prot · FX0968 · 1974-12-31 00:00:00 — Då behöver det inte riktas någon kritik mot mignär jag räknar fram att en remissinstans är negativ och fyra positiva. Att defyra är positiva vidhåller jag och hänvisar tUl de citat som jag hämtat direktfrån näringsutskottets betänkande. Situationen är ny, sade jag också imitt första anförande, och det framgår t. ex. när argumenterar talarom sina tidigare remissvar och säger sedan att "nu" skulle man kunnatänka sig det och det. Att gör förbehåll, liksom TCO ocharbetsgivarorganisationerna gör det, är väl, , bara ettytterligare besked om att saken är intressant, att man har tänkt på den och attden behöver utredas. () kort genmäle: Jag kan, som jag tidigare sade, inte medbästa vilja i världen läsa ut sä mycket positivt av dessa remissvar som herrRegnéll kommer fram till. Jag vill klart understryka vad remissinstanserna har sagt.LO har sagt bestämt nej; vi tycks nu vara överens i varje faU på den punkten.Men TCO har också sagt nej. Man säger att initiativen borde komma frånlöntagarorganisationerna själva. Kan vi få ett klarare besked? Nr 68 har jag intetidigare citerat. Jag tycker att det också Torsdaeenden bjuder till, men det bjudernärmast som man brukar säga med 25 aoril1974 armbågen. sägernämligen att det kan vara med pä det ------------------ här,men under förutsättning att kraftiga stimulansåtgärder i form av elagarsparande skattefavörer kommer att ges. Jag har förutdeklarerat min uppfattnmg '' om skattefavörer i de här sammanhangen.Det här uttalandet har i alla fallstyrkt mig i min åsikt att detta är en fråga som arbetsmarknadens parter självabör handskas med. Här har redan börjat en debatt mellan herrRegnéU och i , men innan jag försöker bemöta en delsynpunkter som de har framfört ber jag att få läsa upp det anförande som jagfrån börian tänkt hålla. Frågan om de anställdas rätt tUl andel i denkapitaltillväxt som äger rum inom företagen är intressant inte bara ur saksynpunktutan även genom det sätt som den behandlas på här i . Låt mig fåbörja med en kort, sakUg bakgrundsbUd. av aktieägarna i vårt land äger avaktiekapitalet. Detta konstaterade koncentrationsutredningen, som också fann attdetta förhållande inte nämnvärt ändrats . Varken lagstiftningsvägen eUer genom fackligaförhandlingar har vi ens försökt att ändra detta egendomliga förhållande attden kapitaltiUväxt som sker inom företagen i sin helhet skall tiUfaUakapitalägarna ensamma. Förutsättningen för produktion är dock bådekapitalinsats och arbetsinsats. Den som gör kapitalinsatsen får helakapitaltUlväxten den som gör arbetsinsatsen får ingen del därav. Sådan ärlagstiftningen i poUtisk demokrati! jag har varit ledamot av harfrågan varit uppe till behandling . Det är nu fjärde året. hardet varit ensamt som har motionerat om lagfäst rätt för deanställda tUl andel i kapitaltillväxten inom företagen. Så är det även Som en parentes vill jag gärna nämna att så är det inte iandra länder I har den liberal-socialdemokratiska regeringennyligen lagt fram ett långtsyftande förslag efter omsorgsfulla utredningar ochförhandlingar 1 har socialdemokraterna aktivt engagerat sig i sammafråga. - Men här i är det ännu ensamt som driver frågan. Lät oss se litet på vad som har sagts ifrågan här i ! Jag begränsar mig då till att granska näringsutskottetsbetänkanden och citerar därur. - Varie år harfolkpartimotionerna varit på remiss hos bl. a. TCO, LO och SAF. Låt oss se vadde har sagt! TCO sade att man fann det "angeläget utreder olika former för ökat medinflytande för de anställda med sikte på att ge de anställda ägande- och bestämmanderätt över företagen". Vidare sade man sig "ha för avsikt att ägna dessa frågor ökad uppmärksam het". hänvisade TCO tUl att man året innan. "uttryckte sitt '06 intresse för frågorna och framhölldet angelägna i att dessa utreddes". 1973meddelade TCO att oUka förslag tUl lösningar hade utarbetats inomorganisationen och att man viUe diskutera med arbetsmarknadens parter före enstatlig utredning, som syftade tiU lagstiftning. 