prot · FX0983 · 1974-12-31 00:00:00 — är det på det sättetatt arbetsordningen överarbetas ganska ofta, och jag tar verkligen för givetatt lekmannastyrelserna följer dessa frågor. Jag vill inte tro att någonlekmannastyrelse vill bli anklagad för att den inte har uppsikt över arbetet.Om man finner att man behöver en annan arbetsordning än man har föranstaltarman således också om en sådan. tar speciellt upp avverkningar som skett avbokskogarna i . Om jag är riktigt underrättad kommer vi redan nästa veckaatt behandla en lag om bevarande av bokskog. Även därvidlag bUr detlänsstyrelserna som skall handha hanteringen av ärendena, och jag utgår frånatt lekmannastyrelserna verkligen har under uppsikt hur den nya lagen hanteras. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan. Jag tackar för den replik som jag fick påmitt anförande. Jag vill också uttrycka förhoppningen att man när den nya lagenantas av - vilket med all sannolikhet kommer att bli fallet - ocksåbeaktar betydelsen av länsstyrelsernas handhavande av kommandedispensansökningar. Överläggningen var härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. § 21 Föredrogs betänkanden Nr 26 i anledning av motion angående kommunindelningen isödra Nr 27 i anledning av propositionen 1974:79 med förslagtill lag om ändring i lagen (1971:52) om skatterätt och länsrätt, m.m. jämtemotioner Kammaren biföll vad utskottet i dessa betänkandenhemställt. § 22Ändring i vattenlagen, m. m. den Föredrogs civilutskottetsbetänkande nr 28 i anledning av proposi- i a tionen1974:83 med förslag till lag om ändring i vattenlagen (19 18:523),------- m. m.,jämte motion. """ '"'f'"" lagen,m. Maj:t hade i propositionen1974:83 under åberopande av utdrag av statsrådsprotokollet för justitieärendenoch lagrådets protokoll föreslagit att anta förslag till 1, lag om ändringi vattenlagen (19 18:523), 2, lag om ändringi lagen (1919:426) om flottning i allmän flottled, 3, lag om ändringi lagen (1962:627) om vissa åtgärder för utnyttjande av vattenkraft vid krigm, m. Beträffande propositionens huvudsakliga innehåll anfördesföljande: "1 propositionen föreslås attersättningsbestärnmelserna i vattenlagen (1918:523) anpassas tillexpropriationslagen (1972:719), Ersättningskapitlet i vattenlagen (9 kap,) ärhelt nyskrivet. Det innehåller inte någon motsvarighet till nuvarandebestämmelser om ersättning för ideell skada eller om ersättning med femtioprocents förhöjning i vissa fall. Ersättning i pengar skall i vattenmål liksomi expropriationsmål bestämmas enligt marknadsvärdeprincipen. Ävenbestämmelserna om nedsättning och tillträde m, m, har ändrats medexpropriationslagen som förebild. Bestämmelserna om ersättning genom kraftöverföring ersättsav ett nytt institut benämnt andelskraft. Bestämmelserna om ersättning genomtillhandahållande av vatten upphävs. De ersätts av en bestämmelse med generellgiltighet om möjlighet för vattendomstol att föreskriva skadeförebyggandeåtgärder. Denna bestämmelse innebär ett lagfästande av nuvarandedomstolspraxis. Den reform av avgiftssystemet som vattenlagsutredningenhar föreslagit genomförs inte. Däremot höjs maximigränserna för vissaavgifter," I detta sammanhang hade behandlatsden i anledning av propositionen väckta motionen 1974:1776 av , fl, (m) vari hemställts att med avslag på propositionen 1974:83hos Kungl. Maj:t begärde nytt lagförslag angående ändring i vattenlagen varvidde i motionen framförda synpunkterna skulle beaktas. att med bifall till Kungl. Maj:ts förslag ochmed avslag på motionen 1974:1776 skulle anta vid propositionen fogade förslagtill a, lagom ändring i vattenlagen (1918:523), b, lagom ändring i lagen (1919:426) om flottning i allmän flottled, c, lag om ändring i lagen (1962:627) om vissa åtgärderför utnytt jande av vattenkraft vid krig m. m. Reservation hade avgivits av herrarAdolfsson (m) och () som ansett att utskottet bort hemställa. Ändring i vattenlagen, m. m. attriksdagen med bifall till motionen 1974:1776 