prot · FX0975 · 1974-12-31 00:00:00 — Anslag till polisväsendet, m. m. § 1 Föredrogs, men bordlades åter lagutskottets betänkandenr 17, försvarsutskottets betänkanden nr 19-23, socialutskottets betänkande nr23, jordbruksutskottets betänkande nr 19 samt näringsutskottets betänkande nr27. § 2 Anslag till polisväsendet, m. m. Föredrogs justitieutskottetsbetänkande nr 11 i anledning av Kungl. Maj.ts i propositionen 1974:1 gjordaframställningar om anslag för /75 till polisväsendet, m. m.jämte motioner. I fråga om detta betänkande hålles gemensam överläggningför samtliga punkter. Under den gemensamma överläggningen får yrkandeframställas beträffande samtliga punkter i betänkandet. I det följande redovisas endast depunkter, vid vilka under överläggningen framställts särskilda yrkanden. Punkten 2 () I denna punkt behandlades motionen 1974:382 av herrJohansson i m. fl. (c, m, fp) vari hemställts att för Kungl.Maj:t som sin mening gav till känna att vid de fortsatta övervägandena om denregionala polisorganisationen borde särskilt beaktas önskemålen om ensamordning av hithörande anslag på polisväsendets stat i enlighet med vad somanförts i motionen. att i anledning av motionen 1974:382 gav Kungl.Maj:t till känna vad utskottet anfört rörande anslagen till länspolischefernasexpeditioner, m. m. 1. av fröken (), herrar Larfors (s), iMalmö (s) och (), () samt herrar i (s) ochPettersson i (vpk) som ansett att utskottet bort hemställa, attriksdagen skulle avslå motionen 1974:382. Punkten 4 (: Särskildpolisverksamhet för hindrande och uppdagande av brott mot rikets säkerhet m.m.) Kungl.Maj:t hade i propositionen 1974:1 bilaga 4 - justitiedeparte- Anslag till polisväsendet, m. m. mentet under punkten B 4 (s. 63 och 64) föreslagit att till Polisverket:Särskild polisverksamhet för hindrande och uppdagande av brott mot riketssäkerhet m. m. för /75 anvisa ett förslagsanslag av 46 970 000kronor. I detta sammanhang hade behandlatsmotionen 1974:197 av m. fl. (vpk) vari yrkats att hosKungl. Maj:t hemställde att den del av säkerhetspolisens organisation sominnebar registrering och rapportering av politisk verksamhet och inblandningöver huvud upplöstes, att uttalade att säkerhetspolisens verksamhet ifortsättningen enbart inriktades på att motverka spionage och förebyggafascistiska ligors verksamhet samt att förevarande anslag reducerades ienlighet därmed. A. att beträffandeinriktningen av säkerhetspolisens verk samhet skulle avslå motionen 1974:197 i denna del, B. att beträffandemedelsberäkningen med bifall till Kungl. förslag och med avslag på motionen 1974:197 i denna del till : Särskild polisverksamhet för hindrande och uppdagande av brott mot rikets säkerhet m. m. för /75 anvisade ett förslagsanslag av . 2. av i (vpk) som ansett attutskottet bort hemställa, A. att beträffandeinriktningen av säkerhetspolisens verk samhet med bifall till motionen 1974:197 i denna del hos Kungl. Maj:t hemställde att den del av säkerhetspolisens organisation som innebar registrering och rapportering av politisk verksamhet och inblandning över huvud upplöstes samt uttalade att säkerhetspolisens verksamhet i fortsättningen enbart inriktades på att motverka spionage och förebygga fascistiska ligors verksamhet, B. att beträffandemedelsberäkningen i anledning av motio nen 1974:197 i denna del skulle avslå Kungl. Maj:ts föreliggande förslag till anslag för /75 till : Särskild polisverk samhet för hindrande och uppdagande av brott mot rikets säkerhet m. m. Punkten 6 (Lokala polisorganisationen:Förvaltningskostnader) Kungl. Maj:t hade under punkten B 6 (s. 6468)föreslagit att till Lokala polisorganisationen: Förvaltningskostnaderför /75 anvisas ett förslagsanslag av , varav att avräknas mot automobilskattemedlen. I detta sammanhang hade behandlats motionerna 1974:151 av m. fl. (m) vari, såvitt nu var ifråga, hemställts att till Lokala polisorganisationen: Förvaltningskostnaderför /75 anvisade ett förslagsanslag av , varav att avräknas mot automobilskattemedlen(yrkande 4), 