prot · FX09137 · 1974-12-31 00:00:00 — Dessadislriklsförsöksnämnder har inflytande på vilka försök som skall utföras idistriktet och på föriäggningen av dessa. Distriktsförsökstedaren svarar förall nämndens beslut verkställs. Detlokala inflytandet över försöken och deras förläggning är sålunda betydande,och jag anser alt rådande principer i dessa avseenden är fulltlillfredsslätlande. Jag kan slutligen tillägga all antalet försök pä jordbruksområdetvarit i slort oförändrat , eller ca 2 800 perär. Hen (): Jag ber all få lacka jordbruksministern för svarel. Jordbrukeli vårt land är en viktig näring. var del många som inteinsåg detta. Då skulle jordbruket bantas ner, och stora arealer åker skulleläggas igen. Givetvis skulle detta vara fallet speciellt i skogs- ochmellanbygderna. Ett landskap som Värmtand skulle då drabbas hårt. Jagtror alt orsaken till alt de få försök vi har i skogs- och mellanbygdernaligger i denna föreställning alt jordbrukel inte skutte bedrivas där iframliden. Omvi ser pä förhållandena i finner vi alt det i varje fall ser ul allligga titt så. Vi har myckel få försök i tänd som hethel och proportionelltsett ännu färre i länels perifera delar. Försöken är starkt koncentrerade tittländs cenirala delar, och självfallet behövs de där. Men de andra delarnabehöver dem också. är som helhet ett missgynnat län i del avseendet. Jaghar här en sammanställning över fältförsöken i västrajordbruks-försöksdistriklel för . Jag skall inte nu gå in på alla deolika detförsöken utan bara göra en kort redovisning av helheten. Dettotala antalet försök per åker var i O-län 1,23, i P-län 0,57, iR-län 1,14 och i S-län, attlså i , 0,53. Värmtand tigger alltså absolutlägst. pä förhållandena finner vi samma lendens. Dä hade man per 1 000 hektaråker i O-län 1,10 försök, i P-län 0,62, i R-län 1,15 och i S-län 0,43. Tarman i beaktande de stora skillnader belräffande såväl jordart somodlingsbelingelser som föreligger mellan olika områden i , står detklart atl Värmtand är missgynnat i fråga om försök. Ett homogent län skullekräva färre försök per arealenhet än ett heterogent. Värmtand är definitivt ellheterogent län i dessa avseenden. Vägledandeförsök pä olika områden är vikliga för jordbrukarnas resullal och därmed förekonomin. Då vi i ser försöken som myckel vikliga från produktions-och lönsamhdssynpunkl har vi frän föreningsrörelsens sida nödsakals salsapengar för all nödtorftigt klara försöksverksamheten under nästa är. Att vissalän skall få mer av statliga pengar till försök medan andra titt slor delnödgas bekosta försöken själva därför att de fär för knapp tilldelning kan intevara rikligl. Jordbruksministernsäger: "Det lokala inflytandet över försöken och deras förtäggning ärsålunda belydande, och jag anser alt rådande principer i dessa avseenden ärfullt titlfredsstättande." Mol bakgrund av vad jag här relaterat finnerjag jordbruksministerns uttalande oklart, för atl inte säga märkligt.Jordbruksministern kan väl ändå inte mena att fördelningen är rättvis, attskogs- och mellanbygderna fält de anslag titt försök som de borde ha? Denhär saken måste man göra någol åt. Jag hoppas att jordbruksministern vill ägnaden större uppmärksamhet, även om många andra frägor tränger på. Det är självklart att man kan läsa statistik och dra slutsatser avstatistik på mänga olika sätt. Men när vitt göra gällande att dethar förekommit medvelna försök alt styra bort försöksverksamheten från den typav landskap som han representerar och atl det skutte finnas en medveten avsiktatt lägga ner jordbrukets verksamhet där, trorjag alt far vilse.Lät oss titta på hur jordbruksförsöken fördelar sig ! Om manutgår från en annan för-delningsgrund än gjorde och ser påfördelningen av försöken mot bakgrund av de kontanta inkomster av vegetabitiersom olika jordbruksområden haft, finner man att t. ex. Götatands södraslättbygder hade av inkomsterna frän vegetabitier och 14,5 procentav försöksverksamheten, medan skogsbygder hade 3,4 proceniav inkomsterna från vegetabitier men