beslutade att a. ejanta de vid propositionen 1974:83 fogade lagförslagen, b. somsin meningge Kungl. Maj:t till känna vad reservanterna anfört. Vid 1971 och riksdagar protesteradevi i moderata samlingspartiet mot de konfiskatoriska inslagen i ändringarna avmarklagarna. Vi har vid årets riksdag på nytt hävdat vår syn påmarklagstifningen, som skiljer sig från den hos de övriga partierna iriksdagen. Eftersom ersättningsreglerna i vattenlagen nu föreslås blianpassade till expropriationslagstiftningen har vi således nödgats anmälaavvikande mening. Vi har gjort invändningar. Vi understryker kravet att denenskildes rättstrygghet även i detta avseende skall bevaras och att deuppoffringar som den enskilde tvingas göra för det allmännas bästa skallersättas till fulla värdet. Vid expropriationslagstiftningens skärpning genomriksdagsbesluten kritiserade vi bl. a. presumtionsregeln.Denna innebär att man går tillbaka till ett värde; den innebärvidare att en fastighets värde godtyckligt kan reduceras. Den ålägger framförallt fastighetsägaren en orimlig bevisbörda. När vattenlagsutredningen framlade sitt betänkandeinnehöll detta en rad av de förslag som återfinns i lagtexten, men intenågot förslag om presumtion. Det var departementschefen som efter remissarbetetoch i förberedelsearbetet aktualiserade den här frågan. Det tiUvägagångssättethar naturligtvis också mött kritik, och vi vänder oss mot det. Jag skall bara, herr talman, som en kuriositet nämna attdet finns en kommun som har kritiserat förslaget och framhållit att det äronödigt att ändra den här lagstiftningen och de här principerna; den tidigarevattenlagen var fullt tillräcklig. Det är faktiskt kommun denkommun i som är den minst moderata och kanske en av de mestsocialdemokratiska, men ändå har man där alltså den uppfattningen. Jag ber att få yrka bifall till den vid betänkandet fogadereservationen av herrar och . Utskottets betänkande innebär en tillstyrkanav förslaget om att anpassa ersättningsbestämmelserna i vattenlagen tillexpropriationslagens. Det har, såsom utförligt redovisas i propositionen, förekommitinvändningar mot vattenlagsutredningens förslag i den här delen . Utskottet har verkUgen lagt sig vinn om att granska demotstridiga intressena även med hjälp av särskild sakkunskap. Efter att ha hörtföreträdare för olika intressen och olika sakkunskap har utskottet ändå kommittiU samma resultat som föredragande statsrådet, nämligen att kritiken delvisbygger på felaktig uppfattning om marknadsvärdeprincipens verkningar vidskadeuppskattningarna. Detta utvecklas i betänkandet, där utskottet särskUtbetonar att ersättning för marknadsvärde avser att helt motsvara den ekonomiskaförlusten. Ingen - inte ens reservanter- na villju på allvar hävda värderingsprinciper som skuUe ge överkompensation viddelskada men inte vid inlösen. Om man ville ge överkompensation vore dethederligare att behålla en förhöjningsregel. En sådan regel skulle i alla fallkunna skapa rättvisa inom ersättningsformen som sådan. förordas inte detta ireservationen. Motiven för reservationsyrkandet utgår från den syn som moderaternahar haft sedan ersättningsreglerna började genomföras 1971, nämligen att de nyaersättningsreglerna bara är ett sätt att beröva den enskilde hans egendom. Mantalade då om - och det upprepas i reservationen att expropriationslagensvärderingsregler är ett avsteg från rättstryggheten. Men debatteradeherr Wennerfors med kommunikationsministern, och har jag läst rätt iprotokollet var ' uppfattning då, att expropriationslagenvisserligen är konfiskatorisk men att den är opartisk och därmed också ettuttryck för demokrati. Detta är ju litet annorlunda än vad här i debatten tidigare i vär! Jag trodde att positionerna var låsta,men med anledning av vad sade i varie fall kan vimöjligen tro, att de trots allt kanske inte är så hårt låsta. Hela den här debatten är märkUg, eftersom reservanternakonsekvent - konsekventa därvidlag skall vi naturligtvis