prot · FX0993 · 1974-12-31 00:00:00 — Kvinnan skall också ha rätt att hos överklagaläkares beslut om hon vägras abort men anser sig ha rätt därtill enligt lagen. Jag menar att det obligatoriska samrådet mellan läkare,kurator, den abortsökande kvinnan, barnafadern och i vissa fall föräldrar gerkvinnan större valfrihet, därför att vid detta samråd kommer man ju fram tillom det finns lagliga skäl för abort och vilka skäl som i hennes fall kan talaför eller mot abort. Och kvinnan behöver då inte själv ta ansvaret. Enligtpropositionens förslag skall kvinnan själv besluta. Men hur många unga kvinnorkommer då inte att bli mer eller mindre tvingade av barnafäder att göra abortäven om de inte vill själva? Föräldrar kan av någon händelse få veta att derasunga dotter gjort abort utan att de har haft en aning om saken, trots att dehar ansvaret för sitt barn. Vem tar ansvaret om en ung flicka blir skadad avett abortingrepp? Föräldrarna får ta ansvaret för sitt barn, trots att de intehar fått vara med om att fatta beslutet. Den unge maken får ta hand om sinhustru, trots att han vägrats rätten att vara med vid beslutet. Varken propositionen eller utskottet har tagit upp dessafrågor, och därför hänger de i luften om propositionsförslaget godkänns. Detenda som sägs är att varken departementschefen eller utskottet funnit någotbehov av att i författning reglera sjukvårdshuvudmännens ansvar vid abort.Därmed har inte heller sjukvårdshuvudmännen enligt departementschefens ochutskottets förslag någon skyldighet att utföra den abort som kvinnan enligtförslaget har ovillkorlig rätt till. Förslag till abortlag, m. m. Förslag till abortlag, m. m. sjukvårdshuvudmännenvara skyldiga att utföra abort enligt de grunder jag här har förespråkat pågrund av bestämmelserna i 3 § sjukvårdslagen. Abort enligt de indikationer jagtalat för skaU givetvis också företas i ett så tidigt skede som möjligt för attkvinnan inte skall tillfogas onödigt lidande. Sjukvårdspersonalens rätt att avstå från att deltaga iaborter berörs i flera motioner. I motionen 1742 har vi anfört attsjukvårdspersonalen måste ges full rätt att avstå från deltagande i aborter. Ipropositionen anför departementschefen på s. 77 i denna fråga att man bör"så långt det är möjligt ta hänsyn till de anstäUdas intressen ochförutsättningar i olika avseenden. Man bör därför undvika att tillabortverksamheten binda sådan personal som av exempelvis moraliska ellerreligiösa skäl har svårt att acceptera sådant arbete." Detta departementschefens uttalande tyder på att någonoviUkorlig rätt för sjukvårdspersonalen att slippa deltaga i aborter inteskulle kunna hävdas. Utskottet säger i denna fråga först att man vill framhållaatt sjukvårdspersonalen liksom all annan personal i allmänhet är skyldig attfullgöra de arbetsuppgifter som arbetsgivaren ålägger dem och att ansvaret förfördelningen av arbetet enligt sjukvårdskungörelsen i första hand vilar påklinik- och blockchefer. Sedan för utskottet ett väldigt egendomligt resonemangsom verkar tillkommet för att dölja att man inte vill ge sjukvårdspersonalen enovillkorlig rätt att slippa deltaga i aborter. "Beträffande fördelningen av arbetsuppgifterna börbeaktas att ett utmärkande drag i dagens arbetsliv är ansträngningarna att gede anställda en ökad insyn i och ett ökat inflytande på arbetsplatserna, ochman bör, som departementschefen framhåller, inom sjukvården liksom inomarbetslivet i övrigt ta hänsyn till de anställdas intressen och förutsättningari olika avseenden. Mot denna bakgrund förutsätter utskottet att läkare ochannan sjukvårdspersonal som av etiska eller religiösa skäl har svårt attacceptera abortingrepp, skall slippa delta i verksamheten härmed, varför någonförfattningsmässig reglering av frågan inte är påkallad." Enligt det förslag till abortlag som jag här fört framblir detta problem inte så stort, men det bör enligt min mening under allaförhållanden regleras författningsmässigt. Den som har samvetsbetänkligheterskall slippa deltaga utan att fördenskull