1974:641 av m. fl. (vpk) vari, såvitt nuvar i fråga, hemställts att skulle besluta att avslå Kungl. Maj:tsförslag om anvisning av medel för 402 nya polistjänster i den lokalapolisorganisationen, 1974:970av () samt 1974:1256 av i (fp) varihemställts att hos Kungl. Maj:t skulle anhålla om en utredningangående polisverksamhetens inriktning i syfte att förbättra kontakten medallmänheten. Anslag till polisväsendet, m. m. A. att beträffande medelsberäkningen med bifalltUl Kungl. Maj:ts förslag och med avslag på motionerna 1974:151 och 1974:641 i denna del (yrkande 4 resp. 1) till Lokala polisorganisationen: Förvalt ningskostnader för /75 anvisade ett förslagsanslag av , varav att avräknas mot automobilskattemedlen, B. att beträffande polisverksamhetensinriktning skulle avslå motionen 1974:1256, C. att beträffande materieltjänsten inom denlokala polis organisationen skulle avslå motionen 1974:970. 3. av () och () sombeträffande medelsberäkningen ansett att utskottet under A bort hemställa, att med bifall till motionen 1974:151 i dennadel (yrkande 4), i anledning av Kungl. Maj:ts förslag och med avslag påmotionen 1974:641 i denna del (yrkande 1) tiU Lokala polisorganisationen:Förvaltningskostnader för /75 anvisade ett förslagsanslag av , varav att avräknas motautomobilskattemedlen, 4. av i (vpk) som beträffande medelsberäk ningen ansett att utskottet under A bort hemställa, att med bifall till motionen 1974:641 i dennadel (yrkande 1), i anledning av Kungl. Maj:ts förslag och med avslag påmotionen 1974:151 i denna del (yrkande 4) till Lokala polisorganisationen: Förvaltningskostnaderför /75 anvisade ett förslagsanslag av 1 ,varav att avräknas mot automobilskattemedlen, 5. av i (fp) som beträffande polisverksam hetens inriktning ansett att utskottet under B bort hemställa, att med anledning av motionen 1974:1256 gavKungl. Maj:t till känna vad reservanten i detta hänseende anfört. Punkten 7 (Lokala polisorganisationen: Utrustning) Maj:t hade under punkten B 7 (s. 68-70) föreslagitriksdagen Anslag till polisväsendet, m. m. att tillLokala polisorganisationen: Utrustning för /75 anvisa ettreservationsanslag av , varav att avräknasmot automobilskattemedlen. I detta sammanhang hade behandlatsmotionen 1974:151 av m. fl. (m) vari, såvitt nu var i fråga,hemställts att till Lokala polisorganisationen: Utrustning /75 anvisade ett reservationsanslag av , varav3 763 000 kronoratt avräknas mot automobilskattemedlen (yrkande 5). att beträffande medelsberäkningen med bifalltill Kungl. Maj:ts förslag och med avslag på motionen 1974:151 i denna del(yrkande 5) till Lokala polisorganisationen: Utrustning anvisade ettreservationsanslag av , varav att avräknasmot automobilskattemedlen. 6. av () och () sombeträffande medelsberäkningen -- under förutsättning av bifall till den vidpunkten 6 avgivna reservationen nr 3 ansett att utskottet bort hemställa, att med bifall till motionen 1974:151 i dennadel (yrkande 5) och i anledning av Kungl. Maj:ts förslag till : Utrustning för /75 anvisade ettreservationsanslag av , varav att avräknas motautomobilskattemedlen. har i betänkandet nr 11behandlat bilaga 4 till statsverkspropositionen, avsnittet om polisväsendet.Vid utskottets betänkande är fogade några reservationer, och jag skall börjamed att kommentera en av dem, nämligen reservationen 3, om den lokalapolisverksamheten. Jag vill först erinra om att föregående år ianledning av brottskommissionens förslag beslöt att det skulle ske entreårsplanering av anslagen till pohsen innebärande att man skulle förstärka depolisiära resurserna med 400 nya polismanstjänster , dvs. 1 200 nyapohsmanstjänster. De här riktlinjerna med en treårsplanering är ju iöverensstämmelse med en partimotion från moderata samlingspartiet, och vi hadedärför ingenting att invända mot dem. Tvärtom tyckte vi att det var bra att mankunde planera verksamheten på litet . Men vi konstaterade ändå attden förstärkning som man här hade tänkt sig från majoritetens sida egentligeninte var särskilt