prot · FX0961 · 1974-12-31 00:00:00 — Men jag tror att jag nu med fog kan säga att intehar lyssnat på vad jag har sagt i kammaren. Jag har nämligeninte sagt att man skuUe överlåta åt någon minister att fatta beslut omlagtexten i dessa frågor Jag erinrade om att vi inte behöver utreda dennafråga. Jag sade att det finns så sakkunniga personer både inom regeringen ochknutna till regeringen och att det finns det underströk jag så kunnigt folki fackförbunden och inom LO, att det borde vara möjUgt att snabbt få till stånden lagtext i dessa Torsdagenden 18 aprU 1974 Semester-och arbetstidslagstiftningen m. m. Semester- och arbetstidslagstiftningen m. m. frågor attförelägga årets riksdag. Det är vad jag har sagt. Jag har alltså inteföreslagit att avgörandet av denna fråga skulle överlämnas tUl någon enskildperson. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemstäUan, dels reservationen nr 1 av i , och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan iBorlänge begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller socialutskottets hemställan i betänkandetnr 7 punkten A röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 1 av i Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr i begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav föUande resultat: Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 2 av i , och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan iBorlänge begärt votering upplästes och godkändes föUande voterings-proposition: Den som vill att kammaren bifaller socialutskottets hemställan i betänkandetnr 7 punkten B röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 2 av i Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr i begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav föUande resultat: Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 3 av , och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes föUande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller socialutskottets hemställan i betänkandetnr 7 punkten C röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 3 av . den 18 aprU 1974 Semester- och arbetstidslagstiftningen m. m. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 293Nej - 29 Propositioner gavs på bifall tUl dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 4 av i , och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan iBorlänge begärt votering upplästes och godkändes föUande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller socialutskottets hemställan i betänkandetnr 7 punkten D röstar ja, den det ejvUl röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 4 av i Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Däherr i begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav föUande resultat: Ja - 304 Nej - 18 Propositioner gavs på bifall tilldels utskottets hemställan, dels reservationen nr 5 av , och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes föUande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller socialutskottets hemställan i betänkandetnr 7 punkten E röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 5 av . Vissa medicinska specialiteter m. m. Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då begärderösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gavföUande resultat: Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemstäUan, dels reservationen nr 6 av i , och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Utskottets hemställan bifölls. Propositioner gavs på bifall tiU dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 7 av i , och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan iBorlänge begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller socialutskottets hemställan i betänkandetnr 7 punkten H röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 7 av Uerr i Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. begärde rösträkning verkställdes votering Denna omröstning gav föUande resultat: Herr förste vice talmannen tillkännagav att anslag utfärdats om sammanträdets fortsättande . § 13 Vissa medicinska specialiteter m. m. Föredrogs socialutskottets betänkande nr 11 i anledning avmotioner angående vissa medicinska specialiteter m. m. I dettabetänkande behandlades motionerna 1974:422av i (c) och fröken (), 1974:433av m, fl. (c, s, m, fp, vpk) samt 1974:1328 av i (fp) och () vari yrkats att hemställde hos Kungl. Maj:t att åtgärder snarastskulle vidtas för att öka såväl speciaUst- som randutbildningen av läkare ireumatologi. 