1974 slutligen säger :"Utan att motsätta sig hemstäUan i motionen 1974:1495 önskarTCO meddela att det inom organisationen bedrivs ett utredningsarbete kring de imotionen berörda frågorna." TCO har ökat sitt engagemang i dessa frågor,finner dem angelägna och är beredd att stäUa upp i en utredning tiUsammans medbl. a. representanter för riksdagspartierna. LO hänvisade 1971 till vad man sagt året förut menmeddelade 1972 att kongressen givit "landssekretariatet i uppdrag att utreda frågan om branschfonder och annan fondbildning av vinster- ". 1973 hän visade LO till vad man sagt tidigare, en hänvisning som upprepats . LO anser att arbetsmarknadens parter själva skaU klara av frågan och vUl inte vara med i en utredning tUlsammans med riksdagspartierna i och för lagstiftning. De utredningar som bedrivits inom LO har delvis redovisats i Metallarbetaren. De visar att LO på detta område börjar komma in på reformtankar, som närmar sig de genomgripande föränd ringar av kapitalfördelningen som kräver utredning om. har klartavstyrkt folkpartikravet på lagstadgad rätt för de anställda till andel ikapitaltillväxten inom företagen. SAF;s avstyrkanden ser jag som det bästaberömmet åt folkpartimotionerna. SAF inser till fullo att ett förverkligande avmotionskraven skulle innebära en klart växande ägarandel för de anstäUda, sompå sikt skulle medföra en stmkturförändring av ägaransvar och makt inom svensktnäringsliv och eliminera den lilla kapitalägar-kUckens dominans i vårt land.Utifrån de intressen som SAF har att företräda är det logiskt att motarbetafolkpartiets långtgående löntagar-krav. Jag skuUe vilja fråga utskottsmajoritetens talesman om haninte funnit något tankeväckande i dessa SAF:s upprepade och klaraavståndstaganden? Så reagerar ju aUtid SAF på berättigade löntagarkrav, ellerhur? Åtminstone är det min erfarenhet såsom TCO-förhandlare. Hurdan har då utskottsmajoritetens egen reaktion varitunder de gångna åren? 1971 skrev man: "I den mån motionärerna gör sig tilltalesmän för en utvidgad och fördjupad företagsdemokrati och ekonomiskdemokrati ger de uttryck för värderingar som utskottet delar och finnerväsentliga. Utskottet noterar inte minst de kritiska synpunkter påmaktkoncentrationen inom näringslivet som framförs i motionen 1971:1075. "1972 strök man under de nuvarande ojämlika förhållandena och skrev: "tankegångar i de motionerna är enligt utskottets mening beaktansvärda.SärskUt vill utskottet fästa uppmärksamheten på vad som sägs i motionen1972:753 om de från jämlikhetssynpunkt negativa verkningarna av attkapitaltUlväxten inom företagen i sin helhet tillfaller kapitalägarna. "Det var kanske mitt fel att man 1973 inte sade några berömmande ord ommotionernas syfte, därför att jag i debatten 1972 tackade för vad utskottet dåhade sagt. 1974 slutligen är man försiktig men säger dock: "Utan attbestrida att i motionerna finns tankegångar och uppslag som kan vara värda beaktande konstaterar den 25 aprU 1974 Delägarsparande m. m. Nr 68 utskottet sålunda liksom föregåendeår att motionsyrkandena angående Torsdaeen den företagssparande av de anställda inte bör föranleda någon 25aprU1974 åtgärd," Delägarsparande m. m. Alldeles uppenbart anser utskottets socialdemokrater attdet ligger mycket positivt i de krav som stäUt i sinamotioner, men trots detta har man inte vågat satsa på en förutsättningslösutredning för att få en lösning tUl stånd, står ensamt för en reservation. Varkencenterpartiets eller moderata samlingspartiets representanter inäringsutskottet har ansett sig kunna ställa sig bakom långtgåendekrav. Ställningstagandet är belysande. De båda övriga borgerliga partiernastöder tankarna på ett stimulerat löntagarsparande, vilket har många positivaeffekter, men vågar inte kräva lagstadgad rätt för de anstäUda att få andel iden kapitaltillväxt som de såsom anställda själva varit med om att producera.Att SAF helt instämmer i kraven på skattestimulerat aktiesparande finner jaglogiskt. Låt mig sammanfatta, herr talman, med