prot · FX09142 · 1974-12-31 00:00:00 — Del äronödigt att diskutera enskilda preparat, eftersom situationen är alldeles klar.Socialstyrelsens information har ^inle slagit igenom. Det är glädjande^atl man är medveten om problemen med läkemedelsavdelningen och alt del görs ansträngningar ^atl lösa dem. Men nyatjänster är uppenbarligen ^inle till fyllest, eftersom man har vakanser på detjänster som redan finns. Därför upprepar jag min fråga: Om man kan befara all situationen kommer alt ytterligareförvärras i och med ^atl avdelningen flyttas tillUppsala, kan man då tänka sig ^atl ompröva beslutet om förflyttningen? Förhållandena är ju redan nu otillfredsställande och detkommer alt bli ännu värre när man nu skall genomföra denna förflyttning. Vidaretror jag det är av en viss psykologisk betydelse vad jag nämnde i slutet avmilt förra inlägg. Människor ser att inskrider mot rätt oskyldiga preparat. Sedan får de läsa itidningen att man släpper igenom en ökad försäljning av ett preparat somanses mindre lämpligt. De kan - om än med orätt - uppfatta det så attsocialstyrelsen bedriver en ^inkonsekvent politikoch slår på de syntetiska medicinernas sida, så ^atl säga. De somreagerar så menar kanske att man borde förbjuda de nu aktuella läkemedlen, och i stället tillåta andra mediciner vilkas effekt inte ärstyrkt. För min del anser jag ^atl den konsekventa linjen är, att baraläkemedel som är lämpliga och vilkas effekt är styrkt skall säljas. Jag undrar om socialministern har någon kommentar ^lill denna reaktion. Alt den har kommit har viju redan fått synliga bevis på. Beträffandeläkemedelsavdelningens förflyttning till är ju beslutet fattat. Det ligger fast. kommer ^atlintensifiera arbetet med information ^lill läkarna om läkemedels effekter och lämplighet för behandling av olikasjukdomar. Här vill jag nämna något om olika åtgärder som är planerade. Det gäller bl. a. en utökning avsymposieverksamheten. En av de stora läkemedelsgrupper som därvid kommer ^atlingående behandlas är psykofarmaka. bedriver också enomfattande information i om läkemedel och om konsumtionav läkemedel. information som har varit särskilt aktivunder 1974 skall nu byggas ut ^ytleriigare. Jag vill också erinra om det viktiga arbete som bedrivs avApoteksbolagets nämnd förinformation och statistik i fråga om uppföljning av läkemedelskonsumtionen. Den statistiksom nämnden sammanställer belyser förbrukningenav olika läkemedel i sluten och öppen värd. Denna information ställs ^lill förfogande för både och delokala läkemedelskommittéerna ute i landet och utgör ett mycketvärdefullt ^underiag för vidare åtgärder på området. harnyligen beslutat ^atl intensifiera delta arbete och all undersöka vilka ytterligare åtgärder som kan behöva göras från bolagels sida när det gäller ^atl förbättrainformationen. Ett åtgärds-program håller nu pä att utarbetas inom Apoteksbolaget. Jag har velat redovisa detta, herr ^Romanus, därföratt detta är ett område där en storaktivitet är på gång i olikaavseenden och konkreta åtgärder vidtas. Om åtgärdermot försäljning av mindre lämpliga läkemedel Herr ^ROMANUS (fp): Jag ber att fä lackasocialministern för de kompletterande upplysningarna om åtgärder. Destyrker ju del som var utgångspunkten för min fråga, nämligen all situationeninte är tillfredsställande . Det är alltså bra alt sädana åtgärder vidtas. Omsocialministern har ännu mer kompletteringar att lämna när det gäller defrågor som jag ställde omläkemedelsreklamen och vad man kan ställa för krav pä den, skulle det ^naluriigtvis vara värdefullt. Beslutet om flyttning avläkemedelsavdelningen till Uppsalaär naturligtvis fattat. Men måste det vara så - jag hänvisar ^lill dendebatt som vi hade , herr socialminister - all beslut som är fattadeabsolut benhårt måste vidhållas när man ser ^atl de ^fär orimliga konsekvenser? Kan man ^inle tänka sig alt det skulle öka respekten för både regering ochmyndigheter i allmänhet om man kunde ompröva mindre lämpligabeslut? ^Överiäggningen var härmed slutad. På förslag av herrtalmannen beslöt kammaren att återstående på