prot · FX0994 · 1974-12-31 00:00:00 — Vissa organisationsfrågor m. m. rörande försvaret dettaområde förlägga en pansarvärnsskjutbana. Och det fina med området är att ingenmänniska behöver tvingas från sitt hem. Jag begär inte att vi skallbesluta att skjutfältet skall förläggas till detta område. Vad som förordas imotionen 1790 av och mig är att lämpligheten av detta områdeskall ordentligt utredas. Det är inte gjort. Tror någon att det svenskaförsvaret blir lidande och försvagat om vi väntar medan vi utreder dettaområdes lämplighet innan vi tar ställning till hela frågan. Sedan vill jag fråga , som tydligen anseratt utskottets förslag är väldigt bra, när det förhåller sig så som för, att 1 500 av de totalt 22 markägarnas enligtförslaget kommer att slukas av detta militära område? Och finns det i så fallnågon rimlig chans för människorna där att leva kvar på sina jordbruk, när 1500 av deras totalt försvinner? Jag har väldigt svårt för att trodet. Då säger man kanske: Det går ju an att arrendera. Menmycket av den mark man lever på är skogsmark, och jag är inte övertygad om attdet håller att arrendera skogsmark. Det sägs också att det är så och så många markägare somberörs. Men de som är direkt beroende av sin mark och som blir av av den uppgår til! omkring 40 bofasta personer - medsläktingar, äkta makar och barn som bor på gårdarna. Vi har också g.jort enberäkning av hur många som bor i fritidsbebyggelsen inom området. Om man räknarmycket lågt - vi har gjort en försiktigt beräkning, eftersom vi inte har heltklart för oss hur många barn det rör sig om -kommer man fram till att det ärminst 46 personer. Dessutom tillkommer det ett antal barn, och vi kan därförvara ganska säkra på att det totala antalet människor i området är drygt 1 00. Man har sagt att störningarna är obetydliga och att deflesta av dessa människor kan bo kvar, trots att de mister sin mark, menNäsetområdet kan inte utnyttjas ty där blir störningarna för det röiligafriluftslivet alltför stora. Men om störningarna är så stora att de utgör enallvarlig fara kan man ju Inte ha skjutfältet i närheten av områden därmänniskor bor. Då tvingas de att flytta som bor på kort avstånd frånriskområdet. Vid de provskjutningar som företagits har det också visat sig attbullerstörningarna på sina håll har varit mycket allvarliga. Det rörligafriluftslivet skulle alltså bli våldsamt stört men Inte den fasta befolkningen!Herr talman! Jag yrkar bifall till motionen 1790, motionen 1798 punkt 2 samtmotionen 1805. HerrGUSTAFSSON I (s) kort genmäle: Det tvislas här om hur många människor sombor Inom det berörda området. Det har uppglvlts att där bor 14-17 personer, menjag tror att nämnde elt betydligt större antal. Jag har här enförteckning där varenda person som bor Inom området finns upptagen med uppgiftom ålder, osv. Jag skall inte trötta kammaren med att läsa upp den, men denfinns till påseende. Av dessa människor är det, som jag sade i mitt tidigareanförande och som utskottet påpekar, en som bor mitt i riskområdet och sommåste flytta. De övriga bor så, att det med litet godvilja från olika håll finns möjligheter för dem att bo kvar, om de vill det. Jag trodde inte att skulle gå på ankan igårdagens om att människorna vid sjöändan bara skulle få användavägen , därför att de militära myndigheterna skulle använda denvarannan dag. Det är självklart att det inte kan bli så. Om de skall bo kvarfår man väl bygga en ny väg. Det är ingen större märkvärdighet. säger att det inte gjorts någon allvarligutredning beträffande Näsetområdet. Det är fullständigt omöjligt att placeraett skjutfält mitt uppe i ett frekventerat fritidsområde, som i riksplanenbetraktas som riksintresse och där det dessutom finns stora kraftledningsstråk. säger vidare att det är somskall användas och frågar om de som bor kvar skall leva på sina jordbruk. Detär omöjligt att diskutera här i kammaren - det är en förhandlingsfråga. Detsägs i propositionen att regeringen kommer att utse en särskild delegation somfår