prot · FX09122 · 1974-12-31 00:00:00 — Men, herr talman, som världen serut - jag hänvisar till föregående inlerpel-lationsdeball - med massvältoch massdöd, är då ett enstaka skogsinduslriprojekt värt alt så prioriterasfrån svensk sida? Hur mycket spannmål och livsmedel i övrigt, hur myckelutsäde och konstgödning hade icke kunnat anskaffas för dessa pengar? Nusäger någon - och detta med visst skäl - att en sådan jämförelse väl delvis äroberättigad. Man kunde ju inte förutse, när man förhandlade om della projekt,exempelvis utvecklingen i , hungersnöden Ang.det svenska stödet till ett skogsindustriprojekt i Ang.det svenska stödet till ett skogsindustriprojekt i i Sahara-bältet osv. Men ändå har påpekandet sitt berättigande därför all genomden träffade överenskommelsen har åsamkats en faktisk bundenhet för enbetydande del av sina bislåndsmedel framåt - en bundenhet somnaturligtvis binder våra händer i förhållande lill uppkommande behov av.annatslag. Ärdel inte ganska groteskt, herr talman, att enligt SIDAis för budgetåret1975/76 med 22,5 miljoner människor blir det näst största svenskamottagarlandet med , näst efter med 230miljoner kronor till 548 miljoner invånare! Är inte dessa siffror nog för med rätta skall kunna tala om en obalans i vårt svenska bistånd? Sammanfattningsvis:Vilken bundenhet har förelegat för regeringen i förhällande lill ?Har det bedrivits hemlig biståndspolitik? På lid talades det omhemlig utrikespolitik. Har det nu gjorts utfästelser som aldrig redovisats förriksdagen? Om det nu är sä, att skogsprojeklet i Nordvietnamär vår största bislåndssalsning - och del tycks vara så - varför har då interiksdagen fåll en fyllig redovisning av projektet i hela dess vidd, innanöverenskommelsen undertecknades? Om det är så, alt projektet med hänsyn bl. a. lillhamnförhåManden, iransporlariläggningar, nödvändigheten av all importera rnassaunder fiera år, osäkerheten beträffande den råvara som väntas växa i skogarnaen tid framåt, nödvändiga folkomfiyttningar - det har talats orn hundratusentalspersoner - är i högsta grad åsäkert, vilkel ju utskottet också antytt, varförhar då inte fåll en ingående belysning av dessa problem itinanavtalet slöts? Om kostnader för investeringen redan fränjanuari ti|l au:: gusti hade stigit från lill inemot800 , varför redovisades då icke detta nya och myckel större beloppför innan överenskommelse träffades? Varförhar över huvud tagel fått så knapphändig information om deltaskogsprojekt? Borde inte regeringen i eget intresse ha efterr strävat belysningoch debatt i ? Och varför denna hast i 3Ugusti i med avtaletsundertecknande? Dettalas ofta om nödvändigheten av alt förankra u-hjälpen i folkr medvetandet, ochjag tror del är riktigt att del måste vidtag kraftålgärder i detta syfte.U-hjälpen är tyvärr inte populär inom stora delar ay den svenska allmänheten.Ingen mindre än utrikesutskottets ordförande med sip storaerfarenhet från arbetarrörelsen har pfta vittnat om det. Men är iriteregeringens agerande i denna fråga ett exempel pä hur man försvårar upplysningom nödvändigheten av u-hjä|pen i stället för all främja den, hur man skadaru-hjälpen i stället för alt gagna deii? säger att han inte närmare skall la upp en diskussion omde konstitutionella frågorna i regeringens handläggande av skogsindustriprojektet.Jag skall inte heller göra del. Jag har i mitt svar lill vilken tolkning regeringen gör av beslut. Det stårnaturligtvis fritt alt la upp denna fråga lill prövning för altklargöra om regeringens tolkning är riklig. HerrHernelius säger alt informationen om del här projektet har varit ytterst knapphändig.Jag har sagt i mitt svar - och del har också noterat - att detförsta gången anmäldes i slalsverkspropositionen 1972 och sedan har tagils uppi de efterföljande propositionerna. fick enulföriig föredragning inte minst av de problem som man anser vara förknippademed denna insats. Jag vill klart understryka - och vare sig regeringen iSverige eller i har sagt något annat - all del är ett stort