prot · FX0986 · 1974-12-31 00:00:00 — De här breven är ställdapersonligen till vederbörande statsråd och har av det skälet inte diarieförts.Det har alltså inte varit möjligt att få insyn i dem. Jag vill ta två exempel. Det första exemplet finns pås.265 som underbilaga 2 till bilaga 11 och är ett brev till . "Vägen Virsbo- gör vi som beredskapsarbete", säger i det här personliga brevet och fortsätter: "Vi har varslat omnedläggning och tar upp den igen . Vi vill inte gärna göra någonändring i beslutet." I ett annat brev, som kommer två sidor senare i utskottets betänkande, skriver till dåvarande inrikesministern om en arbetsmarknadskungörelse: "Så restriktiv som kungö relsen nu är skulle det hela inte komma att fungera. Inskränkning till industrins utbildning för enbart 1 månad är omöjlig att gå ut och diskutera med företagen om. Vidare hade vi tänkt oss att detta skulle decentraliseras till länsarbetsnämnderna och de lokala parterna. Det är absolut nödvändigt om det skall få effekt när vi som bäst behöver det. Jag vädjar till Dig att än en gång övertänka dessa saker ." Dessa brev innehåller sakupplysningar av vikt förärendenas avgörande, t. ex. när talar om att AMS gör vägen som beredskapsarbete. Breven innehåller också värderingar från AMS-chefen, som när han säger att AMS inte gärna vill göra någon ändring i beslutet eUer när han påpekar för att en inskränkning av tiden till enbart en månad är omöjlig. Breven innehåller slutligen också förslag som AMS-chefen vill ha förverkligade genom beslut av regeringen av enskilt statsråd, t. ex. när han tiU säger: "Jag vädjar till Digatt än en gång övertänka dessa saker ." Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Dessa brev är alltså i realiteten till sitt innehålldetsamma som tjänsteskrivelser; jag skulle vilja säga att brevet till EricHolmqvist närmast liknar ett remissyttrande. I den promemoria som har upprättats inomstatsrådsberedningen angående reglerna för diarieföring - den återfinns somunderbilaga 1 till bilaga 11 - sägs det; "Ätt en handling är ställd tillett statsråd eller en tjänsteman personligen medför inte i och för sig atthandlingen skall anses som ett privat meddelande. Har handlingen getts in isyfte att föranleda tjänsteåtgärd eller att påverka handläggningen elleravgörandet av ett ärende, är handlingen att anse som allmän oavsett om denställts till exempelvis chefen för visst departement eller till en vissnamngiven person." Vid sådant förhåUande, fortsätter promemorian, skallhandlingen "omgående överlämnas för registrering till registrator eUerden som annars svarar för diafieföringen". Om handlingen däremot, påpekarman i promemorian, "avser mottagarens rent personligaangelägenheter", behöver den inte diarieföras. Jag har svårt att tro att någon kan hävda att de härbreven avser rent personliga angelägenheter. Det är tvärtom uppenbart att degäller viktiga tjänsteangelägenheter på ämbetsområde.Trots detta gör nu den socialistiska utskottsmajoriteten gällande att det är enavvägningsfråga om diarieföring skall ske eller inte. Statsrådet kan alltsågöra litet grand som han vill, menar majoriteten. Jag reagerar alldeles specieUt mot detta påstående pågrund av dess allmänna natur. Kan majoriteten inte ens tänka sig att göra någoninskränkning i det här påståendet? Skall regeringsledamöter och tjänstemän idepartementen, om de får viktiga handlingar som innehåUer ärenden avtjänstenatur, själva få bestämma om dessa ärenden och handlingar skalldiarieföras bara därför att breven är personligt adresserade? Då har man juverkligen satt offentlighetsprincipen och därmed förutsättningarna för en frioch saklig kritik ur spel. Jag tycker, herr talman, att detta är ett mycket enkeltfall. Alla skäl talar för att breven borde ha diarieförts i departementetsaUmänna