1. beträffandevissa åtgärder inom ögonsjukvården att skulle avslå motionen1974:422, 2. beträffandespecialitets- och behörighetsbestämmelser för socialmedicin att riksdagenskulle avslå motionen 1974:433, 3. beträffandespecialist- och sidoutbUdningen i reumatologi att skulle avslåmotionen 1974:1328. Reservation hade avgivitsbeträffande specialist- och sidoutbildningen i reumatologi av ()som ansett att utskottet under 3 bort hemstäUa, att i anledning av motionen 1974:1328 hos Kungl.Maj:t skulle anhålla att åtgärder vidtogs för att öka såväl specialist-som sidoutbUdningen av läkare i reumatologi i enUghet med vad reservantenanfört. Vissa medicinska specialiteter m. m. HerrJONSSON i (fp): I socialutskottets betänkande nr 11 behandlasen del motioner angående vissa medicinska speciaUteter. Jag skall bara heltkort beröra motionen 1328 av och mig själv, en motion som tar uppfrågan om ökad specialistutbildning inom reumatologin. De reumatiska sjukdomama är onekligen den största fysiskafolksjukdomen i vårt land. Enligt statistik gör reumatikerna för sinareumatiska besvär minst en miljon läkarbesök . En betydande del av demhar behov av sjukhusvård, och för många innebär sjukdomsförloppet invalidi-seringav olika grader. Om man räknar med att ca en kvarts miljon människor har någonform av reumatiska besvär är det klart att med nuvarande resurser kan alladessa inte få den specialistvård som skulle vara behövUg. Enligt anvisningar 1970 för planering avden reumato-logiska vården skall vid samtliga regionsjukhus inrättas speciellareuma-tologiska kliniker. På länsplanet skaU behovet av reumatologisk specialkunskaptillgodoses inom invärtesmedicinska kliniken. Det är därför viktigt med enutbyggnad också av den öppna vården inom ramen för den verksamhet som bedrivsinom medicinska kliniken. Det är också viktigt att behandlingsresurserna viduniversitetssjukhusen förstärks. Klinikerna vid regionsjukhusen skall ocksåmedverka tiU vidareutbildningen av läkare inom specialiteten reumatologL DeskaU vidare bedriva forskning och sprida information om de olikabehandUngs-metoder som man kan komma fram tiU i sin forskningsverksamhet. När det gäller utbyggnaden av den reumatologiska vården pålänsplanet föreslås att vid centrallasaretten inrättas reumatologiska enhetervid medicinska kliniken. Det är då också av betydelse att resurser kan ställastill förfogande för den öppna värden genom särskilda reumatolo- den 18 aprU 1974 Vissa medicinska specialiteter m. m. I betänkande Hälso- och sjukvård inför80-talet om vårdstrukturen inom primärvård, länssjukvård och regionsjukvårdsägs beträffande reumatologin: "Den höga frekvensen av sjukdomar i rörelseorganen(ben, leder, senor och muskler) talar för att man inom primärvården behöverläkare med kunskaper inom detta område och att dessa läkare utöver viss utbildningi kirurgi och ortopedisk kirurgi behövervissa kunskaper i reumatologi, medicin och fysioterapi. VidsamtUga länssjukhus bör finnas företrädare för reumatologi." Det borde stå klart att speciaUstkompetens krävs för denläkare som skall vara ansvarig för den reumatiska vården också pålänssjukhusen, särskilt om man vid lasarettet skall bedriva en mera avanceradverksamhet på det reumatologiska området. En del landsting har redan inrättatdylika avdelningar och andra landsting planerar att göra det. Men tiUgången påläkare med specialistkompetens har varit och är fortfarande begränsad. Undervisningskliniker finns vid KaroUnska sjukhuset samtvid Lunds och , medan , och ännu saknarsådana kUniker. Den reumatologiska klinik som är planerad vid det storaregionsjukhuset i beräknas inte komma tillstånd . Då är det naturligtvis små möjligheter att där förnärvarande bedriva någon specialistutbildning i reumatologi. När landstingen alltmera är i färd med att inrättareumatologiska enheter vid de medicinska klinikerna ökar naturligtvisefterfrågan på specialistutbildade överläkare. Som vi också framhållit imotionen är utbildningen inom detta område mindretiUfredsställande. Utskottet säger att en utbyggnad av överläkartjänsternaför huvudsakligen reumatologi vid medicinkUniker fortgår Det innebär att ävenefterfrågan på specialister kommer att öka. I en reservation till utskottets betänkande framhålls:"Mot bakgrund av att ca 250 000 personer i landet beräknas ha någon formav reumatism är det angeläget att möjligheterna tiU specialistutbUdning ochsidoutbUd-ning i reumatologi för läkare snabbt ökas" detta för atttillgodose det behov som här föreligger. 1 reservationen görs också vissapåpekanden om hur man provisoriskt under en övergångstid skuUe kunna ordnadenna vidareutbildning. Det torde vara ganska klart att på dettaområde finns en hel del ytterUgare att göra. I motionen har vi velat peka påatt det är nödvändigt att öka utbUdningen av specialister på det reumatologiskaområdet. Det är bakgrunden tUl motionen och även tiU den reservation som ärfogad tUl socialutskottets betänkande, och jag ber att få yrka bifall tUl denreservationen. HerrKARLSSON i (s): i har haft vänligheten attcitera vad utskottet skrivit, och jag kan därför nöja mig med att understrykavad utskottet sagt. I sak finns det inte några meningsskiljaktigheter meUan åena sidan reservanten och motionärerna och å andra sidan utskottsmajoriteten. Förhållandetär bara det att våra sjukvårdsresurser inte räcker tiU aUt vad vi önskar göra,och då måste vissa områden prioriteras. TUl de områden som prioriteras hör bl.a. reumatikervården. har t. ex. gett förtur tiU femöverläkartjänster. Jag hade gärna sett att vi kunnat få tio, tjugo ellertjugofem sådana tjänster. Men våra resurser är ju inte outtömliga, och det ärdetta som gör att inte har kunnat gå längre än den gjort. Reumatikerna har en besvärUg situation, och jag är denförste att vUja vara med och hjälpa dem. Men jag är helt övertygad om att maninte kan hjälpa dem genom att uttrycka fromma förhoppningar i en riksdagsreservation,utan vi mäste ha tiUgång till läkare för att kunna lösa denna fråga. Under dessa förhåUanden, herr talman, ber jag att få yrkabifaU tUl utskottets hemställan. den 18 aprU 1974 Vissa medicinska specialiteter m. m. i (fp): i pekade på vad viansett vara det väsentUga i denna fråga, nämligen att vi måste få en bättretUlgång till läkare för att det skaU bli möjligt för landstingen att bygga utdenna verksamhet. är tydligen helt överens med oss om att det ärpå den sidan vi har de största bristerna. Vi har framhållit attstaten har ett stort ansvar när det gäller att medverka tUl att vi får bättreresurser för att utbilda läkare inom denna speciaUtet. Kan man lösa utbildningsfrågan och få fler läkare medspecialistkompetens blir det också möjligt för fler landsting än det fåtal somhittiUs kunnat göra det att inrätta reumatologiska avdelningar vid sinamedicinska kliniker. Jag tror att vi i detta faU har samma ambitioner, men vihar kanske sett frågan på litet oUka sätt. Motionärema har velat peka på attdet är på UtbUdningssidan som det finns brister och att det där måste görasnågonting. i (s): Inte ens när det gäUerdessa synpunkter skiljer det någonting mellan i ochutskottsmajoriteten. Jag vill poängtera att det har sketten mycket stark utbyggnad av läkarutbUdningen. Men man utbildar ju inte färdigareumatologer pä en enda gång, utan det tar tid innan dessa specialister bliranvändbara som överläkare. Det förhållandet att man inte utan vidare kanframtvinga en lösning har gjort att utskottet infe kunnat göra mer än att sägaatt det är önskvärt att vi får fram flera överiäkare. Vi kan emellertid intetUlmötesgå detta önskemål just , Jag vidhåller därför mitt yrkande om bifaUtill utskottets hemställan. HerrJONSSON i (fp): i sade med all rättatt det tar att utbilda speciaUster Det gör det också på dettaområde. Därför förefaller det oss än mer angeläget att manverkligen ägnar sig åt utbUdningsfrågan, så att inte de landsting som sökerläkare med utbildning inom reumatologin måste i onödan vänta på att få tillgång tillspecialister. i (s): Det är precis vad man gör. Man ökarutbildningen och söker på det sättet lösa problemet. Överläggningen var härmed slutad. Punkterna 1 och 2 Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Propositioner gavs på bifall tiU dels utskottetshemställan, dels reservationen av , och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. § 14 Vissa handikappfrågor Föredrogs socialutskottetsbetänkande nr 13 i anledning av motioner om vissa handikappfrågor 1 detta betänkande behandlades motionerna 1974:440 av () vari yrkats att hosKungl. Maj:t begärde att åtgärder vidtogs i syfte att skolmyndigheter och andrainstitutioner uppmärksammade de specieUa hänsynstaganden som förekomsten avfärgblindhet påkallade samt 1974:701 av m. fl. (vpk) vari yrkats attriksdagen hos regeringen begärde en skyndsam utredning och förslag om åtgärdertill stöd för personer med dövhet som handikapp. 1. beträffande defärgblindas problem att skulle avslå motionen 1974:440, 2. beträffande en utredning omåtgärder för de döva att skulle avslå motionen 1974:701. Reservation hade avgivits beträffande en utredning omåtgärder för de döva av (vpk) som ansett att utskottet under 2bort hemställa, att med bifaU till motionen 1974:701 hos Kungl.Maj:t skulle anhålla om en skyndsam utredning samt förslag om åtgärder tillstöd för personer med dövhet som handikapp. (vpk): avslutades i TV "Att se det andra hör". Såväl i det här avslutande programmet som ide tidigare avsnitten av serien har framgått, vilken aUdeles specieU situationde döva befinner sig i när detgäller vardagslivet lika väl som kulturella upplevelser, möjUgheter att skaffasig körkortsutbUdning och annat. I den efterföUan-de frågestunden medutbildningsminister framhöU denne också att åtgärder för de dövastår högt i angelägenhetsgrad bland allt det som krävs för att åstadkommaförändringar tUl det bättre för oUka Uandikappgrupper. I likhet med , då det också från vpk-hållframställdes förslag om särskilda åtgärder till stöd för de döva, redovisarsocialutskottet i årets betänkande vad som görs för att på ett tidigt stadiumupptäcka hörselskador och dövhet hos barn. Utskottet hänvisar även tUl atthörselskadade kostnadsfritt kan få hörapparater och att sjukvårdshuvudmännensvarar för statsunderstödd verksamhet med tolkar åt döva. Vidare hänvisas tiUatt handikapputredningen också skaU behandla de särskilda problemen för dövaoch hörselskadade. Alla dessa åtgärder är vi motionärer väl medvetna om. Menden som haft möjlighet att föUa den nämnda TV-serien har säkert klart för sig attdet inte är möjligt att stanna vid detta, om man menar allvar med att det nuskaU sättas in effektiva åtgärder för att komma tiU rätta med dessa människorssärskilda problem. Därför är det otUlfredsstäUande att utskottet inte funnitanledning att stödja tanken på en översyn av de dövas situation i stort.Alltmer talar ju för att en utredning och en kartläggning är påkaUad. Efter ensådan utredning, där de döva naturligtvis skall vara representerade genom sinaorganisationer, skuUe en ändamålsenlig samordning av samhällets oUka insatserpå det här området kunna komma tiU stånd. Vi har i vår motion angivit att denna utredning börutmynna i en omsorgslag för de döva. Enligt uppgift är De dövas förening inteanhängare av en sådan lag. Att vi ändå för fram den tanken även beror påatt vi fortfarande menar, att en omsorgslag skuUe innebära att samhället fickett ansvar för verksamheten på det här området, att de döva själva får någotatt ta fasta på och att exempelvis föräldrar tiU döva barn bättre än vad somframgått av den nämnda TV-serien vågar resa krav på åtgärder. Om det är ordetomsorgslag som man av någon anledning finner mindre tiUtalande, så går detsäkert att finna en annan benämning. Vi använder det ordet för att få fram attdet behövs någonting i stU med den antagna omsorgslagen förpsykiskt utvecklingsstörda. Och att den lagen behövdes, har ju utvecklingensenare visat. Även om det fortfarande inte är helt välbeställt på den kantenheller, finns det nu ändå ett uttalat samhälleligt ansvar för verksamheten. liknande lag för de döva skulle fastsläs exempelvis samhäUets direkta ansvarför de dövas utbildning, med allt som där speciellt krävs för dem som aldrighaft normala möjligheter tUl muntlig kontakt med omgivningen. Där måste ocksåfastslås andra åtgärder i syfte att förbättra de dövas möjligheter tillkommunikation. Dit hör frågan om vidgad användning av teckenspråket, som ger dedöva tillgång tUl information, kultur och mänskliga kontakter. Dit hör ocksåkravet på fler textsatta TV-program. AUa som ägnat sig något åt de här frågorna är överens omatt de dövas problem ytterst bottnar i bristande språkförståelse, i ett begränsat 6 protokoll 1974. den 18 aprU 1974 Nr 61 ordförråd och därmed mindre kunskaper, i synnerhet om abstrakta När sådana faktorer sedanfår följa med i de dövas utveckling 18 anril1974 ' 20-årsåldern, bUr det svårt fördem att få ut något av aldrig så -------------------- omfattandekultureUa insatser Åtgärderna måste aUtså sättas in tidigare. Vissahanai- gj omsorgslag av det slag viförespråkar skulle betyda ett totalansvar från kappfragor samhällets sida över alla dessaavsnitt. En sådan lag skuUe kanske i framtideninte behöva omfatta vuxna döva, eftersom samhäUet då haft det härtotalansvaret och den döve därigenom har fått möjlighet att undgå denisolering som är alltför många dövas lott. Men först och främst behöver alltså hela frågankartläggas. 1 det syftet har jag i socialutskottet reserverat mig till förmånför förslaget om en skyndsam utredning och därefter förslag om åtgärder tiUstöd för personer med dövhet som handikapp. Jag ber,herr talman, att få yrka bifall tiU den reservationen. har i här föreliggandebetänkande även behandlat min motion nr 440, som syftar tUl att myndigheter ochskolor skall ta hänsyn till de färgblindas situation. Jag tror jag kankonstatera att utskottet har ägnat motionen mycket förströdd uppmärksamhet. Detkan i och för sig vara ganska förståeligt. FärgblindUet är ett handikapp som iregel saknar dramatik. Vanligen leder det bara till förtretligheter och småttgenanta situationer. För den färgblinde är det dock inte aUtid såbetydelselöst. Skolpojken, som blir hånad därför att han ritat en grön häst,förstår inte vad han gjort för fel. BUföraren, som skall läsatrafiksäkerhetsverkets karta över hastigheterna på våra vägar, har ingen nyttaav kartan därför att hastigheterna är markerade med färger som den färgblindeinte kan skiUa åt. Många har svårt att läsa en text som tryckts på färgatpapper av viss kulör Exemplen kan mångfaldigas, men det får räcka med dessa. Alla dessa situationer är onödiga, ty de bygger påokunnighet. Skolpojken kan visserligen inte lära sig att skiUa på rött ochgrönt, men läraren borde åtminstone få lära sig att det finns färgblindamänniskor. Allmänna förlaget borde självklart ge sina informationer tUlallmänheten med sådan utformning att aUa kan tyda dem. Men genom att man kostarpå en trycksak litet extra med färg gör man den faktiskt oläslig för en inteobetydlig del av dem man vänder sig till. Utskottet har i sitt betänkande erinrat om att inomskolhälsovården undersöks om barnen är färgblinda sedan de nått en sådan ålderatt färgseendet har utvecklats. Jag ifrågasätter dock om skolhälsovården ute ide enskilda kommunerna fungerar på det sätt som utskottet säger. Fungerar deninte på det sätt som utskottet säger, är ju detta argument mot etttillstyrkande av motionen ett slag i luften. Utskottet anser det självklart att lärarna beaktar desärskilda problem som finns för barn som visat sig ha defekt färgsinne. Jag vUl fråga om detta nu är så självklart. Jag talade för sedan med en lärare, som bara hade utexaminerats från en lärarhögskola. Hon påstod att under hela hennes utbUdningstid hade inte ett enda ord 82 nämnts om att vissa elever kan hasvårigheter till följd av färgblindhet. den 18 aprU 1974 Min motion m 440 skiljer sig från den vanUgamotionsmodeUen. Den Nr 61 begär varken ökade anslag eUer en utredning.Varken det ena eller det andra behövs. Motionen går bara ut på att riksdagenhos Kungl. Maj:t begär att åtgärder vidtas i syfte att myndigheter,institutioner och skolor uppmärksammar de speciella hänsyn som måste tas genomförekomsten Vissa handlav färgblindhet hos ganska många människor i vårtland. Tyvärr behövs kappfrågor en sådan påminnelse därför att myndigheter,skolor och andra institutioner ännu inte har funnit detta Uka självklart somsocialutskottet tydligen har gjort. Med detanförda, herr talman, yrkar jag bifall tiU motionen 440. FruSKANTZ(s): Vi är säkert alla överens om att de döva somgrupp har en specieU situation jämfört med andra grupper handikappade. Eftersomdövheten främst yttrar sig som ett språkligt handikapp, har samhäUets insatseri första hand satts in i skola och undervisning. För att underlätta de dövassituation har utbyggnad också skett på andra områden, bl. a. när det gäUertekniska hjälpmedel och tolkhjälp som genomfördes fr. o. m. De döva har svårigheter att få kontakt och information,och detta präglar deras tiUvaro. Trots en yttre integrering de allra flestadöva arbetar på den öppna marknaden är de isolerade från de hörandes värld.Informationssvårigheter och spräkhandikapp gör att de lätt kommer utanförgemenskapen bland de hörande. Jag skuUe vilja säga att de problem man tagit upp i denmotion talat om är väsentliga. Vi behandlade ju en Ukartad motionföregående år, och jag skaU därför inte upprepa den redogörelse utskottet dålämnade för oUka åtgärder som vidtagits från samhällets sida tiU stöd för dövaoch hörselskadade. Utskottet nämnde barnhälsovården, den allmänna förskolan,grundskoleundervisningen, specialskolor, tekniska hjälpmedel och tolkhjälp. Men vad var det som gjorde att vi från utskottets sidainte ansåg oss kunna biträda motionen, vUket inte heller gjorde? Bådei årets motion och i motionen talar man om att man vUl ha enutredning som utmynnar i en omsorgslag. Ifrån harman förklarat att man inte är intresserad aven omsorgslag, och då anser utskottets majoritet att det inte kan vara riktigtatt utarbeta en sådan lag. Både och har vi i betänkandet påpekat att vifått kommunala handikappråd, länshandikappråd och . I dessaråd kan man ta upp problem som gäUer de döva. Dessutom är det, , kommunerna som haransvaret för de handikappade. Det har de fått genom tiUägget isocialhjälpslagen , där det också sägs ifrån att kommunerna skallbedriva en uppsökande verksamhet.