prot · FX09145 · 1974-12-31 00:00:00 — Vad vi åstadkommer med de härinskränkningarna i markägarens rält alt förfoga över sin egendom är ju att haninte kan utnyttja den på del för honom ekonomiskt rationellaste sättet. Jagtycker an del iir roligl om vi kan bevara dessa marker, efiersom de är såviirdefulla, men då skall vi inte låta markägaren ensam bära följderna. Är detur allmän synpunkt viktigt att bevara ett område, då är det också del allmännassak all beiala vad del kosiar. Detbelopp jag nämnde, /m\ är bruttobeloppet; en hel del går ifrån det. Detbeloppet gällde just del område jag talade om. Sedan kan vi nalurligtvis hittaandra marker med lägre avkastning, där man kommer lill en betydligt lägrebrutiosiffra, och från den bruttosiffran går ju de fördelar som följer med eitnaiurvårdsområde. Jag utgår nämligen från an man får hjälp med an hålla områdetöppet eller i varje fall ersättning för egel arbete för atl hålla det öppetosv. i (s) kort genmäle; säger all jag borde ha varil lydligare i mitt anförandeän vad jag var. Jag är rädd för att även om jag hade gen hade han inte velat förstå vad jag menade med det. Avsikten varemellertid, som jag sade förut, just att poängtera att det inie får gå lillså, alt enskilda människor genom all sälla upp en eller annan anordning kanhindra folk au lägga lill med sina båtar osv. Del var verkliga fall som vi harupplevt i kommittén jag gav exempel på, , och ingenting annat. HerrKrönmark är intresserad av slrandskyddet. intresserad kan man nog vara, mendå får man också lov alt ge någonting för del, och del ärdär . Genomalt glesbebyggelserälten upphör får kommunerna möjlighet alt reglera inomstrandområden, säger . Men titta på hur kommunerna har gjort iverkligheten, och kommer att vara bekymrad över dci sän på vilketman släppt fram bebyggelsen i många områden! Sedantalar och även i onvmarkiigarnasintressen. Även om man fastställer naturvårdsområden så innebär'det inte attmarkägaren helt är avstängd från möjligheten all få ersättning. Institutetnaturvårdsområde har ju kommit lill för alt man skall slippa de storanalurreservaien som kosiar oändliga summor för samhällel. Här kan man alliså gäin på ett mindre område och möj- liggöra atl del användsför friluftsliv på ett annat sätt . Men diirmed träder man intemarkägarnas intressen för nära. Detexempel som gav - jag vet inte om del är en provräkning -existerar inte i verkligheten, eftersom inle har kunnatprecisera vilket område det är. Därför saknar egentligen i det fallet betydelse. Menjag vill gärna än en gäng betyga det stora iniresse som för naturen. Jag skulle egentligen önska att han som en missionär inommoderata samlingspartiet kunde få partiet att hysa ungefär samma uppfatiningsom . Men därvidlag iror jag ime all erkända vilja au uiräiia någoniing för naturvården har möjlighet attgöra intryck och påverka. Ändringari naturvårdslagen och skogsvårdslagen, m. m. Herrandre vice talmannen anmälde att herrar Krönmark och Wachlmeister iJohannishus anhållit att till protokollet få antecknat atl de inte ägde rätttill ytterligare repliker. (vpk): I jordbruksutskottets betänkande nr 52, som vi nu behandlar här ikammaren, yrkar ulskoltet avslag på vpk-moiionen nr 508. Imotionens yrkande nr I. varom det nu är fråga, begärs an hos regeringenhemställer om omarbetning, precisering och förslag beträlTandemiljöskyddslagen med en sådan inriktning att ekologiska miljöaspekter beakiasoch en objektiv beslutsprocess i miljöärendena eftersträvas medsamhällsekonomisk optimering som målsäiining. Yrkandei följs upp ireservaiionen 9 av . Imoiiveringen lill moiionsyrkandei görs en genomgång av vår syn påmiljöfrågorna. Jag vill också i deua sammanhang göra en sådan genomgång, om änmera korifaliat. Detslår väl numera klart för alla alt miljöfrågorna inle begränsar sig lill deenskilda länderna ulan i vikliga hänseenden är iniernaiionelll övergripande.Detta gäller i synnerhet luft- och vattenföroreningar samt transporter avmiljöfarligt gods. Den utbyggnad av kärnkraften