av försöksverksamheten. Serman på utvecklingen av försöksverksamheten finner man atl mellersta Sverigesskogsbygder hade av försöksverksamheten är 1968, . Utvecklingen av utläggningen avförsöksverksamheten har alltså gått i en helt annan riktning än ville göra gällande. Jagmenaratt lantbrukets organisationer och företrädare på olika nivåer har ensådan insyn och ett sådant inflytande när det gäller utläggningen avförsöksverksamheten att della borde garantera en sä rättvis och rikligfördelning som möjligt. Det är nalurtigtvis omöjligt att så här rakt upp ochner hävda att vi har den exakl riktiga fördelningen. Men förankringen avverksamheten i tantbrukets organisationer och bland lantbrukets företrädaretycker jag borde vara en garanti för en riktig fördelning. Detär vät trots allt så, , att man inte heller inom jordbruketsorganisationer är helt ense om hur försöksverksamheten skall fördelas. Det kanfinnas olika åsikter bland lantbrukarna om hur försöksverksamheten bör läggasul. Men jag menar alt uppläggningen av verksamheten borde vara en garanti föratt fördelningen i stort sett blir så riktig som det är möjligt att fä den. Hen (): Jordbruksministernsäger att den statistik jag hänvisar lill kan vara missvisande, men del kannaturiigtvis också den statistik vara som jordbruksministern anför.Jordbruksministern säger vidare atl det inte förekommit någon medveten styrningav odlingsförsöken. Nej, jag hoppas \'erkligen atl så inte varit fallet. Jordbruksministernredogjorde nu för hur inkomsterna från försöksverksamheten fördelar sig. Kanman åsladkomma atl försöken på ett bättre sätt klariägger hur man bör gödsla,vilka sorters utsäde som bör användas etc. kan man också få en bättre ekonomi.Eftersom atl jordbruksmark numera behöver las i anspråk för produktion är detnödvändigt att man också i de här bygderna får tillfälle all göra sådanaodtingsförsök. Jordbruksministernhänvisade titt atl denna försöksverksamhet har utlagts mera i periferin underde . Men om jag ser pä förhållandena i , måste jagkonslalera att så inte är fallet. skogs- och mellanbygd är kanskeelt specialfall, eftersom del finns mycket fä försök där. Detär klarl atl del inte är möjligt att lösa de här problemen genom att diskuteradem i en kort interpellationsdebatt, men jag hoppas att vi skall kunna hjälpasåt att rätta till de missförhållanden som kan råda. Vi är ju ändå överens i denstora frågan, att allt som kan göras behöver göras och atl det bör vara möjligtför alla som bedriver jordbruk alt fä ett bra resultat av sitt arbete. Överiäggningenvar härmed slutad. §8 Om en provisorisk jordförvärvslagstiftning Herr jordbruksministern erhöll ordet föratt besvara () framställda interpellation, nr154, och anförde: har frågat mig, om jag är beredd atl vidtaga åtgärder föratl tillskapa en provisorisk lagstiftning för jordförvärven under tidenjordförvärvsutredningen arbetar. Somframgår av direkliven för jordförvärvsutredningen har under senare årgenomförts etter förberetts flera reformer på marklagstiftningens område som ärägnade atl hålla tillbaka prisstegringarna pä jordbruks-och skogsmark. Vidareär en av utgångspunkterna för utredningen atl jordförvärvslagen bör vara säutformad att den i samspel med andra åtgärder från samhällels sida meraeffektivt än kan molverka prisstegringar pä jordbruks- ochskogsmark och spekulation i sådan mark. Jordförvärvsulredningen, som för närvarandeundersöker verkningarna av gällande lagstiftning, är oförhindrad atl successivtredovisa resultatet av sitt arbeie och atl föreslå de lagändringar som mananser påkallade. Jag finner del därför inte lämpligl atl vidta ytteriigareåtgärder. Hen (): Jagber att få tacka jordbruksministern också för svarel på den härinterpellationen. Vilever i som präglas av stark infiation. Jag skall emellertid inte gä inpä de frågorna i allmänhet, utan jag vill bara beträffande prts-ulvecktingen påjord- och skogsfastigheter konstatera att där är inflalionen ändå värre. Dettaär enligt min uppfattning synnerligen olyckligt, eftersom de höga priserna påjord- och skogsfastigheter motverkar de ungas möjligheter atl etablera sig somjordbrukare och eftersom redan elablerade jordbrukare får svårt att göratillskottsförvärv när priserna är så höga. Enligtmin och cenierns uppfattning bör ägare och brukare så långt som möjligt varasamma person. är viktigt för atl vårt folk skall ges en säkrareförsörining och för all vi dessulom skall få en jämnare produkiion. 