prot · FX09126 · 1974-12-31 00:00:00 — En annan orsak låg däri att stoffet inom övriga samhällsorienleradeämnen i läromedlen hade ell i förhållande lill religionskunskapen alltför stortutrymme. Skolöverslyrelsenhar arbetat för en förnyelse av arbets-sättet i religionskunskap påmellanstadiet. I detta arbete ingår bl. a. ett forskningsprojekt vidlärarhögskolan i , kallat Undervisningsmetodik i religionskunskap.Della, som avslutades , har haft som syfte atl undersöka hurreligionsundervisningen bör utformas på ell pedagogiskt lämpligt sällsamt att utarbeta och pröva metoder för en sådan undervisning. Inom ramen fördetta forskningsprojekt har ett metodmalerial för ett urval av arbetsområdenutarbetats. Detta material kommer atl tillsammans med övriga väsentligaresultat och ställnings-laganden publiceras i form av ell foribildningsmaterialför lärare. Sedan1970 finns elt omfattande foribildningsmaterial för lärare pä låg- ochmellanstadierna tillgängligt. Materialet, som har utarbetats avskolöverslyrelsen, innehåller ämnesfördjupning avseende samtliga moment ireligionskunskap och exempel på melodiskt genomarbetade arbetsområden avseendet. Kontinuerligainsatser görs sålunda för all åsladkomma en förnyelse i arbetssättet ireligionskunskap. Den stora efterfrågan pä skolöverstyrelsensforibildningsmaterial i religionskunskap vittnar också om att lärarna kännerbehov av fortbildning inom detta område Lålmig slutligen nämna all del inom skolöverslyrelsen pågår ett arbete medmålbesiämning och utvärdering - del s. k. MUT-projeklei - för atl utarbeta ochtillhandahålla instrument för prioritering och urval av stoff Instrumentenkommer framför allt all vara knutna till s. k. basfärdigheter ochbaskunskaper. Detta kommer atl ge lärarna en hjälp att göra prioriteringar ivarje ämnes stoff, som är nödvändiga för all arbelssällel i skolan skallbli del önskvärda och elevernas inlärning skall bli effektiv. MUT-projektelplaneras ge som resultat förändrade läro-planssupplemenl 1977/78. Defrågor tagit upp i sin interpellation har som jag här nämntskolöverstyrelsen redan uppmärksammat. Ang.religionskunskapsämnets ställning på mellanstadium Ang.religionskunskapsämnets ställning på mellanstadium gärder syftar just tillatt "få undervisningen atl ligga i linje med vad läroplanen anger", varfördet inte finns behov av några ytteriigare åtgärder av mig. Detskolöverslyrelsen nu ämnar göra är alt gå ut med en information ifrågan där lärare och skolledare bl. a. uppmanas atl beakta problemen iundervisningen. HenWESTBERG i (fp): Först ett tack titt statsrådet för den redogörelse honlämnat som svar på min interpellation. Fördet första framgår det av redogörelsen att statsrådet delar uppfattningen attreligionskunskapen inte alltid får den tid som enligt läroplanen skallavsättas för ämnet. Däremot kan jag inte av redogörelsen utläsa hur statsrådetser på den utvecklingen. Statsrådet hänvisar visseriigen tillskolöverstyrelsens arbete för en förnyelse av arbetssättet i religionskunskapoch till ett omfattande fortbildningsmaterial, men del sistnämnda har jufunnits tillgängligt utan alt situationen, så långt jag förstår, harförbättrats. Slutligen hänvisar statsrådet till det inom skolöverstyrelsenpågående arbetet med målbestämning och utvärdering, som kan beräknas resulterai förändrade läroplanssupplement 1977/78. Men vi har ju redan nu en klarmålsättning för undervisningen, och den måste väl åtminstone tills vidare varavägledande. Den kan dock inte - såvitt jag förslär - näs, om ämnet inte får dentid som enligt läroplanen skall tillkomma ämnet religionskunskap. Fördet andra kommer statsrådet fram till slutsatsen att det inte finns behov avnågra ytteriigare åtgärder frän hennes sida. Detsvaret ger inte anledning till någon större tacksamhet. Tvärtom gör det migbesviken och säkerligen också den opinion som med speciellt intresse följer dehär frågorna. Detär klart dokumenterat att religionskunskapen i nära hälften avmellanstadieklasserna inte får den tid som enligt