prot · FX09137 · 1974-12-31 00:00:00 — har frågal mig om hur jag ser pä produktionsmålet för densvenska jordbrukspolitiken mol bakgrunden av det förvärrade försöfiningslägdbelräffande livsmedel ule i världen och om jag är beredd all lillse atl 1972års jordbruksutredning med förtur utreder konsekvenserna avden nya regleringspolitik i fråga om livsmedel som utbildats under de senasleåren och samlidigl redovisar hur detla nya syslem skall kunna förenas med delångsiktiga målen för svensk jordbrukspolitik. HerrGransledt har frågat mig vilka ålgärder jag är beredd all vidla för alt på kortsikt medverka titt att möjligheter till livsmedelsproduktionulnylfias maximalt. HerrHörberg har frågat mig om jag är beredd alt i avvaktan pä jord-bruksulredningenskommande betänkande snarasl förelägga förstag lill sådanaprovisoriska lagstiftningsåtgärder atl jordbruksmark som är lämpad förlivsmedelsproduktion reserveras för delta ändamål. Vadgäller produktionsmålet för den svenska jordbrukspolitiken ankommer del på1972 års jordbruksulredning all komma med förslag. Jag har tidigare klargjortatt utredningen i sin översyn av produktionsmålet även skall beakta deninternationella ulvecklingen. Utredningen kommer enligl vad jag inhämtat att haslutfört sitt arbeie inom två är. Denminskning av åkerarealen som vi lidigare haft har i stort sell upphört. Mankan räkna med att den åkerareal som brukas inom överskådlig lid kommeralt ulnylfias för jordbruksproduktion. Enligt min uppfattning ulnylfias dennaareal effektivt. Vadgäller frågan om konsekvenserna av livsmedelssubventionerna vitt jag erinra omatt jordbruksutredningen överlämnade till mig ett betänkandesom behandlar just denna fråga. Undersökningen visar bl. a. all livsmedelssubventionernahar störst betydelse för barnfamiljerna. Vidare framgår av undersökningen atlde nuvarande subventionerna inte medför några nämnvärda regteringslekniskaproblem. För jordbrukarnas möjligheter atl få avsättning för sina produkterhar subventioneringen varit lill fördel dä konsumtionen för flertaletsubventionerade livsmedel ökat. I fråga om effekterna för livsmedelsindustrinoch handeln anser utredningen atl del är svårt alt särskilja effekterna avsubventioneringen och prisstoppet. Jordbruksutredningenfortsätter sitt arbete med frågan om prisregle-ringssyslemets uiformning. Delär självklart att de långsiktiga målen för jordbrukspolitiken beakias i dettasammanhang. Jag är övertygad om alt utredningen arbetar effektivt och snabbastmöjligt. Jag anser därför inte del nödvändigl att ge ulredningen några nyadirekliv i denna fråga. Hen KRONMARK (m): Då tyvärr är förhindrad alt själv ta emol svarel pä sin interpellationhar del kommii pä min lott alt göra det. Jagber all få tacka jordbruksministern för svarel. Jag har inga invändningar altrikta mot vad jordbruksministern säger i sitt interpellationssvar. Däremot harman anledning påtala vissa saker som inte varit beredd alldeklarera. Jag kan svåriigen spåra samma posiiiva anda somjordbruksminislern exempelvis gav titt känna i en lidningsintervju . Svarethar stora likheter med del svar som jag själv fick pä en interpellation somjag ställde för ungefär ett är sedan. Den gången var jag i egenskap avpolitiker och lantbrukare tacksam för all jordbruksministern då gav uitryckför en positivare syn på de svära frågorna om produklionsmåtsättning,produktionsanpassning etc. och atl jordbruksutredningen skutte få möjlighetalt pröva dessa frågor i positiv anda utan särskilda tilläggsdirektiv. - dä världens svåra försöfiningssituation är mera uppenbar än tidigare -gör inte jordbruksministerns interpellationssvar lika starkt intryck på mig.Vore det inte pä tiden, herr jordbruksminister, atl nu erkänna, attregeringens syn på jordbruksnäringen har förändrats i sä hög grad, atttankegångarna jordbruksbeslut är gångbara? tror jag ioch för sig inte att regeringens ledamöter längre tänker i de banor som varvägledande för deras syn vid millen av t960-talel pä svenskl