på något sätt vara belastad i sintjänst, vare sig det gäller avancemang, sökandet av annan tjänst ellervidareut-bUdning. I militärtjänsten kan den som har djup samvetsnöd slippa bäravapen. Jag anser det logiskt att den som har samvetsnöd mot att deltaga iaborter skall ha en ovillkorlig rätt att slippa deltaga. En gynekolog harnyligen uttalat att gynekologen i teoretiskt har samvetsfrihet, men attden som är motståndare tUl aborter knappast kan bli överläkare. Och det ärsvårt att över huvud taget tjänstgöra på en kvinnoklinik. Hon säger också attgynekologer är rädda för att mista sina tjänster eller att inte komma så långti karriären om de inte accepterar aborter. Det får inte vara så. Sjukvårdspersonalen måste fåovillkorlig rätt att slippa delta i aborter. Ett annat och kanske bättrealternativ vore att inrätta särskilda abortkliniker, där aUa aborter utfördesoch där endast de som villesyssla med aborter anställdes. Särskilda abortkliniker kommer kanske också attvisa sig nödvändiga av helt andra skäl om propositionen går igenom - dettadärför att propositionens förslag kommer att leda till ett mycket större antalaborter. På s. 26 i sitt betänkande skriver utskottet:"Rådande abort praxis synes ge ett visst stöd för att i vart fall någonväsentlig stegring i abortfrekvensen inte kommer att ske. Det kan tUläggas attden arbetsgrupp inom , som utrett vissa resursfrågor påabortområdet, anfört att den tidigare kraftiga ökningen av antalet abortersynes ha brutits 1SJ72." Så skriver faktiskt socialutskottet.Försöker det lura sig självt eller några andra? Utskottet påstår att ökningenav antalet aborter brutits , trots att man nu vet attantalet aborter i var högre än och att under defyra första månaderna utförts 1 350 fler aborter än under motsvarande tidförra året. Om denna tendens består , kommer antaletaborter i vårt land att stiga tUl över 30 000 - en ny rekordsiffra i såfall. tror inte heller på någon större ökning avabortfrekvensen om det får igenom sitt abortförslag, trots att man känner tiUerfarenheterna från utlandet. I har antalet aborter ökat med över 70procent, sedan en hknande lagstiftning genomförts. I , som genomfört friabort för dem som är eller samt för dem som förut harfyra barn, har antalet aborter stigit från ca 8 000 tUl ca 23 000per år. utförs där 40 aborter på 100 födslar. I utförstre aborter på en födsel eller sammanlagt 6 miljoner aborter . I Polenutförs 200 000 aborter på 550 000 födslar och i 110 000 aborterpå 200 000 födslar. har infört en restriktivare lag, sedanantalet aborter blivit större än antalet födslar. Också i har manblivit restriktiv, sedan de legala aborterna ökat till fyra gånger antaletfödslar. har en mycket liberal abortlagstiftning,och antalet aborter har därmed ökat från ca 10 000 tUl över150 1972. Mot bakgrund av dessa erfarenheter frän andra länder är jude tidigare citerade uttalandena i utskottets skrivning heltverklighetsfrämmande. Erfarenheterna ställer utskottets resonemang direkt påhuvudet. De nuvarande straffbestämmelserna i angåendefosterfördrivning föreslås i propositionen utgå. Jag anser att dessastraffbestämmelser skall behållas oförändrade. Det står väl helt klart att en lagstiftning enligtpropositionens förslag kommer att användas som ett alternativ tiUpreventivmedel - sedan må man förneka det hur mycket som helst. Vi har numerafått effektivare preventivmetoder, som gör det möjligt för kvinnan att självbestämma om hon vill bli gravid eller inte. Det är alltså från den synpunktensakligt sett ett betydligt mindre behov nu av aborter än för bara några årsedan. Den föreslagna aborflagen öppnar i stället slussarna för ett ohämmatsexualliv utan ansvarstagande. Människor måste ta ansvar för sina handlingar,när det nu finns möjligheter att skydda sig mot graviditet. Jag hoppas ocksåatt preventivmedelsforskningen skaU få fram bättre preventivmedel och Förslag till abortlag, m. m. Förslag till abortlag, m. m. att depreventivmedel, t. ex. spiralen, som är tveksamma från abortsynpunkt