prot · FX0930 · 1974-12-31 00:00:00 — § 1 Foredrogs och hänvisadesKungl. Maj ;ts propositioner nr 12 till socialförsäkringsutskottet, nr 24till jordbruksutskottet samt nr 30 tUl försvarsutskottet. den 27 febraari 1974 Fråga om uppskov med behandlingen av konstitutionsutskottetsbetänkanden nr 6-8 § 2 Föredrogs och hänvisades motionerna nr 16091614 tUlutbildningsutskottet. § 3 Föredrogs och biföUsinterpellationsframställningarna nr 39 och 40. § 4 Fråga om uppskov med behandlingen avkonstitutionsutskottets betänkanden nr 68 Herr talmannen meddelade att () anhåUit attfå ordet innan betänkanden nr 68 föredrogs. HerrBOHMAN (m); Jag hemstäUer att kammaren måtte besluta atttiU uppskjuta behandlingen av konstitutionsutskottetsbetänkanden nr 6, 7 och 8. Motiveringen för detta yrkande är följande. I remissdebatten för påminde jag om attvi moderater under en lång rad av år försökt väcka debatt om vårt statsskickoch vår demokratis grunder men att vi ändå inte lyckats åstadkomma det allmännameningsutbyte som en ny grundlag borde föratsätta. Först nu itolv, efter ett tjugoårigt grundlagsarbete har en allmän opinion givit sigtill känna, en opinion som vittnar om ett starkt engagemang från bredasamhällsgruppers sida för vår demokratis arbets-viUkor. Det är beklagligt -strök jag under att debatten kommit så sent. Men det är bra att den harkommit. Det är bra därför att den, trots alla övertoner, utgör ett kraftfulltuttryck för de strävanden att fördjupa och vitalisera demokratin som vimoderater hävdat under de senaste årens intensiva grundlagsarbete. Alla politiska partier har varit föremål för opinionenskrafter. Det är möjligt att vi moderater fått motta ett större antalmanifestationer än andra partier. Kritiken mot det nya grundlagsförslaget harju främst riktats mot reglerna om monarkens ställning i samhället. Överslagsvishar tre av fyra meningsyttringar gällt detta avsnitt av grundlagskomplexet, medanden fjärde rört utformningen av rättighetskapitiet. Både då det gäller monarkens stäUning och detgrundlagsenliga skyddet för de mänskliga fri- och rättigheterna har emeUertidkritiken, av meningsyttringarna att döma, i stor utsträckning vilat på en missuppfatt- 4 protokoll 1974. Fråga om uppskov med behandlingen av konstitutionsutskottetsbetän kanden nr 6-8 ning omdet nya förslagets innebörd. I många faU har kritikerna uppenbarligen inte haftklart för sig den verkliga innebörden av den nuvarande grundlagensregelkomplex. I andra fall har alltför långtgående slutsatser dragits av dennya lagens innehåll och syften. Genomgående har uttryckts farhågor för att dennya författningens syfte skuUe vara att urholka monarkens stäUning och attbredda vägen för ett republikanskt statsskick. Och nästan lika ofta har hävdatsatt det vilande grundlagsförslaget skulle ge ett väsentligt sämre skydd för dedemokratiska rättigheterna än grundlag. Som alla i denna kammare vet, eller i varje fall bordeveta, är så ingalunda fallet. Ett bevarande av vår monarki har uttryckligenangivits som en förutsättning för författningsarbetet. Och även om grundlagsförslageticke ger de garantier för de medborgerliga rättigheterna som vi moderater ochäven andra anser önskvärda och också krävt under hela grundlagsarbetet, gerlikväl förslaget i detta hänseende de enskilda medborgarna ett bättre skydd än1809 års författning. Opinionen har icke låtit sig övertygas. Den har bl. a.hänvisat till vissa mindre väl övervägda uttalanden av statsminister,viUca jag i detta sammanhang knappast behöver återge. Statsminister har visserligen efteråt sökt klarläggainnebörden av dessa uttalanden. Men det har inte skett på ett sådant sätt, attde många tvivlarna blivit övertygade. Alltjämt är många människor alltförmånga människor djupt oroade för det nya författningsförslagets egentligasyften. Skall man inte tro på statsministern när han öppet deklarerar att dennya grundlagen syftar till republik? På en statsminister som dessutom ärfrämste företrädare för ett parti som har republikkravet