som sker på olika håll ivärlden leder också till au transport och lagring av radioaktivt avfall frånkärnkraftverk är eller kan bli en internationell miljöfråga. Införandet överSverige av stora mängder svaveldioxid med luftströmmarna från induslriområdenär redan ell problem. Sverigehar som ell lilel land självfallet inte någon utslagsgivande betydelse i deiniernalionella miljöpolitiska sammanhangen, men som ett alliansfriti land börvi ändå verka aktivt pådrivande då del gäller atl komma lill riilta med deinternationellt övergripande miljöproblemen. Vadsedan gäller miljöpolitiken i vill jag först hänvisa lill denmålsäiining som regeringen uiialai i stalsverksproposilioncns bilaga 11; "Miljövårdensfrämsla uppgift är all skapa och garantera en livsvänlig miljö åt nuvarande ochkommande generationer. Därför måsie miljö-försiörelscn hejdas och förslördmiljö åler ges en acceplabel kvalitet. Ändringar i naturvårdslagen och skogsvärdslagen, m. m. För all delta mål skallnås krävs en aktiv miljöpolitik och en nära samarbete mellan stat. kommuner,näringsliv och enskilda." Jämförman della målsättningsuttalande med motsvarande från är 1972 så finner manvissa skillnader. Ordet "alla" har bytts ut mot uttrycket"nuvarande och kommande generationer". Det är, som jag ser det, enbetydelsefull och viktig precisering och markerar målsättningenslång-siklighet. I fråga om den redan förstörda miljön har det också skett enomformulering. Det tidigare uttrycket "så långt möjligt återställas"har ersatts med uttrycket "åter ges en acceplabel kvalitet". Jag villför min del också där tolka in en ökad vilja att återställa förstörd miljö,vilket jag hälsar med tillfredsställelse, om del också kommer att la sigpraktiska uttryck. Miljöfrågorna,vilka är nära förbundna med energifrågorna, har visat sig kunna engageramänniskor - och därmed också väljarna - på ell genomgripande sän. Moi bakgrundav della sakförhållande har miljöfrågorna blivit viktiga politiska frågor församtliga politiska partier. Det framstår ju inie heller som särskili klokl förde poliliska partierna all gå cmoi en bred opinion vare sig del gäller miljö-eller energifrågor. Partierna har också dragil konsekvenserna av della ochförsöki all framstå som så miljöviinliga som möjligt såväl i sina program som iuilalanden inför allmänna val. Vimenar emellertid från vpk-håll all det från miljö- och energipolilisk synpunktkan dras skiljelinjer mellan partierna. Den skiljelinjen går, enligt vårmening, mellan partier som vill bygga miljö- och energipolitiken påkapitalismens grund och partier som inte är till freds med denna grund ulananser socialismen vara den enda grund på vilken det är möjligt all bygga enlångsiklig miljö- och energipolitik som, helt i överensstämmelse medregeringens uttalade målsättning, också garanterar kommande generationer enlivsvänlig miljö. Detta principiellt viktiga konstaterande från vår sida kanemellertid inte få avhålla oss från att framföra krav på förändringar redaninom ramen för det nu rådande ekonomiska systemet här i landet. Del är juockså vad vi gör i den moiion som jag nu pliiderar för. Denfråga som vi ställde oss innan vi formulerade vår moiion var; Tillgodosergällande rält på miljövårdsområdet den målsättning som formuleras istalsverkspropositionen och som jag citerat'.' Vi har inle kunnal finnaannat, vid studiet av själva miljöskyddslagen, än an möjligheten finns i ochför sig men alt denna möjlighet ime klan framgår på grund av laglexlens vagautformning. Såvitt vi förslår iir det endasi lagiexien som är direki juridisklbindande. Vad som siigs i förarbeien och redan avgjorda rättsfall kan endastvara vägledande. Om ur miljösynpunkt mindre tillfredsställande beslut tvingasfram av ekonomiska och sysselsätiningsmässiga hänsyn kan della i forisäiiningenleda lill en räiisiillämpning som inie slår i överenssiämmelse med den uiialademålsäiiningen för miljöpoliliken. Vi menar också alt en vag lagtext överlämnartillämpningen av lagen till beslutsfattare som inte är politiskt