prot · FX09140 · 1974-12-31 00:00:00 — Mennästa steg måste vara att ge de boende bättre möjligheter lill inflytande överden egna bostaden när det gäller yttre och inre miljö. ekonomi och förvaltning. Del är detta vi menar medboendedemokraii. Härär förutsättningarna givetvis olika, beroende på vilken boendeform manhar valt. Äger man sin bostad bestämmer man det mesta själv. Bor man medbostadsrätt har man också ett betydande inflytande - när det gäller gemensammaangelägenheter tillsammans med övriga medlemmar i föreningen. Därboendedemokralin är minst utvecklad är bland hyresgästerna, de som bor ibostäder som andra äger. Ettmål för oss inom boendedemokralin är att ge fler möjligheter att själva ägasina bostäder, i egnahemmets eller i bostadsrättens form. Härär de sänkta insalskraven för egnahem viktiga och välkomna, kanske väl såviktiga för att motverka inkomstskiktningen mellan olika boendeformer somåtgärder när det gäller beskattning och räntenivåer. Menvi måste också om det här målet skall nås få ett mer varierat utbud avlägenhetssloriekar i småhusen. Att småhusen är billiga att bo i perkvadratmeter är i och för sig föga tröst för de inkomstsvaga, eftersombostadsytan och därmed totalkostnaderna är stora på den nuvarande småhusmarknaden. Vivill också ha en stor satsning på bostadsrätter, i nyproduktion, men ocksågenom att man skapar bättre förutsättningar för hyresgäster att ta överförvaltningsansvaret för sina hus och omvandla dessa till bostadsrätter när devisar iniresse för detta, vilket nu börjar bli allt vanligare. Ulskoltethar gåll med på att skjuta dessa frågor till boendeutredningen. Jag hoppas attden skall visa sig villig att ta itu med det här området på ettförutsättningslöst sätt och med bortseende från de eventuella specialintressenledamöterna kan tänkas företräda. För vår del tycker vi att en långsiktigmålsättning bör vara att det vanligaste blir att den boende själväger sin bostad, som jag sade, i egnahemmets eller i bostadsrättens form. Menatl satsa på fördjupad boendedemokraii får inte bara innebära att man ger flertillfälle att äga sina bostäder. Halvasvenska folket är hyresgäster. Många kommer all förbli det, även ommöjligheterna alt äga sin egen bostad blir större - därför att de trivs med denboendeformen. Detär därför viktigt - på kort sikt i själva verket del viktigaste -atthyresgästernas ställning gentemot hyresvärden stärks. Här spelar naluriigtvishyresgäströrelsen en vikiig roll. Den bör enligl vår mening få ökad kompetens,t. ex. när det gäller all förhandla om miljöfrågor, när det gäller alt å deboendes vägnar förhandla om hur hus skall saneras etc. Här finns det förslag irätt riktning i propositionen. 1vår motion finns dessutom flera förslag om hur man skall kunna öka den enskildehyresgästens möjligheter alt sälla sin personliga prägel på sin lägenhet,bestämma när och hur det skall repareras etc. Vi tycker också att det ärviktigt att man i det boendedemokratiska Riktlinjerför bostadspolitiken m. m. Riktlinjerför bostadspolitiken m. m. reformarbetet är bereddatl satsa på den enskildes möjlighet att vidga sin inflytelsesfär liksom atlsatsa på de mindre boendekollekiiven i enskilda hus eller i mindre grupper avhus. Detta innebär inte - som det ibland har antytts i debatten - en negativinställning lill hyresgästernas organisationer. De behövs självfallet. Mycketav det som vi talar om när vi debatterar boendedemokraii gäller diskussioneroch förhandlingar med långtgående ekonomisk räckvidd, där det behövs en partatt förhandla med som har vilja och möjlighet att ta ansvar för en uppgörelse.Det är ett intresse som är lika ston pä bägge sidor av bordet. Mendet kan inte heller vara så att stora och starka organisationer är de endalegitima bärarna av demokrati. Man måste också vara beredd att inomorganisationens ram eller inom de ramar som man kan skapa genom avtal ochkontrakt mellan hyresmarknadens parter ge utrymme för den enskilde lill egenaktivitet och eget skapande. Vitycker över huvud taget att det är