prot · FX0989 · 1974-12-31 00:00:00 — Man åstadkommer demokratisering genom att bygga uppnya statliga industrier med lönarbetarmajoritet i de styrande organen och medett annat .sätt-.att,, leda och fördela arbetet än den hierarkiska och militärakaserndrill som kännetecknar kapitalistiskt arbetsUv, Ett program för statlig industrialisering skapar inte isig någon socialism. Men det kan utgöra en grogrund och en bas för ettannorlunda sätt att se på produktion och arbetsliv än det system avpenningmoral, karriärism, utslagning av svaga och nedtryckta, förhärligande avköpandet och hyllande av eUttanken, som utgör den moderna kapitalismenskännetecken och som i den socialdemokratiska regeringen har sin effektivasteoch generösaste hjälpare och försvarare. Regeringen fördjupar nu i alla frågor klassamarbetet ochkoaUtions-politiken med borgerligheten. En konsekvent arbetarpolitik kräver enrakt motsatt rörelseriktning och en helt annan Unje i politiken,-För denlinjen, den socialistiska linjen, står bara ett parti, kommunisterna. Jag yrkar bifall till reservationen 2. Låt mig börja med att konstatera att detbara.är några månader sedan vi här i kammaren hade en debatt i denna fråga - enmycket lång och ingående debatt. Det mesta av de principer som kan Allmänna pensionsfondens aktieplaceringar, m. m. Allmänna pensionsfondens aktieplaceringar, m. m. åberopas,det mesta av de argument man kan plocka fram redovisades i den diskussionen,och det har, som sagt, inte gått dess. På något sätt tycks den här frågan ändå kunna leda tillnya debatter, till upprepningar av de gamla argumenten. Det kan väl också varavärt en mässa att få diskutera den här saken igen. Jag skulle vUja slå fastfrån början att vad det hela egentligen gäller är en principiellt mycket viktigsak, och det kanske är förklaringen till att den lockat till debatt. Som jag serdet är den väsentliga frågan: Skall det kollektiva sparandet - i detta fall iform av ÄP-fonder - användas för att bygga ut vårt näringsliv, och skall det iså faU ske på samma vUlkor som gäller för andra kapitalinsatser, för andramänniskor som vill satsa pengar i utbyggnad av vårt näringsliv? Jag -villkonstatera - för att inte få argument om motsatsen i debatten - att det, i detbeslut som fattades här, finns ett klart stadgande om att det är de anställda ide företag där fonden köper aktier som skall rösta för fondens medel. Helatalet om maktkoncentration, regeringens maktinflytande osv. kan vi lämnadärhän. Det är de anställda som skall rösta för de här aktierna, ochaktiefonden är i allt väsentligt de anställdas pengar. Vad tvistar man då om? För de borgerliga tycktes det varaså i den förra debatten att just de anställdas pengar är mycket farliga pengar.Enskilda svenska kapitalägares pengar är inte farliga. Oh nej, det är ingafarliga pengar; om någon äger tillräckligt mycket pengar är det värdefullt församhället att de används. Bondekooperationens pengar är inte farliga; de kan fåanvändas på ett sådant sätt som ägarna finner för gott. Det är ingenting somman behöver ha restriktioner om. Också de multinationella företagens pengartycks vara ganska ofarliga, dem kan man använda; men när det gäller pengar somde anställda i fabrikerna har blir det fruktansvärt farligt, och de pengarnamåste omgärdas med bestämmelser, de får inte representera mer än viss del avröstetalet osv. Jag har mycket svårt att förstå logiken i det resonemanget närsamma parti i andra sammanhang talar om sitt intresse av att öka de anställdasinflytande. Logiken borde bjuda att man här inservad det är fråga om, att detgäller på vilket sätt man skall se på de här pengarna. är det som reserverar sig och vill ståkvar vid denna ståndpunkt; de säger att det måste vara så. Det är på sitt sättföljdriktigt. Om man innerst inne är mycket emot en större demokrati i vårtekonomiska liv skall man naturiigtvis göra på detta sätt; moderatasamlingspartiet är i det avseendet fullt konsekvent. Utskottets vice ordförande var inne på ett resonemang somär helt typiskt