uppseendeväckande jämfört med den förstärkning som hade skettunder föregående år. 1 genomsnitt hade under de föregående åren pohsväsendettillförts ungefär 300 nya polismanstjänster litet drygt detta antal för övrigt.Enligt förslaget föregående år skulle tillskottet bli 400 nya tjänster. Vi harfrån mitt partis sida hävdat att brottsutveck- Ungen haringett allvarlig oro och att det därför är oförsvarligt att låta tiden gå utanatt vidta effektiva motåtgärder. Vi har menat att det behövs krafttag för attkomma över denna tröskel och för att kunna vända utvecklingen åt rätt håll. Jagtycker inte, herr talman, att någonting egentligen har inträffat sedan föregåendeårs riksdagsbeslut som har gjort att vi från mitt partis sida bör frånfallavårt yrkande såsom det då kom till uttryck. Vi hemställer alltså i dennareservation att polisväsendet tillförs 100 nya polismanstjänster utöver dem somföreslås i statsverkspropositionen. Det kan naturligtvis sägas att de statistiska uppgifternasåsom de har presenterats under föregående år visat på en viss stabilisering, iviss utsträckning också en nedgång av brottsligheten och, herr talman, om såskulle vara fallet är det utomordentligt glädjande. Om man emellertid försökeranalysera siffrorna något kanske man blir litet mer tvivlande till om lägetverkligen är så positivt som statistiken skulle kunna tyda på. Först kanske jagfår erinra om att checkbrotten är i starkt avtagande, men det är en följd av deskärpta bestämmelserna när det gäller inlösen av checkar. Ar 1970 begicks 34000 checkbedrägerier, medan antalet för troligen kommer att stanna vidomkring 3 000. Här döljer sig en stor del av den statistiska nedgång i dettotala antalet brott som vi kan utläsa. Därtill kommer att mer än en fjärdedel av minskningenavser tillgrepp av cyklar. Ytterligare ett stort antal avser inbrott i källareoch på vindar. Vi vet dock att de ändrade försäkringsbestämmelserna gör attallt fler människor underlåter att anmäla sådana stölder, eftersom de ärmedvetna om att de inte får någon ersättning för dem. De tycker att det ärmeningslöst med en pappersexercis som inte leder till några konkreta resultat. När det gäller uppgifter om stöldernas omfattning inomaffärsvärlden kan man konstatera, att t. ex. Åhléns räknar med att ungefär400-450 miljoner kronor i svinn hänför sig till brottsligheten. Hälftenav det totala svinnet belöper sig på brottsligheten. Affärerna får ju ingenersättning för de stölder som begås inom varuhusen, och inte heller de hardärför anledning att anmäla sådana brott till polisen. Det finns alltså en hel mängd brott som av olikaanledningar inte anmäls, och det är anledning att tro att det s. k. mörkertaletfortfarande är relativt stort. Jag vUl med detta säga och jag tror attjustitieministern delar min uppfattning i detta fall att vi skall ta destatistiska uppgifterna med en nypa salt. Tyvärr måste man också konstatera attde allra senaste uppgifterna, från början av detta år, i jämförelse medsiffrorna från föregående år visar på en fortsatt ökning. Allt detta tillsammans gör att vi inom vårt parti menaratt polisen måste förstärkas, så att den kan fullgöra det direktbrottsförebyggande och brottsförhindrande arbetet. Det är det viktigaste.Polisen har under en följd av år haft så knapphändiga resurser för dennaverksamhet att den har fått komma i efterhand, och det är intetillfredsställande. Vi noterar nu de i statsverkspropositionen redovisade riktlinjerna,som gjorts upp av i samråd med länspolischeferna ochpolismästarna och som är baserade pä de tankegångar vilka företräddes avbrottskommis- Anslag till polisväsendet, m. m. Anslag till polisväsendet, m. m. Dessa riktlinjer följer mönstret att man i större utsträckning skallsatsa på det brottsförebyggande och det brottsförhindrande arbetet ochdärutöver skall inrikta ansträngningarna på att försöka komma till rätta medden allvarligaste brottsligheten. Det är bl. a. på den punkten, herr talman, som vi frånmoderata samlingspartiet vOl inlägga en reservation. Självfallet