viktigt att man har en hög målsättning närdet gäller det vi kallar för boendedemokraii. har detta område iganska stor utsträckning salts på undantag i varje fall i den bredaredemokratidebatten. Men naluriigtvis är det lika viktigt att öka den boendesinflytande över t. ex. hyreshusens ekonomi och förvaltning som det är attsatsa på en vidgad demokrati på arbetsplatsen. Menvi behöver en hög målsättning också när det gäller att med närdemokratin sombas försöka tillvarata den enskildes vilja till ansvar och skapande, attförsöka återskapa något av den gemenskap som fanns i de miljöer från vilkamänga av invånarna i de nya förortsområdena runt om i landet flyttat men som depå den nya bostadsorten funnit ganska litet av. Boendedemokralinkan alltså utöver all ge de boende ökat inflytande bli ett medel att bryta denanonymitet och brist pä kontakter som är alltför påfallande i många nyabostadsområden - en kontaktlöshet som kanske i själva verket mer än denkritiserade fysiska miljön är orsak till vantrivsel och anpassningssvårigheter. Andra talare från kommer alt ta upp andra spörsmål i vårbostadsmolion, bl. a. det som gäller energisparande och bostadsbeskattning. Jagvill lill slut yrka bifall till de reservationer som jag själv står antecknadpå och i övrigt till utskoitets hemställan i civiluiskotteis betänkande nr 36och 37. (vpk): År under det senaste årtiondet har många av vårt landshyresgäster vid möten och i andra aktionsformer krävt en ny och socialbostadspolitik som leder till sänkta hyror, framför allt i nyproduktionen. Istället har hyrorna år höjts, bl. a. för alt tillgodosefaslighelsägarnas kostnadsökningar. De kostnadsökningar som hyresgästerna harfäll som ett resultat av detta har tydligen inte tillmätts lika stor betydelse. Då det gäller dagens högahyresläge har del i regeringens bostadspro- position och i debetänkanden från civilutskotlet som behandlas inte tagits hänsyn tillhyresgästernas grundläggande krav. Dethar tagits ett litet steg i riktning mot utjämning av kostnaderna försmåhusboende jämfört med hyreshusen genom de ändradefinan-sieringsbeslämmelserna med räntesubventioner lill de senaste årgångarnashus. Men det som har åstadkommits i del avseendet är långt ifrån tillräckligt. Förslagenom införande av markvillkoret med statliga lån endast till mark som förmedlasav kommunerna, ett ökat inflytande för hyresgästorganisationer, förstärkningav besittningsskyddet, möjligheter lill förkortad uppsägningstid förhyresgästerna, bidrag till bättre boendemiljö och bättre villkor för erhållandeav bostadstillägg är bra förslag. Men de flesia av dem är alltför begränsade. Propositionenoch civilutskottets betänkanden utgör ett dåligt svar på kraven från majoritetenav landets hyresgäster. Förväntningarna på ell hyresprisstopp ochhyressänkningar var högt uppskruvade efter allt tal om nya grepp påbostadspolitiken - det talades om hyressänkningar på mellan och osv. Kraven på en ny social bostadspolitik som skulle gebilligare, bättre, tryggare och rättvisare boende har i mycket litenutsträckning tillmötesgåtts, och besvikelsen över regeringsförslaget är därförmycket stor. Många hyresgäster har redan kunnal konstatera atl det inle blirnågot hyresprisslopp och ännu mindre några hyressänkningar. Tvärtom harhundratusentals hushåll nu att emotse nya stora hyreshöjningar, i många fallstörre än vad man har upplevt. Desubventioner som senare årgångars hus får enligt föreliggande förslag räckerför övrigt ofta inte till mer än att kompensera den höjning av kommunala taxoroch avgifter som många kommuner har beslutat om. Dessa taxe- ochavgiftshöjningar medför ökade boendekostnader. Det har tyvärr blivit en alltvanligare metod att bakvägen beskatta hyresgästerna, Detblev nu inga förslag från regeringen om åtgärder som kunde innebära en nybostadspolitik. Förslaget innebär inget hyresprisslopp, ingen statligtotalfinansiering lill en låg och fast ränta genom en bostads- ochsamhällsbyggnadsbank, inget förstatligande av byggnadsmaierialindu-strin, ochförslaget