medge att de är påstår att de nya reglerna inte ger full ersättning för ekonomiska förlusterutan alltså är konfiskatoriska. Lika konsekvent gäller att vi aldrig får vetapå vilket sätt reglerna verkar så här galet; vi får aldrig höra vari feletegentligen består. Debatten blir därigenom omöjlig, eftersom den från herrWennerfors' sida går ut på att bevisa ett faktum med hjälp av det som skullebevisas. Hela frågan om marknadsvärdeprincipen i delskadefal-len kan ställas såhär: Skall man ha ersättning för olika delskador på ett sådant sätt att summanav ersättningarna överstiger fastighetens värde? Ställs frågan på det sättetblir den ju också lätt att besvara. Det har också förekommit en del oro övermarknadsvärdeprincipen då den skall tillämpas i glesbygd. Man har sagt attfinns det ingen fastighetsmarknad finns det heller inget marknadsvärde, och dåskulle det inte bli någon ersättning om fastigheten löstes in. Här har välordet fått makt över tanken. Både föredragande statsrådet och lagrådet klargöratt marknadsvärdet är ett mål för värderingen och inte en metod. Finns det intenågot ortspris i vanlig mening får man göra avkastnings- ochproduktionskostnadskalkyler precis som . Så kommer givetvis presumtionsregeln upp till debatt.Eftersom reservanterna fortsätter att tala om den i trons belysning blirdebatten som vanligt innehållslös. Ingen förmenar visserligen ha en annan uppfattning än majoriteten om vem som skall skörda frukterna avsamhällets insatser, men vi kanske ändå skulle kunna föUa vanliga demokratiskaspelregler i Uuvudfrågan. När man har Udit några voteringsnederlag kanske manfår finna sig i att man inte kan debattera just detta i all oändlighet. En helt annan sak är det påpekar också utskottet attdet finns skilda uppfattningar om den närmare konstruktionen av regeln förbevisbördan. Den debatten skall vi också ta upp vid ett lämpligt tillfälle, ochdå skall vi diskutera frågan i hela dess vidd. Ändring i vattenlagen, m. m. Ändring i vattenlagen, m. m. Bakom en del av oron och missförstånden ligger förstås enlitet annorlunda fråga. Även om man accepterar att ersättningen skall bli Ukadå man exproprierar för ett skjutfält och då man dämmer över en fastighet förvattenreglering finns det en uppfattning att vattenregleringen görs ivinstsyfte, antingen det är staten eller en enskild som är sökande. Man tyckeratt det är fråga om att ta en lokal energitiilgång och sälja den på annat håll.Det är här avgiftssystemet och vUlkorsmedlen blir intressanta. Propositioneninnebär inte någon grundläggande reform en sådan har utlovats till ett senaretillfälle men den innebär att avgiftslatituderna vidgas. Det är de härpengarna och åtgärderna som skall täcka vad som inte ersatts i vanlig ordning.Vi får som sagt tillfälle att debattera det . Jag yrkar bifall till utskottets hemstäUan. Jag är naturligtvis väldigt tacksam för attfru i påpekar att vi hade en debatt om väglagen. Det varnämligen inte alls så många i kammaren då, och jag är glad för att jag nu fårsäga några ord om den debatten. Jag rekommenderar kammarledamöterna att läsaden. Det är nämligen intressant att iaktta hur ett statsråd kan uppträda när eninterpellant vill försöka diskutera en principfråga. Jag sade att visst är expropriationslagenkonfiskatorisk, men den är opartisk. Jag menade med det att den enskilde får enopartisk prövning, dvs. Och jag sade att detsamma gälldevattenlagen. Även om den är konfiskatorisk får också där den enskilde enopartisk prövning. Men så är det inte med väglagen. Där blir det en partiskprövning, där finns det inte domstolsprövning. Det var detta, herr talman, somvar orsaken till att jag dä uttalade mig så pass positivt om bådeexpropriationslagen och vattenlagen. Jag är litet förvånad över att i säger attvi har fel vad gäller grunderna för vår reservation och vår syn. Man kan naturligtvisuttrycka sig så. Jag skulle hellre vilja säga att det är en skillnad i värideologiska syn på dessa problem. Vi har olika