föredragningslistan upptagna enkla frågor skulle besvaras efter behandlingen av^utskottsbetänkanden. §10 Föredrogs, men bordlades åter ^konsliiutionsutskottets betänkande nr 66,^skatteutskoiiets betänkande nr 60, ^justitieulskotteis ^betänkanden nr 38 och 42, ^socialförsäkringsutskotteisbetänkande nr 39 samt inrikesutskottets ^betänkanden nr 31-33. § 11 Ytterligare insatser för^sväl^ldrabbade länder Ytterligare insatser för ^svältdrabbade länder Föredrogs^utrikesulskoitets betänkande nr 17 angående ytterligare insatser för^svälldrabbade länder. Med ^uinylijandeav sin ^iniiiaiivrätt hade ^ulskoltetföreslagit att ytterligare svenska katastrofinsatser om 100 milj. kr. skyndsamt kom till ^slånd med användning i första hand avmedel på tredje huvudtitelns anslag C I ochC 2 för internationellt utvecklingssamarbete under /75. Nämnda belopp skulle möjliggöra leveranser av svensktvete eller andra insatser som mottagarländerna prioriterade för alt kunnaförbättra sin livsmedelsförsörjning. ^Maj:t till känna vad utskottet anfört om ytterligare svenska biståndsinsatser ^lill förmån för de av försörjningsproblem särskilt drabbade ^u-länderna. Reservationhade avgivits av fru tredje vice talmannen ^Netielbrandt (fp) och () som ansett att utskottet bort hemställa, att beslutade a. anslå ytterligare 500 milj. kr. på tredje huvudtitelns anslag C 1 och C 2 för Internationellt utvecklingssamarbete under /75, varvid ^föruisailes all medlenanvändes för hjälp ^lill de av^hungerka- ^tastrofer drabbade ^u-länderna, b. vad gällde inköp och leverans avspannmål ge ^Kungl. ^Maj:i till känna vad reservanterna anfört. Fru tredje vice talmannen ^NETTELBRANDT (fp); "Låt oss säga 1974/75 och lova alt vi skall hälladetta värt löfte", slog dåvarandeutrikesminister fast på partikongressen 1967. Ungefär detsamma upprepade han när 1968 beslöt att^enprocentsmålet för ^u-hjälpen skulleuppnäs 1974/75 och inte /73som ^mittenparlierna krävt. 1968 anslöt sig också till^utrikesuiskottets skrivning att /75 som det år då ^enprocentsmåletsenast skall ha uppnåtts är en ^minimimålsäuning. Det år som löftet gällde är nu inne. Men , när vi är framme, dä svävar man på målet. Regeringen har avvaktat ochavvaktat. Detsamma gäller tyvärr även , som tidigaretillsammans med drivit^enprocentsmålet. I debatten 1968 var ställning klar. Mar.tyckte att det var nödvändigt att nå målet tidigare än 1974/75. Jag är ledsenöver alt mina goda vänner inom sviktar , när vi är framme vidförverkligandet - detta trots alt vi redan är inne i , som förutansetts för sent och därför oacceptabelt. När i enighet fattade beslut om att stödja kravet påen uppbyggnad av en särskild ^FN-fond för katastrofinsatser var detta .ett glädjande framsteg. I beslutet ingick också ^atl insatsen skullevara av sådan storleksordning att den liggeri linje med strävandena ^atl uppnå ^enprocentsmålet. Del betyder ikronor ungefär 500 miljoner. Vad har hänt ? Två viktiga ting. Fördet första har det hakat upp sig i FN med den särskilda fonden. står detklart ^atl fonden tidigast kan varaorganiserad på . För det andra har, bl. a. genom våldsamma översvämningar, redan ^svältdrabbadeländer fått uppleva en hungersnöd av tidigare oanade mått. Kalastrof ärett för litet ord att beskriva dessomfattning. När människor dör av sväll i tusental varenda dag, då finns något ord som räcker för att beskriva vad det handlar om. finns del de som säger att den rätta hjälpen är^inle att ge mat. Det måste vara enlångsiktig hjälp till självhjälp. En fisk kan stilla hungern , men alt lära sig fiska kange mat för hela livet. Ja, visst är delrätt, och det måste vara en grundläggande filosofi för ^u-landspolitiken, men^inle kan man komma dragande med den till barn som håller på ^atl svälta ihjäl.För dem är mat för dagen det enda viktiga. Och vem kan påslå ^atl det inteockså är en långsiktig åtgärd att få fram katastrofhjälp? Det är ju inte barafråga om alt uppehålla livhanken. Vi måste fråga oss vad det innebär att ha ständighunger. Vi vet alt barn som inte får mal ^fär mentala skador. Om man vet attdet finns 450 miljoner