innebär inget initiativ till överförande av de privata hyreshusen ikommunernas eller kooperationens ägo. Det blir inget verkligt infiytande förhyresgästerna i samband med rivningar, inga effektiva spärrar mot nyahyreshöjningar och ingen skärpt hyreskontroll, men däremot förslag om slopandeav hyresregleringen. Trots vissa förbättringar som jag förut berört måstedärför helhetsomdömet bli att det är ett otillräckligt och dåligt förslag förde flesta bosladskonsumenlerna. Avdelta följer att man nu snabbi måste ta itu med den andra etappen som man bl.a. från bosiadsmihisterns sida har talat om och atl denna etapp blir ellordentligt och avgörande steg på vägen mot en social bostadspolitik. Del är dånödvändigt alt börja genomföra de krav som vi Riktlinjerför bostadspolitiken m. m. Riktlinjerför bostadspolitiken m. m. från vänsterpartietkommunisterna har ställl , krav som i flera fall återfinnes imotionen 1908 och i vpk-reservaiionerna till civilutskottets betänkanden nr 36och 37. Jag vill nu gå över till att kommentera några av dessa krav. Reservationen3 gäller ett gammalt krav, som ställdes i arbetarrörelsensefterkrigsprogram, att man gradvis skall överföra hyreshusen i samhällets ägooch kommunalisera tomtmarken. kommunisterna anser alt allaflerfamiljshus bör ägas och förvallas av kommunerna och bostadskooperationenoch alt alla privata flerfamiljshus successivt skall överföras i samhälletsägo. Alt bostaden skall vara en social rättighet och inte en handelsvara - detär vpk:s grundlinje i bostadspolitiken. Men det betyder mera än en god ochrymlig bostad lill rimligt pris. Del måste också innebära att de boende självafår bestämma över sina boendevillkor, över förvaltningen. Boendets förvaltningmåste dä innefatta själva lägenheten, fastigheten och tomtmarken. Omhyresgästernas intressen på ett riktigt sätt skall kunna tillgodoses, måstesamhället genom kommunerna och bostadskooperationen äga och förvalta allaflerfamiljshus. Ireservationen 7 föreslås att skall uttala sig för att endastsamhällsägd mark får stadsplaneläggas. Jag vill gärna understryka all den endaeffektiva metoden att stoppa markprisstegringarna och kapitalintressena ochförhindra den del av hyresutplundringen som beror på markspekulationen är allsamhället blir ägare till all mark, avsedd för samhälls- och bostadsbyggande. Deförbättringar som har vidtagits då det gäller kommunernasmöjligheter atl tillgodose sitt markbehov har inle löst frågan om kommunernasmöjligheter att driva en aktiv markpolitik och tränga tillbakaprivatbyggmästare, byggnadsmaterialproducenier och de stora affärsbankerna.Från vpk:s sida anser vi att det kommunala markmonopolet skall utökas så attsamhälleligt-kommunalt ägande är en förutsättning för att sladsplaneläggningskall kunna genomföras. Villkorenför kommunernas markförvärvslån uppmärksammas i vpk:s parlimotion nr 1908 och iförslagen om fördelaktigare lånevillkor. Utskottet har nuliksom vid tidigare tillfällen då dessa förslag behandlats yrkat avslag påmotionen och på förslagel. Som framgår av reservationen 11 föreslås nu från vpkatt lånetiden för markförvärvslån skall utsträckas från till ochatt tiden för amorteringsfrihet skall utsträckas från 2 till . Del ärviktigt all villkoren för markförvärvslånen är sådana att de underlättar förkommunerna atl förvärva mark och gör det möjligt för flera kommuner att satsapå en utbyggnad av markreserven, saneringsverksamhel och samhällsplanering. Närdel gäller propositionens förslag angående hyresgästinflytandel är det positivtall hyresgäströrelsen har getts ökat förtroende och infiytande. Det gällersituationer där hyresgästerna vill la initiativ lill förbättringar i denfastighet de bor i eller då de motsätter sig vissa ändringar men också i frågaom inrättande av s. k. gemensamhetsanläggningar. slag som ställtsbeträffande hyresgästinflytande är emellertid enligt vår mening alltförbegränsade. Somvpk både tidigare och i detta sammanhang framhållit måste man i samband medsanering, ombyggnad eller rivning