prot · FX09119 · 1974-12-31 00:00:00 — Förhandlingarnaleddes av herr andre vice talmannen. §1 Justerades protokollen för och . Ang.de framtida sysselsättningsmöjligheterna för anställda vid anläggningari §2 Ang. de framtida sysselsättningsmöjligheterna för anställda vid i Herr industriministern erhöll ordet föratt besvara () i kammarens protokoll för intagnafråga, nr 287, och anförde: har frågat mig hur jag bedömer de framtidasysselsättningsmöjligheterna för de anställda vid iHällekis mot bakgrund av den strukturutredning som föreslår Hälle-kisfabrikensnedläggning samt hur jag allmänt ser på de privata företagens ansvar attmedverka till alternativa sysselsättningar vid företagsnedläg-gelser. Sedani vintras håller en arbetsgrupp under landshövding på att undersökamöjligheterna att skaffa ersättningssysselsättning till , omnedläggning av cementproduktionen skulle komma i fråga. Sedan en preliminärstrukturplan redovisats beträffande cementindustrin inom hararbetsgruppens ansträngningar aktiverats. Gruppen har kontakter med ett tiotalallvarligt intresserade företag, och mer direkta förhandlingar pågår med treföretag. Rentallmänt anser jag att företag, som har stor betydelse för sysselsättningen påen ort, bör känna ett sådant ansvar för sina anställda att företaget gör sinayttersta ansträngningar att fortsätta driften eller, där detta inte är möjligt,att företaget gör betydande insatser för att skaffa alternativ sysselsättning. IHällekis är cementfabriken den dominerande utkomstmöjligheten. Cementa måstedärför enligt min mening tilldelas ett stort ansvar för att de anställda skallfå nya arbeten vid en nedläggning av . Jagber att få tacka industriministern för ett enligt mitt sätt att se positivtsvar på min fråga. Jag hoppas att det svar som industriministern har gettkommer att lugna mänga oroliga anställda vid i det lillasamhället . Ang.de framtida sysselsättningsmöjligheterna för anställda vid anläggningari Hällekisär ett efter svenska förhållanden synnerligen unikt samhälle. När man har restin där har man mötts av en skylt som har upplyst om att här slutar allmän väg.Den skylten har varit ganska betecknande för de förhållanden som har rått i Hällekis.Det har varit ett slags pri-valsamhälle, där företaget ägt all mark,alla gator och vägar, vatten- och avloppsanläggningar, eldistribution och mångabostäder. har Cementakoncernen exploaterat kalken i Kinnekulleoch med hjälp av den trägna bofasta befolkningen tillverkat cement här med storframgång och med stora vinster för företaget. Det är därför inte att undra påatt besvikelsen och förbittringen i bygden blev stor när Euroc-koncernenmeddelade att man i en strukturutredning kom fram till att Hällekisfabrikensannolikt skulle komma att läggas ned och att cementtillverkningen skulleupphöra. De ca 300 anställda i företaget och de 1 000 invånarna i det lillasamhället upplevde delta som ett svek och ansåg att det hela avslöjade enupprörande brist på socialt samhällsansvar från det företag de troget hadetjänat . Till saken hör att företaget tidigare vägrat att släppaifrån sig någon som helst mark som skulle möjliggöra etablering av andraindustrier i samhället. Uppenbarligen ville man undvika konkurrens omarbetskraften. Nuär det inte rimligt att till varje pris kräva att man alltid skall tillverkacement i . Det kan ur miljö- och andra synpunkter vara positivt omexploateringen av det vackra upphör. Men vad jag och många med miganser att man bör kunna kräva är att den mycket rika kännersitt ansvar och aktivt medverkar till att skaffa alternativa sysselsättningar.Jag är tacksam över den allmänna deklaration som industriministern gör i svaretbeträffande det ansvar som företagen i sådana sammanhang bör känna. Jagvill avslutningsvis bara ställa en följdfråga till industriministern. har köpt Gullhögens cementfabrik har det skapats ett monopol påcementtillverkningen i , och jag vill veta på vilket sätt regeringentänker skaffa sig vederbörligt infiytande i detta cementmonopol. Jag