ansvariga och vilkasbeslut inte ens kan ifrågasättas här i . Detta, som vi tycker,otillfredsställande förhållande är inte beslutsfattarnas fel utanlagstiftarens. Vi är av den meningen att det skulle vara möjligt att revideramiljöskyddslagen på sådani sätt att lagen blev mera direkt styrande förbesluisfallandei och utrymmet minskade för fatlandei av - i realiieienpoliliska - beslul på förvaliningsplanet. Ireservation till det nu förevarande utskotlsbelänkandet anförs också att maninte bör bortse från riskerna av bristande objektivitet då en tjänsteman inommiljövårdsförvaltningen, som har att fatta beslut i ett ärende, ärengagerad som konsult i det företag vars ärende är föremål för behandling.Hithörande problem bör bli föremål för uppmärksamhet, och regler bör gesbeträffande sädana engagemang. Vadgäller beaktandet av ekologiska aspekter.vid beslutsfattandet anser utskottetall så redan sker. Jag vill inte kategoriskt bestrida detta utskottetspåstående, men vad jag allvarligt vill ifrågasätta är den vikt som tilläggs deekologiska aspekterna. En utvidgad forskning på miljöområdet måste klarlägga gränsernaför de miljöstörningar som över huvud tagel kan tillåtas, och kommande beslutmåste grundas pä en lag som klart preciserar dessa gränser. Imotionsyrkandet sägs atl en samhällsekonomisk optimering skall vara enmålsättning vid omarbetningen av miljöskyddslagen. Jag är klart medveten omatt denna målsättning är sväruppnåelig inom ramen för rådande s. k.biandekonomi, men ändå måste denna målsättning uppställas just därför att denär riktig ur fiera synpunkter. Dels överensstämmer denna ekonomiska princip medmiljöintressena i ett längre perspektiv, dels står den ofta i motsättning lillden snävt företagsekonomiska princip som fär fälla avgörandet inom de enskildaindustriföretagen. Dettamotsatsförhållande illustreras också slatsverksproposition, där detsägs: "Inom vissa branscher har miljövårds- och sysset-säiiningsintressenakommit i motsättning. Det gäller företrädesvis branscher där en omodernproduktionsteknik används och där lösningarna av mitjövårdsproblemen ställersig så dyra atl en nedläggning är ett näraliggande alternativ. Kostnaderna församhället kan dock bli mycket större vid en nedläggning jämfört med statligabidrag till de miljövårdsinvesteringar som krävs. Miljövårdsinsatserna beståri dessa fall ofta i en omläggning och modernisering av processinriklningen ochapparaturen." Delär således möjligt för privatkapitalisiiska industriföretag att försumma bådemiljövårdsinsalser och modernisering av företagen och sedan undernedläggningshot frampressa 50 procents bidrag frän staten till nyinvesteringar.Detta trots att huvudprincipen, enligl departementschefen, skall vara atlmiljövärdskostnaderna utgör en del av produktionskostnaderna. Meddet sagda yrkar jag, herr talman, bifall till reservaiionen 9 av , fogadtill jordbruksutskottets betänkande nr 52. Ändringari naturvårdslagen och skogsvårdslagen, m. m. Ändringar i naturvårdslagen och skogsvårdslagen, m. m. i (s); Jag har vid närmare efiertanke funnil att det anförande jag förberettutan större olägenhet kan framföras vid etl tillfälle då kammarens ledamöter ärmindre pressade av hemlängtan än vad som är fallet. Jag avstår därför,herr talman, med en viss förhoppning all efterföljande skall ta exempel, frånalt utnyttja den tid jag antecknat mig för. HerrPERSSON i Karislad (s): När vi nu behandlar Kungl. Maj;ls proposition med förslag tilländringar i naturvårdslagen och skogsvårdslagen, finns del all anledning attgöra en tillbakablick. Vivar några socialdemokrater, främst från skogslänen, som väckteen motion, nr 1972:146, i denna fråga vilken då var myckel brännande aktuell.Det var den då uppflammande debatten om kalhyggena och deras verkningar, såvälekologiskt som sysselsältningsmässigl, som gjorde att många frågade sig vadframtiden skulle komma att innebära för dem och deras familjer och för helaregioner. Del bildades aktionsgrupper, och olika manifest utarbetades. Hosdessa människor