ta sig an dessa förhandlingar. har man lyckats bra på andraområden man har lyckats komma överens. Slutligen skulle jag vilja ge herrLindahl rådet att ta kontakt med sina partivänner i kommun i dennafråga. Vissa organisationsfrågor m. m. rörande försvaret HerrLINDAHL i (fp) kort genmäle: Vi kan stå här och tvista om hur mångapersoner som berörs. En av fördelarna med Näsetområdet är att ingen personberörs. Därför tycker jag att vi skall ha tid att utreda det alternativet påallvar. Jag tycker att det är väsentligt att vi tar hänsyn till människor. Härfinns en fast befolkning som kanske inte skulle behöva lida något intrång alls,om man kan placera skjutfältet i ett område där det inte stör någon. i säger att det är helt omöjligtatt placera skjutfältet i Näsetområdet därför att det är ett fritidsområde. Jaghar här en karta som tyvärr inte är av sådan kvalitet att det går an att visaden på bildskärmen, men vem som helst kan få komma och titta på den. Det ärUddevallas kommunplan. Där är Näsetområdet utmärkt som militärområde, herrGustafsson. Ett militärområde borde vara relativt lämpligt för militäraaktiviteter, t. ex. en pansarvärnsskjutbana. Den störning en sådan skulleåsamka det rörliga friluftslivet är tydligen enormt stor. Men blir intestörningen minst lika stor för dem som är fast bosatta i området, herrGustafsson? Varför kan vi inte vänta och utreda Näsetområdets lämplighet? Detär det saken handlar om. i (s) kort genmäle: menar att man skall utredafrågan om Näsetområdet ytterligare, så att inga människor kommer att beröras avbeslutet. Det vittnar om att inte känner till området det ärlitet riskabelt att grunda sina kunskaper enbart på studiet av kartor. Sedanåberopar han kommuns blockplan, där detta område står utsatt sommilitärt område. Det är riktigt, och vi utgår från att det \iommer att användas som ett militärtövningsfält. Militära övningar kan mycket väl äga rum. Men alla ansvarigainstanser avstyrker att man där 15 protokoll 1974. Vissa organisationsfrågor m. m. rörande försvaret skallanlägga en skjutbana med allt den innebär; det blir fråga om mycket storariskområden, vilket gör det omöjligt för fritidsfolk och andra att vistas där. i (fp) kort genmäle: är vi där! Riskerna är så stora att det äromöjligt att använda det här området som militärt övningsfält, säger herrGustafsson i , och använda det för rörligt friluftsliv. Menmilitären tillämpar den normala femdagarsveckan och skjuter normalt påarbetstid. Detta sker alltså på vardagarna, och då är det rörliga friluftslivetinte ens i närheten av det här området särskilt stort. däremot ärdet rörliga friluftslivet ganska livligt, det håller jag med om. Men då skjuterinte heller militärerna så mycket inom detta område. De fast bosattamänniskorna, däremot, påverkas av skjutningar , och riskerna för demär väl minst lika stora som för människor i det rörliga friluftslivet. Varförkan vi inte utreda detta ordentligt, ? Vi har inte sett något omdet. Området har helt förbigåtts med tystnad. Jag tycker att det finns skäl att beklaga atttalarlistan har komponerats på ett sådant sätt i det här ärendet att debattenblir totalt ostrukturerad. Mitt inlägg vid den här sena - eller om man så villtidiga - timmen är föranlett av den del av försvarsutskottets betänkande nr 25som behandlar förslaget om S 1 :s förflyttning från till . Jagskall kortfattat söka tala med utgångspunkt från motionen 1780, som väckts avsocialdemokraterna på Uppsalabänken. Av motionen framgår att vi accepterat försvarsministernsföreslagna förändring av fredsorganisationen. Vi har gjort det, enär vi funnitatt den kommer att innebära minskade försvarskostnader. Självfalletmåste ett dylikt accepterande av i vissa fall genomgripande förändringarmedföra konsekvenser för bygder och enskilda människor konsekvenser som imånga fall drabbar på ett negativt sätt. Det är enligt vår bestämda meningnödvändigt att samhället och då i första hand staten - på allt vis sökerunderiätta för berörd personal, värnpliktiga