inskrivet i sittprogram? Sådana frågor är naturliga. Ett genomgående drag i de tiotusentals skrivelser somkommit oss moderater till del är krav på bättre information. Man påstår i dessaskrivelser att politikerna - som det brukar heta försöker "myglapå" folket en ny grundlag och att de inte velat informera på förhand.Politikerna har, säger man, avsiktligt fördolt för foUcet vad det är fråga om.Och man citerar med lätt genomskådad ironi första paragrafen i det nyagrundlagsförslaget, "All offentlig makt i utgår från folket",och frågar varför folket då inte blivit informerat. Dessa anklagelser är orättvisa. De är djupt orättvisa. 1varje fall har vi moderater gjort allt vad som rimligen kan krävas av ett partiför att orientera våra medlemmar - dem vi kan komma åt - om förslaget. I få avde politiska partierna torde debatten ha varit så livlig som i vår krets. Menvi kan ändå inte komma ifrån att opinionen och de allt högljuddare kraven påbättre information vittnar om att något ändå måste ha brustit. Frånstatsmakternas sida har, till skillnad från vad fallet varit vid många andravUctiga ändringar i svensk lagstiftning, icke vidtagits några särskUdaåtgärder. Och massmedia har intill den allra visat ettanmärkningsvärt litet intresse för grundlagsarbetet som sådant. Men alldelesoberoende av vad som gjorts eller underlåtits utgör opinionen och kravet påbättre information en realitet, som vi här i inte har rätt attnegligera. Den omständigheten att vi är medvetna om att kritiken i storutsträckning vilar på missförstånd i viktiga hänseenden om den 27 febraari 1974 Fråga om uppskov med behandlingen av betänkanden nr 6-8 förslagets innebörd och syften stärker informationsbehovet inte Nr 30tvärtom. Det var mot den bakgrunden, herr talman, som jag för enoch en halv månad sedan interpeUerade statsminister och begärde attregeringen skuUe ta initiativet tiU en vittomfattande, objektiv ochklarläggande informationskampanj om innebörden av och innehåUet i det vilandegrundlagsförslaget. Jag fick i går av justitieministern svar påinterpellationen, sedan mina önskemål redan tUlgodosetts och justitiedepartementetutarbetat en informationsbroschyr, som föreligger i korrektur. Trycklov harlämnats , och broschyren kommer att distribueras imars månad tUl landets samtliga hushåU. Detta är bara bra. Det är precis vad vihar begärt. Men vi har också i interpellationen, i ochi debatter här i kammaren - krävt och förutsatt att informationsbroschyrenskall ha distribuerats tiU landets hushåU, inan går att fatta besluti frågan. I det hänseendet har regeringen av någon besynnerlig anledningbestämt sig för att information skall ges och missuppfattningar uppförst efter det att beslutat i grundlagsfrågan. Jag strök under att opinionen och kravet påinformation är en realitet, aUdeles oberoende av hur gott samvete viriksdagsmän anser oss ha och alldeles oberoende av vår egen övertygelse omgrundlagsförslagets förtjänster. Det borde därför vara en självklar skyldighetför oss att ta båda dessa företeelser på allvar. Det skulle vara i hög gradägnat att rubba människornas förtroende för , om medborgarna fick denuppfattningen att vi försöker pressa igenom förslaget här i kammaren så fortsom möjligt för att först därefter söka lugna den oroade opinionen med enbroschyr utsänd tUl hushåUen efter det att det definitiva avgörandet fallit. Pådet sättet skaU man inte bedriva upplysning. Ett sådant handlande är, menar jag, inte bara direktutmanande utan också uttryck för en politisk självtUlräcklighet som vi inteskall ägna oss åt. "Vi vet att den nya grundlagen är bra. Vi struntar ivad folk tycker. Tids nog - då W har beslutat - skall folk få reda på vad vihar beslutat." Sä skall det inte, sä får det helt enkelt inte gå till. Vi talar alla här i om vikten av att fördjupaoch vitalisera demokratin. Begreppet gräsrötter - ett begrepp som jag självtycker är en aning nedlåtande präglar var och varannan debatt, som vi vet.Men när det verkligen visar sig föreligga en klar "gräsrotsopinion",som begär ytterligare upplysningar och förklaringar om ett förestående viktigtbesluts innebörd, då svarar dessa förespråkare för en fördjupad och upplystdemokrati: "Ja, information skaU ni få. Men först efter det att vi harfattat värt beslut." Nej, herr talman, det är dumt - för att uttrycka sigenkelt - att inte vänta med ett beslut i en för landet viktig fråga tiU dessatt folket har fått besked om frågans innebörd, det besked som människorna harbegärt. har ingenting att förlora på någon månads dröjsmål. Vi hartvärtom aUt att vinna på att inte alldeles i onödan tära på eller förslösa detförtroendekapital som utgör den yttersta förutsättningen för vårt arbete här iriksdagen. Som jagförutsatte i min interpeUation har haft den 27 febraari 1974 Fråga om uppskov med behandlingen av konstitutionsutskottetsbetänkanden nr 6-8 samråd medde politiska partierna om broschyrens utformning. Vi har fått framföra vårasynpunkter på förslaget. De har visserligen inte beaktats i den utsträckningsom vi skuUe ha önskat, men avvikelserna är väldigt små, och jag har ingen somhelst anledning att söka sak i den frågan. Det är bara på en punkt och den är desto viktigare iprincipieUt hänseende som regeringens broschyrförfattare inte har tagithänsyn till våra önskemål, trots att vederbörande på ett förberedande stadiumförklarade sig vara medvetna om det berättigade i vår kritik just på denpunkten. Jag syftar på inledningen tUl den broschyr som håller på atttryckas, den inledning i vilken det framhålles att vårriksdag dåbroschyren utkommer redan "har tagit" det andra, avgörande grundlagsbeslutet.Hur vet man det? Regeringen vardå medveten om de krav som har rests från vår sida i påatt beslut inte skulle fattas, förrän broschyren hade utsänts krav somupprepats i andra sammanhang. Vi har för broschyrförfattarna framhållit attbro.schyren just därför måste utformas så, att det blivande riksdagsbeslutetinte föregrips. Även om man kan utgå ifrån att beslutet får ett visst innehåll,skaU man inte på det här sättet föregripa beslutet. Men under arbetets gång har tydligen en "högrehand" blandat sig i spelet. Vem den handen tUlhör kan man bara gissa sigtiU. Den har alltså sett till att själva broschyrtexten förutsätter attriksdagen inte kommer att tiUmötesgå opinionens krav på ett tidsbegränsatuppskov. "sätter sig" därmed helt enkelt påriksdagen. Det vittnar inte om respekt för och därmed inte heller omrespekt för de demokratiska arbetsformer på vUka riksdagsarbetet skall bygga.IntUl dess att en olöst fråga har avgjorts skaU inte utgåifrån att ett beslut har fattats. Åt det gamla uttrycket "Vad göras skall är allaredangjort" har aUtså minoritetsregeringen givit nytt liv. Jag tycker attdet är på något sätt betecknande för den maktfullkomlighet som regeringen äveni andra sammanhang brukar ge uttryck åt. Det yttrande som här har gjortoch det yrkande som framstäUts ger anledning till några kommentarer. Från sida har vi självfallet funnit det ytterstangeläget att ställningstagandet till det vilande grundlagsförslaget inteskulle forceras vid årets riksdag. Vi har därför eftertryckligen medverkat tillatt ett ordentligt rådrum skulle erhållas mellan sista allmänna motionsdagenoch avgörandet i utskott och kammare. Det var av största vikt, menar vi, attalla motioner som berörde grundlagen noga kunde prövas innan frågan blevföremål för avgörande. Så har också skett efter uppnådd stor enighet. En enskUd motion om folkomröstning om det vilandegrundlagsförslaget har behandlats av och enhälligtavstyrkts av företrädarna för de i representerade fem partierna.Likaså har utskottet, med stöd bl. a. av , avstyrkt förslagatt hela Att det är angeläget med en bred och seriös debatt igrandlagsfrågor och just i en sådan fråga som det här gäller är självklart,och därom behöver icke vidare ordas. Förutsättningen för seriös debatt är ju engod information. Därför har också i utskottet bidragit tUl att eninformationsskrift kommer tUl stånd. Denna skrift är , som har sagts