projektoch all det fortfarande kan uppstå problem även om projektet nu har påbörials.Några dagar efter del att avtalet hade undertecknats tillställdesutrikesutskotlets ledamöter en myckel ulföriig information om projektet.Självfallet skall så myckel information som möjligt lämnas även framgent omdetta projekt, som jag håller med om är stort. HerrHernelius lar sedan upp kostnadsfrågan och säger alt det inte rör sig om 500miljoner kronor, som del sades under riksdagsdebatten . Om jag minns dendebatten och de uttalanden som gjordes där rätt var man mycket väl medveten omalt del kunde vara fråga om inte bara en kostnad på . Jagvill påpeka att i den kostnad som har angivits för projektet är ocksåinbegripet ungefar för eventuella prisstegringar. HerrHernelius tycks sitta inne med hemliga uppgifter inte bara fränutrikesdepartementet i utan även frän DRV. Han säger all DRV fårekonomisk hjälp frän många andra länder. Vi förstår att landet får ekonomiskhjälp inte bara från , men jag fick den uppfattningen att myckel mer än vad den vet om de ekonomiska och andrabidrag som DRV får. Ärdella en riklig prioritering, frågar . Jag vill peka på deriktlinjer för den svenska biståndspolitiken som har antagit. Det äri första hand mottagarländernas prioriteringar som är ut slagsgivande för denhjälp som skall ge. Sedan fastställt ramarna för detutvecklingssamarbete som vi skall ha, inleds en dialog med mottagarlandet.Mollagaren anger därvid sina prioriteringar. I mänga fall kan mottagarlandetkomma med förslag till hjälp, för vilken vi inte har kunnande eller kapacitet.Men när vi har erforderligt kunnande och erforderlig kapacitet lycker vi alldel är riktigt all mollagariandel självt anger prioriteringar när del gällerhjälpens utformning. Manfår av ' anförande nästan uppfattningen att värtutvecklingssamarbete med DRV skulle vara upplagt på något annat sätt än när detgäller de andra mottagarländerna. Vi har tio s. k. programländer, ochutvecklingssamarbetet med DRV sker på precis sarnma sätt som med alla andramottagarländer. frågar:Varför denna brådska? Jag vet inte om del kan Ang.det svenska stödet till ett skogsindustriprojekt i Ang.det svenska stödet till ett skogsindustriprojeki i anses vara någon brådskanär det är fråga om ett projekt som har förberetts i ungefär . Ju längretiden gått desto större hade kostnadsökningarna för projektet blivit, och någotsådani tror jag inte att skulle vara intresserad av. HerrHernelius talade vidare om obalans. Jag vill understryka vad jag sade i miltinledningsanförande: Hjälpen lill DRV uppgår lill av vårttotala bistånd. Jag kan inte förslå att det innebär någon obalans. Jag kan intefrila mig frän känslan av alt ytterst har politiska motiv; ellbistånd lill överensstämmer inte med de principer för bistånd somherr och moderata samlingspartiet har. HerrHernelius ställde i slutet av sill anförande en del frågor om, som han sade,några oklarheter som har diskuterats i pressen. Del gällde bl, a, tillgången påråvaror. Man har från DRV:s sida gått oss mycket långt till mötes för alltillförsäkra projektet en tillfredsställande råvarubas. Det sker genom ettomfattande skogsplanteringsprogram. Man beräknar att vara helt självförsöriandei fråga om skogsråvaror efter del all den första pappersmaskinentagits i bruk. avser man alt öka andelen löv- och barrskog irävarubasen pä bekostnad av den mindre lönsamma bambun. Jag har i intervjuermed en av de representanter för näringslivet som ingår i den projekteringsgruppsom skall förbereda utbyggnaden av denna skogsindustriproduktion sett precissamma uttalande som jag här gör; han ser med tillfredsställelse på möjligheternaalt förse projektet med råvaror. HerrHernelius berörde vidare frågan om möjligheterna alt inom klaratransporterna. En inte obetydlig del av projektet utgörs av utrustning förnybyggnad och förbättringar av det vägnät som behövs för förbindelser i förstahand mellan Haiphong och fabriksplalsen. Jag vågar i detta sammanhang påstå allvietnameserna säkerligen under kriget