människor som ärkonstant hungrande, och vet att ungefärhälften av dem är mödrar eller barn, kan man kanske fatta vilken långsiktig åtgärd det är alt ge dem mat för attlindra den värsta hungern. Vi måste tänka ^lanken ^atl ^väriden kan komma ^atlrymma hundratals miljoner av mentalt skadademänniskor. Vad kan det ^inle innebäraav katastrof för dem, och för oss? Att mätta de hungrande är en humanitär åtgärd,del är direkt fråga om alt rädda människoliv, men det är också en fråga om långsiktigt medmänskligt bistånd.Inget engagemang i den viktiga uppgiften kan någonsin bli liktydigt medett jippo. ^Berch har sagt omvärldens livsmedelskris att ämnets vidd och betydelse har kommit attundanskymmas av något man kunde kalla retorisk^avirubbning hos de ^fiesta, och den ^avtrubbningen medför en ödesdiger passivitet hos allmänheten i de rika länderna. Han menar också att de rikaländerna kollektivt gör sig skyldiga till passivt folkmord, då de har både kunskaper och resurser för att med marginella uppoffringar räddamiljoner människor från svältdöden. Visst har vi litet var tänkt i de härbanorna . Då är del befriande alt kunn^a^ ^konslatera all vår svenska^allmänhei inte är stelnad och avtrubbad. Detusentals bevis från allmänheten på engagemang för svårt drabbademänniskor som vi har fått är något mycket positivt och glädjande. Över alla partigränser har förslag om atthjälpa de ^svält^drabbade väcktgensvar. En av arbetarrörelsens skickligaste ^chefredak-^lörer ^h^ar ö^ns^k^at, al! vi^ti^llsamm^ans kunde v^ädja ^lill ^a))a i vår värld att ställa sig på desvältande folkmiljardernas sida. Ytterligare insatser för ^svältdrabbadeländer Ytterligare insatser för ^svältdrabbade länder anser det väsentliga vara attriksdagen beviljar 500 miljoner, som omsätts, i snabba å^tgärder. Mankunde räkna upp många ^fier sådana exempel. inställningtill ^u-landshjälpen och^enprocentsmålet har varit kändlänge. Kyrkornas ställning har också varit länge känd. Att man ^inle ^frånfallersin uppfat^tning just när delinträffat en katastrof och hjälpen bäst behövs är ju inget märkligt. Ärdet ett jippo att då hålla fast vid sin ^hjälpvilja,vad skall man då kalladetta att år i högtidliga sammanhang tala om hjälp - och an ^l. rösta för att den skall öka - men an tveka ^,,är det året är inne och det blir fråga om konkret handling? Det finns de som gjort sig lustiga över att del skullefinnas en tro på ^an transporterna av vete skullegå mycket kvickt. Jag tror inte att någon av de ^hjälpvilliga varit så naiv. Anordna tonnage och att forcera världshaven lar sin tid. Men inte går det fortare för au man väntar med bådebeslutet och starten några månader. Jag tror att det är farligt om vi politiker föraktar all människor handlar efter sill samvete. Tvärtom är del något vi har anledning au glädjas ål i samhällsarbetet aumänniskor spontant reagerar för vad de känner. Att vi i just som en skänk från ovanfått ett ovanligt stort veteöverskott underlättar ju för oss att hjälpa, mendet kan ^inle vara den enda motiveringen till ^atl hjälpa. Därför kan inte heller ^ve-^teöverskoiieis ^siorlek bliavgörande för insatsens storlek. Med anledning av varierande uppgifter bör det sägas ifrån att ^enligl information som lämnats iutskottet är överskottet . Men det ^måsie också sägas, att vi givetvis skallköpa upp vetet av de svenska jordbrukarnaprecis som vi får köpa på annat håll.Vi skapar ju därmed också avsättning för de svenska produkterna. Var skall man nu hitta500 miljoner, hur skall det betalas? Det kan finnas mänga möjligheter.Beredvilligheten att ta fram pengar är i varje fall i mitt parti tillräckligtstor för att inte detta skall kunna spräcka frågan.Men del är inte ur vägen att påpeka,att när regeringen utlovar reformer av olika slag, på hundratalsmiljoner, brukar del inte åtföljas avförslag om förstärkning av budgeten. Och när finansministern ^un-^derbalanserar budgeten med ^fiera miljarderbrukar han inte säga ^etl enda ordom hur del skall finansieras. Då är det inte heller nödvändigt att göra det finansiella till en huvudfråga, bara för att