härtidigare, under utarbetande och kommer att utdelas tUl alla hushåU. I det här läget har tagit detta medinformationsskriften tUl intäkt för att på ett egendomligt sätt markera någotslags oklarhet i hela ärendet. Jag frågar mig: Är detta något trick frånmoderaterna i syfte att försöka dölja någon sorts omsvängning inom partiet isakfrågan? För inte kan det väl vara så att man är nöjd bara broschyren liggeri postlådan och att man dagen därpå kan gå till beslut och tiUstyrka det vUandegrundlagsförslaget? Så har under alla förhållanden i utskottetsagt, vUket också framgår av det särskUda yttrandet tUl utskottets betänkandenr 8. återkommer tUl detta med endast denförändringen att han viU att skall förflyta från detatt hushållen fått broschyren och tiU det att kan säga ja tUl detvUande grundlagsförslaget. Inte heller har förutsatt att man skallta hänsyn tiU någon reaktion frän den stora allmänheten med anledning avbroschyren. Svenska folket har rätt att här och få ett klart besked frånmoderaterna om dessa manövrer är ett försök att dölja en ändrad syn på helagrundlagsförslagets innehåU. Jag förutsätter att ger ett klartbesked om huruvida är beredda att stödja det nuvilande grundlagsförslaget i dess heUiet. Det bör ges ett direkt svar på denfrågan. stöder ett avgörande . Det vilandegrundlagsförslaget är, som vi ser det, vida överlägset regeringsform,och vi tvekar inte att ta vår del av ansvaret både för grandlagsförslagetsinnehåU och för det sätt på vilket det har tiUkommit. Men debatten omförändringar och ytterligare förstärkningar av den nya grundlagen börfortsätta. Vi kommer att medverka tUl en bred debatt, där aUa medborgare fårchans att vara med. Fri- och rättighetskapitlet är redan nu under ytterligareutredning, och när förslagen kommer från utredningen finns det verkliganledning att seriöst fortsätta diskussionen. Beträffande monarkin har vi från motionerat om attförstärka den genom införande av kvinnlig tronföljd. Vi kommer självfallet attarbeta vidare efter den linjen. Med de här redovisade synpunkterna viU jagförorda att frågan om det vilande grundlagsförslaget avgörs , och jaghemställer således om avslag på yrkande. den 27 febraari 1974 Fråga om uppskov med behandlingen av konstitutionsutskottetsbetänkanden nr 68 Vi har från sida motsatt oss attgrundlagsfrågan skulle snabbehandlas i . Därför protesterade PerAhlmark och jag redan vid början mot planerna på att ta upp frågan ikammaren , innan motionstiden gått ut. den 27 febraari 1974 Fråga om uppskov med behandlingen av konstitutionsutskottetsbetänkanden nr 6-8 skälmotsatte sig Per att frågan behandlades med exceptionell brådska ikonstitutionsutskottet. Vi har varit kritiska mot delar av det vUandegrandlagsförslaget, och vi har fört fram kritiken i många olika sammanhang.Denna kritik kvarstår, och vi återkommer med ett flertal ändringsförslag. Menmöjligheterna att åstadkomma förbättringar ökar inte, om man väntar medbeslutet i kammaren tUl också då kommer kammaren att ha attvälja meUan att godta och att förkasta hela förslaget. Jag vill därför frågamoderaternas företrädare, med anledning av det framställda yrkandet; I vilkaavseenden kan er instäUning ändras genom att kammaren skjuter på beslutet tiUden 17 aprU? Att vi har gått emot en exceptionellsnabbehandUng i kammare och utskott innebär inte att vi kan godta vUkamotiveringar som helst för ett uppskov. Därför menar vi att beslut angående detvilande grundlagsförslaget bör fattas av kammaren . HerrHERMANSSON (vpk): Två invändningar bör ur sakUg synpunktanföras mot förslag. Den första invändningen är att på grandval av broschyrennågon debatt inte hinner uppstå bland medborgarna som skuUe kunna påverkarUcsdagsledamöternas stäUningstagande. Det är visserligen bra och tiUtalandeatt aUmänheten har kunskap om de frågor som behandlas av rUcsdagen, menkunskapen om grundlagen borde ju ha spritts , nämUgen före detsenaste riksdagsvalet. Jag är nog inte ensam om att anse att moderatasamhngspartiet försummade i Ukhet