måste man iett trängt läge prioritera det som är viktigast, men som en allmän målsättningför den polisiära verksamheten tycker vi inte att det är tillräckligt attframhålla att polisen skall bekämpa den grövre brottsligheten. Vi menar frånmitt parti att också den s. k. vardagsbrottsligheten måste uppmärksammas. Detär inte den som ger de stora rubrikerna i tidningarna och som jagar uppallmänheten, men det är den som drabbar enskilda människor hårdast och somkänns värst, även om den inte kommer till allmänhetens kännedom. Det talas nu så mycket om att man måste bekämpa bank- ochpostrån och det är något som också vi anser angeläget men jag villsamtidigt peka på att det med samma fog kan sägas att man måste försöka skapaett skydd mot den brottslighet som riktar sig mot hemmets sfär. Vi tycker attden är lika väl värd att beakta som den mera dramatiska brottsligheten. Det betyder alltså, herr talman, att vi vidhåller vårtprincipiella yrkande från föregående år om att polisväsendet bör tillförasytterligare 100 polistjänster utöver vad som föreslås istatsverkspropositionen. Som ytterligare skäl för det vill jag anföra att detär viktigt att man får en ökad satsning på kvarterspolisverksamheten.Kvarterspolisen skall ju, enligt de skisser som finns, endast tillföras 25nya polismanstjänster, och det är faktiskt inte ett särskilt stort antal medtanke på det behov som föreligger. Det är ju inte bara i storstäderna manbehöver ha kvarterspoliser utan också i andra tätorter. Vi återkommer med vårt önskemål att man skall få särskildaansvarsområden för polismän, dvs. att man i landsortsdistrikt skall ha sådanapersonella resurser att det blir möjligt att genomföra en organisation där enpolisman har ett speciellt uppdrag att bevaka ett område inom polisdistriktetför att därmed bli förtrogen med förhållandena där. På det viset skall mankunna kompensera den minskade personkännedom och de stegrade svårigheter att fåkontakt mellan allmänhet och polis som har följt av den ökade centraliseringen. Jag vill också erinra kammarens ledamöter om dendiskussion som vi förde . Primärt gällde debatten sammanläggning avolika tingsrätter, men den kom också att avse polisdistrikten. Glädjande noghar justitieministern själv nu sagt att man får iaktta stor återhållsamhet närdet gäller sammanläggningar av polisdistrikt i fortsättningen. Jag menar, herrtalman, att detta också måste få praktiska konsekvenser i fråga omresurstilldelningen. Det går inte att bara säga att distrikten skall beståoförändrade, utan man måste också se till att de får personella resurser så attarbetsförhållandena för polisen blir acceptabla. Jag ber med detta att få yrka bifall till reservationen 3. Utskottet har i ytterligare några avseenden inte kunnatenas, men jag är inte reservant i något av de fallen, och därföravvaktar jag tills reservanternahar tagit ordet. Jag vill endast än en gäng yrka bifall till reser\'ationerna 3och 6. fattade beslut i anledning avpropositionen 115, som bl. a. gällde en ökning av antalet polistjänster underen treårsperiod. Eftersom då godkände förslaget om ökning av antaletpolismän även för det budgetår som behandlas, dvs. 1974/75, avstår jag fränatt ta upp den saken till debatt . Det var med bred majoritet som kammarenfattade sitt beslut på den punkten . Vad då sade omprioriteringar och om inriktningen av polisarbetet speciellt på brottsförebyggandeåtgärder gäller fortfarande. Reservationen 6 till utskottsbetänkandet är välnärmast en uppföljning av moderatmotionen , som ocksåhar berört. Frågan om länspolischefsorganisationen kommer herrJohansson i att närmare beröra, och det gör att jag nu kan begränsa mittinlägg högst väsentligt. Jag har vid årets början väckt en motion angåendematerieltjänsten inom den lokala polisorganisationen, och den frågan har nuockså behandlats i justitieutskottets betänkande nr 11. Anledningen till denhär motionen var att brottskommissionen i sitt betänkande endast kortfattat togupp den detaljen, trots att det rådde enighet i