uppstod oro och misströstan inom skogsnäringen.Bland dem fanns och finns alltjämt alla grupper av människor, frän skogsarbetarentill miljövärdaren. Manifestet i norra , undertecknat av 700 människor,krävde bl. a. samhällets inflytande på skogsbrukets långsiktiga planering ochatt denna sker med beaktande av samhällets totala kostnader. Efter det attdåvarande jordbruksministern med anledning av motionentillsatt en speciell arbetsgrupp, där bl. a. företrädare förskogsvårdsstyrelsen och fanns med, började skogsnäringen ochskogsbruket att bombardera massmedia och oss politiker med informationsmaterialsom belyste motsatsen, nämligen att kalhyggen var och är något positivt ochkommer att förbli ett naturligt inslag i skogshanteringen ochskogsavverkningen. Sanningen torde väl ligga någonslans mitt emellan. Men dennäring vi då gav åt debatten finns det all anledning alt komma ihåg närriksdagen behandlar propositionen. Vi motionärer anade väl inle att vårmotion skulle följas av en sä infiammerad debatt. Argumentfanns naturligtvis både för och emot kalhyggen. Men allmänt sen torde ulantvivel motståndarna mot kalhyggen ha varil den dominerande gruppen. Vivärmlänningar mötte denna debatt främst i länets norra delar. Vid besök i dessaområden kan man klart konstalera atl del finns allför många och stora kalhyggenoch atl kritikerna haft rätt i mångt och mycket. Menockså ute på våra öar i och i skärgården har under senaste årel debattenom kalhyggen tilltagit. Här har naturvårdsintressen kolliderat medskogsbrukets intressen, mycket beroende på de stigande priserna på trä, papperoch massa. Lagförslaget lorde i det här stycket till stor del eliminera den orofritidsfolket och myndigheterna känner inför kalavverkning i denna vårvackra skärgård. Atl vänta ytterligare , som vissa talare här harföreslagit, skulle snabbt förändra öarna i till det sämre. Idirektiven till den av regeringen tillsatta arbetsgruppen ingick bl. a.uppdraget att studera omfattningen och verkningarna från både ekologisk ochsysselsäitningsmässig synpunkt. De synpunkter som framförs i den rapportarbetsgruppen avlämnat delar vi motionärer. a. föreslås där altanmälningsplikt införes för alla avverkningar. Jordbruksministernhar också i propositionen framhållit del alltmer ökade behovet av alt ta hänsynlill naturvårdens berättigade intressen i samband med skogsavverkning ochskogsbruk. Däremot sägs ingenting om ålerväxlåigärder, ulan man hänvisar tillpågående utredning, den s. k. skogspolitiska utredningen eller 1973 årsskogsutredning. Jagvill i detta sammanhang påpeka det orimliga i alt skogsägaren enligt nugällande lagstiftning får så som upp lill på sig för attåstadkomma en nöjaktig återväxl i form av plantering eller sådd. Där borde enbetydligt kortare tidsrymd aktualiseras, förslagsvis . Vi förväntaross en ändring i kommande lagförslag. Vad säger då skogsbolagen och skogsnäringen? De allra fiesta av osstrodde väl alt det lagförslag som ligger på bord skulle mottaspositivt och accepteras av de berörda parterna. Men bondekooperalionen och inteminst dess verkställande direktörer har gjort en del lidningsuttalanden.Verkställande direktören i Vänerskog har uttalat sig bl. a. iSäffie-Tidningen, och . Vi har där kunnatläsa rubriker som "Regeringsförslaget ger ökad byråkrati och statligstyrning av skogsbruket". I artikeln sägs alt det finns all anledning attprotestera mot den ökade byräkratiseringen inom skogsbruket. Isenaste numret av tidningen har en av skogsbrukets direktörer anfört attproposilionen är ett hot mot skogsbruket och atl statsmakterna lägger en starkhämsko på skogsbruket. LRFhar också i samband med remissbehandlingen avstyrkt anmälningsplikten. I varjefall menar man alt hyggen ej bör beröras. Enligt utredningenär hälften av samtliga kalhyggen . LRF;s rekommendation ärdärför ingen lösning på problemet. Anmälningspliktenför planerad avverkning kan inte vara så betungande vare sig för storbolageneller de små och medelstora skogsägarna. Men går skogsbolagens direktörer