att understryka vadherr redan har sagt, nämligen att vad vUl skapa är enramlagstiftning som ger löntagarna rätten att om de önskar - kräva sinberättigade andel av den kapitaltiUväxt som de själva är med om att bygga upp.LO och TCO skaU givetvis inom lagstiftningens ram förhandlingsvägen kunnautforma storleken, förvaltningen, dispositionen osv. av kapitalandelarna så attdet passar varje bransch, varje fack eller hur man finner lämpligast. Låt mig allra sist fä säga att det inte går att förhandlasig fram till en så genomgripande strukturförändring av ägandet och makten inomvårt näringsliv som motionskrav syftar tUl. Det behövs enlagstiftning som stöd precis som det behövdes vid kravet pålöntagarrepresentation i företagsstyrelserna. Jag ber att få yrka bifall tiU reservationen2 av . Sedan skulle jag vilja säga några ord beträffande dedebattinlägg som och i hargjort. ställde sig skeptisk tUl att i årreserverat sig separat, skUt från de två andra borgerUga partierna. Men det ärså att det behövs två reservationer. I er reservation talar ni om "ökadtillgång till riskvilligt kapital i företagen", och ni talar också om attdet skaU träffas "avtal om sådana former för sparande och delägarskap somdet är fråga om i motionerna". Vad vi säger i vår partimotion är betydligtmera långtgående saker. Vi säger t. ex. att enligt vårt system "övergår såsmåningom en viss del av ägandet av företagens kapital tUl löntagama individuellt eUer i särskilda fonder. Därmed skapas en nyägarstruktur" Det är alltså en kraftig skillnad mellan de punkter förvilka ni reserverar er i reservationen 1 och det krav vi stäUer i reservationen2, nämUgen kravet på en lagstadgad rätt för de anställda till andel i denkapitaltUlväxt som äger rum inom företagen. läste upp ur betänkandet vissa delar av SAF.sremissyttrande där det var positivt till tanken att införa former för skatte- stimulerataktie- och annat löntagarsparande. Det är riktigt. avstyrkerSAF i en separat motivering klart båda folkpartimotionema, _ , , och detfinner jag heU naturligt med utgångspunkt i de intressen som »r n 1074 i sade sig lägga in myckenvälvilja i Delägarsparande tolkningen av de remissyttranden som vi i utskottetfått från olika nt. Han läste också ur SAF:s remissyttrandeoch tyckte sig finna stöd för sin egen uppfattning där, då SAF klart avstyrkerfolkpartimotionerna. och jag, som båda är löntagare, borde välegentligen inte tolka så kolossalt olika på den punkten.Vi är väl överens om att inte önskar en sådan lagstadgadrätt tiU andel i kapitaltillväxten för löntagama som kräver. Bådeherr och jag skuUe väl gärna se att vi hade en sådan rätt förlöntagarna, vi är bara oense om vägen. Sedan blev diskussionen meUan och herrBengtsson i enligt mitt tycke litet förvirrad jag använder då inteordet i nedsättande betydelse på något sätt - vUket antagligen berodde på attde i debatten inte skilde på de synpunkter som framförs i centerpartisternasoch reservation och de synpunkter som framförs ifolkpartireservationen. Om och jag diskuterar folkpartietsreservation och krav separat, så tror jag att vi lättare kan komma överens änom vi blandar in de krav på skattestimulerat sparande i företagen sommoderaterna och centerpartisterna har reserverat sig för. () kort genmäle; menade att jag hade ställt migskeptisk till att hade avlämnat en egen reservation i utskottet.Det är en missuppfattning. Jag sade i mitt första anförande att tekniken iutskotten är sådan, att om man är ensam om en uppfattning får man manifesteradet i en egen reservation. Och är ensamt i sin uppfattning att dethär vore lämpligt med en lagstiftning. Den uppfattningen delas icke av socialdemokraternaoch inte heller av moderater och centerpartister. Vad jag därefter sade var att jag hoppades, att när manväl hade mätt krafterna mellan de båda reservationerna, skulle varaberett att i den andra voteringsomgången stödja det förslag som framförs ireservationen I. Jag underströk att detta är ett gammalt folkpartikrav och i reservationen 1 