för den argumentation som drivs av moderata samlingspartiet.Han sade något om att man har släppt omsorgen om de gamla vilkas pensioner dehär fonderna skall betala och att det nu bara är fråga om att användapengarna för maktpolitik. Man struntar i de gamla, säger han. Jag uppskattarherr vice ordföranden som en mycket hederlig och rejäl person, och jag skulleuppskatta om han lät bli att använda det där argumentet. Det är nästan fräcktatt moderata samlingspartiet, som varit motståndare till tillkomsten avAP-fonderna och ATP, skall försöka framställa sig som några garanter för degamlas pensioner gentemot socialdemokratin. Hur är det egentligen med de gamlaspensioner? endaverkliga garantin för att -vi skall kunna få pensioner när vi blir gamla är attdet finns ett aktivt, produktivt näringsliv. Det gäller att bygga ut det; detär inte pengarna man kan äta. Vice ordföranden säger också att det är ett grumligttänkande när man säger att man tillför näringslivet nytt riskkapital genomAP-fonderna. Jag skall hålla med honom om att det är riktigt - om det exempelhan tog vore det enda! Han säger nämligen: Om AP-fonden köper upp litetASEA-aktier nu och htet då blir det ingen större skUlnad. Ja, detär visserligen helt riktigt, men jag föreställer mig att aktiefondens aktieköpkommer att tillgå på ett helt annat sätt. Jag skall återkomma till det sedan. I det utskottsbetänkande som vi nu diskuterar flnns det enannan ton än det fanns i utskottsbetänkandet . Det beror på atten överenskommelse har träffats mellan centerpartister och socialdemokrater idenna fråga. För oss socialdemokrater har det inte funnits någon möjlighet atti det resonemanget acceptera en Unje som skulle ha inneburit att man skullelägga specieUa restriktioner på AP-fondspengar-na, så att de pengarna på någotsätt skulle begränsas och så att man sade; Vi får bara köpa för ellerför eller över huvud taget till vilket procenttal som helst. Vårprincip har i stället varit att dessa pengar är Uka värdefulla som andra pengaroch att de också skaU behandlas på det sättet det skall inte vara någrasärskUda gränser uppsatta för dem. Det är en mycket viktig princip för oss. medverkar nu till att det fattade beslutetfår stå kvar, att de anställda kan betraktas som myndiga och att deras pengarinte är sämre än andras. Det är viktigt. Vi behöver alla kapitalresurser i dagför att bygga upp sysselsättningen, och därför är det också angeläget att detblir på det här sättet. har här medverkat till att dessa bestämmelserstår kvar. Från sida får ställning till begränsningen tas vid ettsenare tillfälle, när man har fått viss erfarenhet. Man säger att det tillsvidare får vara på detta sätt, och man intar den förnuftiga ståndpunkten attden försöksverksamhet som äger rum kommer att visa hur stort intresse detfinns för fonden hos näringslivet, på vad sätt aktieköpen kommer att äga rumosv. Det är vackert så. Man vågar åtminstone tills vidare - låta de härpengarna verka; sedan får man se, hur farliga de är. Den andra punkten i överenskommelsen gäller frågan om vemsom skall besluta om ytterligare pengar. I det beslut som fattades sadesdet att det var Kungl. Maj;t som hade att på förslag av fondstyrelsen beslutaom ytterUgare medel. Att ändra det till att det i stället skulle vara riksdagensom beslutar om detta är inget principiellt svårt avgörande försocialdemokratin. har alltid - och skall alltid ha - kontrollmaktöver regeringen. Det är därför självklart att det inte har varit någon störresvårighet för oss att gå med på detta. Det är som i fortsättningenskaU besluta om eventuellt nya pengar till AP-fonden, och man skall då somgrund för beslutet ha de rapporter som kommer om hur denna verksamhet harskötts i det stora hela. Detta om överenskommelsen. Låt mig sedan bara framföra enliten undran med anledning av särskilda yttrande med alla räddhågade Allmänna pensionsfondens aktieplaceringar, m. m. Allmänna pensionsfondens aktieplaceringar, m. m. Det verkar som om ert eget mod håller påatt skrämma er. Jag skulle