läroplanen skall avsällas förämnet. Det finns en rad förklaringar till att så är fallet. Lärarna uppger,enligt svaret, alt del är svårt att levandegöra s. k. fundamentala livsfrår,oroch samlevnadsfrågor och att detta framför alll beror på bristande ämneskunskaperi psykologi och religionskunskap men även på brister i läromedlen. En annanorsak anses av lärarna vara svårigheter när det gäller metodiken, ochytterligare en ansågs vara att stoffet inom övriga samhällsorienterande ämnen iläromedlen hade ett i förhållande titt religionskunskapen alltför stortutrymme. Gemensamtför i svaret och här relaterade orsaker är atl del är möjligt alt göra något ätdem. Därför är jag så förvånad när statsrådet säger atl det inte finns behov avnågra ytteriigare åtgärder frän hennes sida. Närdet står helt klart atl religionskunskapen i nära hälften av mellanstadieklassernainte får den tid som enligl läroplanen skall avsättas för ämnet och då mansamtidigt är medveten om åtminstone en del av orsakerna lill detta förhällande,borde det vara angeläget för del ansvariga statsrådet att vidta åtgärder isyfte att undanröja här nämnda men också andra orsakertill del påtalade missförhållandet. Särskiltangeläget måste det vara att satsa pä lärarutbildning och fortbildning menockså på läromedlen. Inom parentes sagt kan det vara skäl att påpeka att dettamed lärarutbildningen också gäller högstadiet, där enligt uppgift hälften avundervisningstiden i religionskunskap upphålls av lärare som saknarämnesteoretisk och ämnesmetodisk kompetens. Undersökningen visar att många avdessa lärare säger sig ha svårigheter. Lärarutbildningenhar inte anpassats till den nya undervisningssituation som uppkom däreligionskunskapen sammanfördes med de s. k. orienteringsämnena, och inteheller läroböckerna har i alla avseenden anpassats lill den nyaundervisningssiluationen. Det kan också ifrågasällas om ämnet religionskunskapär betjänt av att ingå i s. k. samlad undervisning tillsammans medorienteringsämnena. Men därom är det kanske för tidigt att ha en bestämdmening. Ovedersägligt är att vissa avsnitt av religionsämnet inte lämpar sigför en integrering utan bör läsas för sig. Mendet är angelägel all ämnet får sin rättmätiga del av undervisningstiden, såalt målsättningen för undervisningen i ämnet nås och så att ämnets olika delarfår rum i undervisningen. Särskild vikt vill jag fästa vid anvisningen attBibeln skall ha en central plats vid undervisningen om kristendomen och attbibelkunskapen bör ge en samlad bild av person, hans liv och hansförkunnelse. Läroplanen är mycket klar på den punkten: "När det gällerkristendomen skall bibeltexterna stå i förgrunden. Elevernas upplevelse avdessa texter kan länkas påverka deras inställning och åskådning. Detta är heltförenligt med kravet på objektivitet." Detsägs också atl biblar bör finnas i tillräckligt antal för individuellt bruk iundervisningen fr. o. m. årskurs 3. Del är också sagt i anvisningarna attinslag av religiös andakt i olika utformning i morgonsamlingarna kan förmedlanågot av religionens upplevelsesida. Dåvill jag fråga: Känner statsrådet till om det som jag nu anfört ur läroplanenpraktiseras ute i skolorna, om det alltså fungerar i enlighet med läroplanens.intentioner?Föregen del finner jag det angeläget att så sker. Jag delar den uppfattning somläroplanen uttrycker pä följande sätt: "Eftersomkristendomen globall sett spelar en väsentlig roll, och dä den kristnareligionen i vår kulturkrets har ett avgörande inflytande på människorslivshållning, måste undervisningen i religionskunskap i första hand vara enundervisning om tro och etik. God kännedom om kristendomens förhistoriaoch grundare, dess källskrifter och historia, dess olika riktningar, nutidatrosuppfattningar och institutioner och dess betydelse i dagens samhälle hördärför inte bara till allmän bildning att känna till utan också till deinstrument, som var och en behöver för sin livsorientering." Detkan också i det här sammanhanget vara tillåtet att göra en personlig