såvitt jag förstår inte kan finna någonting som går emotfolkpartiets uppfattning sådan den tidigt formulerades av och sedanhar förts vidare av , som står som första namn på en av demotioner som enligt ett smygande rykte icke kommer att vinna stöd frånfolkpartigruppen. i (s) kort genmäle: 1 långa stycken är jag överens med , och jag är helt pådet klara med - liksom jag är medveten om att han är det att ,och inte från samma utgångspunktersäger nej till motionernas utredningskrav. Sedan sadeherr , och det underströk jag också i mitt första anförande, att jag känner sympati för en del av det som tas upp i 109 den 25 aprU 1974 m. m. folkpartimotionen.Detta gäUer framför allt, sade jag, frågan om rätten för löntagarna tiU andel iföretagens kapitaltillväxt. Men jag framhöU att detta är enkompUcerad fråga. Sedan konstaterade jag också att de storalöntagarorganisationerna har interna utredningar som sysslar med dessa ting,och då menar jag att vi i första hand bör anförtro dem att utreda de härfrågorna. Om de då behöver statsmakternas och medverkan för attklara vissa problem i sammanhanget kommer de säkerligen och anmäler frågan föross, och då menar jag att vi kan ta upp den. Men parterna på arbetsmarknadenhar i många andra sammanhang visat sitt ansvar. De har löst stora ochbetydelsefulla frågor. Och jag tUlmäter dem också i denna fråga det godaomdömet att kunna resonera sig fram tUl de lösningar som de själva önskar. () kort genmäle: Jag vill först till säga att vadsom behövs är en utredning om rätten tUl andel i kapitaltillväxten för deanställda, och det är vad vi yrkar på i klämmen till vår partimotion. Därhemställs "att hos Kungl. Maj;t begär att en parlamentariskutredning med representation från arbetsmarknadens parter tillsätts för attutarbeta ett förslag om lagstadgad rätt för löntagarna till andel i företagenskapitalbildning". är alltså första namnet under den motionen.Att vi har en separat reservation och givetvis röstar för den beror på attvi vill ta ett klart steg framåt. Vi nöjer oss inte med det lilla steg somutskottsmajoriteten och reservanterna i reservationen 1 vill ta. TUl i skulle jag viUa säga attvisst har LO, TCO och SAF löst många komplicerade problem, och man har mångagånger beundrat deras förmåga att komma överens, men detta är verkligen enmycket komplicerad fråga, och det finns nu erfarenheter som visar att detibland inte är möjligt för LO och TCO att komma överens med SAF. Som exempelnämnde jag i mitt inledningsanförande rätten till styrelserepresentanter. Detvar ett krav som hade drivit alltsedan tid sompartiordförande. Vi krävde lagstiftning, och vi fick vårt krav avslaget senastpå våren som tog in det i sitt arbetsdemokratiprogram,och samma höst fick vi en lagstiftning. Jag tror att det är likadant med dethär kravet. Man utreder det inom TCO och är där positiv tUl det, man utrederdet inom LO och är där positiv. Men TCO har vid sin utredning under senare årkommit fram till att frågan är så svår att man inte vUl ta avstånd från vårhemställan; man inser att statsmakternas medverkan behövs. Vi vill alltså ta ett stort steg genom vår reservation ochvårt yrkande . Om jag skall vara djärv och sia - jag säger som AlbertEngström sade en gång: Det är svårt att sia, särskilt om framtiden sä skullejag säga att det inte dröjer , , förrän LO ställer kravpå hjälp från statsmakternas sida för att lösa denna fråga. i (s): 1 en gemensam reservation har ochmoderaterna yrkat på att en utredning skaU tillsättas med uppgift att studeramöjligheterna att skaffa riskvUligt kapital till företagen. representant i utskottet har en egen reservation till förmån för en Nr 68 utredning angående lagstadgad rätt för löntagarna till andel i företagens Xorsdaeen den kapitalbildning. Jag vill till att börja med konstatera att oavsett vUken form av-------------- kapitalbildningden tilltänkta utredningen skulle studera, så är man här garsparan e inne på ett område som direkt angår och ingriper i den fackliga inkomstpolitiken.Men detta är