m, fl, att anpassa sig till dennya situation man ställs inför. Flyttning eller nedläggning av ett militärt förbandengagerar helt naturligt alltid personal, värnpliktiga och lokal opinion överhuvud taget. Så har också i hög grad varit fallet i som, om utskottetshemställan bifalles av , kommer att drabbas ganska hårt. Det är frånvår sida således fråga om ett ställningstagande som ur hemmaopinionenssynpunkt kan ifrågasättas. Vi är fullt medvetna om detta. Men vi har sökt göraen övergripande bedömning och placerat in S 1-frågan i en helhetsbild. Det ärenligt min mening både vår uppgift och vår skyldighet som riksdagsledamöter. För inte drabbades av enregementsom-flyttnlng. Det var år 1 957 som dåvarande I 8 ersattes av S 1. Vidde heta lokala debatter som fördes och i den intensiva opinionsbildningen motdenna förändring förekom många historiskt betingade synpunkter. Dylika har lystmed sin frånvaro . Uppsalablev onekligen kort alltför kort kan det tyckas! Det må noteras vid dettatillfälle att upplänningarnas gamla exercisplats -Polacksbacken permanentutnyttjats . Nog om det historiska därmed.Kostnadsbesparingarna i det nu aktuella förslaget som förutom S 1 :sflyttning också innebär att Fo 47/48 omlokaliseras tUl P 1 :s etabUssement iEnköping har däremot stått i debattens centrum. Det har ju ocksåöverläggningen här i någon mån speglat. Förvisso kan det enligt mittförmenande också resas vissa invändningar mot försvarsdepartementets ochutskottets ekonomiska beräkningar, men de är ändock enligt vår mening inte avden karaktären att de kan läggas tUl grund för ett avslagsyrkande. Vi hade dockuppskattat, om utskottet något mer ingående hade berört dessa spörsmål. Vårt ställningstagande i motionen 1780 innebär att viaccepterat beslutet av riksdag om nedläggning av livgarde P 1 -i . Som länsrepresentanter gör vi helt naturligt då den bedömningen,att arbetsmarknad vid jämförelse med är betydligt mersårbar. Genom utskottets föreliggande hemställan kommer attkompenseras. Det är viktigt och nödvändigt, som vi ser det, men det sker omman så vill uttrycka det på bekostnad. Jag skall be att få återkommatill konsekvenserna av detta. I vår motion 1780 har vi framför allt tryckt på två saker. För det första gäUer det berörd personal. Jag ber att fåcitera ur motionen: "Då flyttningsfrågan i ursprunglig form nu föreläggsriksdagen på nytt vill vi återigen poängtera vikten av att vid omorganisationenall möjlig hänsyn tas till den berörda personalen, så att den bereds likvärdigasysselsättningar. Vi vill därför kraftigt understryka vad departementschefensäger om att förändringarna skall genomföras i nära samråd med den berördapersonalens organisationer och att olika åtgärder vidtas för att underlättaomplacering av personal. Detta gäller i hög grad dem som av olika skäl inte kanflytta med till ." Utskottet har inte med ett ord berört personalenssituation. Det kan nog vara både bra och nödvändigt med kortfattadeutskottsskrivningar, men på den här punkten hade det, som jag ser det, varitangeläget med några synpunkter. Jag vill dock välvilligt tolka utskottet så,att det helt instämmer i vad vi anfört i motionen och att försvarsministern gördetsamma. Det andra som vi närmare utvecklat i vår motion hängersamman med den situation som uppstår i vid S 1 :s ochförsvarsområdesstabens förflyttning därifrån. Det gäller förhållandena på denlokala arbetsmarknaden. Jag ber än en gång att fä citera ur motionen: "Givetvis skapar utflyttningen av S I från enhel del problem. a. innebär den ett betydande bortfall av värdefullasysselsättningsmöjligheter i kommunens centralort. Som vi påpekade i vårmotion så har till skillnad mot andra jämförliga kommuneren markant näringslivsmässig obalans. Antalet industrisysselsatta har desenaste åren undan för undan minskat och är nu nere i så lågt som drygt 10procent av de yrkesverksamma, ett förhållande som inger de allvarligastefarhågor för framtiden. Vissa organisationsfrågor m. m. rörandeförsvaret Vissa organisationsfrågor