värderingar, och jagoch många andra, dess värre. Sedan säger i att det är fråga om vilkasom skall vara med och skörda frukterna av samhällets insatser. Ja visst, menom vi nu skulle vara överens om det, så borde vi väl också respektera defrukter som är resultatet av enskilda människors insatser. Även här finns detdess värre en klar skillnad i våra uppfattningar - vi vill ha en större respektför den enskilda människans äganderätt. i (c): Jag konstaterar ändå att jag inte förrän imåndags hört säga att expropriationslagen är opartisk ochdemokratisk. Det är möjligt att haft den uppfattningen, menden har tidigare inte kommit till uttryck här i kammaren. Jag noterar det somen framgång att han t. o. m. har upprepat detta. Vi har väl olika ideologisk bakgrund när det gäller värdensom tillkommit genom samhällets insatser då är det bara så, och det är inte så mycketatt diskutera. Däremot tror jag inte att vi har så olika tänkesätt när detgäller den enskildes ersättning för förluster han kan åsamkas vid ett sådanthär intrång. Såvitt jag kunnat bedöma allt som vi hört i utskottet var allarörande eniga om att den enskilde inte skulle lida några förluster utan fåtäckning. Överläggningen var härmed slutad. Om en bro över Muonio älv vid Kolari Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen av herrar och , och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition; Den som vill att kammaren bifaller civilutskottetshemställan i betänkandet nr 28 röstar ja, den det ej viU röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av herrar och . Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr Wennerfors begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: § 23 Om en bro över Muonio älv vid Kolari Herr kommunikationsministernNORLING erhöll ordet för att besvara (vpk) i kammarens protokollför intagna fråga, nr 171, och anförde: har frågat mig vilka åtgärdersom från svensk sida har vidtagits för att i enlighet med Nordiska rådetsrekommendation förbereda brobygge över Muonio älv vid Kolari, och när ettsådant projekt skulle kunna stå klart om intresse finns från både svensk ochfinsk sida. Mot bakgrund av önskemålen om förbättrademellanriksförbindelser mellan och pågår sedan något år tillbakaett utredningsarbete i samverkan mellan de svenska och finskavägmyndigheterna. Utredningsarbetet, som enligt uppgift från beräknaskunna avslutas , syftar till att ge ett underlag för bedömning avbehovet av bättre förbindelser över landgränsen mellan och , bl.a. över Muonio älv vid Kolari. Först sedan detta underlag föreligger, finnsförutsättningar för ett ställningstagande till när och var nyagränsförbindelser bör byggas. 6 protokoll 1974. Ang. tidpunkten för utredningsförslag rörande däckdubbar HerrLÖVENBORG (vpk): Jag tackar statsrådet för svaret påmitt spörsmål. Av svaret framgår att frågan kommer att prövas vid denrevidering av vägplanerna som sker under detta år. Man kan alltså nu vänta ettställningstagande . Jag hoppas verkligen att den prövningen blirpositiv. Jag är medveten om att det finns flera broar som behöverbyggas när det gäller mellanriksförbindelserna. Det är nödvändigt att ordnabroöverfarten vid , och även detta projekt har bakomsig. Men enligt min mening bör inga av dessa broprojekt sättas mot varandra.Alla är angelägna. Att jag i detta sammanhang har tagit upp bron vid Kolariberor uteslutande på att jag i def fallet fått många förfrågningar frånmänniskor i dessa gränstrakter. Behovet av en bro över Muonio älv vid Kolariligger i öppen dag. Det är viktigt att man inte dröjer. En färja finns, men ensådan kan aldrig ersätta en bro. Trafikintensiteten är ett argument nog. Jag har hämtat en liten statistik från Nordiska rådetsmaterial beträffande tre färjeleder där brobyggen är aktuella. Uppgifternagäller i samtliga fall 1970 och 1972. Antalet överforslade personbilar vidKolari 1970 var 48 600 och hade 1972 ökat till 97 400. För Muonio varmotsvarande siffror 28 000 respektive 35 