jordbruk. Det varju då som en av företrädare så snabbi som möjligt ville ta borlen miljon hektar ur produktionen. Del skulle emellertid varabefriande för bönder och lor de mänga andra människor som ärengagerade i livsmedelsproblemen, om jordbruksminislern ville uttala alt produktionsmåleti framliden skall vara fult självförsörjningsförmäga och att prissällningenskatt vara kon-kurrensneulral. Även om direkliven till jordbruksutredningenmedger utredningen all framlägga sådana förstag, anser jag det vara angelägetatl jordbruksministern i klara ord ger uttryck för sin uppfallning i dessafrågor. Samtidigtvore det av intresse för konsumenterna atl vela vad de egentligen betalar försin mat dels via priset över disk, dels via skattsedeln. Det finns hett visslpositiva effekter av konsumenlsubvenlionerna för vissa grupper, men misstankenatt dessa effekter är ganska blygsamma även för inkomsttagare med tågainkomsler kvarstår. Rundvandringen av miljardbelopp är magnifik: högainkomstskatter - hög moms - stora konsumentsubvenlioner. Och mot bakgrunden avdenna miljardrullning är de positiva effekterna lyvärr inte alltförimponerande. 1960års jordbruksutredning arbeiade på sin lid i inte mindre än sex är. Redan undertiden den arbetade förändrades verkligheten i så hög grad, att de förutsättningarsom rådde när direktiven skrevs inte var aktuella när beslutet så småningomfattades här i 1967. Ulredningen blev närmast en analys av ettskeende som redan hade inträffat. Vad beträffar bedömningarna av tendenserna iutvecklingen för framtiden blev det en gigantisk fetbedömning. Jag vill i delhär sammanhanget erinra om alt det den gången icke saknades reservanter mol deframlidsanalyser som socialdemokraterna då stod för. Låt oss hoppas all enliknande fadäs i fråga om politiskt beslut aldrig skall behöva upprepas. Inteheller anser atl det behövs några tilläggsdirektiv lillden sillande jordbruksutredningen. hoppas givetvis att deförträffliga personer som sitter i ulredningen skall vara såväl realistiska somframsynta. Men nog avviker det från det sedvanliga mönstret i regeringensskrivande av direkliv lill utredningar, när man mäste registrera atl herrLundkvist är ganska passiv i sin vilja all direkl påverka ulvecklingen. Redani dag betalar vi via skattsedeln för våra livsmedel.Med den förmodade inflationslakten den närmaste liden vel vi atl beloppetkommer att stiga med ytlerligare miljardbelopp i snabb takt. Från värl partissida har vi vid upprepade tillfällen krävt atl konsekvenserna av en övergånglill en annan pristinje skulle analyseras. Därför hälsar jag medlittfredsställelse, att jordbruksutredningen lade fram enpromemoria angående livsmedelssubventionerna. Den ger i och för sig en godanalys av problematiken. Men jag vädjar titt jordbruksminislern att han gerutredningen i uppdrag atl med förtur behandla konsekvenserna av fortsattskallefinansiering av våra livsmedelskostnader. Del är en fråga som inte barahar belydelse för jordbrukarna och för konsumenterna, ulan det är en fråga sompåverkar hela samhällsekonomin. Jag delar inte jordbruksministerns synpunklall de nuvarande subventionerna inte medför några nämnvärda regleringstekniskaproblem. Svårtösla och snedvridna konkurrensförhåtlanden mellan olika slag avlivsmedel kan uppstå och har väl i viss män uppställ. Hade del inte varitlämpligare atl snabbi utreda konsekvenserna av de ökadelivsmedetssubventionerna, när det rör sig om sä stora belopp, och sedanöverväga deras för- och nackdelar, också mol bakgrunden av andra meloder atlhälla kvar livsmedelskostnaderna vid rimlig nivå för konsumenterna? Man kan juinte utan vidare utesluta andra metoder än skaltefinansierade subventioner föralt lösa dessa frågor. Det finns grupper i samhällel som måste fä hjälp i dlläge med kraftig inflalion och sligande livsmedelspriser. Enligtmin mening måsle man dock eftersträva elt syslem som är konkurrensneutrall ochsedan vid behov rikla särskilda stödåtgärder till exempelvis