diarium, och givetvis bör uttala detta som sin mening. Jagyrkar därför bifall till reservationen N. HerrWERNER i (m); Som just sagts hade vi diarieföringen på talockså i fjolårets dechargedebatt. Då gällde det huruvida sekretessen ocksåskall omfatta diarier i vilka sekretessbelagda handlingar,ingår. rör det sig inte om sådana subtiliteter utan istället om några rätt prosaiska brev som har hamnat utanför diariet idepartementet. Olyckan är nog inte så stor, bevars väl. Det kan ju med skälhävdas att de uppgifter, som dessa brev innehåller, ändå har kommit tillallmänhetens kännedom. Men detta är från konstitutionell synpunkt i och för sigointressant, ty den principiella frågan är huruvida brev av den här typen skalldiarieföras eller ej. Jag finner nog som att det är en rätt enkelprocedur att avgöra detta. Om man följer den promemoria somstatsrådsberedningen har upprättat kan man ganska lätt testa dessa skrivelser.I promemorian görs distinktion mellan allmänna och privata handlingar. Det sägs därvidlag attde handlingar som innehåller rent personliga angelägenheter, t. ex. ommottagarens medlemskap i organisation, är att hänföra till privata handlingar;andra är allmänna. Sedan gäller om allmänna handlingar att inte allanödvändigtvis skall diarieföras, och promemorian anger fyra kategorier som kanundantas från diarieföringen. Den första kategorin är pressklipp, cirkulär ochsådana ting, den andra är periodiska rapporter, årsberättelser och liknande,den tredje gäller enklare förvaltningsbestyr. Om någon skriver och t. ex. berom en avskrift, behöver man inte diarieföra en sådan skrivelse. Den fjärdekategorin är handUng "som saknar begripligt innehåU". Och så kommerslutklämmen: "I den mån allmän handling inte kan hänföras till någon av denu nämnda kategorierna, skall diarieföring regelmässigt ske." Man kan ju inte med bästa vilja i världen klassa in de häraktuella skrivelserna i de fyra kategorier som har nämnts. Pressklipp är detinte, någon årsberättelse är det inte, och det är inte ens brev som saknarbegripligt innehåll. Vidare säger promemorian att om "handlingen getts ini syfte att föranleda tjänsteåtgärd eller att påverka handläggningen elleravgörandet av ett ärende", är det en allmän handling som skalldiarieföras. I synnerhet ett av breven tycker jag verkligen innehåller sakligauppgifter som inte på något som helst sätt kan klassificeras som personligaangelägenheter. Det är genomgående tjänsteärenden det gäller. Att brevskrivarenslutar brevet med att önska gott nytt år förändrar i sak ingenting. Det var juinte så att hade för avsikt att skriva ett nyårskort till herrPeterson men i hastigheten råkade haka på några ord om beredskapsarbeten för I650 miljoner, sysselsättning för 40 000 man och uttalandet attdet finns resurser hos AMS på 300 miljoner. Sådana nyårskort finns inte, herrtalman. Jag konstaterar liksom att allt fog finns förett bifall till reservationen N. i (s); Det är riktigt att detta är något av enföljetong - vi hade frågan om diarierna uppe också under föregående år. Utgångspunkten för diskussionen av frågan och behandlingenav den bör ju vara 2 kap. 2 § tryckfrihetsförordningen. Där sägs det: "Allmänna handlingar äro alla hos stats- ellerkommunalmyndighet förvarade handlingar, vare sig de till myndigheten inkommiteller blivit där upprättade." Det intressanta är väl, om vi skall se på frågan rentprincipiellt, hur den principen har omsatts i statsdepartementens diarieföring.Då tycker jag man kan säga att vad här redovisar är vi imångt och mycket överens om. Det är värdefullt att administiativ praxis iärenden av den här typen redovisas, för vi betraktar offentlighetsprincipensom någonting mycket viktigt. Man får ju svar på frågan om principerna förstatsdepartementens diarieföring genom att ta del av