ett område där inte bör ingripa, särskUtsom de fackliga organisationerna inte bett om det. t. ex. LO sagt ifrån att en dylik utredning är direkt oönskad. kollektivakapitalbildningen är dessutom något som LO men även andra löntagarorganisationersjälva utreder, och man avser att diskutera frågan inomorganisationen innan man på nytt aktualiserar den. välbetänktframgår av att det gäller stora ting; det har stor betydelse för denframtida inkomstpolitiken hur man skall lägga upp det hela. är enfråga om förmögenhetstiUväxten, om fördelningen av denna och dessutomom inflytande i företagen. Herrar och har i sinainlägg eftertryckligt understrukit att det ligger till på det här viset. Det finns därför mycket starka skäl att awakta de aktiviteter som löntagarorganisationernasjälva har i gång för att få dessa frågor belysta på ettsådant sätt att de är beredda att ta ställning för framtiden. Som bekant innebär en konsekvent genomförd solidarisklönepolitik att vi tar ett större löneuttag ur de lågproduktiva företagen än omlönepolitiken hade gått efter bärkraftsprincipen. Vinsterna i den typen avföretag tenderar då att pressas ned, medan den motsatta effekten uppstår iföretag med stark produktionstillväxt. Ägarna i dessa senare företag får alltsåen snabbare förmögenhetstillväxt, med högre inkomster, än de fått omlönepolitiken syftat till att maximalt ta ut lönerna efter varje företagsbärkraft. Risken börjar nu göra sig gällande - till följd av att densolidariska lönepolitiken blivit allt effektivare att de härförmögenhetsskillnaderna ökar kraftigt. Möjligheterna för samhället att ta inövervinsterna har dessutom minskat, bl. a. beroende på att de multinationellaföretagens expansion är mycket stor och på dessa företags möjligheter att undgåbeskattning. Det här går att rätta tiU bl. a. genom inrättande avfonder dit övervinsterna i de högproduktiva branscherna överförs. Självfalletbör dessa fonder ägas och kontrolleras av löntagarna och deras organisationer.Härigenom skulle förmögenhetstillväxten och fördelningen påverkas, ochlöntagarna skuUe få ett ökat inflytande över näringslivets utbyggnad. Men hurdetta skall byggas upp och utformas måste noggrant utredas inomorganisationerna och därefter bli föremål för en bred debatt inom helafackföreningsrörelsen. Utredningar pågår också, och avsikten är att eti;förslag skall vara utarbetat inom LO till 1976. Därför kan man tycka att nuföreliggande utredningskrav förefaller direkt opåkallade. Men de borgerligakraven om utredning har naturligtvis en djupare mening än vad som kan ufläsasav själva utredningskraven. Man syftar, såvitt jag kan begripa, till ettindividuellt löntagarsparande. Vi känner till detta från arbetsgivarsidan, ochintressegemenskapen börjar nu framträda aUt klarare. Förmodligen är man ute efter lösningar som har västtyskt den 25 aprU 1974 Delägarsparande m. m. ursprung,och som ungefär följer den här modellen: 1 samband med avtalsuppgörelserna avsätts en del avlöneförhöjningarna tiU ett sparande, som placeras i aktier, obligationer,bostadssparande, livförsäkringar eller dylikt. Det avsatta beloppet är likastort för varie arbetstagare. Den enskUde har personlig äganderätt till demedel som avsätts, och det finns olika tidsintervaller när den förfoganderättenkan utlösas. Staten subventionerar sedan sparandet med skattelättnader eUerpremier. Detta innebär - till skUlnad från den kollektivakapitalbildningen, baserad på övervinster - ett tvångssparande, som ej ger ettnämnvärt inflytande. De borgerliga tankegångarna innebär t. ex. inte attförmögenhetstillväxten påverkas. Dessutom gynnas de högre inkomsttagarna. Detfinns enligt min mening inte någon anledning att fingra på det känsliga områdesom den fackliga inkomstpolitiken utgör, varför jag yrkar bifall tillutskottets hemställan. Det var med viss förvåning och förundran jag hörde dendiskussion som förekommit tidigare under den här punkten. och hanspartikamrater i utskottet stäUde sig ju tveksamma till motionen 1495, och hanhar uttalat