barnfamiljer,pensionärer och grupper med låga inkomsler. Men man bör undvika att först la utskatt och sedan subventionera utgifter för de stora inkomstgrupperna ulan atlman kan registrera mer avsevärda positiva effekier. Rundvandringen av pengar ärmeningslös och innebär en onödig administrativ belaslning. Dåjordbruksulredningen nu redovisade effekterna av livsmedetssubventionernapresenterade den icke nägon utredning eller studie av alternativa lösningar.Jag kan inte tolka detla på annal sätt än att jordbruksulredningen i detlaavseende haft elt begränsat utredningsuppdrag. Del är möjligt att herrLundkvist kommer atl anföra atl dessa komplicerade frågor inte tigger inomjordbruksutredningens etter kompetensområde. Vore deli så fall inte en framkomlig väg all jordbruksministern sökte samråd med sinregeringskollega för all mera tvärpolitiskl angripa frågorna? Såväljordbrukspotitiska som samhällsekonomiska och sociala experter måsle kanske fätillföra en sådan uiredning sina expertkunskaper. Jag är alltså inte altsute efler atl avveckla nuvarande livs- Deltror jag är alldeles orealistiskt och sannolikt inte heller förenligt med deallmänna samhällsekonomiska målen och med nuvarande inflationsutveckling. Menjag tror med atl respekl för jordbruksulredningens promemoria all del äräveniyrtigt all, som sker, ulan ingående analyser fortsätta pä den inslagnavägen. Del är som atl navigera utan sjökort i oklar sikt. Det är riskabelt, ochman vel inte var man hamnar. Det brådskar med en analys av problemen, och jagbeklagar alt jordbruksminislern i sitt inlerpellalionssvar inte tagit allvartigarepä dessa frågor. Jagnoterar atl jordbruksminislern bedömer atl den nuvarande åkerarealen kommeratt ulnylfias inom överskådlig tid för jordbruksproduktion och alt han ocksåanser alt arealen ulnylfias effektivt. Jag lycker alt det är av värde förlandets bönder att få del erkännandet. Vi har alla inlresse av all säkerslällajordbrukels behov av mark för framliden och del är frågor som jusl herrLundkvist behärskar kanske mer än nägon annan, eftersom han på sin lid stodfadder för den fysiska riksplaneringen. Jag tror alt del vore pä tiden all delgick ul ell budskap titt olika samhällsplanerare på riks-, läns- ochkommunalnivå all man vid planering av bosläder, induslrier, vägar osv. ickeskall utnytfia i andra fall än när så är absolut nödvändigl. Givetviskan samhällel inte ta på sigorimliga merkostnader för exempelvis vägdragningarför all skydda i vissa lägen, men del bör vara en huvudprincip allsådant utnytfiande i möjligaste mån skall undvikas. Inteminsl vissa kommuners planering av bebyggelse gör alt dessa frägor förfiänaratt ställas under debatt. Jag vitt påminna om att vid behandlingen av denfysiska riksplaneringen förekom det krilik mot alt man i utredningsarbetet ialltför lilen grad hade tagit hänsyn till just jordbrukels markbehov. Jag trorall man i den fortsatta rullande planeringen måste prioritera just jordbruketsbehov pä elt hett annal sätt . Sammanfattningsvis vill jag hoppasalt är beredd att ge bönder del klara beskedet atl viskall odla så myckel mark som möjligt och all vi om möjligt skatt uppnå full själv-försöriningsförmåga.Ge jordbruksnäringen velliga ramar all arbeta inom och stimulera jordbrukarnalill ökad produktion! Vid livsmedelskonferensen i framfördes ju krav fränu-länderna på alt även vi i industriländerna skulle öka vår jordbruksproduktion.Jag anseratt här verkligen har anledning alt föregå med gott exempel. Förövrigt vill jag bara meddela all moderaia samlingspartiet avser att återkommatitt nästa års riksmöle med vissa förstag och idéer om hur vi anser all denframlida jordbrukspolitiken skall bedrivas i vårt land. Jordbrukspolitiken ärenligl min mening på väg att bli en av de viktigaste frågorna för osspolitiker. Jag 'vill ännu en gånglacka herr jordbruksministern för svarel. Jag ber atl fä lacka slalsrådel för svarel. fråga, som berör envissertigen lilen men dock betydelsefull del i det stora problemel