lärde sig en hel del om transporter. Sedantill den fråga som också figurerat i moderat press alt vi skulle ställamänniskor som är svedjejordbrukare ulan arbete. Man har sagt all del skullegälla ungefär 100 000 människor. Det har klart angivits all vid beräkningarnaav tillgången pä råvaror har man tagit hänsyn till behovet hos de människor detkan bli fråga om. I och för sig tycker jag inte att inställningen från Vietnamssida att ett primitivt svedje-jordbruk måste ge vika för eninduslrialiseringsprocess är onaturlig. Vi har ju heller inte, ,något svedjebruk i elt utvecklat land som . Därmedtror jag att jag har svarat på de frågor som i slutet avsitt inlägg. Jag vill slutligen säga att jag i första handupplever della såsom en politisk manifestation från ' sida, enmanifestation mol de av själv fastställda principerna för vårt valav programländer. Hen (): Låt mig först instämma i och pä några punkter bekräfta vad frustatsrådet sade. Detär riktigt att utskottet fått en förmiddagsföredragning om projektet iNordvietnam. Däremot har dock inte informerats. Det var en hemligföredragning. Vidareär del riktigt att utskottet har fått en skrift om projektet efter det attavtalet undertecknats - det var ju bra del, men det var så dags dä! Detär riktigt all man vid debatten om u-hjälpen från många håll rörde sigmed större siffror än 500 miljoner. Men när jag anförde siffran 500 miljonervar det därför att den uppgiften står i propositionen. Där slår "över 500miljoner", och den siffran har legat till grund för arbete. Det är med den siffran regeringen har gått till -icke med siffran 800 miljoner som är den aktuella. FruSigurdsen påstår att jag rörde mig med hemliga uppgifter frånutrikesdepartementet och var det nu var ifrån. Ja, från utrikesdepartementethar jag inte några andra uppgifter i det här sammanhanget än de som fanns påslencilen som jag visade. De var från ,och de var alltså hemliga-strängt förtroliga. Det är de enda uppgifter jag harpä den punkten. Jag bekräftar uppgifter. Jag har hemligauppgifter från biståndsavdelningen som man överiämnat till mig i utskottet. Menuppgifterna om biståndet i övrigt i harjag faktiskt fått genom attläsa tidningar, och det hoppas jag att regeringens ombud också gör för atthålla regeringen informerad. Sedanvill jag också som en detalj säga att det inte är fråga om av delbilaterala svenska biståndet utan . Siffran kommer fruSigurdsen fram till när hon tar hela biståndet. Det är en viss skillnad. Sedansöker skydd genom all påstå all bakom min kritik liggeruppfattningen att av politiska skäl över huvud taget inte skullevara mottagarland. Den uppfattningen har, såvitt jag vet, icke framförts avnågon med infiytande i det parti jag tillhör. Däremot har del kanske sagts attnär uttalar sig för att både Nord-och Sydvielnam bör fä bistånd - dethar faktiski sagt, jag tror det var 1970 - så bör balansen inte bliden att får ta emot inemot en miljard, lillsammanlaget under femår, plus särskilt bistånd lill den provisoriska regeringen i ,som Syd-vielnams regering får la emot jag tror det var 1,5 miljonertill flyktingar frän Sydvielnam. Detta är verkligen obalans. Jag läste med stor rörelse ett tal i FN av en ledamot avdenna kammare, , där han i samband med Väridsbanken sade attmultilateralt bistånd dock inte får ges till bara den ena av parterna om bådaär drabbade av militära konflikter Ang.det svenska stödet till ett skogsindustriprojekt i 5 protokoll 1974. Nr 122 och båda parter enligt internationella avlal skall vara likställda.Jag noterar Torsdaeenden '' *' " multilateral hjälp han talade om i FN, Har han inteläst " svenska slalsverkspropositionen? I så fallskulle han kanske rikta kritiken molnärmare håll. Ang. det svenska Jag haralldeles klart för mig, , alt behov stödet till ett ärstörre än ; i varie fall var det större tidigare. skogsinduslriprojekt inte hur det är . Jag vet också att inte har på pen- / ningslarka hjälpare som haft under mängaär - Förenta sta- Den saken äralldeles klar. Del kan inte bli tal