1965 årsjordförvärvslag är säkert en av orsakerna lill de höga priserna på jord- ochskogsmark. Dessulom kan kommuner, byggnadsförelag, sägverksförelag och andrakapitalstarka köpare belala priser som ligger högt över vad den enskilde, somär beroende av jord- och skogsbruket för sin utkomst, kan göra. Jag tycker inteatl det är konkurrens på lika villkor. Atl det medför risker för produkiionoch för-sörining är hell klarl. Aren1968-1973 erhöll bolag 3 205 förvärvslillstånd. Fastighetsregleringarna är däinte medräknade. De arealer som ingick uppskattas till i runda lal 38 000hektar åker och skog. Del är inga små arealer som på delta sätthar gåll ifrån de enskilda. Icenlern motsatte vi oss att bolagsförbudslagen slopades . De andra partierna var för elt stopande av den tagen. Del var intelyckligt. tycks emellertid allt fler ha kommii underfund med delta. Vi haren jordbruksminister som ser posilivl på jordbrukel. Centernsträgna arbete för en förbättrad jordbrukspolitik har ofta givit resultat meninte alttid. 1973 motionerade vi om en översyn av jordförvärvslagen. Riksdagenavslog den motionen. Vi upprepade våra krav , och i somrastillsatte jordbruksministern en uiredning som skatt se över lagen. Vad vi nubefarar är all del kommer all dra för långt ul pä liden innan åtgärder vidias. Jordbruksministernpekar pä alt det kommande förslaget bör ta hänsyn till andra reformer som kangenomföras pä marklagstiftningens område så all det blir ett bättre samspelmellan åtgärderna. Det kan vara riktigt. Samspelet inom jordbrukspolitiken harinte varit det bästa. Därför har det nu gåll snett. Jagkan förstå jordbruksministern när han säger alt han inte vill föregripaulredningen med förslag i denna fråga. Del är förståndigt atl inte föregripautredningar. Inom parentes vill jag dock säga alt det är synd atl regeringeninte mer konsekvent intar den ståndpunkten. Jordbruksministernsuttalande i svarel all jordförvärvsulredningen är oförhindrad all successivtredovisa resultat av sill arbeie och föreslå lagändringar finner jag positivt.Kan vi få fram förslag frän ulredningen bör få la ställningtitt dem. Del är bra. Jag måste ändå påpeka all om våra molioner hade bifallilsi fiol skulle vi kanske haft förslag lill ålgärder färdiga . I sä fallkunde åtgärder ha vidtagits innan del gått för långt. Aktivajordbrukare bör fä förtur. Passivt ägande och spekulationsförvärv börförhindras. Bolagens förvärv av jordbruksfastigheter bör kraftigt inskränkas,och kommunernas förvärv bör underkastas markpolitisk prövning. Vibehöver bruka all jordbruksmark i värl land för all klara landels försörjningoch för all kunna hjälpa andra med mal. härför är all de aktivajordbrukarna kan disponera marken. Skall detta vara möjligt måste vi få enjordförvärvslag som på ett bällre sätt än nu stöder dem som tänker bo påfastigheterna och leva av jord- och skogsbruk. När del gäller önskvärdheten av all försöka motverka riskerna för atlvi genom markspekulalion eller pä annal sätt skatt få en fortsatt kraftigprishöjning på jordbruksmarken är vi helt överens. Den inställningen har delparti som jag företräder haft . Vi har vidtagit en rad ålgärder för allförsöka komma till rätta med markspekulationen. Vi har inte alllid haft gehörfrän cenierns sida för de önskemålen. Jag är glad över - del harjag sagttidigare - att man numera även inom cenlern är pä det klara med all problemenbehöver angripas genom en rad olika åtgärder. En åtgärd är alltså den översynav jordförvärvslagen som skall göras av den tillsatta ulredningen. Lantbruksslyrelsenhar sell som sin uppgift atl följa