prot · FX0994 · 1974-12-31 00:00:00 — Både departementschefen och utskottet anseratt rådgivningen skaU förankras i mödrahälsovården. Jag håller med om att detär mest praktiskt så, men vi har inte kommit längre i utvecklingen än att mångamän säkerligen drar sig för att söka rådgivning hos mödrahälsovården. Kanskekan ett namnbyte ta bort en del av oviljan. Av de vuxna männen, de som är relativt unga,är det många som fått en bristfällig sexualundervisning i skolan, och dessutomhar de varit missgynnade därför att rådgivningsverksamheten i stor utsträckningbedrivits på institutioner som det inte är naturligt att männen besöker. Det är inte heller naturligt för männen att besöka mötendär abortlagstiftning och preventivmedelsrådgivning står på dagordningen. Minaerfarenheter är att sådana möten verkar arrangerade av kvinnor för kvinnor männen kommer dit i liten utsträckning. Som svar på vår motion hänvisar utskottettill att det i första hand ankommer på nämnd förhälsoupplysning hur informationen bör bedrivas, och utskottet understrykerbetydelsen av att rådgivningen ges en sådan inriktning och utformning att deninte framstår som avsedd för enbart kvinnor. Jag hyser den förhoppningen attnämnden kommer att uppmärksamma de praktiska svårigheter som finns att nåmännen. Om vi oberoende av kön skall kunna fylla de krav som ställs påoss när det gäller hänsynstagande och ansvar i samlevnaden, så skall vi ocksåha samma möjligheter att skaffa oss kunskaper. Avslutningsvis vUl jag framhålla att jag är övertygad omatt denna lagstiftning kommer att irmebära färre oönskade graviditeteroch färre aborter, inte minst tack vare de ökade resurserna för preventivmedelsrådgivningen.Och jag förutsätter att sjukvårdshuvudmännen där tar sin del av bördan. Dekommer nämligen att få ett stort ansvar när det blir fråga om att planera ochställa resurser tUl förfogande, så att rådgivningen kan få sådan omfattning attden täcker behoven. Jag fömtsätter också att sedan beslutat i fråganalla de opinionsbildande grupper, som före denna lagstiftning varit så aktivaoch bevisat att de har både ekonomiska och personella resurser till sittförfogande, använder dessa till att bilda opinion "för undvikande avoönskade graviditeter", ett arbete i samhällets och medmänsklighetenstjänst. Jag kommer att stödja utskottsmajoritetenshemställan i aUa delar. Förslag till abortlag, m. m. FruHANSSON (s): När man uppträder som siste talare i dennaoerhört långa debatt frågar man sig om det över huvud taget finns någonting atttUlägga. Efter att ha lyssnat på alla debattinlägg som har innehållit ömsomvin och ömsom vatten har jag stärkts i min övertygelse att den här lagen ärnödvändig. Jag tror också att den hälsas med tillfredsställelse av de aUraflesta, åtminstone de allra flesta kvinnorna. Jag har också konstaterat att de flesta talarna harbemödat sig om att hålla debatten på en saklig nivå, vilket är utomordentligtviktigt i en så känsloladdad fråga som denna, där vi ju har skilda åsikter ocholika värderingar. Visserligen har en del talare låtit känslorna svalla över,men det lämnar jag nu därhän. I denna fråga vinner man ingenting genom att piska uppstämningar och skapa hysteri. Det har vi däremot kunnat finna uttryck för i deopinionsyttringar som kommit oss till del. Vi har väl sällan fått motta såmånga brev och annat material, t. ex. bUder. Det har hållits förbön i vissakyrkor. Det har anordnats korståg. Vissa brev har innehållit understuckna hot.Någon människokärlek har jag inte kunnat finna i många av dessa skrivelser. Detvittnar ju inte om människokärlek och omsorg om kvinnan att man stämplar allaabortsökande kvinnor som mörderskor. Det är en skrämmande cynism. Och ännu merskrämmande är det när omdömet kommer från grupper som säger sig predika denkristna kärleken. Det kan också noteras att de flesta av de här skrivelserna ärundertecknade av män. Men vi har dess bättre också fått brev av mera nyanseratslag. Jag vill understryka att jag respekterar en annan uppfattning i dennafråga än den jag själv har. Det finns också människor ute i samhället - och det är denstörsta gruppen, vill jag påstå - som är för fri abort. Varför har inte delåtit höra av sig? Jag instämmer i vad sade om det: Det ärsäkerligen därför att de litar på oss och på att vi här skall fatta ettvettigt beslut. Förslag till abortlag, m. m. När propositionen lades på bord frestades manverkligen att utropa: Äntligen! Vi har väntat på den. Jag vill ocksåuttrycka min tiUfredsstäUelse över innehållet i den föreslagna lagen. Äntligenblir kvinnan myndigförklarad