departementsinstruktionenoch de riktlinjer för diarieföringen som har Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. dragitsupp inom statsrådsberedningen. Jag tror vi kan vara överens om att de aktuellahandlingarna innehåller regler som i och för sig innebär ett tillfredsställandefullföljande av de intentioner som tryckfrihetsförordningen ger uttryck för,och jag har ett intryck av att hela utskottet delar uppfattningen att man kanfölja de principer som kommer fram i statsrådsberedningens promemoria. Någonhar menat att detta möjligen inte skulle vara tillräckligt, men jag tror att vii stort sett kan vara överens. I varje faU finns det i reservationen N ingenanmärkning mot promemorian. Jag har också under granskningen av det här ärendetfått ett intryck av att expeditionscheferna i departementen tar mycketallvarligt på frågan och är ytterst omsorgsfulla i sitt arbete. Jag vill så gå in på den fråga som både ochherr i behandlade, nämligen gränsdragningsproblemet beträffandeallmänna handungar och privata meddelanden. citerade urpromemorian, och jag kan säga att jag ställer mig bakom det citatet. Jag tyckerdet är riktiga principer. När handlingen getts in i syfte att föranledatjänsteåtgärd eller påverka handläggningen eller avgörandet av ett ärende ärhandlingen fullt riktigt att anse som allmän, oavsett om den ställs tillexempelvis chefen för visst departement eller tUl en viss namngiven person. Viär inte oense på den punkten. Sedan är frågan, om de brev som redovisas i bUagor tillbetänkandet är så viktiga att det kan anses vara ett brott mot ifrågavarandeprincip att de inte har registrerats. Jag noterade att i ibedömningen var skiljaktig från , eftersom han tyckte att detegentligen inte var någon stor olycka som hade skett. Om breven hadediarieförts kunde det vara positivt, och om de inte hade diarieförts kunde detvara i viss mån försvarbart eftersom det ändå inte fanns några viktigauppgifter i breven. Detta visar väl just att förfarandet inte är så egendomligtsom ansåg utan att man här ställs inför ganska svåra avvägningsfrågor.Jag vill i sammanhanget erinra om vad offentlighets- ochsekretesslagstiftningskommittén har sagt i ett framlagt betänkande medutkast till lag om allmänna handlingar. Kommittén skriver: "Häri föreslåsen bestämmelse om diarieföring av i huvudsak följande innebörd. Allmännahandlingar skall registreras eller ordnas så att det utan omgång kanfastställas om handling inkommit eller upprättats. Dispens från dennaskyldighet skall kunna meddelas av regeringen om registreringen i förhållandetill 'handlingens betydelse för främjande av ett fritt meningsutbyte ochallsidig upplysning' skulle medföra särskilt betungande arbete eller storakostnader." Jag tycker det är en rimlig princip att fråga vilketoffentlighetsintresse som skall tillgodoses. Det är också den frågan man skallställa här. Och när jag ser på de båda exempel som tog, BertilOlssons brev till och det andra brevet till EricHolmqvist, så tycker jag att det första rör en fråga som inte är avsedd attpåverka handläggningen av ärendet. Det handlar om vägen VirsboRamnäs, alltsåett område där är suverän att själv bestämma. Det andrabrevet var ett följebrev till ett korrektur om en kungörelse som återsändes,och det följebrevet säger väl ingenting utöver vad mankan läsa ut av texten i det översända korrekturet. Jag kommer alltså fram till att vi här är överens omprinciperna. Man kan tvista om de enskilda fallen, men utskottets majoritet harnöjt sig med att redovisa administrativ praxis inom departementen och har integjort något särskilt uttalande. i (m); i gjorde ett försökatt skilja ut mig från i den här frågan och menade att jag sagt attdet var inte så allvarligt med registreringen, ibland kunde man diarieföra ochibland kunde man låta