vill gärna säga att i det arbete som bedrivs av arbetsgruppen förHällekis hai- Cementa deltagit och visat ett positivt intresse för attmedverka, genom markupplåtelse och på annat sätt. Min förhoppning är att manskall kunna bryta den ensidighet i näringslivet som har rått i , om ennedläggning nu kommer i fråga. Påden fråga som är ställd vill jag svara att i det avtal som har träffats mellanregeringen och Euroc ingår att - och det har ju tagit ställning till- staten skall vara representerad med två representanter i styrelsen ochdessutom suppleanter, revisor och revisorsuppleanter. Vi har också enövervakning av prisutvecklingen. Denna är avtalsbunden liksomleveransförpliktelserna. Vid bolagsstämman tillträdde destatliga representanterna i styrelsen. De får nu möjligheter att följa utvecklingen ochta del av den strukturplan som har presenterats och som styrelsen så småningomskall ta ställning till. Vihade också i avtalet skrivit in en överenskommelse om att strukturplanenskulle göras upp i samarbete med de anställda och i nära kontakt med kommunen.Motivet härför var att vi ville få veta vad som skullekomma att inträffa inom cementindustrin. Om nedläggningar kom i fråga skulle vidå också kunna vidta åtgärder för att klara problemen för dem som kunde bliberörda - de anställda och kommunerna. Jag anser att vi med den strukturplansom föreligger har fått ett gott grepp om vad som kan komma att ske och att viockså har stora möjligheter att på ett mera tillfredsställande sätt än vad somofta varit fallet kunna möta svårigheterna och bistå de anställda. Ang.säkerhetsbestämmelserna för transporter av förligt gods Jagtackar fördetta uttalande från industriministern. Det är ju så att denarbetsgrupp som tydligen med stor framgång leds av landshövdingen i Skaraborgslän har kontakter med -som det sägs i frågesvaret - ett tiotalolika företag. Ett av dem har bekantgjorts i pressen - nämligen det norskaAnkerlokken. Om dessa förhandlingar får ett positivt resultat kanske man kanhoppas att flera människor kommer att bli sysselsatta i än tidigare.Jag vill gärna fråga om industriministern delar den bedömningen. Herrindustriministern : Herr talman! Jag delar den förhoppningen. Överiäggningenvar härmed slutad. §3 Ang. säkerhetsbestämmelserna för transporter av farligt gods Herr industriministern erhöll ordet föratt besvara (vpk) i kammarens protokoll för den 31 oktoberintagna fråga, nr 309, till herr socialministern och anförde: har frågat socialministern om han anser attsäkerhetsbestämmelserna för transporter av fariigt gods är tillfredsställandeoch att bevakningen av dessa sker på ett tillfredsställande sätt. Frågan har överlämnatstill mig för besvarande. Närdet gäller nationella järnvägs-, sjö- och lufttransporter av farligt gods finnssedan flera år tillbaka en reglering som i princip motsvarar internationellabestämmelser. Ansvaret för tillämpningen av bestämmelserna ligger hosrespektive förvaltningsmyndighet, dvs. SJ, och luftfartsverket,varvid arbetarskyddssiyrelsen fullgör viktiga uppgifter såvitt avser dessverksamhetsområde. I propositionen 1973:143angående godkännande av den europeiska Ang.säkerhetsbestämmelserna för transporter av förligt gods överenskommelsen ominternationell transport av farligt gods på väg m. m. lades fram förslag äventill en förbättrad säkerhetsmässig reglering av inrikes vägtransporter avfarligt gods och till organisatoriska former för denna reglering. Förslagen,som godkändes av , innebär att de nationella vägtransporterna avfarligt gods regleras inom ramen för den på olika varuområden gällandeproduktkontrollagstiftningen. Detta har till följd bl. a. att statens industriverkhar hand om regleringen i fråga om brandfarliga och explosiva varor,produktkontrollnämnden regleringen i fråga om hälso- och miljöfarliga varor ochstatens strålskyddsinstitut regleringen i fråga om radioaktiva varor. Vadgäller brandfarliga och explosiva varor, som volymmässigt utgör de mestbetydande transporterna av farligt gods, samt