vilja säga; Gaska upp er! Det beslut ni var med omdå var inte så tokigt. Låt det stå kvar, och ta inte bort intrycket med enmängd underliga undanflykter! Utöver de moderatas reservation finns det en annanreservation i detta sammanhang, nämligen en av vpk. På ett sätt skulle mankunna säga att det är följdriktigt. Det är de två ytterfalangerna i svenskpolitik som inte kan vara med om att handla förnuftigt, utan som är bundna avvissa ideologiska tyglar som gör att de inte kan röra sig och komma någon vart - omidéerna inte stämmer med verkligheten, är det värst för verkligheten, kunde man säga här. Jag vill bara säga några få ord om reservationen frånvpk-håll. Det finns i det här beslutet inget formeUt hinder mot att AP-fondernaockså går in med aktier i statliga företag. Men jag har ansett och anseralltfort attdet normala för statliga företag är att de finansieras på annat sätt än via AP-fondsmedel, Vi kan ta som exempel den finansiering som kommer att föreslås beträffande utbyggnaden av 80, Jag vUl gärna peka på att det inte finns något hinder, men jag tror ändå inte att den bästa användningen av pengarna sker den vägen. Vidare talas det i vpk-reservationen om att man intekommer någon vart med punktvis gjorda små aktieköp. Det är ungefär samma saksom utskottets vice ordförande säger när han talar om att man skulle köpa litetASEA-aktier här och litet där. Jag skulle hålla med om det riktigai detta påstående, om det vore så, att fondens enda uppgift vore att köpamycket små aktieposter än här och än där. aktieköp bör tvärtom ske iprincip på annat sätt i större poster, i riktade emissioner osv. Jag tyckernog att det kan vara vettigt med en försöksperiod också för kommunisterna, såatt de får lära sig vad det här egentligen är och inte bara pratar på. Sedan höll ett anförande som jag inteskall säga mycket om. Han var som vanligt vältalig. Han talade inte om den härfrågan utan om några fixa idéer som han har och målade upp en bild av att heladen svenska politiken är genomrutten med ett enda undantag vänsterpartietkommunisterna. Borgerligheten är en enda stor korrumperad härva som än slinkerhit och än slinker dit, än gör upp med socialdemokraterna och än gör upp medvarandra. Och regeringen har bara ett enda intresse att bevara det kapitalistiskasystemet. Till den änden vill den ha hjälp av de borgerliga för att kunnabehålla myten om att regeringen kämpar för en annan politik. Därför har manlåtsasmanö-ver lite nu och då. Men det hela är egentligen ett enda väldigtsamförstånd. Men snälla , tro inte att någon vettig människa gårpå den beskrivningen, den är ju så barock att den inte behöver bemötas. Jag tycker att det finns en väldigt rak linje frånmoderata samlingspartiets till kommunisternas ståndpunkt. Detgäller att till varje pris försöka visa upp att poUtiken i varenda struntfrågamåste bygga på konfrontation och slagsmål. Om vi kommer överens om att handlapraktiskt i en fråga, då är det ett brott mot all ideologi. Jag tycker det ärett lustigt resonemang av , Men det är väl den enda möjlighethan har att skapa en plattform för sitt parti, att framställa sig som behövligi svensk politik. en fråga: Är verkUgen rönnbären så sura, , att man måste ta till sådana uttryck? Jag yrkar bifalltill utskottets hemställan. () kort genmäle: Som ett sammanfattande omdöme om utskottetsbetänkande lämnade utskottets värderade ordförande detta: Det finns enannan ton i utskottsbetänkandet än . Det medgivandet måste väl vara ettbesked om att tonen i fiol inte var den riktiga. Har man radikalt ändrat tonenfrån och fram till måste man väl ha tänkt om. Man har funnit anledningatt stämma om tonen stämma ned den skulle man kanske kunna säga och detvisar att den kritik som fördes fram var någonting att ta fasta på. Sedan, herr talman, instämmer jag däremot inte i herrSvanbergs formuleringar när han menade att den fortsatta kritik som förts frånmoderat håll skulle bero på att innerst inne var emot att vi fårstörre ekonomisk demokrati. Det betyget var visserligen