med de andra borgerliga partierna ochsocialdemokratin - att ta upp grundlagsfrågan i valrörelsen. Den försummelsenbotas inte genom att svenska folket får en broschyr innan fattarbeslut. Om uppskovet med behandlingen blir längre exempelvis tiUhöstriksdagen, som kommunisterna föreslagit - finns det däremoten reell möjlighet för medborgarna att utveckla den debatt som sent har kommiti gång och även en reell möjlighet att påverka ledamöter. De somverkligen vUl bidra tiU att denna möjlighet skapas måste därför stödja vpk:skrav på uppskov tUl höstriksdagen, vilket kommer till avgörande under denegentliga grundlagsdebatten. De som inte stöder detta krav men ändå talar omuppskov visar att de inte menar allvar med sitt tal. Den andra invändningen mot förslag är att denbroschyr som utges - såvitt vi känner manuskriptet inte ger någon god ochobjektiv bUd av grundlagsförslaget och av debatten omkring detta. Broschyren äri stäUet en partsinlaga från dem som svarar för grundlagskompromissen meUansocialdemokraterna och de borgerliga partierna. Vårt parti har för sin del intekunnat godkänna manuskriptet. Våra förslag tiU ändringar har avvisats, och jagviU här uttryckligen förklara att vi inte står bakom broschyren. En broschyrmot vilken en rad vägande anmärkningar kan riktas ger inte den kunskap omgrundlagsförslaget som medborgarna har rätt att kräva. Mot dennabakgrund är det ett både menlöst och meningslöst förslag sommoderata samUngspartiet här ställer. Såvitt jag förstår tjänar det enbartsyftet att utgöra en markering inför opinionen inom partiet. Vpk-gruppens yrkande om uppskov tUlhöstriksdagen kommer senare upp till avgörande. yrkande kan vi avanförda skäl inte stödja, utan vi kommer att lägga ner våra röster. i (s): De tre föregående talarna har alla ställt sigavvisande tiU yrkande, och jag viU gärna förena mig i detavslagsyrkande som redan har framställt. Här har talats om den brådska som kännetecknarhandläggningen av detta ärende, men i själva verket kommer vi änvad vi gjorde 1969. Det stora grundlagskomplex som då behandlades avgjordes ikammaren än vi nu behandlar årets förslag. Vid dentidpunkten var det ingen som talade om brådska. har över huvud taget alltid strävatefter att presentera vUande grundlagsförslag . Redan 1823års ständer begärde att genast få dessa förslag tiU prövning, och jag tyckeratt ledaren för kammarens konservativa parti skuUe kunna finna mycket avtraditionens tyngd i dessa uttalanden . Det har i detta fall förekommit en betydandeinformationsverksamhet. Offentlighetens ljus har spritts över det mesta, överallt det som har varit offentligt. Alla förslag har redovisats och refereratsgrundligt i tidningarna. De har också återgivits i TV och radio. Det är sällansom en fråga har varit föremål för så mycken aUmän uppmärksamhet somförfattningsfrågan i under åtminstone . För den som är intresseradav dessa frågor har det varit möjligt att bli informerad. Sedan delar jag den uppfattningen att det är mycketvärdefullt att medborgarna i en enkel skrift får veta vad den nya grandlageninnehåller. Men om vi skulle bifalla yrkande, så kan det uppståmissförstånd. Man kan uppfatta denna broschyr som en partsinlaga. har redan använt den beteckningen här i diskussionen. För såvitt jaghar fattat är det endast tre av fem partier som ställer sig bakomförslaget om en sådan broschyr. Två partier har förklarat att de inte viUmedverka vid tiUkomsten av en sådan skrift. Något beslut har ännu inte fattats. På den punkten harherr rätt. Men här har oppositionspartierna under hand fått se på förslaget,och det är väl helt naturligt att så sker och att man inte böriar skriva ensådan broschyr först sedan har slutbehandlat frågan. Men ännu sålänge är det ju ett förslag om en broschyr, och broschyren är som alla vet inteutsänd. Jag tror också att linje kan inge medborgarna falskaförhoppningar. förklarade att -vi struntar i vad. människor tycker,men vad kommer att göra om hans linje blir bifallen och vi väntarmed beslutet till efter det