alllid lägga huvudvikten vid hyresgästernasrättigheter och möjligheter att påverka sitt boende. Vi anser att socialasynpunkter måste vara vägledande och att all planering skall ske påhyresgästernas villkor. Hyresgästerna måste få medbestämmanderätt redan påplaneringsstadiet vid utformning och förändring av bostadsmiljön och på så sättfå ett reellt inflytande över sitt eget boende. Tillskillnad från moderata samlingspartiet har vi förtroende för den organiseradehyresgäströrelsen och anser att den skall skrivas in i respektive lagar påsätl som föreslås. Vi vill emellertid gå ett steg längre än vad regeringenföreslår och utvidga hyresgästinfiytandet och hyresgästernas initiativrätttill att även avse situationer där hyresgästföreningen inte finns etablerad iden fastighet eller del kvarter där frågan om ombyggnad, sanering, rivningeller gemensamhetsanläggning blir aktuell. I sädana fall anser vi att ettfiertal av berörda hyresgäster även skall ges sådan initiativrätt somtillkommer hyresgästförening, och det är innebörden i reservationerna 30 b,31b och 32 b vid civiluiskotteis belänkande nr 36. Viföreslår också alt alla förändringar i fråga om ökat hyresgästinfiyiande skallomfatta hela landet och inle begränsas lill de tre storstadsområdena. Som jag tidigare nämnt föreslogs en del förbättringar för hyresgästernai allmänna hyreslagen bl. a. beträffande möjligheten lill reparationer ochrätten all själv låta utföra arbeten i sin lägenhet. lämnasemellertid öppet vilka tidsintervaller som skall gälla för hyresvärdensreparationsplikt, och del blir troligen inle myckel lättare att få reparerat omman inte fastställer vad som menas med skäligt tidsmellanrum. Vi har därförfrån vpk föreslagit att skäligt tidsmellanrum för vanliga underhållsåtgärderskall vara högst , vilket också föreslås i reservationen 33. Ireservationen 34, som gäller rätten för hyresgäst att återinflylta efterombyggnad, har vi föreslagit en mera ovillkorlig sådan rätt än vad regeringspropositionenförordar. Formuleringen i lagtexten att hyresgäst "om möjligt" skallberedas tillfälle att flytta tillbaka bör enligt vår mening bytas ut mot atthyresgäst ges dylik rätt, i fall då ombyggnaden är av sådan karaktär ochomfattning all det går alt lösa praktiskt givetvis. Erfarenhetsmässigt vet manatl det vid flera ombyggnadsfall som varit aktuella bara uttryckts önskemål omåterflyttning frän var fjärde eller femte hyresgäst, men det är betydelsefulltatt alla som önskar återflytta ges rätt till detta ulan några omskrivningar ochall det skrivs in i lagtexten. Detsom i utskottets betänkande kallas för höjningsmarginalerna vidjämförelseprövning av hyror och som behandlas i reservationen 35 är en mycketviktig och för det som man kallar hyresnivån hell avgörande Riktlinjerför bostadspolitiken m. m. Riktlinjerför bostadspolitiken m. m. De garantier motomotiverade hyresstegringar i form av effektiva spärrar som, enligt vad bl. a.regeringens talesmän uttalat i olika sammanhang, måste inarbetas i allmännahyreslagen, har ännu inte presenterats. Denförändring som föreslås beträffande 48 S - den paragraf som ihyresgäsikretsar ofta kallas hyreshöjningsparagrafen - där del föreslås atluttrycket "väsentligt överstiger" utbytes mot "är påtagligthögre än" är inte tillräckligt för att förhindra den prisskruv uppåt påhyrorna som blivit följden av utformningen av 48 S- I stället bör här införasen bestämmelse som innebär att hyran inte får vara högre än hyran för jämförligalägenheter. Ordet påtagligt i förslagel bör därför ulgå och den aktuellameningen i lagförslaget lyda: "Fordrad hyra är att anse som oskälig, omden är högre än hyran för lägenheter som med hänsyn till bruksvärdet ärlikvärdiga." Utskottetsmajoritet menar att en helt stel hyresbildning inte kan anses tjäna debostadspolitiska syften som godtagits i hyreslagens principer. I klartextbetyder delta atl utskottsmajoriteien tydligen bara kan tänka sig en rörlighyresbildning åt ett håll, nämligen uppåt, dvs. Vadvi från vpk eftersträvar är en