kommissionen om attmaterieltjänsten skulle ombesörjas av icke polisiär personal. Lösningen avorganisationsfrågorna nämndes också, även om detta inte skrevs in ikommissionens betänkande. Före den allmänna motionstidens utgång hadeingenting hänt på det här området, och därför tillkom motionen. Syftet med denär således att aktualisera problemet för att få organisationen klar. Varför är det då sä angeläget att organisationsfråganlöses? Jo, det är ett krav från den personal som på det lokala planet sysslarmed de här frågorna. Det gäller dess tjänstevillkor och arbetsförhållanden. Detgäller ansvaret för de höga värden som denna personal handhar. Ansvarsfrågornamåste alltså ut. I distrikten är det olika befattningshavare som haransvaret för olika former av fordon och materiel, och det är kanske intesärskilt rationellt. Trots att många av dessa tjänsteinnehavare är polismän,får de inte tillhöra sin huvudorganisation. Många harbastjänster kvar såsom pohsmän, men de vet inte om de har kvar sin turordning,bl. a. i befordringshänseende. Mänga har också fått beskedet, när de velatåtergå till ren polistjänst, att de måste stå tillbaka för andra på grund avatt de under inte utfört polisiärt arbete. Allt detta vållarirritation, inte minst när den här personalen själv upplever att dess arbete intevärdesätts. Jag påstår inte att det inte värdesätts, men jag påstår attpersonalen upplever det så. Detta kan naturligtvis rättas till, om organisationoch ansvarsfördelning ut. Inom har man också skissati den riktningen, men av någon anledning har frågan förlorat i aktualitet. Jag hoppasnu med min motion bara att frågan skall tas upp igen. Anslag till polisväsendet, m. m. Anslagtill polisväsendet, m. m. harnämligen inte råd att mista de befattningshavare som är polismän och i dagsköter materielfrågorna inom den lokala polisorganisationen. Skulle de hoppa avoch återgå till sina ursprungliga tjänster, så skulle det bli mycket besvärligtäven för det rent polisiära arbetet, där varje befattningshavare är beroendeav att fordon och materiel är i prima skick. Antalet tjänster finns, men demåste ha en annan organisation än . På enstaka platser bl. a. iJönköping har man insett detta och själv försökt lösa problemet. bör nog vara enhetlig i hela landet. I övrigt kan jag begränsa mig till att yrka bifall till utskottets hemställan. HerrPETERSSON i (fp): I motionen 1 256 och i reservationen 5 hävdarjag att det nu finns anledning att tillsätta en utredning om polisverksamhetensinriktning i syfte att förbättra kontakten mellan polis och allmänhet. Jagskall här försöka att något utveckla mina tankegångar. Ett eftersträvansvärt mål när det gäller denbrottsförebyggande verksamheten bör vara ett tillstånd där polisen har rimligapersonella möjligheter att nöjaktigt ägna sig åt olika former avbrottsförebyggande insatser. Jag är medveten om att det har skett enupprustning alltsedan polisen förstatligades. Den personella förstärkningen harmed de ökningar som gäller den nu pågående treårsperioden varit avsevärd. Dockbör man kanske hålla i minnet att nettotillskottet i inte så ringagrad har ätits upp av arbetstidsförkortningar. Den tekniska upprustningen harvarit kraftig. till större enheter har skett i avsikt att ökaeffektiviteten. Men alla dessa förstärkningar och förändringar till trotsverkar det för mig som om kontaktytorna mellan polis och allmänhet inte harökat utan kanske snarare minskat. Detta är synnerligen beklagligt. Ju störrenormala - om jag får använda uttrycket "normala" i detta sammanhang kontaktytor det finns mellan polis och allmänhet, desto oftare påminns vi om enav polisens kanske allra främsta roller, att vara den humane påminnaren omnödvändigheten av att visa hänsyn till medmänniskor och till det allmännas bästa,dvs. nödvändigheten av att följa de lagar som har stiftats för att reglerasamlevnaden människor emellan. Dagens polisarbete är ju en mångskiftande uppgift, där denenskilde polismannen ställs inför svåra beslut och där han ofta ocksåfår klä