att broschyren har blivit spridd till de svenskahemmen? Vad kommer svenska folket då att kunna göra? Ett enhälligtkonstitutionsutskott har gått emot förslaget om en folkomröstning. Visst kanman skriva tiU ledamöter, visst kan man ringa tiU oss, visst kan manskriva på petitionslistor. Men ändå vet vi inte hur det stora flertalet stäUersig. Fråga om uppskov med behandlingen av konstitutionsutskottetsbetänkanden nr 6-8 Fräga om uppskov med behandlingen av konstitutionsutskottetsbetänkanden nr 6-8 flesta ärsäkert nöjda med förslaget, och de ger inte på något sätt uttryck åt sinbelåtenhet med det. Låt mig erinra om att över fem miljoner medborgare deltog ivalet . Av dem är det bara ett fåtal som skriver tiU rUcsdagensledamöter eUer ringer tUl dem, och det är de som är missnöjda. Ur densynpunkten kan man inge falska förhoppningar om man följer den väg som herrBohman har rekommenderat. Jag ber alltså att få ansluta mig tUl det redanframstäUda avslagsyrkandet. Hert (): Jag skaU inte förlänga debatten. Jag tror attaUa vet var vi står. Men jag kunde inte underlåta att reagera mot och förvånasöver de inlägg vi har lyssnat tiU. De har förvandlat debatten tiU endebatt om någonting annat än vad det är fråga om, tUl en underlig skendebatt. talade om trick och manövrer och antydde attmoderaterna skulle ändra ståndpunkt. Nej, vad vi har begärt framgick aUdelesklart av mitt anförande, och jag skall väl inte behöva upprepa det för att detskall förstås av dem som inte velat lyssna. Vi står för grandlagsförslaget. Vihar varit med om överenskommelsen, och vi kommer att stå för den och rösta förden den saken är alldeles klar. Men vi menar att eftersom det finns ett behovav information så skall det tUlgodoses innan vi fattar ett beslut något annatvore att "sätta sig " på opinionen. Den argumentation som herrarnahär fört fram har formellt varit riktad mot mig och mitt parti, men iverkUgheten har den varit riktad mot alla de människor som begärt att få redapå vad det här är fråga om innan riksdagsledamöterna trycker på sina knappar. Broschyren är en "partsinlaga", och därför skallden ut först efter det att vi har fattat vårt beslut, sade iTrollhättan. Ja, i så fall är den en partsinlaga mot opinionen. Den blir intemindre partsinlaga om den skickas ut efter vårt beslut; kanske mera partsinlagai själva verket om den skickas ut efteråt än om den går ut före beslutet.Broschyren skall bygga på det beslut vi enhälligt fattade här i ijuni månad , och då är det ingen partsinlaga. Dessutom tycker jag att det utom på en punkt är ettbra jobb som man har gjort i . På ett enkelt, objektivtoch vederhäftigt sätt har man förklarat vad det är fråga om. Jag sammanfattar mycket kort hur vi ser på frågan: Vi vet och det vet samtliga här i kammaren som följt ärendet - att den opinion somgjort sig gällande tiU bygger på missförstånd om det vilandegrundlagsförslagets innebörd och syften. Men ni vet också eller borde i allafall veta - att just därför att den bygger på missförstånd är många människorute i stugorna i landet djupt oroade. Vi vet att de har begärt att få bättreupplysning, bättre information om vad det gäUer. Det har funnits många falskaprofeter ute i landet som har varit intresserade av att ge en missvisande bUdav vad deras representanter här i arbetat Uiop. Varför skaU man dåfatta ett beslut innan broschyren har gått ut? Låt mig dra en paraUeU! Men - för säkerhets skull - hårdrainte den paralleUen aUtför mycket! Låt oss säga att en läkare uppsöks av enpatient. Läkaren finner att det är nödvändigt att patienten opereras. är ingenbesvärlig operation, men patienten måste underkasta sig den för att bli bra.Patienten är orolig och vet inte vad det är han ger sig in i. Han är rädd för operationenoch för vad som kan följa efter den. Jag påstår att det inte fmns någon läkaresom vägrar att före operationen orientera sin patient om vad det är fråga om.Han talar om för vederbörande vad det gäller även om han är medveten om attoperationen måste genomföras.