fast gräns och fasta spärrar mot rörlighetuppåt, men gärna stor rörlighet nedåt. Det behöver således inte bli någon stelhyresbildning. Lagenom hyresreglering, som gäller för ca 350 000 lägenheter, utgör en vissgaranti mot okontrollerade hyreshöjningar, och den har haft stor betydelse förhyresgästerna, vilket även understryks i propositionen. Hyresregleringslagenoch hyresregleringen kan inte få vara - och är inle heller för vårt parti -något självändamål. Men vi menar att den kan avvecklas först när man fårordentliga garantier och ordentliga spärrar inarbetade i den allmännahyreslagen. Mantalar i propositionen även om atl tillgänglig statistik visar alt del finns ettinte helt obetydligt antal lägenheter med hyror som ligger klart under vad somskulle kunna tas ut, om lägenheternas bruksvärde lagts lill grund förhyressättningen och jämförelser gjorts med nyproduktionens hyror. Detkonstateras även att hyreslagens reglerom bruksvärdering etc. ger utrymme fören prisskruv uppåt på den hyresnivå som bestäms vid jämförelseprövningar ochvid tillämpningen av spärregeln. Påde orter där hyresregleringslagen gäller finns del största antalet privatahyreshus koncentrerade. Om de fiesta av dessa orter kan sägas att många hushållär trångbodda eller har dåliga bosläder och all många fonfarande saknar enegen, direktförhyrd bostad. I den meningen råder en betydande bristsituation,som ytleriigare kan förvärras om hyresregleringen avvecklas redan den 1oktober 1975 utan att några väsentliga förbättringar införts i allmännahyreslagens hyresprövningsregler. Hyrespriskonirollenmåste vidmakthållas och förbättras, och utvecklingen mot en allt friarehyresmarknad stoppas. Erfarenheterna då det gäller de ca 250 000 lägenheterna iprivatägda hyreshus som undantogs fränhyresregleringslagen har för hyresgästernas del inle varit bra.Avvecklingen har ofta inneburit omotiverade hyreshöjningar som varit större änför det hyresreglerade beståndet. Till detta har det faktum bidragit, alt manvid en jämförelse med vad man kallar jämförliga lägenheter i nyproduktionenfunnit att hyrorna där varit väsentligt högre. Här har fastighetskapitalet ielva årgångar hyreshus, byggda , utan några särskildaprestationer i form av omfattande reparationer eller andra insatser kunnatberika sig på hyresgästernas bekostnad. Enavveckling av hyresregleringen för de lägenheter där den ännu gäller, av vilkade flesta säkerligen har betydligt lägre hyra än del s. k. bruksvärdestaket,skulle betyda ytterligare stora kapitaltillskott till de privatafastighetsägarna. En försiktig uppskattning visar alt del kan handla om årligaöverföringar lill privata fastighetsägare i storieksordningen 200-300 miljonerkronor, vilket kan jämföras med de årliga subventions-kostnaderna lillnyproduktionen enligt propositionens förslag, nämligen förflerfamiljshus och för småhus. Bruksvärderingsreglernai allmänna hyreslagen - som de nu är utformade och med den praxis .somutformats vid tillämpningen - utgör ell sämre skydd förhyresgästerna mot omotiverade och oskäliga hyreshöjningar än den nuvarandehyresregleringslagen, trots dess brister. Bruksvärderingssystemet förutsätternämligen ständiga hyreshöjningar, att hyresnivån systematiskt skruvas upp påell sätt som inle kan godtas. Motden bakgrunden bör hyresregleringslagen enligt vår uppfattning inte avvecklasutan förbättras. Samhällets möjligheter till kontroll och framför allt påverkanav hyresnivån mot lägre hyror och lägre boendekostnader är en grundläggandebeståndsdel i en hyres- och bostadspolitik med socialt innehåll. Det är dettasom måste säkras i allmänna hyreslagen innan en ytleriigare avveckling avhyresregleringen får ske. Somett led i strävandena att skydda hyresgästerna mot oskäliga hyreshöjningaräven för de hyresreglerade lägenheterna föreslår vi, som framgår avreservationen 38, att bashyran för bostadslägenhet inte skall få höjas på grundav sådan reparation som hyresvärd är skyldig att utföra enligt 15 S hyreslagen. Beträffandehyresregleringen föreslår vi