radioaktiva varor finns redanutförliga bestämmelser. Inom området hälso- och miljöfarliga varor utarbetasför närvarande särskilda föreskrifter rörande giftiga och frätande ämnen.Bestämmelserna torde komma att utfärdas . har till uppgift att samordna föreskrifterna på de olikatransportområdena. Transporternaav farligt gods har en mycket stor omfattning. Jag behöver bara nämnatransporterna av olja och oljeprodukter. En fullständig kontroll av att varjeenskild transport sker i överensstämmelse med gällande föreskrifter ärknappast möjlig att genomföra. Enligt min mening fungerar polisens och övrigamyndigheters övervakning på ett tillfredsställande sätt. Inomen stor del av det aktuella området finns redan tillfredsställandebestämmelser. 1 fråga om vissa varugrupper behöver bestämmelserna kompletteras.Som framgår av vad jag sagt pågår arbetet härmed. Jag räknar med att enfullständig översyn skall vara genomförd inom en inte alltför avlägsen framtid. (vpk): Jag tackar industriministern för svaret som var ganska utförligt. Minfråga är närmast föranledd av ett lastbilshaveri på i i slutetav , där en tung lastbil lastad med fruset kött och natriumcyanidhavererade. Bilen tillhörde ett etablerat storföretag i transportbranschen. Närhaveriet hade inträffat trädde representanter för företaget fram och bedyradeatt så här skall det inte gå till - och sade att man inte kundeförstå varför säkerhetsbestämmelserna inte hade följts. Man deklarerade ocksåatt företaget skulle företa en utredning av det här fallet. Denhär lastningen strider helt naturiigt mot gällande bestämmelser. Men fråga ärom det är möjligt att nå önskvärd effekt bara med hittillsvarande bestämmelseroch med den eventuella skärpning som träder i kraft . Jaghar den bestämda uppfattningen att transporter av giftiga ämnen måste få enännu större uppmärksamhet. Vi kan inte slippa ifrån transporter av detta slag- det vore orealistiskt att tänka sig - men väsentligt radikalare ingrepp måstegöras för att nå en sådan säkerhet att nära nog alla riskmoment är elimineradeså att framtida katastrofer kan förebyggas. En åtgärd är att transporter av defarligaste ämnena alltid sker med poliseskort eller annan eskort och medbegränsad hastighet. Ett sådant förfarande skulle eliminera riskerna förkollisioner med mötande trafik. Det skulle också garantera att rätt anpassadhastighet hölls. Det skulle vidare skapa tryggare arbetsförhållanden för dechaufförer som tvingas utföra sådana transporter. Jaganser även att en skärpt kontroll av de utländska lastbilstransporterna inomlandet är nödvändig. Här kunde man förfara på samma sätt - så snart en utländsklastbil kommer in i landet skulle den omfattas av denna kontroll. Frågan omkostnaderna härför kan naturligtvis lösas på olika sätt. En logisk lösning äratt transportföretaget självt står för kostnaderna för en skärpt övervakningoch kontroll. De utländska chaufförerna har också svårt att följade arbetstidsbestämmelser som gäller här i landet. Ensådan omedelbar kontroll skulle också göra det möjligt för de svenskamyndigheterna att stoppa transporter med fordon som inte fyller desäkerhetskrav som ställs. Polisövervakning av farliga transporter på landsvägär ett radikalt ingrepp i den tillåtna hanteringen, men jag anser denvara nödvändig för att förhindra kommande haverier och olyckor. Ang.säkerhetsbestämmelserna för transporter av farligt gods Jag har inte närmare kännedom om den händelse som harbeskrivit. Vi har försökt att undersöka fallet, och så långt vi har kunnatförstå har det varit fråga om en otydlig märkning av emballaget. Det innebäratt man inte kunnat få kontroll över vad lasten i sin helhet innehöll och attgiftiga ämnen transporterades tillsammans med matvaror. Jagdelar uppfattningen att det här kan vara nödvändigt med kompletterandebestämmelser, och det har, som jag sagt, redan påbörjats ett sådant arbete.Avsikten är bl. a. att utfärda detaljbestämmelser i fråga om märkning avgiftiga och frätande ämnen. En förbättring är således