därmedskall utgå. En enig opinion har yrkat avslag på regeringensabortförslag, men hänsyn härtill har inte tagits. Departementschefen avfärdarkritUcen som onyanserad. Ja, det är svårt att nyansera sin kritik mot det somär helt galet. Men inställningen från regeringshåU till den kristna opinionenssynpunkter är skrämmande. I debatten försvarar man ibland regeringsförslaget med attbarnet skall ha rätt att födas önskat. Ja, med de preventivmedel som finnshar föräldrarna redan full möjlighet att se till att endast önskade barn kommertUl världen om de bara vill ta ansvar för detta. Men ansvarslösheten brederut sig. När jag hör talet om att barn skall vara önskade, minnsjag en grupp ungdomar som satt och diskuterade abort.Flera var för att man skulle få göra abort hur som helst. Då sade en ungintelligent man i gruppen ungefär så här: När jag blev tUl, blev min mammautsatt för starka påtryckningar från sin familj att göra abort. Men hon behöllmig. Vi hade det fattigt under min barndom, men vi var lyckliga trots allt, ochjag är glad att jag fick leva. Tycker ni att hon skulle ha dödat mig? IngenviUe svara honom på detta. Om den nu föreslagna abortlagen varit i kraft vid tidenför de nuvarande riksdagsmännens födelse, så skulle kanske hälften av kammarensledamöter aldrig ha fötts. Det är också något att tänka på. Jag såg i går en tidningsrubrik som lydde: "Om Du serett barn som blir misshandlat, så anmäl det tUl barnavårdsnämnden." Börinte detta gäUa också de minsta och mest värnlösa barnen? Vi har inte rätt attta liv på det sätt som regeringen föreslår! Vi har lagar som skyddar rovdjur,blåsippor och fågelägg. Lagen måste också skydda barnen även i fosterstadiet. En lagstiftning sådan som regeringen föreslagit är ävenfarlig pä det sättet att den luckrar upp respekten för livet. Då ligger detnära tUl hands att respekten för livet när det gäller gamla och sjuka bliruppluckrad. Det kan leda till rätt att döda gamla och kroniskt sjuka. Ensådan utveckling vUl jag inte biträda. Jag menar alltså att regeringens förslag till abortlag böravslås och ett nytt förslag föreläggas med beaktande av desynpunkter som jag här har anfört. Jag yrkar därför bifall tUl den likalydandehemstäUan som finns i reservationerna 1 och 2 utan att fördenskull kunnainstämma helt i de motiveringar som där anförs. I motionen 1743 har jag tillsammans med upp kostnaderna för preventivmedel. I propositionen föreslås attpreventivmedelsrådgivningen skall vara kostnadsfri för den enskilde men attersättning skall utgå från de allmänna försäkringskassorna med perbesök. Mot detta förslag har vi ingen erinran. Däremot viU vi ha ändringar i deregler som föreslås för den enskildes kostnader för preventivmedel. Vi menar att förslaget att preventivmedel i vissomfattning skall tillhandahåUas gratis vid rådgivning kan få just de negativakonsekvenser som departementschefen anför mot rabattering av kondomer, nämligen att brytasönder den vitt förgrenade distributionsapparat som finns på området.Eftersom det särskilt vad beträffar kemiska medel kan ha en viss ekonomiskbetydelse att få ut gratis medel, finns det också en risk för att antalet besökvid rådgivningsinrättningarna ökar starkt av det enda skälet att man viU hagratis preventivmedel. Eftersom varje sådant besök ändå kostar samhäUet 45kronor, så kan det blir rätt stora onödiga kostnader. Det framgår inte hellerav förslaget i hur stor omfattning som preventivmedel skuUe tiUhandahållasgratis. Allt detta gör att vi menar att det måste tUl enklare ochklarare regler på det här området. I reservationen 9 har motionens tankarföljts upp. Det begärs där att den enskildes kostnader för preventivmedel skallbestämmas tUl högst per rådgivningstillfälle, när det gäller sådanapreventivmedel som fordrar sjukvårdspersonals medverkan vid utprovning ellerförskrivning. Preventivmedel som inte fordrar sjukvårdspersonals medverkanskulle enligt motionens och reservationens förslag tUlhandahållas den enskildetill självkostnadspris. Den i propositionen