bli. Det är ganska underligt att en skickligkonstitutionsutskottsledamot som i denna debatt gör sig skyldigtill försyndelsen att inte hålla isär konstitutionella och andra synpunkter.När jag sade att olyckan är väl inte så stor, därför att dessa uppgifter har jukommit till aUmänhetens kännedom på andra sätt, så är ju det sagt frånarbetsmarknadssynpunkt. Då är olyckan alltså inte så stor. Men jag tillade isamma svep att detta förhållande ingenting betyder ty principfrågan kvarstårhuruvida brev av den här typen skall registreras eller ej. Det finns sålunda i den konstitutionella frågan inte någonsom helst skillnad på och min inställning. Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Vad vi nu diskuterar är huruvida de aktuellabreven enligt nuvarande bestämmelser och praxis borde ha diarieförts trots attde var ställda till statsråden personligen. Jag lyckades i endast hitta ett argument för att de inte skulle diarieföras, och detvar att menade att breven inte avsåg att påverka tjänsteåtgärderi någon riktning. När om Fläktfabrikens utvidgningsplaner tillGunnar Sträng säger: "Jag hoppas Du kan ta det med det snaraste"eller när till säger: "Jag vädjar till Digatt än en gång övertänka dessa saker", så menar alltså iEskilstuna att den mäktige förre AMS-chefen därmed inte avsett att påverkanågra beslut i regeringen. Detta får räcka. Det visar väl hur svag argumentationentill stöd för regeringens åtgärder är. i (s): Till herr, i vill jag säga attjag inte kan anse annat än att han just påpekade att det här inte rörde sig ombrev som uppfyller de krav på synnerlig betydelse för påverkan av ärendet somman bör kunna ställa på brev som skall diarieföras. I promemorian står det atthandlingen, om den avser mottagarens mera personliga angelägenheter eller harställts till honom i annan egenskap än som företrädare för regeringen, inte böranses som allmän, och den bör då inte diarieföras. Jag finner att de handlingarsom här har nämnts i samtliga fall är av detta slag. I fallet med korrekturetutgjorde brevet bara en följeskrivelse i samband med återställandet av korrekturet.Jag kan inte finna att detta är någonting som naturiigen bör diarieföras. Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Utanordnande av arvode m. m. för visst utredningsuppdrag 1 det här materialet finns det, som i Malmöpåpekade, också ett brev där statssekreteraren - som blirgranskad av tillönskas gott nytt år. Det är klart attdet kan finnas ett visst intresse för att även sådana brev kommer tillallmänhetens kännedom, men då är det väl ändå som service åt tidningarnasGalapeter-avdelningar och inte för att tjäna något viktigtoffentlighetsintresse. i (m): Att där står "Gott Nytt Är"förändrar verkligen inte brevets karaktär. Möjligen förändrar det situationenför brevskrivaren, så att han inte kan skicka det som tjänstebrev. Men faktumär att det här brevet innehåUer en rad viktiga sakliga uppgifter som rör vår arbetsmarknadspolitik. Sedan samtliga under avsnittetDiarieföringen inom statsdepartementen anmälda talare nu haft ordet övergårkammaren till att debattera Utanordnande av arvode m. m. för visstutredningsuppdrag. HerrHERNELIUS (m): Detta ärende är ingalunda det största vi haratt behandla - ej heller det minsta. Det rör två principer. Den ena principen gäller hur uppdrag lämnas i kanslihusetoch i departementen. begärde från industridepartementetuppgift om vad det var för uppdrag som hade givits åt . Utskottetfick då ett brev från expeditionschefen i industridepartementet, av vilketframgick att sådana uppdrag kunde ges i olika former. Man redogjorde också förvilka dessa var. Därefter kom man till det aktuella fallet: "synes ha getts av dåvarande departementschefen i muntlig formvåren 1970." Denna metod - som på den tidenanvände, åtminstone i det fallet