att vänta. Vad i övrigt sagt har jag ingentingatt invända emot. Vi får fundera över hur långt man skall behöva gå för att fåen efterlevnad av gällande bestämmelser. (vpk): Jag tackar för det som industriministern senast sade: att han inte harnågonting att invända mot att överväga de åtgärder som jag har angett sombehövliga. Jag kan bara säga att en viktig detalj är att chaufförerna självafår reda på vad det är för slags gods de transporterar. Ett förfarande medskydd i form av eskort, när chauffören har verkligt farliga ämnen på sinlastbil, ger honom en betryggande arbetsro. Nr 119 ochdet är naturiigtvis av största vikt. ger det samhället ett Tisdaeenden större skydd än det förfaringssätt som används.Detta är bara att 12 november.1974 poängtera. Om slopande av ramenför igångsättningstillstånd för vissa småhus Överiäggningenvar härmed slutad. §4 Om slopande av ramen för igångsättningstillständ för vissa småhus Herr bostadsministern erhöll ordet för attbesvara () i kammarens protokoll för intagnafråga, nr 313, och anförde: har frågat mig om jag är beredd att slopa ramen förigångsättningstillstånd för styckebyggda småhus i egen regi, som skall uppförasutan statliga lån. Medstöd av lagen (1971:1204) om byggnadstillstånd har Kungl. Maj:t utfärdatbestämmelser om tillståndsgivningen och ramar för bl. a. beslut ombyggnadstillstånd för bostadsbyggandet utan statliga lån. Dessa ramar liksom ramarna för det statsbelånadebostadsbyggandet bestäms på grundval av en bedömning av de samhällsekonomiska förhållandena,bostadsförsörjningssituationen, läget på arbetsmarknaden och andra väsentligaallmänna intressen. Jag kan med hänsyn härtill inte förorda att detbostadsbyggande som avses i fråga undantas från rambegränsning. Jag ber att få tacka statsrådet för svaret. Bakgrunden till min frågaär att som staten stimulerar bostadsbyggandet genom kompensation förviss del av momsen hindras egnahemsbyggare genom att de hoslänsbostadsnämnderna måste få igångsättningstillstånd - och det ges bara inomramen för den kvot som finns för uppförande av styckebyggda småhus i egen regi.Är kvoten slut får man inget igångsättningstillstånd. Det är på något sätt attge med ena handen och ta tillbaka med den andra. Visserligenvar statsrådets svar entydigt, men det var inte tillfredsställande, det måstejag säga. Många frågor reser sig: Vilka samhällsekonomiska, vilkabostadsförsörjningsmässiga eller vilka arbetsmark-nadsmässiga hinder finns deti dag för att slopa ramen just för den här gruppen av småhus? Det måste varadet fiärde motiv som statsrådet angav - "andra väsentliga allmännaintressen" -som innebär krav som på något sätt skall tillgodoses. Skulledetta vara anledningen till att man inte kan slopa den här kvoten? Andrafrågor uppstår naturligtvis också: Fanns inte samma motiv när man beslutadeoitrstimulansbidraget? Går det att använda samma motiv både för att ge ettstimulansbidrag och för att hindra att det utnyttjas? Var det inte ekonomiskaoch arbetsmarknadsmässiga motiv som låg till grund också för beslutet om att gedet här stimulansbidraget i form av momssänkning? Denpolitiska hanteringen av den här frågan är tyvärr inte tillfredsställande.Behandlingen av de egnahemsbyggare som det här gäller är omotiverad i allrahögsta grad. Därför har jag nödgats ställa dessa kompletterande frågor tillbostadsministern. För det första har fel när han säger att ramen är fylld.Ramen för den statliga långivningen ger utrymme för uppförande avytteriigare 10 000-15 000 småhus. Fördet andra kommer småhus utan statliga lån inte, med den nya bostadspolitik somjag hoppas vi kommer att anta här , att få någraräntesubventioner, och det är en mycket stor nackdel som kommer attvara vidhäftad privata lån. Fördet tredje är småhus utan statliga lån, särskilt sådana som byggs i grupp, oftaavsevärt dyrare än de privatfinansierade. Det är en väldigt viktigkonsumentupplysningsfråga. Skillnaden i genomsnitt är, enligt en undersökningsom har gjort, mellan privatfinansierade