prot · FX0955 · 1974-12-31 00:00:00 — Jag skaU inte utveckla den här frågan mycketmer. har redogjort för utskottsmajoritetens ställningstagande. Ävenmoderata samlingspartiet ansluter sig tUl de principerna. Vi tyckeratt frågan är betydelsefuU ur många synpunkter, och det är naturligtvisledsamt att nu behöva konstatera att den kommer att avgöras genom ettlottningsförfarande. Frågan är betydelsefuU speciellt för de människor som bori regioner där man inte har tUlgång tUl kollektiva trafikmedel på samma sättoch i samma omfattning som människor som bor i tätorter. Vi har i betänkandetsagt att aUa skall komma i åtnjutande av de kommunikationer de behöver och måste se positivt på saken, så att alla får möjUghet att tillgodogöra sigsamhällsservice i samma omfattning. Jag vill med detta yrka bifall tUl utskottets hemstäUan. Stöd till icke lönsam busstrafik HerrHJORTH (s) kort genmäle: var förvånad över att jag varförvånad över att man kommer igen med motionerna. Han hänvisade tUl de jämnaröstsiffroma . Jag vill erinra om att vi fattade ett beslut - låtvara att det var med knapp majoritet - om ett helt nytt bussbidragssystem somskall träda i kraft . Jag tycker för min del att man borde awaktaatt det träder i kraft och se hur det verkar innan man börjar ändra det. Sedan tog upp de punkter där vi har litetolika meningar. Han böriade med att beröra frågan om kostnadstäckningen ochfann det helt orimligt att den påverkar uppläggningen av trafikutformningen.Jag anser att man inte kan släppa kravet på kostnadstäckning, som är nödvändigför att man skaU få en förnuftig trafikplanering med hänsyn tUl resurserna. Detav bussbidragsutredningen redovisade materialet pekade på att kostnadstäckningeni den bidragsgrundande trafiken för landet i dess helhetlegat på . Därför är det inte så orimligt att krävakostnadstäckning respektive i stödområdet. Om detuppståi- speciella svårigheter i områden av utpräglad glesbygdstyp, där det ärnödvändigt att upprätthåUa trafik, finns det som jag tidigare sade möjligheteratt göra avvikelser. Man kan inte ta bort alla ekonomiska ramar och spärrar,som majoriteten vill göra, utan man får först se hur bestämmelserna slår ipraktiken. Sedan nämnde beträffande statsbidragen attdet bara är ordet "högst" som skiUer oss åt. Han menade att det varrätt betydelsefullt, men det viktigaste är ändå att pengarna räcker till föratt utge de aktuella procentsatsema. Man måste ha en ekonomisk ram att hållasig tUl, men vi säger, det vUl jag understryka, att bidragsdelen skall avvägasså att de anspråk som stäUs enligt bidragsbestämmelsema kan tUlgodoses. Vårsträvan är också, , att av underskottetskall kunna utgå. SkuUe det visa sig att det inte räcker finns möjlighet attbegära tUläggsanslag. Vad sedan beträffar referenstaxan är skUlnaderna ikostnadsstrukturen hos de seriösa trafikföretagen med ett socialt ansvar försina anstäUda ganska begränsade. Man tror också att skillnaderna blirän mindre. Lät oss börja med att pröva den referenstaxa som vi beslutade om . erfarenhet kan man lätt göra en anpassning om det visar signödvändigt. Sedan villjag understryka vad vi anfört i reservationen 1 om behovet den 3 aprU 1974 Stöd till icke lönsam busstrafik av enutvärdering så snart möjlighet därtUl föreligger. Visar det sig vid en sådanutvärdering att kostnadsbelastningen på kommunerna blir aUtför betungande fårvissa justeringar göras. Det är dock svårt att göra en sådan bedömning innandet nya bussbidragssystemet ens har trätt i kraft. Vad slutligen gäller skärgårdstrafiken är det inte såmycket mer att säga. Därvidlag har gjorts enhemstäUan till Kungl. Maj:t om en översyn när trafikplaneringen är klar. Jagtror aUtså att vi kan vänta med den frågan. Också jag hoppas och förutsätteratt förslag kommer att läggas fram möjligt. () kort genmäle: Nej, , det är inte fråga om attriva upp några beslut; det är fråga om att förbättra de beslut som riksdagenfattade . Det är det som majoritetens hemställan i betänkandet går ut på,vUkét är något väsentligt