bekännelseoch citera ett välkänt ord ur ett av de brev som återfinns Ang.religionskunskapsämnets ställning på mellanstadium Ang.religionskunskapsämnets ställning på mellanstadium i vår Bibel. a. följande till sin unge medarbetare : "Du kännerfrån barndomen de heliga skrifter, som kunna giva dig vishet, så atl du bliverfrälst genom den tro du har i Krislus ." Har man en sådan uppfattningom bibelordels belydelse - och det har jag - är det helt naturiigt att man ärangelägen om att läroplanen följs på den här punkten - alt budskap fårtala för sig självi. Jaguppskattar givetvis arbeie för en förnyelse av arbetssätteti religionskunskap på mellanstadiet och att del finns lillgång tillfortbildningsmaterial, innehållande ämnesfördjupning avseende samtliga momenti religionskunskapen och exempel pä metodiskt genomarbetade arbetsområdenavseende bl. a. bibelkunskap, men del har lydligen inte varit tillräckligt. Detmetodiska arbetet är viktigt och det är säkerligen angeläget med fördjupningnär det gäller samtliga moment i ämnet, men det är minst lika viktigt attundervisningen ges det innehåll som läroplanen anger och att tillräcklig tidanslås för ämnet. Jag vill tacksamt notera uppgiften att nuomedelbart skulle gä ut med information i frågan, där lärare och skolledare bl.a. uppmanas atl beakta problemen i undervisningen. Men räcker det med enuppmaning att beakta problemen? Är det inte praktiska åtgärder, konkretaåtgärder, som behövs - åtgärder som när fram och blir lill nytta ivardagssituationen i skolan? Detär mig bekant att många lärare känner osäkerhet inför del här ämnet och frågarefter klara besked. Man vet inte hur man skall ställa sig när det gäller att gede olika ämnena inom orienteringsgruppen lid och i vilken utsträckning man kanfiylla från det ena ämnet lill det andra. Också på den punkten råder, om jaghar fält riktiga uppgifter, osäkerhet." Detkan även ifrågasättas om inte de lärare och lärarkandidater som har intresse avatt få undervisning i ämnet skulle få tillgäng till en utökad utbildning. Deskulle också kunna överta undervisningen i ämnet från de lärare som önskar bytabort religionskunskapen. Detfinns olika vägar att gå fram på, och det är såvitt jag kan se utomordentligtangeläget att man försöker komma lill rätla med de förhållanden som jagpåtalat. Frågorna kommer igen, och ställer jag en direkt fråga tillslalsrådel : Hur ser egentligen statsrådet på den utveckling ifråga om religionskunskapsämnets ställning pä mellanstadium somundersökningen redovisar, och finner inte statsrådet ändå några skäl all vidtaålgärder i syfte att få undervisningen atl ligga i linje med vad läroplanenanger? När jag tagit del av undersökning rörandereligionskunskapen på mellanstadiet har jag kunnat konstatera samma förhållandesom i , och jag har också kommit till samma slutsals somherr : förhållandena är inte tillfredsställande. Den enda rimligaståndpunkt jag kan inta är att läroplanen skatt följas. Dethär innebär inte att jag också säger att jag bör vidta åtgärder, utan jagkonstaterar att är den myndighet som har atl verka för altläroplanens mål och innehåll förverkligas. Jag konstaterar också allskolöverslyrelsen har, med anledning av sina egna undersökningar, vidtagit enrad ålgärder för alt förbättra situationen när det gäller religionskunskapen påmellanstadiet. Minslutsats är alltså atl vi nu bör låta de här åtgärderna fä genomslag innan viefteriyser nya åtgärder. Omen breddad utbildning av sjukgymnaster HenWESTBERG i (fp): Statsrådet lämnade nu klara besked på - som jag ser det -utomordentligt viktiga punkter, och det ber jag få tacka for. Det förstabeskedet var att statsrådet icke finner nuvarande förhållandentillfredsställande och det andra att läroplanen skall följas. Jagtror det är viktigt och värdefullt att statsrådet säger detta klart ut. Ddkommer att skingra en hel del missförstånd och oklarheter ute på fälld. Därföruppskattar jag det - och jag tror mänga med mig. Sedansade statsrådet att har vidtagit en rad åtgärder