ut ien kampanj mot lagförslaget innan det alls trätt i kraft, åstadkommer denaturligtvis förutfattade meningar om förslaget. Inte mindre farligt är det omföreträdare för borgerliga partier faller in i klagolåten och stöderskogsdireklörernas skräckskildringar. Länsstyrelseni har bl. a. anslutit sig till arbetsgruppens förslag om en skärpningav skogsvårdslagens bestämmelser om ålerväxlåigärder och om allskogsvårdsslyrelserna skall ha kontroll över att åier-växtåtgärderna snabbtvidtas. Ändringari naturvårdslagen och skogsvårdslagen, m. m. Ändringari naturvårdslagen och skogsvårdslagen, m. m. förslag om införande avobligatorisk anmälan av alla planerade hyggen för att underlätta kontrollen aväterväxtåtgärderna. Insiktenom atl det är nödvändigt alt inom skogsbruket ta större hänsyn till naturvårdenhar successivt vuxit fram. Det slås också fast i I S i skogsvårdslagen atlskogsbruket är skyldigt all ta hänsyn till naturvårdens intressen. Kalhyggena iVärmlands län är icke etl resultat av storm eller naturkatastrofer - de skiljersig markant från den skildring som gavs från av kalhyggena där. Vissaav de borgerliga motionärerna hävdar en anmälningsplikt i efterhand. Man kan verkligen fråga sig vad etl sådani förfaringssätt i realitetenskulle innebära. Debatten om kalhyggena kommer hell naturligt efter det attkalhygget redan är en faktum och efter det att terrängen och naturen heltförändrats. Reservanterna i utskottet, företrädda av de borgerliga, hävdar altriksdagen inle bör fatta beslul angående ett anmälningsförfarande.Vissa av talarna bland centerpartisterna säger sig i grund och botten varapositivt inställda till lagförslaget men säger ändå nej till del. Här harväljarkåren etl klart och otvetydigt bevis för att om de hade haft en borgerligregering, hade något sådani lagförslag icke lagts fram. Reservanternasskrivning angående skogsvärdslagen visar klart och tydligt var de - inte minstmoderaterna och centerpartisterna - står i den här frågan. De hänvisar tillatt hela frågekomplexet bör lösas . Jagvill uppmana reservanterna atl åka ut till människorna i skogsbygden. De sermed stor förväntan fram emot denna tagändring, och vad de hoppas är attregeringens proposition, som framlagts inför , skatt vinna gehör.Herr framhöll tidigare i debatten att skogsbolagen och skogsägarna ifortsäuningen frivilligt skulle begränsa hyggena och anmäla dem i förväg. Menhär behövs inget tvång! På sista arbetsdag före juluppehållet vill jag framhålla attjag trots stundande juletider inte tror på tomten. Jag tror inte attskogsbolagen och skogsägarna så snabbt ändrar sin policy. Bestämmelsen om attlänsstyrelsen skall ha möjlighet att anlägga naturvårdsaspekter även påskogsavverkningen är utomordentligt tillfredsställande och dessuiom nödvändig.Länsstyrelsen i tog i början av är 1972 initiativ tillöverläggningar med skogsbrukets företrädare i länet för atl undersökamöjligheterna att få till slånd frivilliga rekommendationer och anvisningar,som skulle mildra effekterna av iraklhyg-gesbruket. Överläggningarna har dockhiliniills inte resulterat i sådana regionala överenskommelser. Inte i ett endafall, herr talman, har någon rekommendation vare sig utfärdats eller följts. Påriksnivå har liknande överläggningar förevarit, där företrädare för skogsbruketsamlals kring en policyförklaring med samma syfle, men även här saknas konkretariktlinjer. I en riksdagsdebatt framhöll jag vikten av atlfritidsfolkets och allmänhetens intressen borde tillvaratas i betydligt högregrad, inte minst när del gäller närströvområden. gjorda avverkningarförsvårar och i många fall blockerar Jagnämnde där om ell fall där skogsägaren på myckel avverkat ett så stortområde atl en aviserad orienteringstävling måste inställas på grund av att områdethelt förändrat karaktär i förhällande till tidigare utgivna karlbilder.Området omfattade i det fallet . Tilsyvende og sidst, herr talman! Det lagförslag som vi nu fått är till båtnad förde flesta människor som på sin fritid vill ströva i naturen. En