200 och för 97 200respektive 1 13 000. Siffrorna för tunga bilar har ökat i ungefär sammaomfattning. Denna statistik visar att trafikökningen är absolut störstvid Kolari men också att trafiken ökar vid samtliga dessa gränsorter. När detgäller Kolari finns speciella skäl. På den finska sidan ligger cementfabriken,järngruvan och gränshandeln, vilket allt har inneburit en betydande ökning avtrafiken. Kolari utgör även en central knutpiinkt för den tvärgående trafikenmellan och i ett stort och betydande gränsområde. Gränstrafikenhämmas av nuvarande rätt så primitiva förhållanden. Utan tvivel är det enuppenbar brist att det norr om inte finns en enda fast vägförbindelse.Kolari är också en naturlig förbindelselänk som bara kan till fullo utnyttjasom man bygger en bro. Jag är klar över att statsrådet inte nu kan eller vill genågot besked om vilken broförbindelse som bör prioriteras, men om någonbroförbindelse skall ges förtur före den andra så bör väl bron vid Kolari liggamycket bra till. Överiäggningen var härmed slutad. §24 Ang. tidpunkten för utredningsförslag rörande däckdubbar Herr kommunikationsministern erhöll ordet för attbesvara i Ulfsbyn (c) i kammarens protokoll för den 3 majintagna fråga, nr 179, och anförde: i Ulfsbyn har frågat mig närresultatet av pågående utredningsuppdrag angående däckdubbarnas betydelse förtrafiksäkerheten och deras effekter i form av slitage på gator och vägar Det i transportforskningsdelegationens regi bedrivnaforskningsprojektet angående dubbdäckens för- ocU nackdelar leds av en särskUdprojektledningsgrupp den s. k. dubbdäckskommittén, sammansatt av representanterför olika intresseområden såsom trafikantintressena, miljövården,trafiksäkerheten, väghållningen, däck- och dubbtillverkningen. är uppdelat i ett antal olika delprojekt,vilka samtliga beräknas vara avslutade senast . Densammanfattande utvärderingen av de olika delprojekten beräknas programenligtvara avslutad och en slutrapport föreligga i början av1975. Ang. tidpunkten för utredningsförslag rörande däckdubbar HerrERIKSSON i Ulfsbyn (c): Jag tackar kommunikationsministern för dettasvar och vill först säga att det finns flera skäl till att jag väckte frågan.Bland annat är det frågan om en utredning togsupp i en motion. Ungefär fick en arbetsgrupp inomtransportforsk-ningsdelegationen uppdraget att bedriva forsknings- ochundersökningsarbete i berörd fråga. Som svar på motionen förutsatte trafikutskotteti sitt betänkande nr 1972 att det skulle ske en allsidig utredning i ämnetsamt att härför erforderliga medel skulle ställas till förfogande. Mot denna bakgrund och med vetskap om att två vintrarsforsknings-och undersökningsarbete skulle behövas och att nuförflutit böriar man förvänta sig resultat av utredningsarbetet. Vidare harutvecklingen gått mot .ett allt större slitage på vägbeläggningarna med tyåtföljande stora kostnader. Det är stora differenser i uppskattningen av dessa kostnader,varierande . har vidöverslagsmässiga kalkyler kommit fram till ca . Sedan måstevi göra ett påslag för den kostnadsökning som ökade asfaltpriser har medfört.Asfalten har tidigare kostat per ton och ökat till470 kronor per ton. Detta gör i ökade beläggningskostnader. Dåblir 100 miljoner i stället 130 ä 140 miljoner . Var kostnaderna än ligger står det väl klart att det förstatens vägverk och för kommunerna innebär stora underhållskostnader i en sådanomfattning att något måste göras och göras . Jag tror att även vårkommunikationsminister känner oro över den kostnadsutveckling som äger rum pågrund av det ökade vägsUtage som däckdubbarna förorsakar. Men en grundläggande utgångspunkt vid alla bedömningar,avvägningar och beslut i den här frågan måste givetvis vara att skapa säkerheti trafiken. Däckdubbarna har ansetts vara av positiv betydelse i dettasammanhang, och jag hoppas att pågående utredningar och försök skall ge störreklarhet om den saken. Utan att föregripa utredningens arbete och dess resultatvill jag