och alt honvill vänta på genomslaget av redan vidtagna eller pä gång varande åtgärder. Detkan givetvis vara riktigt. Men vi får inte glömma, fru statsrådet ,att vi här rör oss på ett område där vi också behöver resurser. Denverkställande myndigheten behöver resurser för alt kunna vidla de åtgärder somär erforderliga. Jag tänker dä inte minst på fortbildningsverksamheten ochlärarutbildningen. Det är angeläget atl statsrådet följer de här frågornamycket uppmärksamt och, när det verkställande organet anmäler behov därav, serlill att resurserna också ställs lill förfogande. Överläggningenvar härmed slutad. § 19 Om en breddadutbildning av sjukgymnaster erhöll ordet för atl besvara i (s)framställda interpellation, nr 131, och anförde: i har frågat mig om jag är villig atl uttala mig tillförmån för en breddad ulbildning av sjukgymnaster. har vidarefrågat efler skälet titt att den beslutade sjukgymnastutbildningen i Örebrooch inte startat och när utbildningen på dessa orter kan väntas komma igång. Enliglstatsmakternas beslut (prop. 1964:73, SU 1964:96, rskr 1964:216) skall denfortsalla utbyggnaden av utbildningen av arbetsterapeuter och sjukgymnaster skeunder kommunalt huvudmannaskap. Det ankommer därför på skolöverslyrelsen attfatta beslut om en ökning av utbildningen. Jag delar att en utbyggnad av sjukgymnast- Omen breddad utbildning av sjukgymnaster utbildningen är angelägen.Jag utgår ifrån all Kungl. Maj:ls uppdrag till den IIfebruari 1972 att skyndsamt undersöka förutsättningarna för att ökaintagningen till sjukgymnast- och arbetsterapeututbildningarna skall geresultat i önskad riktning. Skälentill atl sjukgymnastutbildningen i inte kunnal böria är dels att dettidigare saknats sökande till de extra lektorstjänster i anatomi och fysiologisom för bl. a. denna utbildning har funnits inrättade ,dels att en överiäkartjänst i medicinsk rehabilitering vid intekunnat tillsättas och dels att studierektorstjänsten intevarit tillsatt. Alla dessa tjänster måste vara besatta för att utbildningen,både den teoretiska och praktiska, skall kunna genomföras. Enligt uppgift frånutbildningsnämnden i läns landstingskommun beräknas utbildningenemellertid kunna börja i . Vadbeträffar utbildningen i vill jag nämna all överläkartjänslen i medicinsk rehabiliteringvid inte kunnat besättas. Enligt uppgift frän utbildningsnämndeni läns landstingskommun finns dock numera vissa utsikter atltjänsten kan bli besatt på . Det torde därefter dröja cirka ett årinnan verksamheien på rehabiliteringskliniken är så uppbyggd atlsjukgymnastelever kan tas emot. Hen i (s): Jag tackar fru statsrådet för svaret på mininterpellation. Itredje stycket av svaret ges elt klart besked om att statsrådet delaruppfattningen att en utbyggnad av sjukgymnastutbildningen är angelägen. Därmedhar statsrådet också svarat positivt pä den första delfrågan i mininterpellation. Närdet sedan gäller den andra delfrågan, alltså skälen till att den beslutadesjukgymnastutbildningen i och inte har startat och när utbildningenpå dessa orter kan väntas komma i gång, är det bara att beklaga attigångsättningen av den utbildningen torde dröja ännu , speciellt i Umeådär vi tydligen inte kan påräkna någon ulbildning förrän . Detsista upplever jag som ytterst beklagligt. Jag skall kort förklaravarför jag ställt den här interpellationen. Brislenpå utbildade sjukgymnaster upplevs som mycket besvärande, men detär de kommande årens bekymmer som kanske är det allra största problemet. Härgår nu landstingen in för atl hårt prioritera utbyggnaden av långtidsvärden.Bara i mitt hemlän är ambitionerna i förslaget till ny hälso- ochsjukvårdsplan omkring 1 000 nya längvårdsplalser. Jag nämner detta därför attjust långtidsvården har så stora krav på rörelsebehandling för atlrehabiliteringen skall bli menings-fult. Detär en enstämmig uppfattning att vi har ett stort växande behov avsjukgymnaster. Det fattas helt enkelt utbildad personal som kan ulveckla ochaktivera patienterna. Likaenstämmig är uppfattningen