del gäller stackars människor som är utan^infiytande och lever på ^fiera ifrån oss. Dessutomvisar budgetprognoser att sänkningen av mervärdeskallen var så stimulerande pähandeln att ^stalsin-^täkterna trotsskattesänkningen ökat med 670 miljoner jämfört med beräkningarna. Detöverskottet skulle ju räcka mer änväl. Det finns ^élt ord i^ulskottsbetänkandet som inte harnågon saklig täckning.Det är ordet "ytterligare". Med majoritetens förslag blir det inga ytterligare 100 miljoner till katastrofinsatser. Det blir inteen enda ny krona. Jag ^lycker att det bör ärligt sägas ifrån ^atl del ^inie är fråga om en ny insats.Däremot kan m^an säga an det blir ytterligare förpliktande för regeringen att snabbi effektuera det redan förut har gettanslag till. Om människor i , ,eller skulle dö som flugor på grund av sväll, då skullealdrig en ^utskotlsmajoritei mäkta med ^atl säga nej ^lill att hjälpa.Men när lidandet är långt borta är det lättareatt förtränga. Och ändå är enhungersnöd i de nu ^svältdrabbade länderna så oerhört myckel merödesdiger, därför att den startar från enredan tidigare gammal nöd. Enligt en specialartikel i hart. tiggarna i bättre än de 15 miljoner som svälter i^Västbengalen. När man har sett ^tiggarbefolkningen i ochsett ^västbengalerna på flykt, då är del med en hisnande skräck man upplevertanken ^atl de nu har det ännu mycket värre. Den tanken går del inte alt kommaförbi. Det är därför har väckt sitt förslag om ^atl vi nu skall anslå 500 miljoner för all snabbt hjälpa de^svältdrabbade, och det är därför,herr talman, jag yrkar bifall till reservationenvid ^utrikesuiskottets belänkande. Ytterligare insatser för ^svältdrabbadeländer Jag är helt överens med fru ^Neltelbrandt om alt den frågavi nu diskuterar har en djupt tragisk bakgrund. Vi vet ^atl en rad av världensländer upplever den svåraste hungerkatastrofen i modern tid, och då framstårdel som en självklar plikt för oss i vårt land att lämna vårt bidrag för attlindra nöden. Det är i linje med vår starka strävan att verka förinternationell solidaritet, för bistånd åt människor i nöd och förinternationell jämlikhet och fred. Den hungerkatastrof som fleraländer befinner sig i kräver således stora insatser av oss. Jag tror inteatt jag här behöver gå in på all analysera katastrofens orsaker och omfattning. Inte heller behöver jag närmare belysadess konsekvenser. De är kända av oss alla. Bakom konstaterandetatt nära en halv miljard människor ivår värld hotas av svältdöden ligger inte bara en halv miljard enskilda tragedier - det är en tragedi ochen katastrof för hela mänskligheten. För del finns två vägar att gåför att försöka möta katastrofen: dels ombesörja snabba och omfattande leveranserav livsmedel och spannmål till ^svältdrabbade områden, dels hjälpa till vid uppbyggandet av internationella fonder för ^atl på så sätt medverka till ^atl det på ett internationellt plan skapas resurser för att möta liknande kalastrofer iframtiden och därigenom få medel att avvärja dem. Den första är en kortsiktig katastrofutryckning. Den andra är ett led i en mera långsiktig biståndspolitik. Båda vägarnaär lika angelägna. Vifår inte hamna i en situation där vi inriktar oss på ^atl lindra dagens nöd menundviker att lösa morgondagens problem. Vi får ^inle heller hamna i ensituation, där vi undviker dagens problem i förhoppning om att kunna bidra^lill ^atl lösa morgondagens. Dagens problem gäller hungersnöden och våra möjligheter att bidra medsvensk spannmål för omgående leverans till de hårdast drabbade Ytterligare Insatser för ^svältdrabbadeländer I del sammanhangetspelar det svenska ^veieöverskoltet en avgörande roll, inte bara i den debatt som pågått utan också i sakfrågan. Förcenterpartiets del vill jag klart ochentydigt deklarera ^atl vi anser attallt tillgängligt överskott intill sista kilot skall stå ^lill förfogande för de ^hungerdrabbade folken och attockså pengarna ^lill detta måsteskaffas fram. Vi är beredda alt ta vår del av ansvaret för att så sker. Det gäller de som det ansvarigaorganet. Svensk spannmålshandel, kangarantera redan