ochstatligt finansierade. Fördet fiärde är man från kommunernas sida kritisk mot onödiga frisläpp därför attde spolierar den kommunala turordningen och försvårar planeringen avsmåhusbyggandet. Fördet femte kan byggande av småhus utan statliga lån öka tendensen tillsegregation. Dettaär våra motiv för att inte släppa fram privatfinansierade hus när vi har kvarså betydande delar av de statliga kvoterna. Det vore en dålig bostadspolitik,och därför måste svaret på fråga bli ett nej. HerrEKINGE (fp): Det är klart belagt att gruppbebyggelse utan statliga lån ofta blirdyrare. Därför hade jag ställt min fråga så, att den gällde styckebyggdasmåhus i egen regi. Det är på den punkten som jag vill ha svar. Vi upplever att väldigt många står i kö och vill utnyttja möjligheten att fåigångsättningstillstånd . Påde andra punkterna är vi säkeriigen överens. Ingen vill väl medverka till ensegregation. Men det gäller en liten grupp som upplever den här situationen somuttryck för ett byråkratiskt krångel. Och att tala om att detta skulle medverkatill segregation det är att söka argument som i varje fall inte finns i denomedelbara förgrunden. Omslopande av ramen för igångsättningstillstånd för vissa småhus 1 mycket stor utsträckning tror jag att detta problem beror på att maninte har tillräcklig upplysning och information om det Ang.förekomsten av svenska bankers lånegarantier till Jagupprepar att det finns utrymme på de statliga kvoterna. Skälet till att vi överhuvud taget haft en möjlighet till frisläpp har varit att vi haftkommuner som velat bygga mera än vad som ryms inom den statliga kvoten. Ävenom den undersökning jag åberopade gällde en annan typ av hus vet vi medall säkerhet att motsvarande förhållande finns även i fråga om den här typen avsmåhus. Jag kan därför inte se någon anledning till att vi skall ta bort, somherr Ekinge föreslog, ramen för vissa småhus. Jag menar att det på den härpunkten finns väldigt starka skäl för att dels bibehålla de nuvarande principerna,dels upplysa de byggande om de fördelar som finns med de statliga lånen. HerrEKINGE (fp): Om det är brist i informationen, hoppas jag ändå att den här debattenhar gjort någon nytta. Det måste vara angeläget för oss alla att spridaupplysning så att inte hundratals människor står i kö helt i onödan, om jagtolkar statsrådet rätt. Detandra jag hade åsyftat med min fråga och möjligen hoppats att statsrådet skullekunna ge besked om var om man i ett läge där man ändå har uppenbara problemskulle kunna överväga att ta en del av nästa års kvot i anspråk i förskott iden utsträckning det behövs för att lösa dessa problem. Överläggningenvar härmed slutad. §5 Ang. förekomsten av svenska bankers lånegarantier till Herr handelsministern erhöll ordet för attbesvara () i kammarens protokoll för intagnafråga, nr 297, och anförde: har frågat mig om jag vill kommentera pressuppgifter omatt svenska banker - varav en statlig - garanterat lån till . Uppgifternaom att svenska banker, däribland kreditbank, har medverkat vidplaceringen av sydafrikanska lån på den internationella kapitalmarknaden ärriktiga. Minkommentar är - mot bakgrund av regeringens allmänna uppfattning om densydafrikanska regimen - att svenska banker bör avhålla sig från att medverka itransaktioner av det nu aktuella slaget. Jag vill tillägga att regeringen av samma skälavrått svenska företag från investeringar i . Jag tackar statsrådet för svaret. Utan tvivel är detsydafrikanska systemet mycket beroende av sin ekonomiska styrka ochframgång. Man måste bevisa systemets lönsamhet för de inhemska kapitalintressensom är en förutsättning för dess existens och också för de utländskakapitalintressen som stöder regimen. ekonomiska styrka ger ocksåmöjlighet till ett visst infiytande i det övriga . Därför är detnaturiigtvis mycket beklagligt att det också finns svenska intressen iSydafrika; jag har också tidigare haft anledning att ta upp det här i kammaren. Detsvenska stöd till kapitalanskaffning som har konstaterats ärväldigt