om världenslivsmedelsproduktion, blivit missförstådd. Slalsrådel svarade nämligensammanfattningsvis så här: De åkrar som vi har kommer alt användas förjordbruk, och värl jordbruk är effektivt. Beskedet är riktigt även enligt minuppfattning men utgör lyvärr inte något svar på min fråga. Imin interpellation framhöll jag: "Våra framväxande samhällen med industri-och bostadsutbyggnad, vägbyggen, golföanor, flygfält m. m. tar i anspråk alltstörre markareater. Utbyggnaden sker till en del inom skog-bevuxen eller päannat sätt svårforcerad mark men inte sällan ianspråk-lages åkefiord - inteminst därför att dess utnytfiande ofta är mindre kostnadskrävande." Vidareunderströk jag att mot bakgrunden av livsmedelssiluationen i världeninte kan fortsätta all täta god åkerjord spolieras genom sådan exploatering. Våråkefiord ger goda skördar. Veteproduktionen i är per hektar mer ändublett så stor som genomsnittet i värtden. Vi har en avkastning av 3 ä 4 lonper hektar, medan genomsnittet i väriden är ca 1,5 lon per hektar. Även ijämförelse med medeltalet i ligger vi ca högre per hektar. Pä vårabäsla jordar i sydvästra har i genomsnitt under de senasle lio årenskördals 5 lon per hektar. I min interpellationunderströk jag vidare: "Klimateti norr om har visal sig vara bland de bästa i väriden när delgäller atl bedriva jordbruk. Varvade solskensdagar och regndagar ger chans tittgoda skördar. måste anstränga sig i högre grad än alltillsammans med /och bidra titt världenslivsmedelsförsörjning. Sverigesjordbrukspolitik måsle inriktas inte bara pä vårt lands självförsörjning utanäven på bidrag till den svältande världens behov. - När del gäller den svenskaåkeriorden måste mottot för framtiden vara: All mark lämpad förlivsmedelsproduktion skall användas för sådan!" Kortsagl: Förutsättningarna för livsmedelsproduktion i är myckel goda. Vigör inte rätt mol världen i övrigl när vi lar i anspråk jordbruksmark av högklass förändra ändamål än livsmedelsproduktion. Låt mig här nämna tretämligen akluella exempel: IDöderhullsdalen vid har länge diskuterats anläggandet av engolfbana. Döderhullsdalen är enligt lidningen Land "den enda delen avkommunen inom vilken ett rationellt och ekonomiskl framgångsrikt jordbruk kanbedrivas". Tilläggas kan alt det inom kommunen flnns annan mark som mycketväl duger lill golfbana. Jag känner inte ärendets vidare behandling men villbara understryka att sådant våldförande på prima jordbruksmark som härexemplifierats inte ens fär diskuteras . Påett plant slätlområde väster om har planerats anläggandet av ellflygfält. Området har bland bäsla jordar; där odlas bl. a. pepparrot,en produkt som kräver särskilt fin mylla. Inom kommunen finns; vidsträcktamarker av den typ som brukar kallas "lasse- marker" men som medlilet sprängnings- och schaklningskoslnader mycket väl kan förvandlas tillflygfält. SomIredje exempel lar jag dl exploateringsärende i kommun vid Malmö.Tidningen redovisar i är hur exploateringen lill följd avtätorlsbebyggelse här går ut över landels bördigaste åkefiord.Lantbruksslyrelsen konstaterar i sitt yttrande alt jorden här har hög avkastningsförmåga.Inte heller i delta falt känner jag till ärendets nuvarande läge men nämnerdet bara som ytteriigare exempel pä risken för spolierandet av svensk jord sombör ulnylfias för livsmedelsproduktion och ingenting annat. har i sin regionplan berört problemet men "smygerfram" på ett för dylika planer försiktigt och typiskt sätt. Man säger bl.a.: "Det är emellertid ofrånkomligt alt också ur jord-brukssynpunklhögklassiga områden måste tagas i anspråk." Vidare säger man:"Sammanfattningsvis förutsätter regionplanen atl elt högproduktivi jordbrukbevaras inom sydvästra , även om de för jordbruket disponibla arealernareduceras någol." Man konstaterar också atl tätbebyggelsen i sydvästraSkåne medför fram titt är 2000 en minskning av den svenskajordbruksproduktionen med bortåt . Siffran låter inte särskiltoroande, men om man omplanterar den på den