om någon jämförelse i pengar räknat mellande båda länderna i fråga om behov. Den svenska har säkert inte velatatt uttalandet skall tolkas sä. Del måste vara en enorm skillnad, men skall detvara en skillnad som är så slor som framgår av de siffror jag nämnde - lill denena sidan en miljard och lill den andra 1,5 miljoner lill fiyklingar, låt varaall del i ena fallet är pä fem är, i del andra pä ell år? Det kan inte vararimligt all tolka det så. Men det är en sak vid sidan av den diskussion vi föri dag, som gäller huruvida blivit informerad om hjälpen lill Nordvietnamoch om skogsindustriprojeklel. Jagkan inte finna annat än att DRV har kommit alt inta en särställning i svenskbiståndspolitik. Jag kan möjligen ha mina funderingar om varför så har skett,men jag vill bara konstalera delta, Elt stöd för delta påstående är faktisktatt jag inte fått någon förklaring av på vad som eljest menas med"tillgängliga biståndsmedel för detta krigshäriade land", som honsade i interpellationssvaret. Jag vet inte att har beslutat atttillgängliga bislåndsmedel på skall gå till DRV, Jag kännerinte till något sådant beslut. Det är i varie fall inte anmält till utskottetatt hjälpen har den storieksordningen. Jag har mött uppgiften förut, och jagblir lika förvånad varie gång jag möter den. Jagkan alltså inte finna att regeringen har iakttagit sin informationsplikt. Jagskall lämna det konstitutionella därhän. Regeringen har inte bemödat sig om allinformera , och jag finner det i hög grad felaktigt all ickehar berells tillfälle alt diskutera avtalet när de nya siffrorna framkom ochavtalet var i vardande och när det hade varit på sin plats att underslällariksdagen överenskommelsen innan avtalet undertecknades. Jaghar lill sist bara en liten fråga. Jag har i min hand en broschyr som harkommit från SIDA, och manuskriptet är utarbetat av UD:s u-avdelning. Det slår idenna lilla nätta broschyr: "Detär som på förslag av regeringen fattar alla väsentliga beslut, närdet gäller inriktningen och anslagen till biståndsverksamheten." Kanman verkligen stå för det uttalandet med denna debatt i öronen? Kan manverkligen göra gällande att del är som har fattat del väsentligabeslutet om den stora hjälpen lill ? lar i sitt inlägg upp frågan om obalans och hänvisarlill fördelningen av anslagen till . Vi vet all det enligt Parisavialetfinns tre parter i som skall samarbeta för en nationell försoning.Det är PRR, Thieuregimen och den tredje kraften. Jag har inte hört att herrHernelius och hans partikamrater krävt ökat stöd till PRR. Den tredje kraftenhar saknat organisatorisk bas för att förmedla ett mera omfattandebistånd, och då återstår alltså Thieuadministrationen. Vi försöker, så långtdet går, att förmedla ett bistånd till de verkligt behövande även inomSaigonområdena genom olika kanaler. Men det är inte lätt, . bidrag lill de förenade buddistkyrkorna. Eftersom vi ger bidrag tillUNICEF, , bidrar vi också här. Vi ger även bidrag tillInternationella röda korset. prövar regeringen möjligheterna attöka stödet till dessa grupper genom bidrag lill FN:s fiyktingkommissarie. Sedanhar funderingar över varför DRV fär biståndsmedel. Jag villåterigen hänvisa till att DRV inte behandlas på något annat sätt än övrigaprogramländer. fastställer en ram, och sedan är det diskussionermellan givare och mottagare om vad detta anslag skall användas till. Del sker ifallet DRV, i , , och alla de andra programländerna. HerrHernelius ställer genom att läsa broschyren - jag är mycket tacksam för denuppmärksamhet vår broschyr fått, det är den berörs idebatten - frågan om är den som står för inriktningen av anslagentill vår biståndspolitik. Ja, det är som, efter förslag avregeringen i proposition och efter eventuella motioner, fastställer anslagenför de olika länderna och för det utvecklingssamarbete som vi skall ha. Jaglycker alltså att delta är helt riktigt. HerrHernelius påstår att statsrådet söker skydd. Ja, jag vill sägaprecis som jag sade lill : Om det är något jag söker skydd hos närdet