annorlunda. Om man slopar kostnadstäckningskravet, säger ,skulle det innebära att staten inte har kontroU över kommunema utan att dessaskulle upprätthåUa en kollektivtrafik som inte är motiverad. Jag måste säga attreservantema, genom att föra ett sådant resonemang, underskattarkommunalmännens sinne för ekonomi, och det är fråga om det inte rent av innebären inkompetensförklaring av många duktiga kommunalmän. Sanningen är attkommunerna även om man slopar kostnadstäckningskravet - även i fortsättningenskall svara för hälften av uppkomna underskott. Jag erinrar om att vid remissbehandlingen av den utredningsom låg tUl gmnd för den proposition som sedermera blev beslut var av den uppfattningen att något formellt kravpå kostnadstäckning inte borde uppstäUas, eftersom avvägningen mellantrafikbehov och trafikresurser mäste avgöras av kommunerna själva. Det är enuppfattning som vi har delat och som har framstått allt klarare för de mångakommunalmän som i stor tidsnöd tvingades göra upp delokala trafikförsöriningsplanema. Då blev det uppenbart attkostnadstäckningskravet inte är rimligt. säger att det ökadestatsbidraget inte innebär någon ökning, men med den skrivning som gällerstår det "högst " och "högst ". Vi anser att det skaU vara 50 respektive 75procent och att de skaU gäUa även . HerrHJORTH (s) kort genmäle: framhåUer att det gäUer attförbättra det beslut som vi fattade . Men vi vet ännu inte om någonförbättring behövs, . Vi får väl se hur det nya systemet verkar.Jag tror att det säkert kommer att bli till belåtenhet. Visar det sig attförbättringar behövs, har man möjlighet att återkomma, när man har fåtterfarenheter av det nya systemet. Det innebär inte heller, , någoninkompetensförklaring av kommunalmännen. Jag skulle vara den siste att påstånågonting dylikt. Det är fråga om att få en möjlighet att göra en vettigplanering. då vilkaramar man har att hålla sig inom. Jag är medveten om problemen beträffande Gotiandstrafiken.Det är den viktigt att uppmärksamma alla trafikfrågor just närdet gäUer . fär även gotlänningarna del av det 50-procentiga bidraget, men--------- möjligheterfinns tUl avvikelser från kostnadstäckningskravet, om särskU- "' ' "' Skulle man på kunna redovisa sådana särskUda ''ousstrajik skäl, är jag övertygad om att hänsyn härtUl tas när det gäller bidragstUldelningen. () kort genmäle: Enligt det beslut som är gällande och somherr anser fortfarande skall vara gällande får Gotiand högst 50 procenti bidrag. Vårt förslag är att skaU fä . säger att man inte vet om beslutet varså tokigt. Det forslag -vi nu har lagt fram innebär förbättringar förkommunema, eftersom de mer självständigt kan lägga upp sin kollektivatrafikförsörj-ningsplan och dessutom får minskade utgifter. Det ä'' för ossväsentligt. Jag lyssnade med nöje på debatten omedelbartefter middagsuppehåUet kring trafikutskottets betänkande nr 1 rörandekommunikationsdepartementets driftbudget. Då rådde stor enighet i utskottet ihuvudfrågorna. Det är ju bra när det går tUl på det sättet. Jag skuUe ha varithelt nöjd, om vi även efter behandlingen av betänkandet om det statligabussbidraget kunnat gå hem var och en tUl sitt och sagt oss, att den kvällenfick inte fm vara med. Tyvärr tycks det bli lottning i detta ärende.Att jag nu tar kammarens tid i anspråk beror på att jag har denbestämda uppfattningen att enighet även här borde ha kunnat uppnås och dåutifrån reservanternas förslag. beslöt vi här i kammaren att införa ett nyttbussbidragssystem. Det beslutet var i hög grad motiverat. Det system vitidigare hade företedde uppenbara brister Det innebar stöd åt bussföretag, därdet gmndläggande kriteriet just var att de hade underskott. Om det var enrationell trafik och över huvud taget en trafik som överensstämde medkommunernas önskemål, för den saken fanns det inga garantier i det gamlasystemet. beslut innebär att det nya bidragssystemetgenomförs i två etapper, varvid den första etappen avser bidragsgivning tilllokal trafik. I fråga om bidrag tUl den