skott för beslut och åtgärder som han inte själv bär ansvaret för.Detta i sig innebär att poliskåren är utsatt för en kritisk granskning engranskning som är nödvändig och ytterst viktig men som kanske ibland germärkliga rubriker, exempelvis följande: Är det bara polisen som blir trodd?Godtycke, åsiktsförtryck, gunstlingssystem. Opinionsundersökningar har visat en klart positivinställning till polisen, och därför frågar man sig gång efter annan: Hur kandet komma sig att människor då och då i kritiska lägen tar ställning direkt motpolisen? Hur kan det komma sig att poliser - ofta unga poliser blir utsattaför något som nästan kan karakteriseras som psykisk misshandel i form avglåpord och svidande förolämpningar? Hur kan det komma sig Nr 75 att det gång efter annan talas om polisbrutalitet? Ett förtroendefullt samarbete polis-allmänhet skapas genom en 8mail974 Detta förutsätter att människor träffar en polis ----- ; iverkligheten, inte bara någon som rycker ut när det hänt något eller Anslagtill polis-någon som åker genom orten eller kvarteret i en bil, varvid mannoterar 'senaer, m. m. bilen men inte de människor, de poliser som finns iden. De allra första kontakterna polisallmänhet sker kanske i skolan. Jag vet genom egen erfarenhet från skolundervisning huruppskattad polismannen är då han deltar i undervisningen. Ett utökat deltagandefrån polisens sida måste betyda många fler positiva och värdefulla kontakter.Därför skulle det enligt min mening vara oerhört värdefullt om denna gren avpolisverksamheten kunde förstärkas. Men beklagligtvis synes det vara så att detblir allt svårare att rekrytera polismän till denna gren, till dessa uppgifter,därför att det får ekonomiska konsekvenser för dem. De senaste årens organisatoriska utveckling avpolisverksamheten har jag sett med en viss oro, och jag är naturligtvis tacksamför att justitieministern har sagt att man skall visa återhållsamhet vad gällervidare sammanläggningar av polisdistrikt. De allt större enheterna måste fånegativa konsekvenser för kontakten polisenallmänheten men också för kontaktenpoliserna emellan i stora distrikt. Stora glesbygdsområden har inte entillräcklig fortlöpande polisverksamhet, och omorganisationen i har,såvitt jag förstår, försämrat den naturliga kontakten mellan polisen och demänniskor som vistas här. Man kunde kanske tänka sig att inget distrikt skullevara större än att alla där tjänstgörande hade möjlighet att lära kännavarandra. Något som också förundrar mig vad gäller cityär inskolningen av poliserna. Enligt vad jag erfarit från polishåll fårpoliserna ofta ingå i kommandogrupper. Jag föreställer mig att unga poliser fårganska stereotypa uppgifter, i första hand utryckningar för att omhändertamänniskor, dvs. uppgifter som lätt skapar negativa attityder därför attpolismännen inte träffar de vanliga medborgarna utan i stort sett bara dem somde rycker ut för att ta hand om. En annan stor kontaktyta är naturligtviskvarterspoliserna. Genom sin fasta stationering har de goda förutsättningar föratt skapa ett gott förhållande mellan polis och allmänhet och att samtidigtfullgöra en effektiv brottsförebyggande verksamhet. Kvarterspolisen harförbättrats , men mycket återstår ändå att göra. Den sakenbelyste också i sitt anförande. Det har tyvärr visat sigatt dessa polistjänster tenderar att bli genomgångstjänster för skickligapolismän, och detta måste äventyra den viktiga målsättningen att en kvarters-eller kommundelspolis bör ha sin uppgift för att hinnalära känna de människor som bor i området och knyta kontakter med allmänhetendär. Jag tror att dessa och en rad andra spörsmål är av mycketstor vikt när det gäller goda och förbättrade kontakter mellan allmänhet ochpolis. Naturligtvis finns det också en mängd andra problem som en utredning skullekunna ta upp. Dessutom finns det angränsande frågeställningar Anslag till polisväsendet, m. m. inompolisverksamheten som man kan ta med i sammanhanget. Med det anförda yrkar jag bifall tillreservationen 5. i (vpk):