m. m. rörandeförsvaret Till detta kommer den arbetslöshet som fortfarande ärrådande speciellt bland ungdomen. Den militära sektorn har i denna situationutgjort ett värdefullt tillskott som från arbetskraftssynpunkt skilt sig frånden övriga offentliga verksamhet som i hög grad dominerar kommunens näringsliv.S 1, med tillhörande verkstäder och skolor, har bidragit till en betydelsefullbreddning av den lokala och regionala arbetsmarknaden. En utflyttning kommeratt både minska antalet arbetstillfällen och få besvärandesysselsättningsmässiga konsekvenser av strukturell natur." Jag noterar med tillfredsställelse att utskottet i sittbetänkande berört våra synpunkter. Det hade kanske inte heller här skadat mednågot mer utvecklade meningar. Utskottet har inte funnit skäl att föreslåriksdagen att göra någon framställning till Kungl. Maj:t i fråga om upptagandeav förhandlingar med kommun - förhandlingar som vi i motionen menat börröra den framtida användningen av S 1 :s byggnader och markområden för i förstahand industriell verksamhet. Jag skall inte yrka bifall till motionen, eftersomjag litar på att försvarsdepartementet, nu när har fattat sitt beslut- vi kan väl vara förvissade om det med all kraft tar sig an dessasynnerligen viktiga frågor. Därest försvarsministern inte kan dela minuppfattning om det angelägna och nödvändiga i ett sådant handlande, förutsätterjag att han ger detta till känna här i kammaren nu på morgonkulan. Jag vill här gärna knyta an detta resonemang till ettinterpellationssvar som lämnades till mig av arbetsmarknadsministern den 22 maji år. I den interpellation som föranledde statsrådets svar hade jag påtalat dennäringslivsmässiga obalans som kännetecknar arbetsmarknad i form avstor brist på arbetstillfällen inom industriell verksamhet.Arbetsmarknadsminister var synnerligen positiv till en ökad statligmedverkan i strävandena att komma till rätta med detta ur många synpunkterallvarliga problem. Jag finner det inte minst mot denna bakgrund föreligga godamöjligheter till en snar och fruktbar samverkan mellan aktuella statliga organoch berörd kommun. I fullt medvetande om att utskottetshemställan i betänkande nr 25 till viss del på ett negativt sätt berör min egenhemkommun och vissa av dess medborgare vill jag med hänvisning till det anfördadock yrka bifall till densamma. 1detta anförande instämde herrar () och Gadd (s). HerrCARLSHAMRE (m): i beskyllde herrLindahl i för att inte känna till trakterna kring ochNäset i . För säkerhets skull vill jag därför redan från början talaom att till skillnad från både och är jag född iUddevalla. Min barndoms lekar och min ungdoms orienteringsövningar har tillstor del utspelats just i de marker där skjutfältet skall anläggas. Genom attjag talar om detta från början sparar vi tid . Jag vill också förutsätta att jag som ledamot av moderatasamlingspartiets riksdagsgrupp står över misstankar för att vara allmäntnegativ till försvarsmakten. Jag försäkrar kammaren att jag inte heller harnågot horn i sidantiU kungl. Det är mitt eget gamla regemente där hela minmilitära karriär har utspelats. Den var blygsam till torftighet; jag slutadesom på regementets order kommenderad revyförfattare. Men det var tillräckligtför att grundlägga en djup samstämmighet med det som vi på Regementets dagbrukar kalla hembygdens regemente. Jag önskar alltså kungl. I 17 all välgångoch lycka och allt det utrymme som regementet behöver för sin nödvändiga ochnyttiga verksamhet. Men, herr talman, detta hindrar inte att jag uppleverfrågan om skjutfältet vid Sågebacken som en tragedi en tragedi som är nästanklassisk i sin åtminstone skenbara enkelhet, sin brutalitet och sin utvecklingmot en lagbunden upplösning. Det är för och mig, som väl är de närmastsörjande om vi med "närmast" menar det rent geografiskt, inte frågaom den bypolitik som är så vanlig i denna kammare. Det finns inga lagrar attskära i det här ärendet. Under mitt politiska liv tror jag aldrig att jag harblivit så utskälld som när