lokala landsbygdstrafiken gäUer attbidragsgivningen är knuten tUl av kommunerna upprättade lokala planer och attkommunerna uppbär bidraget. På det viset skapar man garantier för att bidragetverkligen kommer frän samhäUeliga synpunkter angelägen trafik till godo. Mannår en rimlig awägning meUan trafikbehov och trafikresurser. har tidigare talat utförligt omkostnadstäckningskravel, men låt mig ändå också uppehålla mig vid det ett litet ögonblick. För att bidragsgivningen skall tUlgodose de mest angelägna behoven, så innebär systemet att vissa krav uppstäUs på kostnadstäckning. Det var en naturlig utgångspunkt för bussbidragsutredningen . Stöd till icke lönsam busstrafik stanserhade heller inte något att erinra mot det. Utredningen redovisade bl. a. attkostnadstäckningen legat på . Mot bakgrund av det sattes kravettUl inom inre stödområdet . Jag betonade vid riksdagsbehandlingen den gångenbetydelsen av att det fanns något slag av kostnadstäckningskrav, även om detfick den mycket måttliga form som det nyssnämnda vUlkoret innebär. Kostnadstäckningskravetger nämligen en naturlig stimulans att anpassa linjedragning, turtäthet ochfordonsutrustning tUl det faktiska trafikunderlaget. Erfarenheten visar att manofta med mindre ändringar i trafikuppläggningen kan få en bättre ekonomi itrafiken utan att eftersätta kravet på en tUlfredsställande trafikservice.Redan med den allmänna utformningen av bidragssystemet får landsbygds- ochglesbygdstrafiken ett påtagligt stöd. För att ytterligare förstärka stödet tillden lokala trafikservicen i kommunerna inom inre stödområdet tillämpas somnämnts där ett lägre kostnadstäckningskrav. I fråga om bidragets storlek innebär alltsåriksdagsbeslutet att bidrag utgår med högst av underskottet förhögst två dagliga dubbelturer. För kommuner inom inre stödområdet utgårbidraget med högst . Jag vill nog göra gäUande, herr talman, att genom detbeslutet har betingelserna klart förbättrats för den lokala trafikförsörjningeninom landsbygds- och glesbygdsområdena. Systemet, som ligger helt i linje medde regionalpolitiska strävandena, innebär att särskUda hänsyn tas till despeciella problem som återfinns i de mest utpräglade glesbygderna. Systemet ärvidare så utformat att det skall främja en samordning av trafikbehov ochtrafikresurser och en rationeU utformning av den koUektiva trafikapparaten. har gått sedan beslutet togs. Även om vi intehar tillräcklig erfarenhet av det nya systemet det är ganska svårt sä kan vi ändå skönja vissa tendenser. Kommunema runt om i landet harunder det år som gått upprättat trafikförsörjningsplaner. Även om de kan varaav varierande kvalitet, så har de genomgående givit kommunerna en bättreöverblick och ett bättre grepp om trafikbehoven och sättet att tUlgodose dem.ÅtskUliga kommuner tycks genom en rationellare trafikplanering ha nått fram tUlen mindre kostnadskrävande trafik utan att servicekraven eftersatts. I fråga om bidragens storlek är det värt att notera attkommunernas sammanlagda yrkanden uppgår tUl ca 22 mUjoner kronor, vilket skallses mot de ca 23 mUjoner kronor som står till förfogande för den lokalatrafikservicen. Även om det självfallet finns initialproblem vid genomförandetav ett nytt bidragssystem, har jag upplevt en klart positiv grundinställningfrån både kommuner och trafikföretag. När bussbidragssystemet behandlades iriksdagen betonades det att systemet självfallet skulle följas upp.Bussbidragsnämnden kommer också att successivt avrapportera sina erfarenheterDärför tycker jag, herr talman, i likhet med reservantema att det vorenaturiigt att vänta på en sådan utvärdering för att sedan sakligt sätta sig nedoch diskutera vad som behöver anpassas. Vad gör dåi stället den borgeriiga utskottsmajoriteten? faktisktatt den rusar i väg för snabbt. Kostnadstäckningskravet bör slopas, säger denborgerliga utskottsmajoriteten detta trots att alla rationella skäl enligtmin mening talar för att man som en grundregel bör använda ettkostnadstäckningskrav. Det är nämligen att se som