upptagna lagen om ersättning för vissfödelsekontrollerande verksamhet m. m. bör ändras i enlighet med det anfördaoch förslag därom föreläggas . Vi menar att på det sättetblir reglerna för rabattering av preventivmedel klarare och enklare, och manundviker en rad negativa konsekvenser som kan uppkomma om propositionensförslag genomförs. Jag yrkarbifall till reservationen 9. TUl sist vUl jag bara kommentera ett yttrande somutskottsordföranden, i , fällde i sitt anförande. ansåg att han inte är någon förtappad varelse, utan att han har hjärtaoch hjärna som andra. Men det är ju så att alla vi människor som en gång skalldömas inför tron har hjärta och hjärna vare sig vi får gå in i vår Herresglädje eller blir kastade i mörkret där utanför. Varken i eller jag kan väl i dagsäga vilken dom vi då kommer att få. Men avgörande för oss alla kommer att varahur vi brukat de gåvor vi fått. Förslag till abortlag, m. m. () kort genmäle: Eftersom har yrkat bifall tillreservationen 9 vUl jag bara göra några korta kommentarer. Sedan jag lyssnat på har jag mycket svårt attförstå hur han kan komma fram tUl att yrka bifall tillreservationen 9 som gäller kostnader för preventivmedel. Här har talare eftertalare stigit upp och sagt att vad de innerst inne vill är att det inte skaU bUoönskade graviditeter och födas oönskade barn. I propositionen har föreslagitsen rad åtgärder, beträffande preventivmedelsrådgivning bl. a. en särskild lagenligt vilken det skall kunna utgå ersättning till stat, kommun och landstingför preventivmedelsrådgivning. I reservationen menar man att detta kan fånegativa konsekvenser. Man är rädd för att det kommer att finnas människor somgår från den ena rådgivningsinrättningen tUl den andra för att fåpreventivmedel. Låt mig på en gång säga att jag reagerar kolossalt starkt emotordet "rådgivningsinrättningar". Jag tycker att man skall använda något annat ord, men detta får stå för den Nr 93 reservation som är skriven. Jag förmin del tror inte det finns någon risk Onsdaeen den ' '"" kommer att vandra runt för att t. ex. få gratiskondomer. 29 mai1974 ' reservanterna hyser oro för. Från utskottets sida är vi inte -------------------- oroliga för att det kommer att bli något missbruk. torslagtillabort- Därför yrkar jag avslag på reservationen9. lag, m. m. Hgj. var kritisk mot utskottets skrivning när det gäller utvecklingenav antalet aborter. Jag tror det kan finnas anledning att påpeka att när mantalar om den ökning som har skett är förklaringen alltid att lagen hartiUämpats alltmer liberalt. Men man måste väl också ta hänsyn till att antaletkvinnor i de mest fruktsamma åldrarna, alltså , under åren19601970 ökat . Det hör också till bilden när man diskuterarutvecklingen i fråga om antalet aborter. Vidare har man refererat brev som man har fått. Det måkanske då vara tUlåtet att bara säga, att när det gäller utvecklingen medavseende på antalet aborter för Malmös vidkommande så finns det nu en tendenstiU minskning. () kort genmäle: reagerar framför allt mot ordet"rådgivningsinrättning", och gäller det bara den saken är det välinte så mycket som skiljer oss åt. Det ordet kan ersättas med något annat.Avsikten med reservationen 9, som jag talat för och som gällertillhandahållandet av preventivmedel i samband med preventivmedelsrådgivning,är dock att få klarare regler för hur rabatteringen skall ske. De regler somföreslås i propositionen och av utskottsmajoriteten är ju ganska diffusa. Jaghar också i mitt anförande talat för en utveckling av preventivmedelsforskningen,så att vi får fram bättre och effektivare preventivmedel, och i det avseendethoppas jag att vi inte har några delade meningar. () kort genmäle: Anledningen till att jag begärde ordet varinte att jag reagerade mot benämningen "rådgivningsinrättning". Detvar bara ett påpekande som jag passade på att göra i sammanhanget. Vad jagframför allt vänder mig mot i reservationen är att den syftar till att kemiskapreventivmedel och kondomer skall tillhandahållas endast i begränsad