jag innan rådet ens var givet tog ad notam det rådsom gav att kontakta mina partivänner i Uddevalla.De tycker inte alls om mig. Såvitt jag vet ingen annan heller. Det är verkligenen sällsynt enhällig opinion i som vill ha skjutfältet iSågebacken. Det finns så där 160 människor åtminstone som inte vill ha det där- det är den där ende som måste flytta och så 159 till som har någon anknytningtill området antingen så att de bor där permanent eller är fritldsbor på farsoch mors gamla gård eller liknande. De har en annan uppfattning. Men det blirinte bypolitik av det. Vi ägnade hela gårdagen åt en fråga som reducerad tillsina enklaste beståndsdelar kan beskrivas som en konflikt mellan två principer.På ett helt annat område är vi där igen. Vi står Inför en konflikt mellan tvåprinciper: dels samhällets, det allmännas, av ingen bestridda behov ochrättigheter att för allmänna ändamål ta i anspråk de resurser som därför ärnödvändiga, dels principen att så långt det är möjligt trygga enskildamänniskor till livsform och egendom. Det är riktigt som sade att de här besluten om skjutfält och sådanating, även om de kan verka små och lokalt betonade, hör till de svårasteriksdagen har att fatta. Det råder alltid en betydande enighet i dessa frågor. Detfinns en enighet om att sådana här anläggningar av alla möjliga slag -försvarets och samhällets i övrigt måste finnas och skall finnas. Det råderockså en hundraprocentig enighet om vart de skall förläggas; de skall ligganågon annanstans än där man själv bor - därom är alla eniga. Det finns nästanIngen plats att leta upp där vi kan förlägga sådana här anläggningar utan attmöta motstånd vi skall ha det klart för oss. Vi bör också ha klart för oss att det är mycket svårt atti nejderna kring Sågebacken och Näset spåra något Inflytande från detmilitärekonomiska etablissemang, om vilket för en stund sedantalade. Jag tar naturligtvis mina bundsförvanter där jag kan få dem - även fruRyding är välkommen i sällskapet. Men att spåra storfinansen i tassemarkernanorr om tror jag är att se spöken. Men det finns ett annatetablissemang, som man skulle kunna kalla det specifikt svenska Vissa organisationsfrågor m. m. rörande försvaret Vissa organisationsfrågor m. m. rörande försvaret militärkommunalaetablissemanget, som verkligen är en maktfaktor. Det är väl snarare detetablissemanget som här har varit i farten. Och kommer enskilda människor ikläm. Jag har, herr talman, inget hopp om att kunna ändra pånågonting när det gäller förläggningen av skjutfältet vid . Tillskillnad från en föregående talare vill jag gärna ge försvarsutskottet eneloge; jag tycker att försvarsutskottet har gjort ett fint arbete. Man hartagit allvarligt på den här frågan. a. på grund av insatser av , av mig, av och några till har man förmåtts att lyssna- och, såvitt jag förstår, lyssna rätt allvarligt - på dem som har bekymmer.Och det är viktigt bara det - man skall i inte behöva tala för dövaöron när man talar för egna intressen. Men det är en tragedi i alla fall. Jagtycker att man ur försvarsutskottets betänkande, med all respekt för denambition utskottet visat, ändå kan utläsa någonting av det som alltid är vårteknik när vi viU försöka döva vårt samvete; att med i och för sig sannolikthelt korrekta uppgifter jag ifrågasätter inte en enda siffra i försvarsutskottetsbetänkande skapa ett intryck av litenhet över problemet. Jag tror att herrGustafsson i har rätt när han säger att det bara är en enda människasom så att säga måste flytta - som i teknisk bemärkelse måste tlytta, därföratt annars blir han skjuten. Men det finns ett betydande antal människor somsubjektivt sett måste flytta. Det finns tre gamla syskon på en gård där tvåav dem är sjuka och alla är pensionärer. De kan, har det försäkrats mig, bokvar. Deras mark tas ifrån dem den måste de lämna. Någon sysselsättning somde ägnat sig åt finns inte kvar. Men de kan bo kvar, och egentligenlever de på pension. Det är riktigt. Men har man då aldrig tänkt på att gamlamänniskor