upp hur tillämpningen av jordförvärvstagenhar verkat för att fä ell undertag för bedömning av ivilken mån åtgärder skutte vara nödvändiga. När vi nu vissie att denna översynvar så tångl kommen all man kunde börja dra slutsatser lyckle vi del varangelägel alt sälta titt en uiredning för att fullfölja det arbetet som pådelta säll gjoris inom lantbruksslyrelsen med en diskussion om huruvida delbehövdes speciella ålgärder för atl med hjälp av jordförvärvslagen kompletterade övriga ålgärder vi salt in för all komma lill rätla med markspekulalionen.Atl jag då inte tycker atl del vore rimligl alt nu ge sig in på en provisorisklagstiftning är naturligt, eftersom även en sådan bör bygga på vissa övervägandensom mäste göras av en utredning. Då ju den sittande utredningen har sådanadirektiv alt den kan servera sina förslag vartefter den finner del angeläget,skulle det vara helt överflödigt. Hen (): Del är bra atl jordbruksministern säger all vi kan vara överens om altvi alla vill komma till rätta med prisstegringarna. Jordbruksministern sägerockså alt del parti han tillhör arbelal för della. Del kan man vissertigensäga, men bolagsförbudslagens slopande var absolut ell beslut som verkade åtandra hållet - del kan vi aldrig komma ifrån. Här upplrädde kapitalstarkaköpare, och del gjorde atl priserna kom atl stiga kraftigt. Delär vät riktigt all man skaffar sig ett underiag innan man går till beslut, menule i bygderna där vi så atl säga pä ort och ställe kan följa de här frågornasåg vi på ell lidigl sladium denna utveckling. Del var därför som vi slog larm i molioner och på annal sätt. Del är nödvändigl alt mankommer i gång . Jaglycker au del är positivt när jordbruksministern säger all vi skall försökaarbeta fram förstag. Jag hoppas att del snart kommer förslag Omåtgärder mot kyrkliga förvärv av jord- och skogsbruksfastigheter från utredningen och attdessa skall bli föremål för behandling i . Är viöverens om att försöka råda bot på den situation vi här diskulerar, bör viockså snabba på sä mycket som möjligt för aU uppnå resultal. Överläggningenvar härmed slutad. §9 Om åtgärder mot kyrkliga förvärv av jord- och skogsbruksfastigheter Herrjordbruksministern erhöll ordel för atl besvara () den16 oktober framställda interpellation, nr 88, och anförde: har frågal vilka åtgärder jag ämnar vidlaga frånjordbrukspolilisk synpunkl för all komma till rätta med de omfattande kyrkligaförvärven av jord- och skogsfasligheler. Kyrkansmarkförvärv sker lill övervägande det med utnytfiande av medel frän pastoralensprästtönefonder. Dessa fonder utgörs huvudsakligen av ersättningar som harinfiutit vid försäljningar av kyrkliga fastigheter. Enligl gällande riktlinjersom fastlades av och kyrkomötet fär fondmedlen användas tillangelägna och lämpliga förvärv i rationaliseringssyfle, t. ex. för alt byggaupp ett sammanhängande, större innehav av skog eller för atl genom tillskoltsköpskapa bärkraftiga jordbruk. Titt grund härför låg förhållandet all kyrkansmarkinnehav var mycket splittrat. Denralionalisering av kyrkans fastighelsinnehav som har ägt rum harmedfört att kyrkans köp och försäljningar av jordbruksfastigheter har ökal.Exakta uppgifter om hur mycket kyrklig jord som har köpts eller sålts finnsinte tillgängtiga. Däremol visar utvecklingen av präsltönefonderna m. m. atlunder influtit ca mera genomfaslighelsförsäljningar än vad som har belattas för nyförvärvade fasligheter. Kyrkansmarkköp kräver inte förvärvslillstånd enligl jordförvärvstagen. I slättet ärsliftsnämnden skyldig alt samräda med lantbruksnämnden i alla förviirvsärendensom rör jordbruks- och skogsfasligheler. prövning av dessaärenden skall ske enligt grunderna för jordförvärvstagen. Jag vill också nämnaalt lantbruksnämnderna skärpt sin praxis vid tillämpningen avjordförvärvslagen i syfte att motverka spekulations- och kapitalplaceringsköp,som har en prishöjande effekt. Denna skärpning avser naturiigtvis även deförvärv som kyrkan gör. Avvad jag anförl framgår att skäl inte föreligger frän