gäller alt verkställa beslut är det de beslut som har fattats i . Jag vill i det här sammanhanget lika väl som i den tidigarediskussionen med säga att jag tycker att regeringen följt debeslut som den svenska har fattat. Ang.det svenska stödet till ett skogsinduslriprojekt i Hen (): Den senaste repliken gick väl förbi i alla fall, fru statsråd. Del kanju hända efter två långa debatter. Del är väl jag som har bett alt riksdagenskall uppmärksammas mera och inte . Det förhäller sig alltsåalldeles tvärtom. Men låt oss gärna titta pä della i annat sammanhang. DRV har regeringen följt anvisningar, säger förstår inte det resonemanget. I propositionen och i utskottsbetänkandetredovisas inga medelsanslag för liden efter , inte ens somindikativa planeringsramar. Men det här avtalet innebär en bundenhet för enlängre period och det innebär , säger 0/77ökat stöd till kommunernas barnstugeutbyggnad, m. m. , bara tar i anspråk tillgängliga medel. Vilka tillgängliga medel? Det är riktigtatt på slencilen fanns uppgifter om planeringsramar /76 och 1976/77.Men ingen vill väl påstå att en sådan stencil kan utgöra underlag förriksdagens anslagsbeviljanden och för en vederhäftig debatt i riksdag ochutskott - en stencil som därtill är förtrolig. Överläggningenvar härmed sluiad. § 23 Om ökat stöd till kommunernas barnstugeutbyggnad, m. m. Herrsocialministern erhöll ordet för all i ett sammanhang besvara dels fruNordlanders (vpk) framställda interpellation, nr 122, såvitt nuvar i fråga, till fru statsrådet , dels ' (vpk) i kammarensprotokoll för intagna fråga, nr 325, och anförde: har frågat statsrådet om bl. a. pä vilkel sättregeringen ämnar underlätta för kommunerna all bygga ul barntillsynen och omdet föreligger några planer på att i enlighet med vpk:s förslag låta staten övertautgifterna för daghemspersonalen. In-terpellationen har i denna del överiämnatstill mig för besvarande. FruLanlz har frågat mig om jag observerat benägenheten hos kommunerna att avekonomiska skäl skjuta barnstugeutbyggnad och om förhällandetföranleder något initiativ från min sida att föreslå en förlängning avanordningsbidraget för daghem och fritidshem respektive annan form till ökatstöd för denna verksamhet. Jag besvarar frågorna iett sammanhang. Regeringenhar vidtagit en rad åtgärder för alt underlätta en snabbutbyggnad av kommunernas barnomsorg. Bland de ekonomisk-politiska åtgärder sompå regeringens förslag beslöts vid förra årets riksdag ingick en temporärfördubbling av de statliga anordningsbidragen lill daghem och fritidshem.Sådant fördubblat anordningsbidrag, per plats, utgår för platsersom påbörjas 31 december 1974 och utgörsåledes en del av de konjunkturpolitiska åtgärder som vidtogs . Föralt mera permanent underlätta kommunernas daghemsutbyggnad beslöts samtidigtom en kraftig höjning av det statliga driftbidraget fr. o. m. i år.Driftbidraget höjdes då med till per plats och år fördaghem och med till per plats och år för fritidshem. Dessaåtgärder har lett till en klart ökad daghemsulbyggnad under är 1974 med ensärskilt kraftig igångsättning av nya daghemsbyggen under andra halvåret i år.För tiden därefter visar emellertid kommunernas uppgifter till socialstyrelsenpå en nedgång i utbyggnadsplanerna. Dessa uppgifter ger miganledning understryka angelägenheten av en fortsatt snabb daghemsutbyggnad. Vidsidan av de höjda driftbidragen kommer den nya förskolelag som träder att få stor betydelse i della avseende. Enligt förskolelagen blirnämligen varje kommun skyldig att upprätta en särskild förskoleplan i vilkenskall anges på vilket sätt och i vilken omfattning kommunen avser atttillgodose behovet av daghem och annan förskoleverksamhet . Avsikten är att dessa frågor därmed skall bli föremål förlokala politiska bedömningar på ett helt annat sätt än . Minanärmare bedömningar beträffande den fortsatta daghemsutbyggnaden ochslalsbidragsfrågorna kommer i sedvanlig ordning att redovisas i denbudgetproposition som läggs fram till . Omökat stöd till kommunernas