svenska veteskördens siffror, såblir en sådan lätortsexpansion lika med en ca 10-procentig minskning avSveriges heta veteskörd. Den hotade arealen skulle alltså ge fullgod kost åtca 100 000 svenskar. Med den näringsstandard som indier lever på skulleskörden pä det berörda området räcka lill ca 1 miljon indier. har i sitt remissyttrande över förstaget titt nordiskthandlingsprogram förökad livsmedetstittgång poängterat all KF delar "dengrundsyn som präglar det framlagda medlemsförslagel atl optimalt UlnyUjatillgängliga resurser för livsmedelsproduktionen inom a., vilkel slalsrådel känner bällre till än jag, atl i-ländernamäste lämna längsikiiga utfästelser för livsmedelsbistånd och attutfästelserna bör vara i fasta kvantiteter i slällel för pengar. Konferensenbetonade också, efter initiativ av bl. a. de latinamerikanska länderna, atti-länderna borde beakta problem vid utformningen av sinjordbrukspolitik. Vivel alla all världens reservförråd av livsmedel bara räcker lill cirka enmånads världskonsumtion. , som är expert vid departementet, har i enuppsats bl. a. konstaterat: "Den stora frågan är om del inom överskådligtid överhuvudtagel kommer alt uppstå några överskott atl lagra." Lägets allvar är hettklart. Viden presskonferens inför sade statsrådet bl. a. enligl IngridSegersiedt-Wibergs referat i Göteborgs-Poslen "alt man nu ämnar behålladen befinlliga jordbruksarealen. Detta betyder i själva verket all man bromsarförsäljningen av jordbruksmark titt stads- etter annan 11 protokoll 1974. Citatetvisar att statsrådet och jag är inne på samma tankegångar. Detvore inte korrekl av mig all här direkl begära dl annat svar av statsrådet. Detsom lämnats i interpellationssvaret är, som jag inled- Ang.jordbrukspoli- ningsvis sade, inte svar på min fråga. Låtmig här avslulningsvis bara konstatera alt det problem som jag har berört är avutomordentlig betydelse. Jag avser givelvis att återkomma till del under nästaårs riksdag. För min del anser jag alt ganska hårt ingripande ramlagstiftningmåsle till för alt förhindra att las i anspråk för andra ändamål änlivsmedelsproduktion. Jag tror all statsrådet skulle möta ett starkt gensvarhär i om staisrådel återkom med förslag titt åtgärder. Kan viverkligen vänla i tvä är pä jordbruksutredningens förslag i denna fråga? Jaganser inte det. Tillsist vill jag bara läsa upp en mening ur bok pä jorden,där han i sin lur ciierar när hon i sagans form skildrar"den härliga slätten vid långa sjön". - "I dalkanterna, halvvägsuppåt sluttningen, på stenbunden mark, där säden inte trivs, tigga böndernasgärdar och officersboslällen och en och annan herrgård." I den meningenfinns mycken gammal visdom! HenGRANSTEDT (c): Också jag vill lill att börja med tacka jordbruksminislern för svaret. Livsmedelskrisenär vårt största och mest akuta globala problem . I och för sighar tivsmedetskrisen debatterats . var en av de förstaväckarklockorna i vårt land, men när han började ta upp dessa problemavfärdades han ofta, lilel föraklfullt kanske, som domedagsprofet, och delsammahände andra som framförde liknande synpunkier. är den tivsmedelskataslrofsom lalade om på 1950-lalel elt faklum. Naturligtviskan man hysa förhoppningar om all situationen skall kunna förbällras, atl detork- och översvämningskalastrofer, som har drabbat , och deförsämrade skörderesultat, som de stora livsmedelsproducenterna drabbats av,är av tillfällig natur. Men vi skatt inte inbilla av oss att den typ avsvättproblem som vi har är elt övergående problem. Detär nalurtigtvis en riklig målsättning alt pä sikl skall kunna klarasin egen livsmedelsförsörjning. Men vi måste samlidigl vara medvetna orn altmöjligheterna att åstadkomma en sådan situation är myckel små inom överskådligtid. Delär ju också så atl de bäsla förutsättningarna för jordbruksproduktion i storulslräckning finns i i-tänderna. Enligt en undersökning som FAO publicerade imillen av finns av all odlingsbar jord - enligtvissa klassificeringar som FAO tillämpar - i de rika länderna, där ungefär entredjedel av världens befolkning bor. Också har ovanligtgoda förutsättningar för jordbruksproduk- tion globalt sett. Det ärsåledes nödvändigt att vi i känner värl ansvar inte bara för vårsjälvförsöfining ulan också för väridsförsörjningen då del gäller livsmedel. Enmålsättning för svensk jordbruksproduktion måsle därför vara, som jag ser det,att vi skatt producera sä myckel livsmedel som möjligt därför att allalivsmedel som kan produceras behövs i världen . Denjordbrukspolitik som har förts i det här landet har gäll helt stick istäv mot en sådan målsättning. Vi minns alla debatten i mitten av 1960-lalet.Det var då man talade om en 80-procenlig själv-försöriningsgrad för ochsade att det målet skutte nås med hjälp av prispress. Man talade också om atlklara av det ytterligare livsme-delsbehovel genom att importera billigalivsmedel frän världsmarknaden. Nuär de fakiiska förhållandena i värtden helt annortunda än vad de var dä, ochtongångarna frän regeringens sida är också helt annorlunda. Men del finns väländå anledning all peka på den näslan förfärande kortsynthet som har präglatvår jordbrukspolitik under det senasle årtiondet. Den situation som vi har pä värtdsmarknaden, den tivs-medetskris som vi upplever, kom ju inteoväntal. Somjag nämnde tidigare förutspåddes den redan på 1950-latel. Pä1960-tatet visste vi med säkerhet atl den skulle komma, och från centerpartietssida framhölls delta också mycket kraftigt i debatten. Men synpunkien attSverige skulle la hänsyn till de växande globala livsmedetsprobtemen avvisadeshelt i den debatten. Mennu förefaller en djupgående omprövning av den svenska jordbrukspolitiken varapå väg, vitkel är mycket tillfredsställande. måste man dockkonstatera att stor skada redan har skett under de år som gått sedan 1967 årsjordbruksbeslut. En vikiig faktor har där varit det psykologiska klimat som detjordbruksbeslutet tedde till, ett klimat som medförde alt väldigt mänga ungamänniskor avstod från alt ta över jordbruksdriften efter exempelvis sinaföräldrar. Därigenom framtvingades en lång rad jordbruksnedtäggetser. Jagredovisar sålunda i min interpellation att bara försvannungefär 32 000 ha från jordbruksdrift här i tandet. Detär glädjande om det förhåller sig såsom jordbruksministern säger, atl nu är delslut på minskningen av den svenska jordbruksarealen. Jag hoppas alljordbruksministern har ett säkert underlag för detta uttalande och att delgäller inte bara för tillfältet utan också . Samtidigttycker jag all det är beklagligt att jordbruksministern här inte var beredd attuttala sig för några omedelbara ålgärder. Som jag ser del är det alldelesnödvändigt atl vi skapar verkliga garantier för atl inte några vidarenedläggningar av jordbruksjord förekommer i värl tand. Och det förulsäller attvi är beredda att underlätta för småjordbrukare genom alt skapa bättreförutsättningar för att driva dellidsjordbruk och kombinationsjordbruk, där mankan kombinera jordbruksdrift med skogsbruk etter annan förelagarverksamhet. Vi bör inte heller bortsefrån möjligheterna att bedriva en viss ny- odtingsverksamhel här ilandel, dvs. ta i drift områden som förul har varit äkerma.rk men som under dentidigare politiken har lagls ned. Delta skulle man kunna underlätta t. ex.genom gynnsamma länemöjligheter. Och det är absolut nödvändigt - som också framhållitsav flera tidigare talare - alt snabbare genomdriva deptaneringsmålsältningar som jordbruksminislern i och för sig har uttalat sigför, nämligen atl högvärdig jordbruksmark inte skatt las i anspråk förexempelvis, bostadsbebyggelse. Jag tror atl vi kanske också mäste genomföradessa planeringsmålsätl-ningar pä elt något mera radikalt sätt. Det är intebara den absolut bästa jordbruksmarken som bör undantas från bebyggelse. Ävenjordbruksmark som inte hör lill den allra högsta klassen kommer atl behövas förjordbruksdrift i framliden. Framför allt spelar della slor roll för de områdendär jordbruken ligger.