även i denna fråga. Visst finns det i lagenavsnitt som man kan sätta frågetecken för. Men det är ofta så att man fåravvakta erfarenheterna av hur en lag kommer att fungera i praktiken och medutgångspunkt i det efter hand förbättra lagstiftningen. Det är särskilt en punkt i lagförslaget som jag är gladöver, och det är att det nuvarande utredningsförfarandet slopas och att det ärkvinnan själv som skaU bestämma om hon vill ha abort. Hon får alltså nu enreell valfrihet. De utredningar som varit obligatoriska vid enabortansökan innebär en förnedring som jag inte önskar att någon kvinnahädanefter skall behöva genomlida, även om de görs helt korrekt, vilket minsanninte aUtid varit fallet. Jag vill helt instämma i vad i sade omdetta, nämligen att utredningen i de flesta fall upplevs som betydligtobehagligare än själva abortoperationen. Även jag har - genom mångårigerfarenhet inom mentalsjukvården haft möjlighet att följa många abortärenden,så jag tror att jag vet vad jag talar om. Jag har sett påtvingade havandeskap, där kvinnligapatienter av maken vägrats abort. Den förtvivlan dessa kvinnor känt när barnenvid födseln tagits ifrån dem och de aldrig mera har fått se dem går inte attbeskriva. Nog önskade man då att dessa barn inte hade behövt födas. Det är välatt är förbi. Jag skulle personligen helst ha sett attkuratorsutredningen blivit frivillig fram tUl adertonde havandeskapsveckan möjligheter till råd och information skall naturligtvis finnas . Men som jag sade tidigare får vi avvakta erfarenheterna avhur lagen kommer att tillämpas. Vi förväntar oss att skall göravissa utvärderingar av kuratorsutredningarna, och därför har vi, som DorisHåvik påpekade, inte nu ställt några krav på denna punkt. Något som också är väsentligt i den nya abortlagen är deökade resurser som ställs till förfogande för den förebyggande verksamheten. Viskall komma ihåg att abort är en nödlösning, och vi bör göra allt för attförebygga en abortsituation. Det har i den allmänna debatten sagts att mångakvinnor efter den nya lagens ikraftträdande kommer att strunta i preventivmedeloch i stället söka abort. Den farhågan är överdriven, och skulle det finnas ettantal kvinnor som skulle använda abortlagen som preventivmedel gör de detsäkert med den nuvarande lagen också. Det argumentet mot fri abort är mycketsvagt. De flesta kvinnor som begär abort är antingen mycket unga eller befinnersig av andra skäl i ett utsatt läge redan före graviditeten, och de allraflesta vill knappast genomgå en abortoperation om de inte har starka skäl. Såangenämt är det inte. Om, som jag tror och hoppas, förslaget till lag kommer attgodkännas av med bred majoritet och vi accepterar kvinnans rätt tillabort, kommer detta - jag instämmer där i vad har anfört att leda tUl att unga människor inte drivs att bilda familj på grund avmisslyckande med preventivmedel, osäkerhet, oerfarenhet och konventioner; attkvinnor inte tvingas att föda och dra försorg om barn vars far inte delaransvaret med dem, och att män inte betungas av underhållsbidrag tUl barn som deinte önskade och som de inte kan vårda och fostra; att oönskade barn inte föds till föräldrar som redan ärtungt belastade av sociala handikapp och orättvisor som välfärdssamhället ännuinte kunnat kompensera; att invandrarkvinnors omställning till svenskaförhållanden inte försvåras av ett oönskat barn som de inte känner sig rustadeatt ta hand om i sin aktuella situation. Det är därför utomordentligt viktigt attpreventivmedelsrådgivningen intensifieras, och det har man också föreslagit ipropositionen; det är viktigt att sexualupplysningen i skolorna bedrivs på ettsådant sätt att den ingår naturligt i undervisningen. Därvidlag är det av viktatt man på ett bättre sätt än hittUls ger blivande lärare utbUdning på dettaområde eller att man låter andra i denna fråga kunniga personer skötaundervisningen i skolan. Det är också nödvändigt att man fortsätter forskningen föratt få fram bättre preventivmedel både för män och för kvinnor. Bland männenråder det faktiskt fortfarande stor okunnighet, och man har i stor utsträckninglagt över ansvaret för att skydda sig på kvinnan. Männens ansvar måste i högregrad än komma in i bUden. Jag vill aUtså understryka vikten av upplysning ochinformation, och i det innefattar jag också nödvändigheten av att man lär sigta hänsyn tiU varandra, visa ömhet och omtanke; kärleken till medmänniskor sområkat Ula ut måste få stor plats. Jag vill med det här sagda yrka bifall tUlutskottets hemställan på alla punkter. Förslag till abortlag, m. m. Överläggningen var härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. yttrade: Propositioner ställs förstbeträffande utskottets hemställan och därefter i fråga om motiveringen. Propositioner gavs på bifall tilldels utskottets hemställan, dels hemställan i reservationerna nr 1 av herrarSvensson i och i samt nr 2 av , och förklarades den förra propositionen vara med övervägandeja besvarad. Sedan i begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller socialutskottets hemställan i betänkandetnr 21 punkten 2 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinnernej har kammaren bifallit hemställan i reservationerna nr I av herrarSvensson i och i samt nr 2 av Förslag till abortlag, m. m. Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då i Kungälvbegärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Dennaomröstning gav följande resultat: Utskottets motivering godkändes. Punkterna 3 och 4 Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 3 av i , ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr i begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller socialutskottets hemställan i betänkandetnr 21 punkten 5 röstar ja, den det ejvUl röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 3 av i Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr i begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: i (c)anmälde att han avsett att rösta nej men av misstag nedtryckt ja-knappen. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 5 av , och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller socialutskottets hemställan i betänkandetnr 21 punkten 6 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 5 av . Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då begärderösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gavföljande resuUat: Förslag till abortlag, m. m. i (c)anmälde att han avsett att avstå från att rösta men markerats ha röstat ja. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemstäUan, dels det av och under överläggningenframställda yrkandet, och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller socialutskottets hemställan i betänkandetnr 21 punkten 7 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit det av och underöverläggningen framställda yrkandet. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåfru begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat:Denna omröstning gav följande resultat: Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Propositioner gavs på bifall tilldels utskottets hemställan, dels reservationen nr 8 av i Kungälvm. fl., och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan i begärt votering upplästes och godkändesföljande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller socialutskottets hemställan i betänkandetnr 21 punkten 21 röstar ja, den det ejviU röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 8 av i Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då i Kungälvbegärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Dennaomröstning gav följande resultat: Punkterna 22 och 23 Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 9 av och , ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Kammarenbiföll vad utskottet i dessa punkter hemstäUt. Propositioner gavs på bifall tiU dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 10 av , och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vUl att kammaren bifaller socialutskottets hemstäUan i betänkandetnr 21 punkten 31 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 10 av . Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåfru begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. §2 Arvodet till ledamöter Föredrogs betänkande nr 28 medanledning av framställningen 1974:18 från förvaltningsstyrelse medförslag till ändrad beräkning av arvodet till ledamöter jämtemotion. beslöt - på hemställan avkonstitutionsutskottet (KU 1973:50) med anledning av förvaltningsstyrelsesframställning (1973:18) - att en opartisk kommitté skulle tillsättas för attöverväga frågan om riksdagsledamöternas arvode och uppdrog åt riksdagensförvaltningsstyrelse att tillsätta ledamöterna i denna kommitté. Med skrivelseden avgav kommittén ett enhäUigt yttrande tillförvaltningsstyrelsen med förslag tiU höjt arvode tiU ledamöter fr.o. I framstäUningen 1974:18 haderiksdagens förvaltningsstyrelse en-hälUgt anslutit sig till kommitténs förslagtill ändrad beräkning av arvodet tiU ledamöter och hemställt attriksdagen skulle anta ett av styrelsen utarbetat förslag till lag om