ett viktigt element ibidragssystemet. Att ta bort alla krav som stimulerar tUl ekonomi och tUl enrationell trafik rimmar enligt min uppfattning dåligt med den grundfilosofi ifråga om trafikpolitik som vi väl ändå är rätt överens om.Kostnadstäckningskravet skall ju medverka tUl att den från samhäUets synpunktmest angelägna trafiken stöds. Kravet på kostnadstäckning möjliggör att enrättvis fördelning av bidragsmedel kommunerna emeUan kan åstadkommas, och detär väl en väsentlig regional jämlikhetsfråga. Ett kostnadstäckningskrav är enligt min mening enförutsättning för att åstadkomma en planmässig awägning mellan trafikunderlagoch trafikresurser. Det skall stimulera kommunerna att åstadkomma en rationelluppläggning av trafiken. En låg kostnadstäckningsgrad utgör ett incitament fören kommun att ytterligare tänka efter om trafikförsöriningen kan tUlgodosestUl lägre kostnad genom bättre samordning, en annan trafikuppläggning osv. För kommuner som då finner att detta inte går har herrHjorth tidigare här sagt vad som är sanningen, nämligen att det redan nu finnsmöjlighet att i särskUda fall avvika från kostnadstäckningskravet. Det gäller iförsta hand kommuner med begränsat befolkningsunderlag och, som sade, kanske också kommuner med rent allmänt ett dåligt skatteunderlag. Vihar aUtså redan nu möjligheter tUl att där avvika från kostnadstäckningskravet. Enligt uppgifter från bussbidragsnämnden är förhåUandenasådana att endast ett mycket begränsat antal kommuner har ansett det motiveratatt begära att undantag från grundregeln bevUjas. Jagar också helt övertygadom, herr talman, att länsstyrelserna kommer att ta all rimlig hänsyn tUl deömmande fall som anmäls. 1 fråga om bidragets storlek vUl jag erinra om att det,med beaktande av eventuella återverkningar för kommunerna i kostnadshänseende,beslöts att bidrag inom ramen för anvisade medel skall utgå med högst 50procent och för lokal trafikservice för det inre stödområdet med högst 75procent. Jag vUl också, i likhet med vad tidigare anfört, gärnasäga att alla tecken tyder på att det belopp som föreslagits i åretsstatsverksproposition ger utrymme för att tUlgodose dessa bidragsbehov. Men ändå kommer alltså dessa krav . Varför gör de det?Jag kan inte finna några reella motiv. Bakom kraven på högst 50 procentrespektive högst ligger ju det grundläggande förhällandet att man pådetta område liksom på andra områden måste ha en kontroll över kostnads- ochanslagsutvecklingen. Märkvärdigare än sä är det inte. Det måste ju finnas enkontroll över kostnads- och anslagsutvecklingen. Man skaU väl också beakta detförhållandet att prövningen av ansökningarna är decentraliserad tUllänsstyrelserna, som får sig tiUdelade regionala ramar inom vUka prövning sker.På det sättet kan den mest angelägna trafiken stödjas. Jag tycker, som reservantema säger, att man skulle ha Stöd till icke lönsam busstrafik Stöd till icke lönsam busstrafik konstateratatt systemet ännu inte har fungerat ett enda helt trafikår. Hade det då intevarit rimligare att avvakta en seriös utvärdering av bussbidragssystemet och seefter om eventuella ändringar bör göras? () kort genmäle: Jag delar statsrådets uppfattning om att dethade varit bra om inte hade behövt användas. är det bara attkonstatera att utskottet inte är enigt, och vi har väl då inget annat att tatUl. Jag delar också statsrådets uppfattning när han säger attdet här systemet är bättre än det gamla bussbidragssystemet. Det är ingettvivel om den saken. Men vi menar nog att det nya systemet skuUe bli ännubättre med vårt förslag. Framför allt skulle det ge kommunerna större egetutrymme och innebära minskade kommunala kostnader. Så säger statsrådet att man måste hakostnadstäckningskravet kvar därför att det innebär en stimulans tUl att finnade bästa och billigaste lösningarna. Det måste ju rimligen innebära attstatsrådet ansluter sig tUl den uppfattning som gjorde sig tiU tolkför, att man inte tUlmäter kommunalmännen nog kompetens, utan att man måste haen pekpinne för