningsnämnd,dvs. företagsnämnd, förklarade i ett uttalande att de saknarförtroende för radiochef och styrelse. Personalrepresentanterna inom :s företagsnämnd haruttalat sig på samma sätt. De motiverade sin inställning med följande ord;"Den krissituation som manövrerat sig in i kommer att fåtill följd en katastrofal försämring av programmens kvalitet och avskedande avett stort antal värdefulla medarbetare, vilket i sin tur kommer att innebära enallvarlig begränsning av mångfalden i programutbudet." Vid ettstort protestmöte av personalen vid Nr 88 mot regeringens avslag på radioledningens begäran omextra anslag antogs Onsdagenden uttalande, där man bl. a.framhåller att regeringens beslut "innebär att 22 mai1974 TV-tittarna och radiolyssnarnainte får valuta för de licenspengar de -------------------- redan har betalt in. Radio- och TV-programmenkommer att minska. Denstatliga kultur- -g kvalitet." pohtiken,m. m. y radiochefen framhöll i en kommentar till regeringsbeslutet,att situation nästa budgetår blir mycket svår: "Vi fårendast 15 av de drygt 30 extra miljoner som vi begärt till följd av pris- ochlöneökningar. För att täcka bristen måste vi snabbt göra nedskärningar på olikahåll. Tyvärr blir även en personalminskning oundviklig. I första hand blir detden korttidsanställda personalen som drabbas." Personalensoro tycks alltså ha mycket reella orsaker. Vilka möjligheter finns då att lösa de akuta problemen förSveriges Radio? Från såväl radioledningens som personalens sida har pekats påatt pengar finns i rundradiorörelsens fond, som är på drygt 300miljoner kronor. Den består av oförbmkade licenspengar. Under de tre senasteåren har betalat in ca till fonden. Detta ärmedel som anvisats av statsmakterna, men som sparats in genomrationaliseringar och andra åtgärder. "Det är svårt att undertrycka enviss indignation över att vi inte ens i ett besvärligt läge kan få tillbakapengar som vi själva sparat, men som vi av formella skäl inte kunnat behållasom reserv inom företaget", sade i sin kommentar. Personalen har ställt liknande krav, nämligen attlicenspengarna skall användas till de program som allmänheten redan betalatför. Vid strejkmötet i går ställdes följande fyra krav; att sändningstiden inteskall skäras ned, att de inbetalda licensmedlen går till programmen, attradiofonden öppnas, att inga avskedanden görs. Personalmötet liksom de strejkande har starkt understrukitvad som är det grundläggande i deras aktioner och opinionsyttringar, nämligendet ansvar som och alla dess anställda har inför allmänheten.Det handlar inte främst om deras egna jobb, även om kampen för rätten tillarbetsplatsen naturligtvis spelar en viktig roll i sammanhanget, utan om densärställning och det särskilda ansvar som har som kulturmedium,som nyhetsmedium, för folkbildningen osv. Vårt parti har i olika sammanhang kritiserat utvecklingeninom . Framför allt har vi vänt oss mot den tendens att låtakommersiella metoder och program tränga in i särskilt televisionensprogramutbud som kommit tiU synes. Vi har krävt en bättre programpolitik, sommera ansluter sig till riktlinjerna i radioavtalet. Vi har inte varit ensamma om dennakritik. Den framförs t. ex. också i det remissvar till betänkandesom avgavs av ECO. Det heter där: "Man tävlar med metoder somär kommersialismens, utan att det finns något egentligt skäl till det. Ungdomarfrån kulturellt stimulansfattiga miljöer får inte längre en ökad kulturellvalfrihet via TV som den kritiska granskningen avprogramverksamheten måste fortsätta är det emellertid angeläget att understrykaden stora betydelsesom radio- och TV-verksamheten har just när det gäller kampen mot de kulturkommersiellakrafterna. Vi har här ett medium med en utomordentlig slagkraft. Det hardessutom en särställning genom att det icke behöver vara indraget i detkommersiella livet, där profitjakten gör kulturyttringarna tillspekulationsobjekt och konstprodukterna till varor. En debatt om kulturlivetoch kulturpolitiken i kan inte föras utan att radio- och TV-frågornages en central plats. Jag vill också peka på ett annat, omedelbartorsakssammanhang. I en skrivelse till regeringen från KLYS - Konstnärliga ochlitterära yrkesutövares samarbetsnämnd understryks att den minskningSveriges Radio måste göra av programverksamheten genom de otillräckligaanslagen till sin huvuddel drabbar kulturarbetarna och kan motsvara ca 200 -250 årsanställningar eller 867 stora arbetsstipendier. Som jämförelse kannämnas att antalet sådana arbetsstipendier innevarande budgetår uppgick till245. För en yrkeskår som består av ca 10 000 personer är en sådan försämring avutkomstmöjligheterna utomordentligt allvarlig. som vi här i diskuterar storasatsningar på vissa kulturpolitiska områden sker alltså mycket storanedskärningar på ett annat och synnerligt viktigt kulturområde, nämUgen radiooch television.