att utbildningskapaciteten är otillräcklig. Enintagningskapacilet på 270 elever räcker inte för att förse ensnuvarande antal långvårdskliniker med sjukgymnaster, och med den kraftigautbyggnad som planeras över praktiskt laget hela vårt land kommer dagensbristsituation att förvärras. Vi kommer aldrig att kunna knappa in på behovet,ulan del kommer att växa sig ännu större om vi inte kan bredda utbildningen,vilket jag tror ändå lill sisl blir nödvändigt. Denknappa utbildningskapaciteten är dubbelt beklaglig då tusentals svenska flickoroch pojkar köar för alt fl just den här utbildningen. Som jag uppgetl iinterpellationen är det inte ovanligt att ett femtiotal elev-platser lockartusentalet sökande. Att rehabiliteringen inom långtidsvården blirstarkt eftersatt på grund av brist pä sjukgymnaster och hjälppersonal uppleversjukvårdsmyndigheterna ute i landel som en onödig obalans. Ärdel dä alldeles omöjligt att fä en rejäl breddning av utbildningen till stånd?Statsrådet har ju genom sitt svar klart deklarerat sin positiva syn på en utbyggnadav sjukgymnastutbildningen. Kan vi dä föriila oss på alt del uppdragskolöverstyrelsen fick ger de resultat som både statsrådet ochjag tycks anse som mycket angelägna? Omen breddad utbildning av sjukgymnaster Tillät mig alt i all korthet tillägga några synpunkter till vad herrOlsson i anförde. Jagdelar uppfattning all det är beklagligt att de beslutadesjukgymnastutbildningarna ännu inte har kommit till stånd. Som statsrådetriktigt redovisade beror det pä svårigheterna att få kvalificerad lärarpersonal- det gäller både läkare och sjukgymnaster. Del är verkligen också minförhoppning att vi snart skatt fä titt sländ de beslutade instituten, inteminst det i . saknar nämligen helt sjukgymnastutbildning. Menjag vill tillägga en synpunkt. Det hade varit en stor fördel -inte minst fördet område som i nämnde, nämligen långtidsvården - om vi hadefått till stånd den utbildning av biträden lill sjukgymnasterna som varitaktuell i elt decennium om inte mer utan att någon kursplan framlagts ellernågot beslut fattats. Pä initiativ frän har en läroplan förbiträden till sjukgymnaster försöksvis utarbetats. Det är min förhoppning attförsöksverksamhet nu verkligen skall komma i gång, så alt vi får en sådanutbildning. Just inom långtidsvården kan sjukvårdsbiträden som fält en vissutbildning på sjuk-gymnastomrädd avlasta sjukgymnasterna högst betydligt. Dekan arbeta under sjukgymnastens ledning och därmed hjälpa patienten. På så sättkan man åstadkomma en välbehövlig rationalisering. Jagvet inte om statsrådet har fått närmare informationer i detta hänseende, menjag skulle vara intresserad av alt få höra statsrådets egen uppfattning omvärdet av en utbildning för sjukgymnaslbiträden. Omen breddad utbildning av sjukgymnaster Vi lycks alla vara överens om behovet av ökad kapacitet pä detta områdesamtidigt som vi alla beklagar de orsaker som legat lill grund för att deåtgärder, som har beslulat, inte kunnal komma lill stånd. Beträffandefru fråga förhäller del sig så som antog,nämligen atl jag inte känner lill de nya planerna. Jag får informera mig omdessa. HenOLSSON i (s): Jag skall inte föriänga inlerpellationsdebatten, utan jag vill barahelt kort i detta sammanhang erinra om vad socialulskoiiels ordförande herrKarlsson i yttrade här i kammaren i är i samband medatl en moiion om legitimation för vissa kiropraklorer behandlas.Jag citerar ur riksdagsprotokollet: "------------- det är angeläget alt enulbyggnad av sjukgymnastutbildningen sker. Vi har 270utbildningsplatser för sjukgymnaster, och flera blir del väl inte under denärmaste åren, men det behövs ännu flera; detta är en av flaskhalsarna i densvenska sjukvärden av ." Det här sista som socialutskottetsordförande konstaterade vill jag livligt instämma i. Jag lackar statsrådet änen gång för svaret. Överiäggningenvar härmed slutad. §20 Föredrogs och hänvisades motionen nr 1988 till . § 21 Föredrogs ochbifölls interpellationsframställningen nr 160. § 22 