att de skall lägga upp de bästa lösningarna. Jag delar inte den uppfattningen. Det kan inte få vara såi ett modernt samhäUe där de kollektiva transporterna skaO fungera, att det ärkommunens ekonomi som avgör transporttjänsternas täthet, utan det måste istället vara individens faktiska behov av kollektivtrafik som skall varaavgörande. Det är den enda gmnd som man har att stå på om man verkligen menar någontingmed att vi skall ha en fungerande kollektivtrafik i landets alla delar. Med detförslag som föreligger från utskottet menar vi att den koUektivatrafikförsörjningen på landsbygdslinjerna blir betydligt bättre. Jag skall vara mycket kortfattad. Jagkonstaterar bara att det förslag som utskottsmajoriteten har lagt innebär frittfram för anslag i fråga om bussbidrag utan någon som helst hämning. Det är detreella innehåUet i majoritetsförslaget. Vad jag försökte säga var kort och gottdet som både kommunalmän och andra måste leva med , nämligen att detmåste finnas någon grad av ansvar i allt man företar sig. Det måste finnasnågon form av planering för hur stora medel man anser sig ha rätt att göra avmed även om det är statliga pengar. Det är, , ingen skUlnad pådessa pengar och kommunala pengar - det är pengar som pengar. Gör man somutskottsmajoriteten föreslår, blir det fråga om ett förslagsanslag.För att vara riktigt rakt på sak, herr talman, blir det en fråga om attattestera räkningar från kommunerna, hur dessa räkningar än ser ut, upp tUldessa tal. Avsikten med mitt inlägg var närmast att klara ut, innanvi går till votering och sedermera lottning, att det inom ramen för ettbegränsat anslag någonstans, , finns det en övre gräns förstaten även om det är fråga om ett förslagsanslag kan hända att en ellerannan kommun fårett lägre belopp än om man behåUit formuleringen "högst 50 respektivehögst 75" och dessutom haft kvar kostnadstäckningskravet. Det här är intealls någon invecklad tankegång. Det är bara ett sätt att klara ut att det ifråga om bussbidrag lika väl som i fråga om fraktstöd och andra stödformer i botten för beslut bör ligga en uttalad tanke om att det skaUfinnas ett kostnadsansvar även hos kommunerna. Stöd till icke lönsam busstrafik () kort genmäle: Jag vet inte om statsrådet med "ettförslag utan hämningar" menar att kommunema utan hämningar skuUe kunnaägna sig åt koUektivtrafik. Det förhåUer sig i varje fall inte så, ty kvar ståratt kommunema fortsättningsvis skall betala hälften av den uppkomna förlustenoch staten den andra hälften. Jag vill se den kommunalman som tycker att det ärså roligt att ordna kollektivtrafik att han gör det överallt bara i glädjenöver en förändring. Det går inte tUl så, herr statsråd! Det finns ett mycketstort kommunalt ansvar. Enligt de uppgifter som vi fått i utskottet skuUe depengar som finns anslagna räcka tiU även med de förändringar som föreslås. Manskall också håUa i minnet att dessa utgifter totalt inte blir större församhället med den föreslagna ändringen. SkUlnaden är att kommunerna får någotlägre kostnader och staten något högre. Det innebär i och för sig att en delkommuner med svag ekonomi får ett något bättre anslag. Jag anser att det utgör en rättvisskattefördelning när det gäller en så angelägen sak som den kollektivatrafikförsörjningen. Jag blev inte riktig klar över det ekonomiskaresonemang som förde när han försökte göra gällande atttotalkostnaderna inte skuUe bli högre enligt utskottsmajoritetens förslag. Vadvet om vilket utfaUet blir om man tar bort ordet"högst"? Vet han vUket resultat det blir när man på detta sätt sloparkostnadstäckningskravet? Jag skall gärna erkänna, , att vi här intetalar om några miUarder. Men vi talar ändå om så pass mycket pengar att detfinns anledning för oss att veta vad vi fattar beslut om och vUka möjlighetervi har att kontrollera de anslag som vi beslutar. Det kom fram i senaste inlägg något av entanke att staten i verkligheten inte bidrar med hälften för att täckaunderskottet utan kanske bara med en tredjedel eUer ännu mindre. Det