tveksamhet också från talarstolen. Jag är förvånad över att manstäUer ett yrkande som innefattar krav på en utredning direkt emot denuppfattning man själv har. Jag vUl därför rekommendera folkpartisterna att intefölja voteringsanvisning. HerrHÖRBERG (fp): I anledning av det inlägg i höll skuUe jag vilja göra några reflexioner. Det är givetvis inget fel att LO och TCO utreder dessafrågor - det har jag inte heller sagt och har heller intepåstått att jag skulle ha sagt det - utan jag tycker tvärtom det är utmärkt attde gör det, eftersom det är tekniskt och även ekonomiskt mycket konmpliceradefrågor. Men jag tycker det är litet onödigt att vi på den politiska sidan baraskall stå som passiva åskådare och awakta, såsom uttryckte det,det resultat som man kommer fram till. Faktum är ju, såsom vi kan utläsa avTCO:s remissyttrande, att man håller på att utreda frågan men att man också harfunnit den mycket svår och att man därför inte vill motsätta sig hemställan omen större utredning. Jag läste med stort intresse artiklar iMetallarbetaren , där han naturligtvis inte alls antydde att han villeha en statlig utredning men där man kunde läsa mellan raderna att även han hadefunnit att det är förenat med betydande tekniska svårigheter att finna envettig lösning på problemet. Jag måste säga att jag är överens med närhan säger att i dessa frågekomplex också ligger en icke oväsentliginflytandefråga. Vi är ju överens om detta jag kunde ha tagit med migfolkpartimotionen och läst upp den, men det behövs nog inte, eftersom herrAndersson säkert har sett att det innebär en strukturförändring avägandeförhåUandena inom svenskt näringsliv , om den förverkligas på rättsätt. Sedan var det en sak i inlägg som jag intetyckte om, nämligen att han talade om "de borgerliga kraven" och attde skulle överensstämmamed på någon punkt. Jag skulle Nr 68 vilja be honom säga "de centerpartistisk-moderatakraven" som överens- Torsdaeen den stämmer med när det gäller stimulans tiU 25 aprU1974 aktiesparande.Våra krav på lagstadgad rätt tUl andel i kapitaltillväxten-------- överensstämmerdäremot inte aUs med uppfatt- eiagarsparan e ning,vilket klart framkommer. Jag tycker att visar alltför stor passivitetgenom att bara awakta. Det finns ju anledning att ta initiativ här också! IFörbundsrepubliken har, den liberala-socialdemokratiska regeringen nui vår träffat en uppgörelse på det politiska planet med löntagarorganisationerna.Det är inte bara den uppgörelse om löntagarsparande som nämndehär, utan det är en ny överenskommelse, som skall förverkligas relativt snartoch som innebär rätt till andel i kapitaltillväxten inom näringslivet. i (s); tycker att det är Utet onödigtatt awakta och vUl sparka i gäng utredning . talar man omgräsrotsdemokratin även i Ert parti, . Mitt resonemang i daggrundar sig på åsikten att om löntagarorganisationerna vUl pröva den här fråganinom organisationerna måste de få göra det i fred. De bör få diskutera fråganinom sina egna medlemsled i en brett upplagd kampanj för att därefter läggafram förslag. Det är mycket möjligt att man i ett senare skede där är viöverens får komma tUl den här kammaren och begära stöd för att genomdriva dekrav som man vid prövningen i medlemskåren funnit riktiga. tyckte inte om att jag bakade ihopfolkpartiet med borgerligheten. Det kanske har blivit så , att det är fel attgöra det. I så fall ber jag om ursäkt. Jag tycker inte iUa om att kallasför ett borgerligt parti, för det är det. Men i detta sammanhang var inte deborgerliga kraven desamma, och det var därför jag opponerade mig. Det gläder mig att höra att våra båda partier av herrSivert utnämns till partier som tillämpar gräsrotsdemokrati. Det ärsäkert riktigt, i varje fall vet jag av erfarenhet att vi gör det inom vårtparti. Anledningen till att vi nu så aktivt kräver utredning på det politiskaplanet om lagstadgad rätt för de anstäUda tiU andel i kapitaltillväxten är attden liberala rörelsen tog in detta som en klart formulerad punkt isitt partiprogram. i (s):