allvarligt. I och för sig är det förståeligt om regeringen när detgäller bankväsendet i allmänhet inskränker sig till uttalanden av den typ somvi har fått av handelsministern och som ju liknar de uttalanden som hargjorts tidigare i fråga om privata investeringar i , men ett alldelesspeciellt problem erbjuder det ändå när en statligt ägd bank går in med sådanhär hantering. Självamotivet för ett statligt ägande måste ju vara att man skall kunna påverka denstatligt ägda bankens policy. I det här fallet är det uppenbart att banken haragerat på ett sätt som står helt i strid med ägarens-statens klart uttaladeintentioner. Jagtycker att det är litet beklagligt att inte statsrådet i sitt svar tog upp den härproblematiken, i vilken mån man skall anse att en statlig bank skall kunnaagera helt i strid med den svenska statens önskemål och intentioner, men jagkanske kan hoppas på att få den frågan litet närmare belyst i en replik. Ang.förekomsten av svenska bankers lånegarantier till Frågan gällde inte det problem som tar upp . Svaret ärhelt enkelt att vi från regeringens sida har gjort ledningen för den nuvarandePK-banken uppmärksam på det olämpliga i att delta i sådana transaktioner.Därmed har vi väl visat vad vi tycker om den aktion som banken var med om förett par år sedan. Att regeringen inte kan delta i bankens löpandebeslut är väl uppenbart, men vår uppfattning har vi uttryckt både offentligenoch direkt till bankledningen. Jag tror att bankledningen klart nog harobserverat vår inställning till bankens agerande. Innehålleti min fråga framgår av formuleringen; jag bad om kommentarer till att svenskabanker - varav en statlig - hade.engagerat sig i den här verksamheten. Detfaktum att en bank var statlig, med de speciella problem det förde in isammanhanget, ville jag då naturiigtvis ha belyst, och det har jag också fått. Naturligtvisär det ändå litet anmärkningsvärt att staten som ägare inte har mera insyn ioch infiytande över så stora åtaganden soin det här är fråga om, men jagnoterar med tillfredsställelse att regeringen tydligen har haft kontakt medbanken. Jag hoppas att handelsministerns 2 protokoll 1974. uttalande innebär attsådana här engagemang inte kommer att upprepas . Överiäggningenvar härmed slutad. Ang. utfästelser om företagsetablering i utlandet § 6 Ang. utfästelser om företagsetablering iutlandet Herr handelsministern erhöll ordet för attbesvara (vpk) i kammarens protokoll för intagnafråga, nr 305, till herr industriministern, och anförde: har frågat industriministern om utfästelser omföretagsetablering i andra länder skall anses vara försvarbara som medel attsöka uppnå leveransavtal av produkter från svensk krigsindustri. Frågan haröveriämnats till mig för besvarande. Svenskaföretag måste i vissa fall lämna utfästelser om företagsetablering utomlandsför att uppnå avtal om export av svenska varor. Detta gäller särskilt vissatyper av exportaffärer och vid export till marknader som skyddas mot import. Jagfinner utfästelser om företagsetablering för produktion utomlands försvarbaraom de ligger i linje med våra industri- och sysselsättningspolitiskasträvanden, som de utvecklats i propositionen 1974. HerrBERNDTSON (vpk): som jag tackar handelsministern för svaret på min enkla frågavill jag redovisa några företeelser som föranlett frågan. Dethar förekommit stor aktivitet från ledningen för i syfte attsälja flygplanet till fiera NATO-länder. I uppenbart syfte att fåövertag i konkurrensen med och har man utlovat betydandeinvesteringar och arbetstillfällen i de tilltänkta kö-parländerna, ,, och . Det finns flera aspekter på denna verksamhet, ochjag vill peka på några av dem. När det gäller export av krigsmateriel bör mycketstor restriktivitet råda. Det är därför befogat att fråga om regeringen gettsanktion till denna aktivitet i länder som tillhör NATO. Kapitalexporten är redan omfattande, och det finnsskäl att begränsa den. De utfästelser som och fiera andrastorföretag gjort skulle innebära ökad kapitalexport.