finns dåanledning att titta på en del av de tal man möter, och jag har konstaterat attdet nästan regelmässigt i kostnaderna inkluderats även skolskjutskostnaderna,som måste uppgå tUl betydande belopp. Dessa kostnader omfattas inte avbussbidragen, utan det är här fråga om ett kommunalt ansvar.Skolskjutskostnaderna skall aUtså dras ifrån innan man beräknar bidragsandelen. En annan sak, herr talman, är att en del kommuner ansersig kunna och böra hålla en högre service än en viss minimiservice, och dåfaller givetvis också dessa ökade kostnader på kommunerna. den 3 aprU 1974 Stöd till icke lönsam busstrafik nämligen garantera en viss minimiservice som tillförsäkras alla landsbygdskommuner,och i detta ligger en rättviseaspekt. Jag vill på en gång säga att systemet medstöd tUl landsvägstrafik ger kommunema möjlighet att på ett helt annat sätt äntidigare engagera sig i utformningen av den lokala trafikservicen. Det är enpositiv anordning, som ger kommunerna både ökat inflytande och ökat ansvar. Menavsikten med stödet är också att landsbygdstrafiken skall tUlförsäkras sådantekonomiskt stöd från samhällets sida, att glesbygdsområden skaU få entUlfredsstäUande transportservice. Det finns förlustlinjer, som i tur och ordningskulle läggas ned , om inte detta stöd hade kommit till. Menresultatet har blivit att den tyngsta ekonomiska bördan har lagts påkommunerna, och det måste betraktas som ganska paradoxalt att de ytstoraglesbygdskommunerna fått den största ekonomiska belastningen. Orsakerna tilldetta är flera. Jag har tagit upp dem i en motion där jag står som första namn,motionen 1446. har tidigare tUlräckligt klart både i sittanförande och senare i replikskiftet med statsrådet motiveratutskottsmajoritetens förslag beträffande kostnadstäckningsgraden, den statligabidragsdelen och referenstaxan. Jag skall därför inte gå in på detta utan vUlbara tUlfoga att det i många glesbygdskommuners trafikplaner måste finnaslinjer med lägre kostnadstäckningsgrad än för att man skall kunna fåen tillfredsställande transportservice. Genom kommunsammanläggningarna hänförs ett stort antallinjer av regional karaktär till lokal trafik. Om kommunerna inte varitrationellt ordnade genom sammanläggningarna, skulle fler linjer haklassificerats som regionala och alltså fått enbart statligt stöd. Det kanalltså inte vara riktigt att en kommun skall drabbas av totalt sett störreekonomiska förpliktelser bara av det skälet att den bUdat en större geografiskenhet. Trafik meUan kommuncentrum och andra centra mäste tillföras detregionala trafiknätet. FöUden har också blivit att postverkets dUigenslinjer det gäller i norr - i mycket stor utsträckning faller under bedömningen lokaltrafik. Det innebär att en stor del och kanske större delen avdiligenstrafikens underskott på storleksordningen numeratäcks via det lokala bussbidragssystemet, detta trots att ett flertal linjerhuvudsakligen är anpassade för postdistributionen och mindre för personresor.Visserligen har det förts förhandlingar mellan kommunerna, men man kommer ändåinte ifrån att postverkets underskott nu tUl stora delar täcks den här vägen istället för att som tidigare ha betalats av verket självt. Utöver omprövningen av gränsdragningen mellan regionalaoch lokala linjer finns emeUertid flera problem att lösa. Ett sådant är hur man.skall tolka bestämmelsen om att linjen tUl -av sin längdskaU gå utanför stadsplanelagt område och trafikarbetet mätt i personkilometertUl övervägande delen kan hänföras till icke stadsplanelagt område. Det kaninte vara riktigt att en linje, som täcker kravet på linjelängd inomglesbygdsområde men går mellan två stadsplanelagda områden, inte skall Den risken finns nämligen om reglerna skall tolkas korrekt. I en kommande översyn av bestämmelserna, som jag hoppasskaU ske senast i samband med beslutet om den regionala trafikplaneringen,räknar jag med vUket jag också förutsätter i min motion att ävenskolskjutsarna får en annan behandling vid beräkningen av bidragsgrundandeunderskott.