jordbrukspolilisk synpunklatt vidta åtgärder beträffande de kyrkliga förvärven av jord-ochskogsfastigheter. Allra först dt tack till jordbruksministern för svarel på mininterpellation. Som jordbruksministern påpekade sker kyrkans markförvärvtitt övervägande det med utnytfiande av medel frän pastoralens prästlönefonderoch andra liknande fonder, som erhåller nytillskott genom försäljning avkyrkliga fasligheter. Mångaav lönebostältena, präsfiönefondsfastigheterna, kyrkofondsfas-ligheterna, ochallt vad de nu heter har legat inom eller nära expanderande tätorter, ochdenna kyrkojord har därför blivit ianspräktagen som tomtmark. Det säger sigsjälvt att försäljningssummorna under sådana förhållanden blir mycket höga,och lönefondernas kapilal växer då kraftigt. Härkan jag, herr talman, inte undvika att i förbifarten i viss män beträdakyrkoministerns speciella terrttorium. Det är nämligen sä, atl hur stora beloppsom än må infiyta genom försäfining av kyrklig jord så är det därmed inte givetatt detla kapital nödvändigtvis måsle åler-placeras jusl i jord och skog. I 27§ lagen om förvaltning av kyrklig jord sägs att prästlönefondsmedlen skallgöras räntebärande på sätt som föreskrivs om omyndigs medel. I 28 § samma lagsägs alt Konungen, dvs. regeringen, meddelar bestämmelser om placeringen aversättningsmedel för annan kyrklig jord än prästtönefondens. Iförarbetena till riksdagsbeslut om denna lag sades i proposilionen1970:168 alt av fondmedlen borde kunna placeras i aktier.Hyresfastigheter, speciellt större sådana och belägna i städer och tätorter,borde också kunna komma i fråga som placeringsobjekl. Föredragande slalsrådeluttalade klart att del av olika skäl var önskvärt med en mer mångsidigplacering av de kyrkliga tillgångarna. S. k. punktköp av jordbruks- ochskogsfasligheler avvisades. Sä var alltså inställningen i regeringskretsen1970. - om delta var uiredning, remissinstanser, regeringoch riksdag ense - alt en rationalisering av del splittradeägoinnehavet borde ske. Vad har hänl under 1970-tatet? Om man blickar utöver landet är del inte svårt altobservera tendensen. I Norrtand köper kyrkan skogsfasligheler titt högapriser. Jag känner till fall där inte ens sågverksförelag har kunnatkonkurrera, än mindre vanliga lantbrukare. 1 köper kyrkanjordbruksfastigheter, även där lill höga priser. Där ser familjejordbrukarnamed oro pä denna utveckling. Frän har jag erfarit hur kyrkligaförvärv av jordbruksfastigheter skell lill sädana priser att arrendet påfastigheten endasi läcker 3 ä av köpeskillingen. När man besinnaratt den nye fastighetsägaren - kyrkan ~ också har kostnader förbyggnadsunderhåll o. d. förstår man all det här rör sig om regelrättaöverpriser, som sätter seriösa köpare ur spel. Naturligtvis kan man här ochvar spåra den tanken bakom förvärven all fastigheterna i fråga på längre siktkan bli aktuella för tomlexploalering helt eller delvis. Det betyder nyatillskott till fonderna. Nya och ännu siörre belopp blir disponibla förytteriigare markköp. Men, i sä fall rör Omåtgärder mot kyrkliga förvärv av jord- och skogs-bruksfastigheter Omåtgärder mot kyrkliga förvärv av jord- och skogsbruksfastigheter det sig om rena ramatomfiobberid, och vi är väl överens om alt delta från samhällssynpunkl ärolämpligt. Det är också olämpligt alt söka lösa inflalionsproblemel genom atttill varje pris placera kontanter i mark. Var skulle vi hamna om alla gjordeså? Jagövergår nu lill alt beröra vad jag uppfatiade som det positiva i statsrådetLundqvists svar. Han sade: "Jag vitt också nämna all lanlbruksnämndernaunder senare lid skärpt sin praxis vid tillämpningen av jordförvärvslagen isyfte atl molverka spekulations- och kapilalpla-ceringsköp, som har enprishöjande effekl. Denna skärpning avser nalurliglvis även de förvärv somkyrkan gör." Jagulgår ifrån alt de lantbruksnämnder som skärpt sin praxis gjort detla medjordbruksministerns goda minne. Jag skulle sälta värde på om jordbruksministernville bekräfta detla. Ulehos en del lantbruksnämnder har man nämligen