barnstugeutbyggnad, m. m. (vpk): Jag tackar socialministern försvaret på min interpellation, men jag kaninte påstå att del svar som jag fått inger förhoppningar om en snar lösning påden fråga som sä livligt debatteras, utbyggnaden avbarnlillsynsverksamheten. Jagär inte lika optimistisk som socialministern när han tror att den förskolelagsom träder i kraft nästa är skall kunna medverka till en lösning av barntillsynsfrågan.I stället kan det bli så att de ekonomiska resurser kommunerna måste satsa päutbyggnaden av förskolan minskar förutsättningen för en utbyggnad avbarntillsynen. Detta innebär naturiigtvis inte all jag är mot beslutet omförskola. Tvärtom ansåg vpk att förskolan skulle vara obligatorisk. Menförskolans utbyggnad löser på intet sätt frågan om barntillsynen. Förmånga kvinnor är barntillsynen fortfarande avgörande för om de kan ställa sigtill arbetsmarknadens förfogande, som det så vackert heter. är detkvinnorna som i de fiesta familjerna har ansvaret för hem och barn. Mensamtidigt tvingas de av ekonomiska skäl ut i arbetslivet. Här finns då ingenvalfrihet. Kvinnornas ansvar för hem och barn tvingar dem till arbete inom en mycketsnäv sektor pä arbetsmarknaden. De måste söka inom det yrkesområde där deantingen kan få elt arbete på deltid och/eller på en arbetstid som är obekvämför andra arbetstagare. Möjlighetenlill utnyttjande från arbetsköparsidan blir stor därför alt de arbeten som stårlill förfogande oftast är lågavlönade med osäkra anställningsförhållanden ochutan social trygghet. Mentrots de dåliga betingelserna ökar kvinnorna i arbetskraften. Samhället draremellertid inte konsekvenserna av delta när det gäller utbyggandet avbarninstitutionerna. Förhållandet att barnen är kvinnornas egen angelägenhettycks accepteras i stor utsträckning. Visseriigenhar daghemsutbyggnaden under innevarande är ökat, men den ökade utbyggnaden harlett till en ökad efterfrågan. Så behovet har därigenom inte minskat. I ställetför att kvinnornas ökade arbetsbenä-genhei nu borde leda till en ännukraftigare satsning från ansvariga myn- Omökat stöd till kommunernas barnstugeutbyggnad, m. m. digheter, reducerarkommunerna de utbyggnadsplaner som man förut i stort var överens om.Motiveringen för nedskärningen är kommunernas svaga ekonomiska resurser. Ändåär det klart dokumenterat att en utbyggd barntillsyn i varie fall ärlönsam även för kommunerna. har högkonjunkturerna styrt utbyggnaden avbarntillsynen och därmed kvinnornas möjlighet till jobb. Det vill vi intelängre acceptera. Långlidsplanerför barntillsynen finns i de fiesta kommuner, behovet är man ganskaväl medveten om. Men det hjälper ju inte om man sedan i budgetbehandlingenprutar planerna till hälften som skett i många kommuner i åretsbudgetsammanhang. Vänsterpartietkommunisterna har år motionerat om att staten skall överta kostnadenför barnstugepersonalen, eftersom det är den tunga utgiften för kommunerna.Detta tycks vara en tänkbar lösning för all snabbt täcka behovet avbarnstugor. Det skulle kanske också kunna leda lill den kvalitetsförbättringsom alla efteriyser och stoppa den överinskrivning på ända upp lill 25 procentsom vissa kommuner laborerar med, en överinskrivning som helt går emotsocialstyrelsens intentioner all överinskrivning bara skall tillämpas ikatastrofsituationer. Visserligenkan man tala om katastrof i samband med barntillsynen, men det är inte vadsocialstyrelsen menar med katastrofsituation. Socialministernunderstryker i sitt svar angelägenheten av en fortsatt snabb daghemsulbyggnad,och del är bra. Men om staten nöjer sig med alt kritisera kommunerna som intebygger tillräckligt trots höjda statsbidrag och sedan kommunerna i sin turklagar över dålig ekonomi och bristande tillgång på personal, så händer juingenting. Pädet sättet försöker båda parter att dra sig undan ansvaret. Det blir kvinnornasom drabbas. Jämlikheten kan aldrig förverkligas om inte kvinnorna gesmöjlighet till arbete på samma villkor som männen. En förutsättning för dettaär att barntillsynsfrågan löses.