har departementet nu övergivit. Det får mansäga är välbetänkt. Vi har alla hört talas om affärsmän som har kontoret påfickan, men att industriministern på fickan skall ha uppdrag som han lämnarmuntligen till vederbörande är minst sagt förvånande. Det tyder på en oordningoch ett slarv som inte bör få förekomma. Det är dock fråga om förbindelser förstatens räkning. Man skaU förr eller senare betala arvodet, och vederbörandeinom departementet skall veta vem han skall betala arvodet till. Är dåuppdraget givet i muntlig form är det inte särskilt lyckat. Mot denna metod att ge uppdrag i muntlig form på dettasätt har enhälligt reagerat och uttalat att den inte börförekomma. Detta noteras tacksamt, ehuru det skulle förvåna omkonstitutionsutskottet inte gjort detta enhälliga uttalande. Den andra principen däremot har blivit litet mer omstridd.AB Conseil, vad ar det för något? Jo, det är ett s. k. enmansbolag. Styrelsenbestår av ägaren till bolaget och hans fru. Det finns ingen person anställd iföretaget mer än en företagsledare, dvs. ägaren, till vilken ej någon lön utgått.Rörelsens omfattning är relativt ringa. Företaget redovisar detgäller, 1970, intäkter av rörelsen som i stort sett överensstämmer medbetalningen för uppdraget; skillnaden är några . Under året 1970och har denna inkomst ätits upp av förvaltningskostnader, ochkvar blir en förlust på . Det är med andra ord ett märkligt bolag i samband medutredningar, även om den typen av bolag inte är helt ovanlig i många andrasammanhang. Reservanterna framhåller nu i denna trepartireservation; "Om uppdrag lämnas åt juridisk person bör uppgiftförst inhämtas om karaktären av företaget och om dess rörelse. "Reservanterna konstaterar vidare att uppdraget alltså anförtroddes åt ett s. k.enmansbolag och att inkomsten från uppdraget utgjorde praktiskt taget bolagetsenda rörelseintäkt i fråga. "En enkel undersökning",avslutar reservanterna, "hade kunnat förebygga att utredningsuppdragetgavs åt detta bolag." Jag vill tillägga, herr talman, att det torde vara praxisinom åtskilliga delar av den statliga förvaltningen att man inte ger uppdragoch än mindre utbetalar arvode åt bolag av denna karaktär. Bolaget är sådantatt det rimligen icke bör stå på avlöningslistan hos ett statligt departementeUer företag. Därför berjag att få yrka bifall till reservationen i denna del. Hert (): Det lider mot middag, och man kan för attgöra en återblick - säga att dagens dechargedebatt inte har varit präglad avsärskilt skarpa hugg. Ingen hade väl heller väntat sig att några huvuden skullerulla . När debatten nu är inne i det skede som iutskottsbetänkandet är rubricerat Övriga frågor skall inte heller jag försökaskapa den dramatik som saknats . Jag vill bara erinra om - detta har sagts redan förut att arbete, och därmed även dechargedebatten,numera framför allt präglas av en granskning och en redovisning avadministrativ praxis i departementen. Därav följer att man måste påtala närdenna praxis är olämplig, och är vi inne på ett sådant exempel. har ganska ingående beskrivit det härutredningsärendet beträffande vissa TV-kassettfrågor och de två diskutablaprinciper som departementet tillämpat i det avseendet. För det första haruppdraget givits endast i muntlig form och i en situation då det absolut inteförelåg någon brinnande brådska - det var sannerligen inte någon energikris pågång på det här fältet! För det andra har man, långt om länge, betalat ututredningsarvode till ett enmansbolag. Jag vill påpeka att det finns ytterligare en dunkel sak iden här frågan; efter det att denna utredning kommit in tilldepartementet åsattes den hemligstämpel. Jag skall här inte söka efterforskaanledningen till just detta, men jag vill väga in en sak till i bedömningen avärendet, nämligen att det finns ytterligare