ändring iersättningsstadgan för ledamöter. I motionen 1974:1844 av herrHermansson m. fl. (vpk) hade hemstäUts att skulle besluta att avslådet av förvaltningsstyrelsen framlagda förslaget till lag om ändring iersättningsstadgan för ledamöter, att den av förvaltningsstyrelsentillsatta kommittén fick i uppdrag att företa en utredning röränderiksdagsarvodets förhållande till övriga löntagargruppers inkomster och därefterframlägga nytt förslag samt att uppdra åt förvaltningsstyrelsen att företa enöversyn av bestämmelserna för traktamenten i enUghet med vad som anförts imotionen. att med bifall tillriksdagens förvaltningsstyrelses framställning och med avslag på motionen1974:1844 för sin del skulle anta det framlagda förslaget till lag om ändring iersättningsstadgan (1971:1197) för ledamöter. Reservation hade avgivits av (vpk) somansett att utskottet bort hemställa, dels med bifall till motionen 1974:1844 i motsvarande delavslå det i förvaltningsstyrelses framstäUning intagna förslaget tUllag om ändring i ersättningsstadgan (1971:1197) för ledamöter ochuppdra åt den av förvaltningsstyrelsen tillsatta kommittén att företa enutredning rörande riksdagsarvodets förhållande till övriga löntagargruppersinkomster och därefter framlägga nytt förslag, dels anse motionen 1974:1844 i övrigt besvarad med vadreservanten anfört. i (vpk): framlades förslaget om att höjariksdagsmännens arvode. kommunisterna sade då nej medhänvisning bl. a. till att det skulle vara orimligt att höja de egna lönernamed som avtalsrörelsen hade startat och man klart kunde seatt resultatet skulle bli magert. Resultatet blev , och motbakgrund härav ter sig det föreliggande förslaget som en utmaning mot Nr 94 arbetare och tjänstemän. Riksdagentillsatte då en kommitté som skulle Onsdaeen den "®" utredning. Man vågar nog säga att resultatet var klart redan från 29 j:1974 början; denna kommitté hade baratill uppgift att göra ett bestäUningsar- -------------- ;----- bete att i ord fastställa det som de flesta avkammarens ledamöter Arvoaettill riKS- redan var överens om, nämligen attarvodet skulle höjas. dagensledamöter , jj..g2 i solidarisk lönepolitik. Socialdemokraternahar ofta använt denna formulering i avtalsrörelser i avsikt att, som jag hartolkat det, dämpa desamma. Är detta ett utslag av kampen för en solidarisklönepolitik? Jag erinrar mig också den s. k. SACO-debatten, då vänsterpartietkommunisterna beskylldes för att stödja argument för högre lön. Detsades att vi var för en procentlinje. Beskyllningarna var emellertid heltfelaktiga. Vi förklarade att vi inte stödde linje beträffandelönepolitiken. förefaller det som om socialdemokraterna och majoriteten avkammarens ledamöter har gått in för att stödja just det som kallas förSACO-politik. Det förekommer argument om anställningstryggheten. Detsägs att är man politiker har man ingen anställningstrygghet. Är manriksdagsman kan man bli utan arbete. Det gäller för övrigt ävenkommunalråden. Därför skall man ha en högre lön. Jag har aldrig haft ett så säkert arbete som jag nu harsåsom, ledamot av denna kammare. Jag har aldrig haft en sådan anställningstrygghet,som just . Bara för var det vanligt att man trodde att mansom byggnadsarbetare hade ett varaktigt jobb, men så kunde arbetsleda-ren kommaen och lämna en s. k. sparklapp, aUtså besked om permittering, ochfr. o. m. var man arbetslös. Inom det förbund jag tillhörde. ,betraktades det som en stor framgång, när vi fick 14 dagars uppsägningstid. 1denna kammare gäller emellertid helt andra regler. Om en riksdagsman inte fårbehåUa sin anställning efter ett val, får han tre månadslöner. Om han är , får han sex månadslöner kontant i sin hand. Skulle man genomdrivamotsvarande bestämmelser på arbetsmarknaden för LO-kollektivet, kostade det enhel del pengar. Jag är övertygad om att många skulle avvisa ett sådant förslagsåsom orealistiskt. Det gick inte att genomföra. Det blev alldeles för dyrt. När det gäller arvodesnivån är problemet hur mycket detoch det arbetet är värt. Med hänvisning till mina erfarenheter såsom byggnadsarbetarefrågar jag: Hur mycket pengar kan man göra rätt för? Man står på en bygg- ellerindustriarbetsplats och arbetar så mycket man orkar varie dag. Man stämplarsitt kort . För detta får man i genomsnitt omåret. Hur mycket skall man arbeta för att göra rätt för den dubbla lönen? Detär ju detta det föreliggande förslaget handlar om. Jag vänder mig även mot att denna församling, som om enstund kommer att besluta om de högre lönerna, också har vägrat att förbättra pensionärernas villkor med