inte så nedgörande somdet utfärdade för när han kallade ossreaktionära busar, men jag tycker ändå att betyget inte var helt rättvist. Detfinns faktiskt, , bevis på hur vi gång på gång både i den poUtiskapropagandan ute i landet och här i har talat till förmån för envidgad ekonomisk demokrati, ett spridande av ägande och av ansvar. Det ärbakgrunden till att vi opponerar oss mot sådant som enligt vår uppfattning gåremot ett spritt ägande och ett spritt ansvar. Och vi menar att fjärdeAP-fondens aktieköp och riktlinjerna för dessa innebär ett av de steg som föross längre bort från det samhälle vi vill ha ett samhälle med spritt ägandeoch spritt ansvar. Allmänna pensionsfondens aktiepla-cerlngar, m. m. HerrSVENSSON i (vpk) kort genmäle; Jag skall be att få korrigera på ett parpunkter. Jag har inte gjort gällande i och för sig att ärreaktionära busar, jag har bara sagt att det är den roll man vill ha er attspela från visst håll och ni fyller den rollen ganska väl. Detsamma när detgäller . Jag har inte sagt att politiken i landet är korrumperad,jag har aldrig använt det uttrycket. Och skall hålla sig tUl detjag har sagt och inte läsa in mera än vad som jag faktiskt säger. menar att kommunisternabara vill sära ut sig från de andra, det vill inte vara med om någontingförnuftigt, som han säger. Det måste jag ju tolka så, att det är bara koalitionspolitikmed borgerligheten som i ögon är det förnuftiga. Och det vill viinte vara med om, det säger vi klart och tydligt ifrån! Så på den punkten harhan rätt - om det är det han karakteriserar som förnuftigt. Sedan är det inte alls så, , att vi bara villvara med om att profilera oss ideologiskt, att vi förkastar allting som inte ärav den rätta socialistiska tron, alla reformer som inte är konsekventsocialistiska till sin innebörd. Så är det inte alls. Jag har själv varit medom att rösta för sådant som vi har bedömt som varande progressivaoch riktiga förslag, som ligger i arbetarklassens och folkflertalets intresse.Vi Allmänna pensionsfondens aktieplaceringar, m. m. har mångagånger röstat med er socialdemokrater på den punkten. Och det har varit bra förer att ha det stödet, då ni ju under förra perioden inte kundebUda majoritet utan det stödet. Så jag tycker inte ni skall skämmas för det häri dag, även om majoritetsförhållandena har ändrats. Men vi har tydligen, tiU skiUnad från er, den grundsynenatt den historiska uppgiften för svensk arbetarklass och svensk arbetarrörelseär att bryta sönder det kapitalistiska samhället och bygga upp socialism. Föratt kunna göra det måste man i de stora och avgörande principfrågorna ändå haen annan linje än den som representeras av det borgerliga samhället, desstraditioner och dess företrädare. Och den linjen - det var det jag försöktesäga till - gagnas icke av den typ av koalitionspolitik som nifrån socialdemokratin introducerat i svensk poUtik. () kort genmäle: säger att när jag talar om enannan ton i utskottsbetänkandet jämfört med måste det innebära attvi nu har tagit vara på kritiken som riktades mot förslaget förra gången ochdärför ändrat oss. Det är ju så, , att ni fortfarande ärreservanter och ni gillar inte det här. Däremot har de två andra borgerligapartierna gjort en förnuftig röstning, i varje fall , och tagithänsyn till den verklighet som finns, inte bara fortsatt med samma toner. Självklart har vi tagit till vara vissa ting i er kritik.När det gäller frågan om att skall besluta i de här ärendena, ja, påden punkten har vi ändrat oss. Det kan vi göra. Men i fråga om principerna kanvi inte ändra oss. Och där är ni kvar också, så tonen från ert håll har inteförändrats. Sedan säger att det inte är ett riktigt betygsom jag ger , nämligen att de ar emot allt inflytande från deanställda. har varit med om att få ett vidgat ägandeför de anställda. Han använder sedan uttrycket "spritt ägande", ja,det är precis vad som motsvarar åsikter. Skall det vara någotägande utöver vad de verkligt stora kapitalägarna har, då skall det vara isådan form att det bUr