blir rädda när det smäller? Man kan med alla möjliga ballistiskatabeller visa att det inte är någon risk att en kula faller ned på dem. Men vadhjälper det när man är rädd? Man måste flytta i annan bemärkelse än den somherr talade om. Det gäller flera än de tre gamla syskonen. Det ärfråga om försörinlngen. Alla remissinstanser har tillstyrkt, sade är helt korrekt. Jag har inte hittat någon remissinstans som avstyrkt,såvida man inte vill räkna de närmast berörda parterna, som själva har tagitsig rätten att yttra sig, såsom en remissinstans. Men det finns en tänkbarremissinstans, som inte har hörts och som jag skulle vilja höra, nämligenlantbruksnämnden. Den är angelägen om att alla jordbruksenheter skall varatillräckligt stora för att vara bärkraftiga. Här "fimpar" man bortintill av marken på gårdarna och säger att folket kan vara kvar 90procent som till huvuddelen består av skog och som är det folket lever av. har framhållit och harunderstrukit det - att man vid verkställigheten av detta beslut skall ta allmöjlig hänsyn till dem det berör. Jag hoppas att detta innefattar enberedvillighet att ta hänsyn till vad det ekonomiskt innebär för den som iaktiv yrkesålder förlorar möjligheterna att verka på sitt eget jordbruk och sommåste skaffa ett annat jordbruk till de priser som av olika skäl gällert. ex. I - det kan handla om en kvarts miljon kronor eller mer. Jaghoppas att man har tänkt på att detta är avgörande. Jag vet inte om Näset duger såsom plats för enpansarvärnsskjutbana. Jag vet inte heller om Sågebackenområdet duger, men detförsäkrar sakkunskapen och då är det väl så. Jag vet att det är riktigt somherr sade att inte en enda bofast människa skulle behöva flytta på sigom man kunde lägga skjutbanan i Näset. Men då kommer frågan om det rörligafriluftslivet in. Också den är värd att tänka på . När ett annat mycket större lokaliseringsärendebehandlades , nämligen raffinaderi vid ,minns jag att landshövding i en klok man bl. a. sade ändå bör komma ihåg att en från rekreationssynpunkt och andra mänskligasynpunkter värdefull miljö utnyttjas lika intensivt om 10 000 människor bor däråret runt som om 120 000 människor är där en månad . Något liknande gäller i ett fall som detta. Är detsjälvklart att , dagar eller veckor för dem som ägnar sig åtrörligt friluftsliv skall ta över en handfull människors Intressen somverkligen bor och lever där, i synnerhet i en bygd nu talar jag återigen somharnfödd i där det är säUsynt gott om mQsvida strövområden. Ingenuddevallabo har någonsin lidit brist på sådant. Jag kan Inte lösa detta problem, men jag tycker fråganskall ställas: Är det självklart att det rörliga friluftslivet alltid skall gåföre den bofasta befolkningens intressen? Alla yrkanden som behöver framställas i dettasammanhang är framställda. Jag har ingenting att foga därtill. Men jag haransett det nödvändigt att använda frågan om en skjutbana vid Sågebacken såsomett exempel på hur det går när den lUla enskilda människan kommer i kläm förallmänna intressen, som jag i och för sig inte bestrider. Men jag skulle viljavara säkrare än jag är på att avvägningen gjorts med all möjlig hänsyn tilldessa enskilda intressen. Vi kommer aldrig ifrån misstanken om att det är svårtatt få något alternativ allvarligt prövat, när det militärkommunalaetablissemanget träder i funktion på det sättet att de militära och kommunalamyndigheterna från början är helt överens. (vpk) kort genmäle: Jag vill bara till säga attdet är sannerligen Inte storfinansen som jag har spårat vid Sågebacken. Om hantror sig ha hört det så är det därför att han har velat höra det och Intelyssnat på vad jag verkligen sagt. Det är de vanliga människorna som finns därsom jag har talat för. Det är de människor som slåss för sin trakt som vi villge vårt stöd, och det var vad jag ville säga i mitt första anförande. När jagändå har ordet, vill jag säga till , som påstod att jag hade gjortpersonliga angrepp mot militären, att det är Inte med sanningenöverensstämmande.