slutligen att om beslut fattas om avveckling den 1oktober 1975 bestämmelserna om övergångshyra skall gälla överallt därhyresregleringen nu är tillämplig. Det finns ingen anledning att tro atlsvårigheterna beträffande befarade kraftiga hyreshöjningar enbart kommer atlgälla de tre storstadsområdena. Frånvårriksdagen har i avvaktan på bosladspropositionen bordlagts vpk-motionen 1581med förslag till lagstiftning mot ytleriigare hyreshöjningar, dvs. atthyresstopp skall införas i avvaktan på en ny bostadspolitik med hyressänkandeåtgärder. Även i motionen 1908 till proposilionen nr 150 har vi upprepat vårtkrav, då regeringens förslag inte har sådant innehåll att det innebär någotstopp för den pågående hyresutvecklingen. Riktlinjerför bostadspolitiken m. m. Riktlinjerför bostadspolitiken m. m. En socialt inriktad bostadspolitik måste grundas på kravet att brabostäder är en social rättighet som skall erbjudas alla medborgare till ett rimligtpris. För alt tillgodose det kravet och kraven pä en ny social bostadspolitik,som skall ge billigare, bättre, tryggare och rättvisare boende, måste heltandra och mera långtgående åtgärder genomföras än vad som föreslås. Destigande hyrorna har utgjort ett hot mot hyresgästernas standard,och gränsen för hyresbetalningsförmä-gan har överskridits för mångahyresgäster. Varje hyreshöjning för hy-resbetalarna är i praktiken enlöneminskning och innebär en standardsänkning. Vänsterpartietkommunisterna anser det nödvändigt att angripa orsakerna till situationen påbostadsmarknaden på ett helt annat sätt än vad övriga partier vill göra ochinte bara företa vissa ingrepp mot verkningarna av den spekulation som pågårpå bostadsmarknaden. Kampen mot de höga hyrorna måste föras mot storbanker ochslorbyggmästare, markspekulanter och byggnadsämnesmonopol. Hyrorna måste sänkaspä profitens bekostnad genom samhällsingripanden då det gäller kapital, mark,byggnadsmaterial, del privata byggandet och de privata fierfamiljs-husen. Detär nu nödvändigt att snabbt genomföra bl. a. följande krav: allmänt hyresstopp iavvaktan på en bättre bostadspolitik, statligbosiadsbank för totalfinansiering av bostadsbyggande till en låg och fastränta, ändradeövergångsbestämmelser beträffande markvillkoret och ökade anslag tillkommunernas markförvärv, förstatligande av denlunga byggnadsmaterialindustrin, överförande av de privataflerfamiljshusen i samhällelig ägo, bosladssanering,planering och bättre bostadsmiljö på av de boende uppställda villkor, avskaffandeav trångboddhet, dåliga bosläder, öppen och dold bostadsbrist genom ettomfattande bostadsbyggande, bibehållen och förstärktsamhällelig hyreskontroll. Jag vill med det här sagda yrka bifall lill samtliga de reservationer icivilutskoitets betänkande nr 36 och 37 där mitt namn återfinnes. i (s): När jag satt där uppe i min bänk och lyssnade på talarna fick jag besökav kolleger frän olika partier, och de flesia frågade mig: "Vad skall dunu säga sedan och har talat?" Ja, det har jaggrubblat pä. Jag tyckte väldigt bra om det mesta av vad de sade, och de sade detsä mycket bättre än jag själv skulle kunna göra att jag skall avstå från någralängre utläggningar på de områden som de berörde. Betänkandetgör kanske en egendomligt intryck på folk som läser det. Vi har aldrig varit såeniga i ett utskott som behandlat bostadsfrågan som , och vi har samtidigtaldrig haft så många reservationer som Men detta har sinförklaring i all betänkandet, som behandlar proposilionen, omfattar så mångaskilda områden som varit sammanförda på en gång. Förklaringenär alltså mycket enkel. Hade frågorna varit uppdelade på sedvanligt sätt hadeväl "reservationskön" inte blivit så läng. Tvåhändelser är viktiga alt notera. Vi har haft en debatt som har kännetecknatsav en ständigt ökad intensitet och irritation och av stegrade affekter somgällt skillnaden i kostnader mellan olika upplålelseformer. Ord somvillabeskatining och gäldränleavdrag har tänt känslor som gjort del nästanomöjligt att prata med vänner inom alla partier.