så spritt och betydelselöst som möjligt, så att man intekan använda-det för att klarande gemensamma intressena'mot :en kapitalmakt. Detär den skillnaden mellan de här två partierna. Och den är inte liten, utanoerhört betydelsefull. ägnar sig åt att säga att både jag och herrRegnéll har missuppfattat honom. Han sade inte att var väldigabusar utan bara att regeringen vill få dem att framstå så. Han har heller intesagt som jag uppfattade det att alla de andra partierna är korrumperade.Ja, det påminner om honom som var instämd inför tinget och var åtalad för atthan kallat sin granne för träskalle. Han sade; Nej det gjorde jag inte, jagsade bara: Ta på dig hatten för nu kommer det en hackspett flygande. Det ärungefär så som uttryckte det. Skillnaden mellan att använda ordetkorrumption och säga som han gjorde är väl obefintlig. Han säger vidare att hanvarit med om att fatta vissa viktiga gemensamma beslut i ett samarbete medsocialdemokraterna. Det gjorde vi under förra perioden, det skall vi inteskämmas för, säger han. skämsingalunda för det. Men det verkar som om just nu skäms fördet och inte alls vill vara med om någonting sådant. Sedan säger att en koalitionspolitikmed de borgerliga aldrig kan vara i arbetarklassens intresse. Ja, , någon koalitionspolitik bedrivs inte med något parti. Men låt mig fåfråga vad en koalition med kommunisterna skulle leda till idagens politiska värld, den värld som vi inte kan komma ifrån. Den ser ut somden gör. Därom finns inte mer att diskutera. i (vpk) kort genmäle; Jag kan fatta mig mycket kort, därför attherr yttrande säger egentligen allt. menar att det är fel att säga attsocialdemokraterna bedriver koalitionspoUtik med de två mittenpartierna iallmänhet och i synnerhet. Han sade t. o, m. i sitt förra anförandeatt den bilden bara var en produkt av en fix idé hos mig och vänsterpartietkommunisterna. Jag tycker inte att det är en fix idé. Jag har ju sett herrarPalme och i TV-mtan uttala sig berömmande om varandra, ge varandra alltdet stöd som kan behövas i den nuvarande parlamentariska situationen. Jag harinte uppfattat det som brist på verklighetssinne utan som en högst konkretrealitet, som kommer att ligga till grund för svensk politik ett antal årframöver. Jag bad säga mig vad han tror attarbetarrörelsen med den målsättning den har i det här landet i det långa loppettjänar på denna typ av koalitionspolitik. Den är dock ett högst påtagligtfaktum. () kort genmäle; Koalitionspolitik, ,förutsätter som regel en regeringssamverkan, i varje fall ett mycket ingående politisktsamarbete meUan två eller flera partier. Vad nu försöker måla uppär en föreställning om att det förekommer en koalition i det här landet. Vadsom är verklighet är att socialdemokraterna och regeringen i vissa praktiskafrågor kommer överens med än det ena, än det andra partiet för att kunnagenomföra vettiga åtgärder som är av mycket stor betydelse för hela det svenskafolket. Den senaste uppgörelsen är inte minst av det slaget. vill egentligen att vi aldrig skaU kunnasamarbeta och göra det som synes vara möjligt, utan vi skaU fortsätta att pekamot stjärnorna och säga: Vi nöjer oss inte , vi vill ha 100procent. Vi går ut i öknen och finner oss i att leva där, vi förnekarverkligheten som den ser ut och bryr oss inte om resultatet. Jag tror att det är ganska förnuftigt, ,att försöka bedriva en politik som ändå tar hänsyn till realiteter och försökafå ut det vettiga i vissa praktiska ting. Den fråga som diskuteras är såbetydelsefull ur principiell synvinkel att det kanske kan vara tillåtet ävenför den som inte tillhör utskottet att ta till orda. Allmänna pensionsfondens aktieplaceringar, m. m. 2 protokoll 1974. Allmänna pensionsfondens aktieplaceringar, m. m. För att slå vakt om de fördelar som det innebär för helasamhället att ha en ekonomi byggd på ett enskUt näringsliv är det viktigt attse till att statliga aktieköp - i det här fallet för AP-pengar om de överhuvud taget skall äga rum, sker inom snäva begränsningsregler. Det