exempel på hur just industridepartementethar gett sådana utredningsuppdrag till enmansbolag. Med hänsyn till hur man i denna kammare gång efter annan har Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Utanordnande av arvode m. m. för visst utredningsuppdrag Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Utanordnande av arvode m. m. för visst utredningsuppdrag påtalatenmansbolagens karraktär av skatteflyktsutväg är enligt min mening enadmonition av den milda typ som utskottsreservanterna förespråkar välmotiverad. Den borde kunna leda till en prydligare administrativ praxis ifortsättningen. Jag ber att få yrka bifall till reservationenO under punkten 15. i (fp); I en sak är utskottet helt enigt här,nämligen att det inte är lämpligt att ge utredningsuppdrag muntligen, så attdet inte finns någon som helst skriftlig dokumentation på det. Vi får välhoppas att denna utskottets enhälliga åsikt kommer att respekteras av departementeni framtiden. Sedan har vi också utbetalningen av pengarna till ettenmansbolag, som i detta fall väl får kallas ett skatteflyktsbolag.Utskottsmajoriteten skriver: "Det har vidare ifrågasatts lämpligheten iatt - som skedde i förevarande fall - anförtro uppdraget åt ett s. k.enmansbolag. Med hänsyn till uppdragets karaktär kan någon anmärkning interiktas mot departementschefens val av utredare." Man kanske inte kan komma med några som helst anmärkningarmot valet av utredare - det är säkerligen en mycket lämplig person i det härfallet - men pengarna gick till ett bolag som enligt sin bolagsordning har tiUuppgift att "idka konsulterande verksamhet företrädesvis inomvattenanläggningstekniken, utöva ekonomisk rådgivning ävensom äga och förvaltafastigheter och värdehandlingar." Med tanke på dåvarande departementschefens mycket godabekantskap med utredaren torde det aktuella bolagets karaktär av skatteflyktsbolagha stått relativt klar för honom. är motståndare till sådana skatteflyktsbolagoch detta slag av skatteflykt, och jag lever faktiskt i den tron, att ävensocialdemokraterna är motståndare till sådana saker. Därför tycker jag det ärlitet underUgt att socialdemokraternas representanter i utskottet inte anseratt det finns anledning att rikta någon som helst anmärkning mot vad som harhänt i det här fallet. Ännu konstigare är kanske att inte heller kommunisternasrepresentant i utskottet har reagerat, utan tycker att denna form avskatteflykt är någonting som man gott och väl kan godkänna. Det kan icke vi ifolkpartiet göra, och jag yrkar därför, herr talman, bifall till reservationenO. På förslag av herr andre vice talmannen beslöt kammarenuppskjuta den fortsatta överläggningen rörande detta betänkande samt behandlingenav på föredragningslistan återstående ärenden till . § 5 Meddelande ang. enkla frågor Meddelades att följande enkla frågor denna dagframställts, nämligen Nr 230 () till herr industriministern angående språkundervisningenför utländsk arbetskraft: Anser industriministern det vara förenligt med gällandelagstiftning, att avtal träffas mellan arbetsgivare och arbetstagare ominskränkning i påbjuden språkundervisning för utländsk arbetskraft, såsom t.ex. påstås ha skett vid NJA? Nr 231 (vpk) till herr utbildningsministernom åtgärder med anledning av ekonomiska situation: Vilka åtgärder planerar utbildningsministern för SverigesRadios del med tanke på att extra anslag inte beviljats och att radiolyssnarnaoch TV-tittarna som en följd därav inte kommer att få ta del av det allsidigaprogramutbud som de garanteras enligt avtal, och vad avser utbildningsministernatt göra åt det läge på kulturarbetsmarknaden som han härmed själv såallvarligt försämrat? Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Utanordnande av arvode m. m. för visst utredningsuppdrag § 6Kammaren åtskildes .