hänvisning till statsfinansiella skäl. Man säger att pensionstillskotten inte kan höjas. Det finns för litet pengar. hade vi ett annat ärende aktuellt rörande dem som undergår arbetsmark- '8 nadsutbildning. Av statsfinänsiellaskäl var det omöjligt att höja deras Våra egna löner kan vi däremot väldigt snabbt höja . Inte heller bibehållandet av den nuvarande arvodesnivåninnebär den absoluta rättvisan. Men det står ändå någorlunda i relation tUl vadarbetare i gemen tjänar. I utskottsbetänkandet görs vissa jämförelser, ochkommittén som arbetat med ärendet gör också jämförelser. Man jämför -självfallet, höll jag på att säga - uppåt med vad kommunalråd och andra ländersriksdagsledamöter tjänar. Men vad är det som säger att man skall jämföra justmed kommunalråd och andra höginkomsttagare? Varför skall man inte kunna jämföramed vanliga arbetares inkomster, med den genomsnittliga inkomsten förLO-kollektivet? Jag tycker, herr talman, att det förefaller som om kammarensledamöter är något isolerade från verkligheten och vad som gäUer ute påarbetsplatserna. Jag viU ta avstånd från den opinion som anser attsysslandet med politik är en form av mygel eller ett smutsigt hantverk. 1 denfållan vill jag inte hamna. Vi menar att riksdagsarbetet är ett vanligthederligt arbete, och man kan inte bedriva det isolerat från verkligheten ochvad som gäller på den öppna marknaden. kommer vi att debatterafinansplanen, och jag är övertygad om att majoriteten då kommer att uttala sigför en s. k: lugn avtalsrörelse, där arbetstagarna inte skall kräva för mycket.Hur stämmer det med anspråken på höjning av våra arvoden? Jag vUl sluta mitt första inlägg med en fråga tillutskottets talesman: jämför man inte våra arvoden med vad vanligalöntagare tjänar? Varför gör man inte den jämförelsen utan jämför, som jag sadetidigare, uppåt med kommunalråd osv. Jag vill med detta yrka bifall till denreservation som är fogad till utskottets betänkande. HerrJOHANSSON i (s): beslöt kammaren påhemställan av att det skulle tillsättas en opartiskkommitté för att överväga frågan om riksdagsledamöternas arvode. Samtidigtuppdrogs det åt förvaltningsstyrelsen att utse dessa personer. Ordförande blevförre landshövdingen . Han har facklig erfarenhet från både LO ochTCO, han har varit riksdagsman, och han var ordförande i grundlagberedningen. Iövrigt fick de stora arbetsmarknadsorganisationerna föreslå företrädare idenna kommitté. De gjorde det, och i kommittén har ingått direktören från , andre ordföranden iLandsorganisationen , biträdande direktören i TCO Karl-ErikNilsson och förhandlingsdirektören i . Kommittén har lagt fram ett förslag som är enhälligt.Dess ledamöter representerar en mycket stor arbetsmarknadserfarenhet. De överblick över den svenska arbetsmarknaden som man rimligen kan begära.Jämförelser med olika befattningshavare är det fullt möjligt för dem att göra. Deras förslag innebär att man skall höja riksdagsarvodena.Motivet för detta är väsentligen att arbetsbördan har ökat förriksdagsledamöterna. Kommitténhåller fast vid den nuvarande konstruktionen, men på gmnd av den ökadearbetsbördan föreslår den att det skall utgå ersättning för ytterligare tvåmånader . Ingen har kunnat bestrida att arbetsbördan i riksdagenhar vuxit. Mig veterligt har ingen tidigare ifrågasatt den konstruktion avarvodet som har funnits. Den bibehålls som jag förut nämnde. Det är endast etthänsynstagande tUl den ökade arbetsbördan som sker. Det är helt felaktigt när den föregående talaren påståratt det här gäller ett beställningsarbete. Det är en stor oartighet, minstsagt, mot de män som åtagit sig detta uppdrag att komma med ett sådantpåstående. Jag vet att de självständigt har prövat frågan. När man sedan talar om att utskottet har jämfört med vissakategorier vill jag fästa kammarens ledamöters uppmärksamhet på vad utskottetegentligen har skrivit. Kanhända har inte den föregående ärade talaren haftmöjlighet att grundligt studera detta eftersom han inte tillhör utskottet, menvar och en kan snabbt läsa det korta utskottsbetänkandet, och ingen kan därupptäcka att det förekommer någon som helst jämförelse med någon grupp. Kanske jag också skall fästa uppmärksamheten på att man ivpk:s motion har tagit upp traktamentena. Motionärerna önskar att någon form avtraktamentsersättning skall utgå till ledamöter bosatta närmare riksdagshusetän föreskrivna . Ja, var och en vet att traktamenten inte är beskattademedan arvodena är det. Med hänvisning till de motiv som den opartiska utredningenhar anfört yrkar jag bifaU till utskottets hemställan.