gjordesförra året gällande att aktieköp för AP-miljarder skuUe innebära den störstasocialiseringen i svensk historia. För att hindra att en sådan beskrivning blirriktig fordras det att långtgående begränsningsregler iakttas. Man har anledning att begrunda de olika motiv som harframförts i debatten till stöd för dessa aktieköp. Ett motiv som redan hardiskuterats är att man denna väg möjligen skulle kunna tillföra näringslivetett riskvilligt kapital, men det har aldrig klart uttalats hur det i praktikenskulle gå tiU. ställde en fråga, som man kan upprepa, om hur t. ex.Volvo eller Asea skulle få mera pengar bara därför att staten köper ett visstantal aktier i företaget i fråga. Ja, den enda möjligheten finns ju att man påett sådant sätt driver upp aktiekurserna och därmed gör det billigare förföretaget att gå ut med en nyemission. Men det kan ju tyckas vara en någotkrånglig metod att tillföra företaget riskvilligt kapital. Andra förslag harframförts som är rimligare och riktigare. När socialdemokratins talesmän pressas på hur det ipraktiken skall gå tiU att tillföra företagen riskvilligt kapital viaAP-miljarderna, så hänvisar de till riktade nyemissioner och nyemissioner överhuvud taget. Ett sätt skulle då vara att införa något sorts tvång att bjuda uten riktad nyemission, men en sådan metod har tagitavstånd från, vilket jag tacksamt noterar. Då finns det bara kvar en möjlighet,nämligen att villkoren för denna riktade nyemission görs så synnerligengynnsamma att det blir lockande att på det sättet skaffa sig pengar. Men attgöra villkoren så gynnsamma att företagen just denna väg skall få någon sortsförmån förefaller även det att vara en omväg. Ett annat motiv som anförts är att löntagarna genomAP-fondens aktieköp skall få ett större inflytande. Men även på den punkten ärdet svårt att se hur utvecklingen skall kunna bli den som man syftar till.Vilka förskönande begrepp man än använder finns verkligheten kvar, och denverkligheten är ju att det är staten - genom av den själv utsedda personer i enliten styrelse som får ett ökat direkt inflytande. Det är svårt att se attden enskilde löntagaren får något mer att bestämma om. Detta kan möjligen mildras genom att man i de företag där fondenköper aktier låter anställda i företagen representera aktierna på bolagsstämman.Herr försökte säga att detta var något mycketgenialt. 1 den debatt som vi hade ställde jag mig också bakom ensådan lösning, men jag vill påminna om att det var alls intesocialdemokraterna som hittade på detta, utan denna idé kom fram i debattenefter det att propositionen var lagd. Med omfattande statliga aktieköp finns det risk för attden enskilde löntagarens ställning i stället blir försämrad. Statliga aktieköpleder till maktkoncentration. Staten får sina egna företagarintressen, som dåskall stöttas av statsmakten. Innan man har begivit sig alltför lång väg i denriktningen bör man komma ihåg hur det har gått för de anställdas medinflytandei de länder som har prövat den socialistiska ekonomin och hur det har gått förlöntagares och fackföreningars ställning. föresatsernaän har varit - tUl skUlnad från vill jag inte alls frånkännamina motdebattörer att de kan ha goda avsikter har jag svårt att se att iländer där det socialistiska systemet har prövats eventuella goda avsikterverkligen blivit infriade. I stället har det blivit en dålig situation förenskilda löntagares medinflytande, och det har inte blivit en gynnsambelägenhet för fackföreningarna. Förklaringen är väl helt enkelt den att allteftersom manrör sig närmare det socialistiska ekonomiska systemet och dess ideal blir stateni allt högre grad en dominerande arbetsgivare. Jag gör inte gällande att vi ärdär , men jag gör gällande att vi , när vi diskuterar deolika förslag som är aktuella, begrundar vad det innebär att röra sig i denriktningen. Jag har väldigt svårt att tro att det verkligen skulle innebära attmedinflytandet för fackföreningar och enskilda människor kommer att öka, om manfår en helt dominerande arbetsgivare.