ställa frågan: Avser statsrådet att vidta några åtgärder,t. ex. skärpt övervakning när det gäller körning med dubbdäck på barmark ochunder ? Ang. avbemanningen av vissa järnvägsstationer Som framgått av mitt svar, ligger vi så passnära i tiden med att få fram resultatet av det pågående utredningsarbetet ochjag finner speciellt av den anledningen inget motiv föreligga för att nu vidtanågra särskilda åtgärder. i Ulfsbyn (c): Jag tackar för denna komplettering och hoppasatt utredningens arbete kan bli klart som statsrådets svar hargivit vid handen. Överläggningen var härmed slutad. §25 Ang. avbemanningen av vissa järnvägsstationer Herr kommunikationsministern erhöll ordet för attbesvara () i kammarens protokoll för intagna fråga,nr 186, och anförde: har frågat om jag anser att avbemanningoch stängning av järnvägsstationer på orter, där järnvägen är det viktigastetransportmedlet för den regionala trafiken, är i överensstämmelse medintentionerna för en förbättrad kollektiv transportförsörjning. Avbemanning och stängning i form av samtidig totalnedläggning av både person- och godstrafik på SJ:s stationsorter förekommerendast undantagsvis. I övervägande antalet fall rör det sig om partiellaindragningar av ett visst trafikslag men med bibehållen trafikutövning i övrigtpå stationen - också om stängning på en plats där ett endakvarvarande trafikslag förekommer. Avbemanning och stängning kommer över huvud taget inte ifråga i andra fall än när trafikomfattningen på platsen är obetydlig och kanförväntas bli så. Och merendels är det fråga om utpräglat lokal trafik. SJsöker då få en anpassning av resursinsatserna till det successivt vikandetrafikunderlaget. En avbemanning betyder i regel inte att persontrafikenupphör på platsen men däremot att biljetterna får köpas på tågen. I fråga omvagnslasttrafiken kan förändringen innebära att själva expeditionsarbetetflyttas till en närbelägen station och i fråga om styckegodset atttransporterna flyttas över till lastbil och hanteringen kompletteras meddirektforsling av godset till större kunder, anställning av godsombud o. d. Detfinns ett brett register för anordningar som garanterar bibehållen god serviceför kunderna, när förhållandena så kräver. I de få fall stationsorter med regional trafik berörs avdylika ändringar läggs stor vikt vid att likvärdig ersättningstrafik ordnas förtrafikanterna. Ofta finns i trafikområdet redan etablerade trafikföretag, somhärigenom kan tillgodogöra sig den nya efterfrågan. Förutsättningar föreliggeralltså för trafikanterna att få en bibehållen god service somutnyttjandet av alternativa transportformer ger lägre kostnader i självatrafikutövningen. Detta finner jag förenligt med idén om en förbättradkollektiv transportförsönning. HerrSELLGREN (fp): Jag ber att få tacka kommunikationsministernför svaret på min enkla fråga. Svaret tar upp just de fall som jag har frågatom, nämligen där järnvägen utgör det viktigaste transportmedlet. I samband med förarbetena för SJ:s sommartidtabell har maninom driftdistrikten planerat omfattande nedskärningar av den regionalatrafikservicen och indragning av godstrafiken och persontrafiken på de mindrefrekventerade stationerna. Detta har självfallet skapat berättigad oro inom de berördakommunerna, som på många håll såg inskränkningarna som ett hot mottrafikförsöriningen och därmed mot de regionalpolitiska strävandena. SärskUtdrabbade blev de norrländska kommunerna. Det var bl. a. av den anledningen somjag redan den 1 framställde en interpellation tillkommunikationsministern. Något svar har jag ännu inte fått. Jag vet emellertidnu att svar kommer att lämnas i samband med den trafikpolitiska debatten . I väntan på interpeUationssvaret tog jag del av vad somhöll på att Uända med ett antal stationer i , där SJ avsåg att dra intrafikservicen på ett flertal känsliga orter, där järnvägen utgör detviktigaste transportmedlet. Bakom beslutet låg uteslutande ekonomiskabedömningar från SJ:s sida.