t. o. m. problem när del gälleratl byta mark med kyrkan. Kyrkan vill ibland ha sju för tu, dvs. man vill bytaåt sig fler hektar än man lämnar. Men del problemet lorde jordbruksministernkänna titt lika bra som jag. Allrasisl har jag observerat att jordbruksministern i är har lillsall enuiredning angående översyn av jordförvärvslagsliflningen och därvid anförl bl.a. följande: "Prisnivånpå jord- och skogsbruksfastigheler har stigit kraftigt . Delvisär denna prisutveckling en följd av penningvärdels förändring och i fråga omskogsmark också av det förbätirade prislägel på skogsprodukter. Därulöverförekommer inte sällan all överpriser betalas för mark i ren spekulation ikommande prisslegringaroch av andra orsaker som inte har med markens användningför jordbruk eller skogsbruk all göra. Resultalel härav blir all priset påjordbruksmark drivs i höjden titt förfång för såväl jordbrukel somkonsumenterna. Dyrare jordbruksmark betyder stigande livsmedelspriser menockså svårigheter inte minsl för unga människor som vill ägna sig åt jordbrukelsom yrke all köpa eller arrendera jordbruksmark lill priser som står i rimliglförhållande lill avkastningen. Det är angelägel från samhällels synpunkl altdenna utveckling bryts." Idirekliven finns ytteriigare uttalanden från statsrådets sida som direkl kanappliceras pä del problem jag har berört i min inierpellalion. Problemelmed kyrkans markförvärv är visserligen inte nämnt i direkliven förulredningen, men nog borde del vara pä sin plals atl spe-kulaiionsköpsfrågan ihela sin vidd blir allsidigl belysl och prövad. Del är ju ingen svärighd för mig all bekräfta alt vad jag tidigare saglom den skärpning som lantbruksnämnderna gjort när del gäller spekulaiionsköpenoch kapilalplaceringsköpen har skell med milt goda minne. Den skallnalurliglvis också omfatta den typ av förvärv som kyrkan kan vara iniresseradav. När jag i mill svar taladeom alt man frän jordbrukspolilisk synpunkt inte behöver speciellaåtgärder när del gäller de kyrkliga förvärven, har jag avsetl alt kyrkan inteskatt ligga med markinnehav som måsle brukas orationellt. Del är självfalletatl även den lypen av markinnehav skall kunna kompletteras på ell sådani sättalt enheterna kan brukas rationellt. Det är värdefullt både från jordbrukelssynpunkt och de arrendalorers som sitter pä kyrkomark. Nuskall attlså ske en översyn av jordförvärvslagen. Då skatt man se vad dentillämpning av lagen tett titt som vi haft och vilka eventuellaåtgärder som kan vara angelägna frän jordbrukspotitiska synpunkter när detgäller jordförvärvslagens utformning. Det problemet ligger i utredningen. HenNORDIN (c): Jag ber speciellt atl få lacka jordbruksminislern för hans allrasenaste inlägg. Det var visserligen vad jag innerst inne hade väntat alt hanskulle säga. Rent principiellt tror jag nog all vi ser ganska lika på dessaproblem. Specielltdeklarationen all den nya ulredningen skall se upp med de aktualiseradeproblemen hoppas jag skatt medföra all vi får renare och klararelinjer. Man uppfaltar nog saken litet olika i olika lantbruksnämnder. En delkänner sig liksom snörda i de nuvarande beslämmelserna - andra återigen harförsöki alt agera sä hårt som de har vågat. Kyrkanskapitalplaceringar är ett problem som inte vilar under jordbruksdepartementet.Det är ju kyrkoministern som jag skulle ha velal föra den debatten med.Personligen har jag upplevt någol av en samvetskonflikt. Jag lillhör den gruppmänniskor som häller styvt på . Jag har upplevi del som otäckt altkyrkan på della speciella område inte lever efler rådet atl man icke skallsamla sig skatter pä jorden. Men del är ju ingalunda kyrkfolket som driverdessa affärer. Del är den världsliga delen av kyrkan som gör del, och denskifier sig inte från andra kapilalförvaltare, tyvärr. Överläggningenvar härmed slutad. Herrjordbruksminislern erhöll ordel för all i elt sammanhang besvaradels herrar () och () framställdainterpellationer, nr 99 respeklive 106, dels () den 24oktober framställda inierpellalion, nr 130, och anförde: