prot · FX0961 · 1974-12-31 00:00:00 — § 1 Om rätt till ersättning för resekostnad vid utprovningav ortopediska hjälpmedel Herr socialministern erhöllordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 3 aprUintagna fråga, nr 143, och anförde: Fm har frågat om jag är beredd attlägga fram förslag om åtgärder för att ge rätt till ersättning för patientersresor tUl ortopediska verkstäder för utprovning av ortopediska hjälpmedel. GäUande bestämmelser medför rätt tUl ersättning förresekostnad i samband med utprovning av ortopediska hjälpmedel underförutsättning att läkare medverkar vid utprovningen. Det förekommer emellertidatt utprovningen sker utan läkarmedverkan. RUcsdagen har i anledning avmotioner uppmärksammat bl. a. dessa fall och i skrivelse tiU Kungl. Maj:themställt att frågan om resekostnadsersättning vid ortopedisk vård utreds vidlämpligt tUlfäUe sedan översynen av ersättningssystemet vid privatläkarvårdavslutats. Frågan övervägs inom . Jag ber att få tacka statsrådet för svaret på min fråga. Det är glädjande ait svaret ger en förhoppning om ändringav bestämmelserna om reseersättning för besök hos bandagemästare vid ortopediskklinik. Anledningen tiU att jag stäUt frågan är att betydande problem är förenademed det förhållandet att reseersättning inte utgår vid besök hos bandagemästare för utprovning avordinerad protes eUer bandage. För att man skaU få ersättning fordras, som framgår avstatsrådets svar, att besöket är kopplat med ett läkarbesök och att läkarenskriver på reseräkningen. Detta förfaringssätt orsakar mycket besvär både förpatienten och för sjukvårdshuvudmannen. Mänga besök på ortopedisk verkstadbehöver inte föregås av läkarkontroU, vilket också framgår av svaret. Patienter orsakas ofta betydande resekostnader för dessabesök. Är det dessutom så att man inte kan använda aUmänna kommunikationer tiderna kanske inte passar eller patienten orkar inte med en lång restid på t.ex. buss utan måste anUta taxi - kan kostnaderna bU så stora att man inte harmöjlighet att besöka ortopedisk verkstad på egen bekostnad. För att hjälpa patientema till reseersättning"konstruerar" man på sjukhuset ett läkarbesök i samband medutprovningen. Enda anledningen tiU läkarbesöket är att läkaren skall skriva påreseräkningen. Det måstevara fel att man skall behöva tUlgripa sådana åtgärder för den 18 aprU 1974 Om rätt till ersättning för resekostnad vid utprovningav ortopediska hjälpmedel den 18 aprU 1974 Ang. svenskundervisningen för icke förvärvsarbetandevuxna invandrare att hjälpapatienten till ersättningen. Med den stora belastning och de långa väntetider som vihar inom sjukvården och specieUt inom ortopedkUnikema är varje åtgärd somkan minska efterfrågan och därmed också köerna värdefull. Att ge möjUghet tUlreseersättning i dessa faU skulle ju betyda att läkaren slipper belastas meddessa ur sjukvårdssynpunkt onödiga besök. Patienten orsakas ju dessutom betydande väntetider genomdet förhållande som vi har . Jag hoppas att vi snart kan få en ändring av lagen omaUmän försäkring så att man även inom dessa områden kan erhålla reseersättningpå samma sätt som man får vid sjukgymnastisk behandling sedan den lagenändrats. Det är angeläget för mänga att den här frågan kan lösas. Jag ber än en gång att få tacka för svaret. Det är mycketglädjande att detta är positivt. Det är många som kan glädjas med mig över det. Överläggningen var härmed slutad. § 2 Ang. svenskundervisningen för icke förvärvsarbetandevuxna invandrare Herr utbildningsministernZACHRISSON erhöll ordet för att besvara i (fp) ikammarens protokoll för intagna fråga, nr 87, och anförde: i har frågat mig vUkaåtgärder jag vidtagit med anledning av begäran om ettsamlat program för svenskundervisning för icke förvärvsarbetande vuxna invandrare. De icke förvärvsarbetande vuxna invandrama utgörspråkligt, etniskt och socialt en ytterUgt mångskiftande gmpp. Det är därförnaturligt att ett samlat program för svenskundervisning för denna grupp måsterymma en rad skUda åtgärder vars bärkraft försöksvis måste prövas. Självfalletär en fortsatt utbyggnad av stödet till svenskundervisning för invandraremycket angelägen. Maj:t har också i årets statsverksproposition (bU. 385-386 och s. 429-431) lämnat förslag tiU åtgärder varav någrahar försökskaraktär som tillsammantagna syftar tUl att väsentligt vidgamöjligheterna för icke förvärvsarbetande vuxna invandrare att få del avsvenskundervisning. Enligt min mening är de åtgärder som föreslagits viktigainslag i ett program av det slag begärt. Sedan erfarenhet vunnits avde insatser som kommer att prövas kan det finnas anledning att överväga hurprogrammet skaU kunna ytterligare utvecklas och kompletteras. i (fp): Jag ber att till statsrådet få framföra etttack för svaret på min enkla fråga. Vid förra årets" riksdag fördes motionsvägen framkrav på att man skuUe söka lösa frågan om svenskundervisningen för ickeförvärvsarbetande vuxna invandrare. Med anledning av en folkpartimotion ochen a. fröken gav Kungl. Maj:t tUl känna att ett samlathandlingsprogram för hur detta särskUda problem skaU lösas bör föreläggasriksdagen. trodde jag att vi i årets statsverksproposition skullefå se ett sådant samlat program. Men det fick vi inte. Alltså har över ett årförflutit sedan gjorde sitt uttalande, men ännu saknas det samladehandlingsprogram som begärt. I statsverkspropositionen föreslås vissa i och för sig braoch angelägna åtgärder, t. ex. uppsökande verksamhet bland hemarbetandeinvandrare och försöksverksamhet med kurser i sömnad och matlagning, och det ärdessa åtgärder som statsrådet hänvisar tUl i sitt svar Men detta är inte detsamlade handlingsprogram som begärde. Jag har också studerat denbUaga tiU statsverkspropositionen som avser , meninte heller där redovisas något sådant program. , som skaU vara klar med sittarbete, lämnade sitt utbUdningsbetänkande. Statsrådet säger att man sedan erfarenheter vunnits skaUförsöka lägga fram ett samlat program. Jag tycker att vi har tiUräckligaerfarenheter från invandramndervisningen och vet, hur vi i vårt land skall tahand om invandrama. Vi har ganska stora erfarenheter av svenskundervisning,och det finns därför enligt min uppfattning ett material som ger departementetreella möjUgheter att utarbeta ett samlat program. Statsrådet har i svaret tryckt på att specieUaförhållanden råder för invandrama, och det är aUdeles riktigt. Invandrarnassituation kan vara svår, och den är olika för oUka grupper. Men kunskaper isvenska ger inte bara kontaktmöjUgheter De ger också möjUgheter att förstå ochacceptera en del av de olikheter som finns mellan oUka kulturer. Jag ber därför statsrådet överväga att försöka fåfram ett samlat handlingsprogram för svenskundervisningen på detta område. den 18 aprU 1974 Ang. svenskundervisningen för icke förvärvsarbetandevuxna invandrare i tillhör ju skolansvärld och är van vid en nästan helautomatisk produktion av läromedel. Det ärmöjligt att han hade tänkt sig att statsverkspropositionen skuUe lyfta fram aUaåtgärder på området, presenterade i ett vackert och färggrant paket, som skuUekallas ett samlat program. Det föreslås emellertid en rad åtgärder på olika nivåer,nämligen uppbyggnad av en mycket omfattande studiecirkelverksamhet, en uppsökandeverksamhet bland hemarbetande invandrare, försöksverksamhet med kurser av oUkaslag, samhäUsorientering och samhällsundervisning, framför allt vidfoU Visst kan man ställa samman detta i en snygg broschyr, omman som tycker att det skuUe vara angeläget att kaUa det etthandlingsprogram. Jag tycker emellertid att riksdagsmän i allmänhet har en godförmåga att läsa samman alla de förslag som framläggs och se dem som en del avdet program som vi successivt skall bygga ut. Men jagframhåller igen att det är viktigt att de här verksamheterna Ang. svenskundervisningen för icke förvärvsarbetandevuxna invandrare bUrprövade, så att de verkligen får den effekt vi önskar. Vi har ju erfarenhet avatt en del av dem inte når ut till människor på sätt som vi avser, och därförhar vi förstärkt bl. a. de åtgärder som syftar till att intensifiera denuppsökande verksamheten. När vi har prövat det här skall vi givetvis gå vidare. Låtbåde rums- och tidsfaktorn samverka, i , så skaU vi nogså småningom få en ganska hyggUg utformning av undervisningen för invandrare,som enligt min mening har en betydande omfattning. i (fp): Det är alldeles riktigt attinvandramndervisningen har en betydande omfattning och att vi har gjort en heldel; det viU jag inte alls bestrida. begärde emellertid förra åretdet s. k. samlade handlingsprogrammet, och det nya som har tillkommit ärinte så förfärligt mycket, även om det finns några saker istatsverkspropositionen som i och för sig också är ett välkommet tillskott. Statsrådets uppfattning och min skUjer sig tydligen någotpå en väsentUg punkt. Jag tror att de erfarenheter som vunnits under de mångaår som har gått sedan vi började få invandrare och den möda som lagts ned påatt ge dem en god undervisning i svenska och samhäUsorienterande ämnen är etttillräckUgt underlag för ett mera samlat grepp. har i sitt första betänkande, sombehandlar undervisningen, också tagit upp frågan om något slags"morot" för att i högre grad locka de hemarbetande till den härundervisningen. Min uppfattning skiljer sig kanske från statsrådets i det attjag tror att det finns möjUgheter att ta ett mer samlat grepp. Jag berstatsrådet än en gång att undersöka om man inte skuUe kunna göra det. Det är ju modernt i numera att talaom principer och tydligen också om samlade grepp. Vi har föreslagit sexkonkreta punkter jag har redovisat dem där vi går ut och gör en ganskaomfattande insats. Man kan om man viU kalla det ett samlat program. HerrStrömberg i har varit uppe i talarstolen två gånger och talat om ettsamlat program, men han har inte gett mig ett enda konkret exempel på vad manytterligare skulle kunna tänka sig att göra. i (fp): När jag talar om ett samlat program ber jagatt få hänvisa tiU vad utskottet skrev och biträdde. Detär alltså inte jag som har hittat på det, utan hela står bakom. Överläggningen var härmed slutad. § 3 Ang.undervisningen i svenska för invandrare Herr utbUdningsministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll förden intagna fråga, nr 91, och anförde: har frågat mig om jag villöverväga att, då uppenbara skäl för omdisponering föreligger, överflyttaytterligare undervisningstimmar i svenska för invandrare från s. k. lagbundentUl fri kvot. Frågan om omfördelning av timmar mellan den lagbundna öchden fria kvoten får prövas i sedvanlig ordning efter framstäUning frånutbUdningsmyndigheten. Maj :t har beslutat öka den fria kvotenmed Jag har inte underlag för enbedömning huruvida behov av en ytterligare ökning föreligger. Jag ber att få tacka utbildningsministern försvaret, som han äntligen efter många mellankommande hinder - inte bara frånhans sida utan även från min - nu kunnat ge. Jag är inte helt nöjd med svaret. Framför allt är det densista meningen som jag tycker är litet egenartad: "Jag har för närvarandeinte underlag för en bedömnmg huruvida behov av en ytterligare ökningföreUgger." Saken var ju den att i december 1973anhöll hos Kungl. Maj:t på den fria kvoten. Dettagjorde på grundval av inhämtade upplysningar frånstudieförbunden. Vid slutet av hade samtliga tUldelade timmar på denfria kvoten förbrukats inom , ,Studiefrämjandet och Vuxenskolan. hade t. ex. vid dentidpunkten ett beräknat behov av på den fria kvoten. På grundval av SÖ:s anhållan bevUjade utbildningsdepartementet50 av de begärda 180 000 till fördelning åt studieförbunden, och detvar bra i och för sig. Men det föreliggerfortfarande underlag för ökning, tycker jag. Situationen har inte ändrats. Detsom har anhållit om gäller fortfarande i samma utsträckningsom förut. Jag kan inte säga om läget har förvärrats ännu mer påstudieförbundens sida. För det studieförbund som står mig nära är det underalla förhåUanden besvärUgt. Hur det är för de andra kan jag inte säga, men jagtror inte det är väl beställt där heller Det behövs alltså mer timmar. Jag vetinte hur det är exakt , men för inte så länge sedan fanns det kvar 145 000timmar outnyttjade pä den lagbundna kvoten. Det är alltså fråga om att kunnagöra en överflyttning så att timmarna kommer till användning förinvandrarundervisning i svenska, vare sig det blir på den ena eller på denandra kvoteringen. Kan man inte för tillfället utnyttja timmar på den s. k.lagbundna sidan, må man väl kunna använda dem på den andra sidan; det finnsutomordentliga behov. den 18 aprU 1974 Ang. undervisningen i svenska för invandrare Ang. praktikersättningen vid ämnes-lärarutbildning Om det måste göras en framställning igen, så får jag välentusiasmera studieförbunden att trycka på hos så att den nuinkommer med en ny anhållan. Men jag tycker att en sådan redan föreligger meden differens på , och det är ett rätt fint underlag att gå vidarepå. I och för sig sker det väl en kontinuerligprövning. Vi har efter en framställning från på nytt vänt osstiU och bett om en redovisning av situationen i dag.Problemet är ju det att man också måste få en klar bedömning av hur omfattandeden lagbundna undervisningen blir. SÖ gjorde visserUgen den framställning somherr Nordstrandh refererat tiU det är helt korrekt. Men i det sammanhangethade SÖ inte helt klart för sig hur omfattande den lagbundna undervisningenskuUe bli, och jag menade därför att det fanns anledning tiU en vissförsiktighet. Men det är klart att om det kommer en ny önskan att manskall få disponera timmar'enligt det förändrade förslaget, så skall vi prövaden välvilUgt. Det finns ju, som själv säger, anledning att setiU att de här tunmarna utnyttjas. Jag ber att få tacka för detta synnerligenpositiva besked, som jag inte kunde utläsa direkt ur det första svaret. Jag hoppas att det skaU gå relativt snabbt med den nyaprövningen och med ytterligare tiUdelning. När studieförbunden inte något sånär säkert vet att de får timmar måste de avvisa dem som skuUe vUja haundervisning, och det är inte bra. Det är allra minst lyckat när man, somskett, har i gång undervisning och måste säga: "går det inte längre,timmama är slut. Ni får alltså sluta, eUer också får vi ordna det på annatsätt." Man kan ju alltid ge undervisning med en annan typ av cirklar, mendå tiUkommer kostnader för de studerande, och det var inte meningen. tackar jag för svaret och hoppas att detskall gå snabbt med en förnyad prövning. Överläggningen var härmed slutad. §4 Ang. praktikersättningen vid ämnesläramtbildning Fru statsrådet erhöll ordet för att besvaraherr () i kammarens protokoll för intagna fråga, nr 124, till herr utbildningsministern, och anförde: har frågat chefen förutbUdningsdepartementet, om han delar uppfattningen att praktikersättningen -med hänsyn till den bristfälliga informationen om den förändrade praktikorganisationen- bör utgå i form av lön även till de studerande som påbörjat denpraktisk-pedagogiska delen av sin ämnesläramtbUdning innevarande termin. Enligt fastställd ärendefördelning ankommer det på mig att Frågan om de studieekonomiska vUlkoren för praktikantdelenav lärarutbUdningen behandlades i propositionen 1973:78. De förslag som ladesfram där godkändes av en enhäUig riksdag. Ikraftträdandet av riksdagsbeslutetbör enligt min mening inte uppskjutas. fattade beslut om enändrad praktikorganisation inom lärarutbildningen. Den innebar bl. a. en närmareintegration mellan teoridelen och praktikdelen. I den praktisk-pedagogiskadelen av ämneslärarutbUdningen kommer praktikmoment att finnas under bådeförsta och andra terminen. Lärarkandidatens stäUning förändras också; han eUerhon kommer i fortsättningen inte att upprätthålla en tjänst utan skall bildaett lärarlag tUlsammans med en handledare. Denna förändring av praktiken är riktig och har skett isamråd med lärarorganisationema och med företrädare för de studerande. Ett närasamspel meUan praktiska och teoretiska moment i utbUdningen är nödvändigt.Svårighetema har dessutom på många håll varit betydande att skaffa framerforderligt antal tjänster En konsekvens av lärarkandidaternas förändrade ställningär att lön inte kommer att utgå under praktiken. I stället får de studiemedel.Derma förändring har mött protester frän elevhåU, framför allt från de eleversom päböriat sin utbUdning den här terminen. Med en viss rätt hävdar de att dealdrig fått ordentlig information om den ändrade organisationen och att detfortfarande inte är klart hur deras utbUdning kommer att gestalta sig underhöstterminen, alltså andra terminen för deras del. Från sida har vi accepterat den ändradepraktikorganisationen och de konsekvenser den får. I det långa loppet är detinte möjligt att tänka sig att några grupper har lön eller arvode under vissadelar av UtbUdningen, medan andra under Ukartade förhållanden får finansierasina studier med studiemedel. Man kan t. ex. jämföra med förhåUandena under denkUniska delen av läkarutbUdningen fram till läkarexamen. De svårigheter som detnuvarande studiemedelssystemet åstadkommer i form av stor skuldsättning o. d.måste- som föreslagit mötas med förändring av detta, och kansketo. m. en total och förutsättningslös översyn. Men för dem som börjat den praktisk-pedagogiska delen avämneslärarutbildningen den här terminen är förhållandena speciella. De harfått en klart OtUlfredsstäUande information om den nya ordningen, ochintentionerna bakom den nya praktikorganisationen kan bara uppfyllas tUl en delför dem, eftersom de bedriver sina studier under första terminen enligt dengamla ordningen. Det hade därför varit rimhgf att lön utgått även till dem somfuUgör praktikdelen av utbUdningen under kommande hösttermin. Jag ställde en enkel fråga om detta, och jag fick ettfyndigt formulerat nej på min fråga av statsrådet . Men det varinte något särskilt tillfredsställande svar. Överiäggningen var härmed slutad. Ang. praktikersättningen vid ämneslärarutbildning Ang. anställnings-formen för undervisningsråd vidskolöverstyrelsen anställningsformen för undervisningsråd vid Fru statsrådet erhöllordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 5 aprilintagna fråga, nr 146, till herr statsrådet , och anförde: har frågat statsrådet ,om han anser att skäl alltjämt föreligger för att tjänst som undervisningsrådvid skall ha en anställningsform (extra ordinarie men medbegränsad förordnandetid) som awUcer från den i statsförvaltningen eUestförekommande. Frågan har överlämnats tiU mig för besvarande. Frågan om anställningsform för undervisningsråd, somlämnats utan erinran av , får tas upp i samband med detuppföljningsarbete som pågår i anledning av lagen om anstäUningsskydd ochpropositionen 1974:88 om fackUga förtroendemän m. m. Jag ber att få tacka fm statsrådetHjelm-Wallén för svaret på min fråga, även om jag tycker att svaret kanske varnågot knapphändigt. Jag riktade frågan tiU statsrådet , därför att jagbedömde det så att det var en fråga mera för löneministern än för det statsrådsom handlägger ärenden inom utbildrungsdepartementet, men det är möjligt attfrågan ligger i gränstrakterna mellan de båda ansvarsområdena. Vid den omorganisation som skedde vid skolöverstyrelsen1964 framkom olika meningar om bl. a. vilken anstäUningsfomi som skulletUlämpas för cheferna för den s. k. nya byråer, dvs.undervisningsråden. Skulle de vara ordinarie eller extra ordinarie, som är devanUga anstäUningsformerna för byråchefer i statsförvaltningen, eller skulle deha någon för dem specieU anstäUningsform? I den organisationskommitté somförberedde omorganisationen fanns det olika meningar, och departementschefenstannade slutUgen för extra ordinarie anställning i sådan form att anställningensker tills vidare för högst i sänder Detta är något anmärkningsvärt,eftersom tiänsteformen "förordnande ", s. k.Cp-förordnande, i regel är en särskild förordnandeform för ordinarie tjänsteroch som i princip tillämpas för verkschefer. Vad betyder nu denna som jag menar egendomligakonstruktion för byråchefer? Jo, den betyder att de har en ijämförelse med andra tjänster på samma nivå mindre fast anställningsform. Närsexårsperioden har gått ut är de inte säkra på att få förnyat förordnande,medan arbetsgivaren beträffande tjänster i sedvanUg extra ordinarieform måsteförebringa saklig grund om en uppsägning skaU kunna ske. Detta kan komma attkännas som en påtryckning för vederbörande att t. ex. föUa med i olikasvängningar som presenteras på skolans område. hänvisar statsrådet i svaret endast till propositionen88, som lämnades till efter det att jag hade framställt min fråga. propositionen uttalas bl. a. att den nya lagen om anstäUningsskydd även närdet gäller staten som arbetsgivare kommer att kraftigt inskränka möjlighetenatt använda tidsbegränsade anställningsformer, eftersom man eUest lätt skullekunna utesluta tillämpningen av de regler om saklig grund föruppsägning som gäller vid andra former av anstäUning. Jag tolkar detta som en om än något senkommen insikt om det mindre lämpliga med den anstäUningsformsom nu finns för undervisningsråden i , ochdet kan väl i viss utsträckning sägas vara en rättssäkerhetsfråga att dettarättas tUL Bättre sent än aldrig, heter det, och det kanske man ocksåkan säga i detta sammanhang. Om bättre promenadutrymmen för häktade Överläggningen var härmed slutad. § 6 Om bättre promenadutrymmen för häktade Herr justitieministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för den27 mars intagna fråga, nr 133, och anförde: Fm har frågat mig huruvida jagviU medverka tUl att pågående och planerade byggnader för häkten får bättreutformade promenadutrymmen för de häktade än vad som förbereds, t. ex. iKronobergshäktet i . Placeringen och utformningen avpromenadutrymmena på de aUmänna häktena är främst betingade av önskemålet attuppnå en personal-besparande men ändå effektiv tillsyn. Vid kontakter medberörda myndigheter har jag erfarit att de undersöker vUka åtgärder som kanvidtas i de énskUda faUen för att man skall uppnå från miUösynpunkt bättreförhåUanden för de häktade. FruKRISTENSSON (m): Ja, det var ju ett lakoniskt svar, herrjustitiemmister, men jag tackar ändå för det. Jag kan emeUertid inte av svaret förstå om det kommer attbli någon rättelse på det missförhållande som jag närmast har haft i tankarna,nämligen utformningen av och promenadgärdama där. Det gerstatsrådet inte något konkret besked om. Men jag tycker det är klartOtUlfredsstäUande att man inte ens vid ett nybygge har uppmärksammat vad somborde vara ett aUmänt omfattat önskemål, nämUgen att promenadutrymmena blirmera vettigt utformade. Jag har här i min hand en skrivelse från kriminalvårdsdirektörenför östra räjongen. I den skrivelsen, som är stäUd tUl ,påtalas just att 60-tal bås, som han kallar dem, har en ytapå 5 m längd och 2,65 m bredd i ytterkant samt I m bredd i den ände som vettermot vaktkuren. Väggarna - som är täta förstås - är 2,40 höga, och upptiU finnsdet ett maskat nättak. På -jag kan nämna det som en jämförelse håller måtten 9 x 2,80 x 1 m. På det gamla , som redan är utdömt, harman alltså väsentligt bättre promenadutrymmen än man får på KronobergsUäktet. Matematiskt kan jag förstå att man med den yta som finnstillgänglig på kommit fram tiU tårtbitar av den här storleken.Om man räknar med att varie intagen skaU ha möjUghet tiU rastning eller vad den 18 aprU 1974 Om bättre promenadutrymmen för häktade man skallkaUa det och att antalet är 320, blir ytan den här. Men eftersomdet ganska säUan förekommer att en åklagare ger direktiv om att en häktad skallhåUas avskUd av utredningsskäl tycker jag att man borde kunna frUägga en avrastgårdarna, slopa indelningen i tårtbitar och lämna ett större utrymme frittdär ett antal häktade kunde få komma ut tiUsammans. Statsrådet säger i sitt svar att utformningen främst ärbetingad av önskemålet att uppnå en personalbesparande men ändå effektivtiUsyn. Jag kan inte riktigt förstå att storleken på dessa utrymmen har medpersonalsituationen att göra. Jag föreställer mig att den inte har något direktsamband med promenadutrymmenas storlek, men det kanske beror på att jag är förlitet insatt i dessa frågor.