Interpellation nr161 ang. kommissionärs ställning enligt lagen om kommission, handelsagenturoch handelsresande Ordetlämnades på begäran till Hen i (s),som yttrade: riksdag beslutade om ändring i lagen (1914:45) omkommission, handelsagenlur och handelsresande. Beslutet innebar i huvudsak atlmellanman som omfattas av lagen fick sin ställning stärkt gentemot huvudmannen. Dennya kommissionslagen trädde i kraft i är. Lagen förefalleremellerlid inte på ett lillfredsslällande sätt täcka in de olika kommissionssystemsom förekommer. Trots de förbättringar som lagen medförde står delenligt min mening helt klart atl kommissionären fortfarande har en svagställning. De fiesta kommissionsavial som upprat- lades före den 1 juli1974, med stark bindning för kommissionären lill moderföretaget, skulle ocksåkunna ingås . Del som kanske oroar mesl är alt kommissionsförfarandetförsvårar de fackliga organisalionernas möjligheter atl tillvarata viktigamedlemsinlressen. Intressetför kommission har ökat kraftigt . Flera förelag harmeddelat alt de avser all gå över till någon form av kommissionssystem.Orsakerna lill förelagens ökade intresse för kommission kan vara fiera. Ettskäl kan vara alt man på det sättet vill kringgå lagen om anställningsskydd.Ekonomiska överväganden kan också ligga bakom. Genom ett kommissionsförfarandeundgår man kostnader för löner och sociala utgifter. Kommissionäreninregistreras som föreiagare och får genom del avtal som ingås en starkbindning lill moderföretaget där della garderat sig för att kamma hem vinster.Med ett utvecklat kom-missionssyslem kan ett förelag också undvika att deanställda blir represenlerade i styrelse och företagsnämnd. Detvore beklagligt om de lagar som stiftas i syfte att stärka de anställdasställning på arbetslivets område skulle kunna kringgås genom olikakommissionssyslem och alt del fackliga arbetet skulle försvåras som en följddärav. Det är lätt alt förstå att man från fackligt håll är oroad av dennautveckling. Medhänvisning till vad som här anförts hemställer jag om kammarens tillstånd atllill statsrådet fä ställa följande frågor: att mellanman fortfarande har en för svag ställning gentemot huvudmannen? uppfattningen all ell utvecklat kommissionssyslem inom olika branscher kan leda lill all vissa lagar pä arbetslivels område urholkas och alt del bl. a. pä grund härav är nödvändigt all skärpa lag stiftningen? § 23Interpellation nr 162 om ökade möjligheter till upplåning utomlands för mindreoch medelstora företag Ordet lämnades på begäranlill (), somyttrade: Den strama krediipolitiken under del senasle årel har lett lill altförelagens möjligheter att låna pengar i banker och andra kreditinstitut harblivit alltmer beskurna. På samma säll som under lidigare perioder medkreditreslriktioner har detta i första hand gått ut över de mindre ochmedelstora företagen. Knapphetenpå kapilal påverkar givelvis i första hand investeringarna. Men den har ocksåbidragit lill alt storföretagens uppköp av mindre förelag på nytt har ökat. Imotsats till de företag som är starkt beroende av bankkrediter harnämligen många multinationella och andra större förelag kapilaltillgängligt för placering i mindre företag, bl. a. tack vare exportpriser ochgoda vinstförhållanden. Detär därför synnerligen angeläget att försöka lillgodose de mindre och medelstoraföretagens aktuella länebehov för investeringar och utökningar avrörelsekapitalet på ett bättre sätt. Både riksbankschefen och finansminislernhar tidigare uttalat sig för ökad upplåning i utlandet. harstatsmakterna i första hand försökt förmå företagen själva all la upp sådanalän. Då della i praktiken är förbehållet enbart de allra största företagen, harkrediltillskoltet i slor utsträckning gått de mindre förelagen förbi. Denförhållandevis goda likviditeten i de internationellt verksamma svenskaföretagen har inte heller gjort dessa företag speciellt angelägna att ta uppnya län. Möjligheterfinns emellerlid också all slalen själv uppträder som låntagare påutlandsmarknaden.