omfattningi samband med rådgivningen. Vad reagerat mot är tydligen attutskottet inte har angivit någon viss kvantitet. Men den bedömningen får väländå överlämnas till dem som sköter denna rådgivning. () kort genmäle: Ja, det är just det förhållandet att utskottetinte angivit några kvantitetsbegränsningar för det fria utlämnandet, vare sig av kemiska medel eller av kondomer, som gjort att vi önskar få klarare linjer på detta område. Vi vill att medlen skall indelas i två grupper. I den ena gruppen skall finnas de medel som måste förskrivas av sjukvårdspersonal och läkare, och för dessa skall förekomma en rabattering motsvarande 112 läkemedelsrabatteringen. TUl den andra gruppen skall föras kemiska preventivmedeloch kondomer, som vi menar skall tillhandahåUas tiU självkostnadspris. Sådanaregler skulle vara klarare och enklare. Aborter bör så långt som möjligt förebyggas.Det är den utgångspunkt som vi är eniga om. Därför är det bra att det ipropositionen föreslås ökade resurser för preventivmedelsrådgivning, att manskall få preventivmedlen billigare och att det skall ges bättre information omhur man skall undvika havandeskap när man inte önskar ett sådant. Det är bra att dessa förslag framläggs. Det bör vältilläggas att de kommer väl sent. Vi är många här i och utanförriksdagen som länge har krävt att man skall satsa på prevenrivmedelsrådgivning,att man skall ta bort skygglapparna och att man skall se tiU att det ifortsättningen inte bUr sådana orimliga väntetider för att få t. ex. en spiralinsatt som förekommer på många håll. har varit pionjär på detta område. försexueU upplysning har varit föregångare när det gäller att arbeta för preventivmedel,för att skapa tillgång tUl dessa och för att sprida information ompreventivmedel och om sexuella frågor över huvud taget. är av avgörande betydelse. Det framgår också av propositionen, och detär därför litet förvånande att man inte nämner, att naturligtvis behöverökade resurser för att motsvara de höjda krav som kommer att stäUas påorganisationen i detta läge. Jag har med anledning härav i en motionföreslagit, att man skall satsa ökade medel på verksamhet. Jag är gladöver det uttalande som socialutskottet gör på s. 50 i sitt betänkande, där manunderstryker att de ökade medlen för informationsverksamheten kommer att ge ettväsentUgt större utrymme för bidrag åt . Jag betraktar detta som etttillgodoseende av motionens yrkande. Det är också klart att det kan vidtas en hel del åtgärderav allmänt stödjande natur för att människor skall kunna undvika abort och gesmöjlighet att ta hand om barn även när de inte är planerade. Sådana åtgärderhar också i stor utsträckning vidtagits, framför aUt för att stödja de ensammaföräldrarna. Men mycket kan fortfarande göras. Jag behöver bara påminna om dendiskussion om en kortare arbetsdag som förs. Det är klart attjust arbetstidens längd och möjligheterna till en god barntillsyn här kan spelaen avgörande roU. Inte desto mindre är det önskvärt att man närmare studerarvad som i de enskilda fallen är avgörande när någon begär abort. Man måste seefter om man ytterligare kan stödja kvinnor i en abortsituation och försäkrasig om att de inte skaU behöva begära abort av ekonomiska skäl eller Uknande.Därför ber jag att få yrka bifall till reservationen 8, där en sådan utredningföreslås. Det är också värdefullt att man som utskottet har sagt får en fastare ordning för den första kontakten mellan den abortsökande och deninrättning där aborten skall utföras, så att man verkligen försäkrar sig om attden som söker abort får all den information som kan ges om vilka alternativ ochvilka stödåtgärder som är tillgängliga. Förslag till abortlag, m. m. 8 protokoll 1974. Förslag till abortlag, m. m. tionenskall ske muntligt och inte i form av något papper, som många människor kanskefinner svårtiUgängligt. I det sammanhanget är det också väsentligt, vUketutskottet understryker, att begreppet abortrådgivning - och det gäUernaturligtvis ännu mer i fråga om den muntliga informationen inte får ges denbetydelsen, att verksamheten har tiU syfte att påverka den abortsökande kvinnantill att avstå från att begära abort eller till att låta utföra abort. En sådantolkning av begreppet rådgivning kan lätt få den effekten, som inte ärönskvärd, att hon undviker att ta del också av information om det bistånd somsamhäUet kan ge. Det får inte bli påtryckningar i stället för information. De här förebyggande åtgärderna kan tyvärr inte eUminerabehovet av abort. När ändå abort bUr aktuell är den viktiga, centrala frågan,som vi diskuterar : Vem skall avgöra? Här är en konflikt meUan olikaintressen, mellan kvinnans och kanske även andras intresse av att undvika attfullfölja ett havandeskap som inte är önskat och intresset av att ge etträttsskydd åt fostret. Det finns ingen logisk lösning som tillfredsställer bådade intressena; här måste göras en avvägning. Den avvägning som har gjorts i lagförslaget är att detunder den tidigare delen av graviditeten är kvinnan som skall avgöra, medanunder senare delen skyddet för fostret ökas i förhållande rill reglerna i dag.Följden av det här förslaget bör rimUgtvis bU att andelen sena aborter minskar,och det är värdefullt. Jag accepterar den avvägning mellan de här tvåintressena som gjorts i propositionen. Man kan givetvis hävda en annan avvägning t. ex. attkvinnan inte i något skede av graviditeten skall få ha det avgörande ordet men då kan man inte komma förbi den centrala frågan: Vem är det som bättre änkvinnan själv kan avgöra om en tidig abort skall få göras? En regel på den här punkten är svår att utforma utan får en utredningsprocedur som är plågsam för kvinnan och som kan bhlångdragen. Dessutom måste man då hävda att någon annan än kvinnan vet bättre,om de skäl som hon anför skall anses tiUräckliga eller inte. Man skall kunnasäga till en abortsökande kvinna: Du har inte rätt när du hävdar att det äroskäligt betungande att fullfölja havandeskapet, utan du skall fullfölja det. Om man hävdar att det är möjligt att någon annan kanavgöra saken bättre än kvinnan själv, då tycker jag att det kan vara anledningatt begrunda vad t. ex. i sade i sitt mycket väsentligaanförande, där hon mot bakgrunden av sina erfarenheter som medlem av densocialpsykiatriska nämnden just drog slutsatsen att det är kvinnan som bäst kanavgöra och att det inte går för någon annan att säga, att skälen inte ärtillräckliga. sade i sitt inlägg, att han ville hävdaprincipen att fostret har samma rätt som andra mänskUga varelser att få sittliv garanterat. Då kan man fråga: Hur stämmer detta med det förslag somframförs i den moderata partimotionen och här ? Förslaget innebär att manenligt den tredje indikationen skall kunna ge abort om det av någon anledningär oskäligt betungande för kvinnan att hennes havandeskap fortsätter. När manläser vidare, finner man att det som kan vara oskäligt betungande är "attkvinnan redan förut har många barn, att hon närmar sigklimakteriet, att hon är mycket ung, att hon befinner sig i konfliktsituationmed mannen eller att hon av skilda skäl icke kan antas kunna ta vård ombarnet". Det är aUtså i och för sig rimliga skäl för att abort skall kunnamedges. Men det är inte det intrycket som man får, när man hörherr säga att fostret skall ha samma rätt som andra mänskUga varelseratt få sitt liv garanterat. Det finns ju inga andra mänskUga varelser vilkasliv är beroende av om modern har för många barn, om hon befinner sig i konfliktmed mannen osv. I praktiken, när skall fullfölja den princip somhär har angetts, ger man alltså inte alls fostret samma lättsskydd som andramänskliga varelser. Därför bör man inte heller påstå det i sina deklamationerhär i kammaren. Man skapar annars ett felaktigt intryck av sin uppfattning. På de bilder som vi har fått oss tillsända, och som harnämnts av flera tidigare talare, har vi fått se ett stort antal tolv veckorgamla i något fall också i förstorat skick. Jag kan acceptera metodenatt sända ut sådana bilder, om man säger helt och hållet nej tiU abort.