efterlängtadnyhet är förbudet mot uppsättande av privatskyltar. Jag förutsätter också attbyggnadsnämnderna härvidlag kommer att bli ytterst restriktiva och begränsaantalet tillåtna skyltar till ett minimum. Skogsbruket och naiurvårdsintressenabör med goda krafter kunna förena sina intressen med de bestämmelser som ryms ilagförslaget. Jag vill med detta i allt väsentligt tillstyrka föreliggande förslagoch uttalar den förhoppningen, att naturen och dess resurser kommer att tillvaratasav många och alt kommande generationer får ökad tillgång till naturen. Vi vetatl vi måste förvalta vår sköna natur, och ur ekonomiska ochsysselsätiningsmässiga synpunkter är det också nödvändigt att skogen inteöveravverkas. Vår generation måste känna sitt ansvar för att återställabalansen. Jag yrkar bifall till utskottets betänkande pä samtliga punkter. Ändringari naturvårdslagen och skogsvårdslagen, m. m. () kortgenmäle: i vädjade till oss att vi skulle fatta oss kon,men det log i Karislad föga hänsyn till. Han har laddat upp. menhan har också laddat om, som förre statsministern sade en gång. ansåg att det iir skogsdirektörerna som har moisaii sig förslagel ochau borgerliga represenianier har jamai med. Jag tycker det är ett väldigtkorisyni resonemang. Del är inte direktörerna utan de många små skogsägarna somsitter fast i byråkratin och del är för dem vi vädjar. Jag tror inte au herrPersson vinner något på atl anslå en sådan ton. i länhar yttrat sig i frågan. För egen del har jag reserverat mig på en punkt - dettalade inte om - mot obligatorisk anmälningsplikt för kalhyggenunder tre hektar. Jaghar inte heller sagt alt tvång inie behövs beträffande kalhyggena, del har herrPersson hell missuppfallai. Jag har sagl au del finns ingen anledning allinföra anmälningspliki på alla avverkningar så länge vi väntar påskogsuiredningens förslag. Länssiyrelsen har haft överläggningar med allaskogsägarkategorier i vårt län och de har sagl all de siora kalhyggena skallsioppas. och dessa är överens på den punkten. : Vad är del för ide all försöka skapa ellmoi-saisförhållande och jaga upp en stämning som inic finns? Vi kan iriiffas iVärmland och'diskutera de hiir frågorna - då kanske lalar medmindre bokstäver. 13 protokoil 1974. Ändringari natuivårdslagen och skogsvårdslagen, m. m. i Karislad(s) kort genmäle; anser all anmälningsplikt för kalhyggen på områden somberörs av 19 och 20 §§ är tillräcklig och all övrig anmälningsplikt inte ärbehövlig. Om vi skulle följa recept skulle följden bli attegentligen hela norra skulle undanias. Trotsden knappa tiden vill jag hellre diskutera skogsvård här i kammaren än åkahem. har vid behandling sagt att kalhyggen om trehektar vore lämpligt. Här stannar han för fem hektar. Man kan fråga sig var vilill slut skall hamna. Detär inte vi som skapar motsatsförhållanden ulan det är skogsdirektörerna somgår ut i denna kampanj. Upplysningsviskan nämnas att kalhyggen och lokal skogsbrisi har varit föremål för debattförr. Del fanns lokal skogsbrist i Bergslagen intill gruvfälten som tidigareblivit föremål för regeringsingripande med något annorlunda formulering. Manhade i Bergslagen sedan 1500- och 1600-lalen s. k. svedning av marken, och istort sett fungerade detta bra. Men ibland blev det skogsbrist intillgruvfälten, och då förmådde gruvpa-tronerna regeringen att utfärda följandebestämmelse: "Låler någon svedja eller någon annan svedja sin skog dömmeslill böter; kommer han åter dömmes han till galjen, varifrån viicke vill honom benåda eller pardonera." Jagär glad an vi har en socialdemokratisk regering och jag liknar dåtidensgruvpartroner vid nutidens skogsdirektörer. Vi måste se till atl samhället harstörre del i den samhällspolitiska debatten, inte minsl när det gäller skogsavverkningarnai vårt land. HerrJONASSON (c) kort genmäle; Jag iror all kamniaren håller mig räkning för om jag inle ger mig inpå de diskussioner som i Karislad för. Närdel gäller kalhyggena i norra vill jag påpeka all jag har varilmoisiåndare lill dessa.