nu - men del gäller också de kvantiteter som kan visa sig finnas , då man haren klar överblick över ^veteöverskotlels storlek. Utrikesutskottetdeklarerar klart all utskottet hoppas attden definitiva beräkningen av skördeutfall skall visa att ytterligarekvantiteter senare kan användas för ^biständsändamål. Från sidaansluter vi oss ^hell till dennadeklaration av utskottet. Vi hoppas att det kommer all röra sig om 200 utöver de som är aktuella. För att inte missförstånd skall råda vill jag understryka att de somdet nu är fråga om ligger ovanpå de som utlovade vid^världslivsmedelskonferensen i , och de ligger också ovanpå de som biståndsminister ^Sigurdsen i särskild ordningutlovade ^lill . Del förefaller som om vissa missförstånd uppstått idebatten om hur stort ^veieöverskoltetegentligen är. Från sida har vi ^inle haft anledning att misstroSvensk spannmålshandel, som angivit del nu förefintliga överskottet till . Vi har sålunda medverkat till att se till så att erforderliga medelanslås för alt köpa upp detta överskott för omedelbar leverans till hårdastdrabbade ^u-länder. Vi har därutöver sagt ^atl om det senare skulle visa sig -och det kan med säkerhet bedömas i april1975 - att överskottet blir större skall erforderliga medel ställas tillförfogande för ^atl också detta överskott omgående överförs till^u-länderna. Det framgår också klart av utrikesutskottets betänkande.Vi hoppas, som sagt, alt det rör sig om 200 000-300 000 ton. Jag kan inte underlåta att framhålla att vi alla medtillfredsställelse hälsar den goda skörden i landet. Men man kan naturligtvisfråga sig var hade stått , omvi fullföljt det jordbrukspolitiska beslut som fattades 1967 och sominnebar att vi skulle lägga ned en miljon hektaråkerjord. Då hade vi stått såsom köpare på en världsmarknad, där det irealiteten inte finns någonting ^atlköpa. Dä hade vi ^inle ^kunnal lämnadet bidrag till ^u-länderna som vi här diskuterar. Jag ^lycker att det ärvärt alt lägga på minnet. När det gäller de aktuella kvantiteterna har vibedömt det sä ^atl det vore oriktigt alt ställaut växlar på större mängder spannmål än vi med säkerhet kan garantera.Ingen kan avgöra ^della med större säkerhet än Svensk spannmålshandel, somsäger sig kunna garantera . Det har fru tredje vice talmannen^Neltelbrandt säkert hört vid fö- ^redragningen för utskottet. Om visom politiskt parti skulle gå ut och garantera större kvantiteter, såvore detta oförsvarligt. Men det viktiga för oss är alt utskottet säger att om,vilket vi hoppas, överskottet skulle bli större så skall vi skicka också ^dellatill de ^hjälpbehövande. Del visar sig attännu inte ^ianspråktagna medel inombiståndssamarbetets ram kan överföras ^lill den ^livsmedelsinsais om100 000 lon i en första omgång som^utskollsmajoritelen föreslår. Det är alltså här fråga om medel somredan tidigare beviljats och som ännu ^inle använts. Det sägs intei betänkandet men jag förutsätter som självklart att om denna ^bottenskrapningav anslagna medel allvarligt skulle drabba andra angelägna projekt, tar regeringen i samband medförslag ^lill anslag för biståndssamarbete i nästa års ^slatsverkspropositionhänsyn till delta och föreslårnödvändiga förstärkningar på tilläggsstat. Denkatastrofinsats pä livsmedelssidan som sålunda utrikesutskottets majoritet föreslår för oss inte närmare ^enprocentsmålet, det skall i rättvisans namn erkännas. Som framgår av^utskottsbetänkandels majoritetsskrivning tvingas vi emellertid konstatera^atl bristen på lastnings-kapacitet, tonnage ^m. och det faktumangående överskottets storlek som jagtidigare varit inne på gör att även om vi anslog aldrig så mycket pengar skulle det inte betyda all mera mat kom till de svältande länderna inom en snarframlid. Jag poängterar , därför att det kan efteröverblicken per vara möjligt alt göra en ^mycl^jet större insats.Jag tror inte heller att det är möjligt ^atl gä ut pä världsmarknaden och tro att man kan köpa spannmål iden bristsituation som föreligger. Det skulle alltså ta några månader att lösa dessa problem.Däremellan ligger, som alla vet, den tid då vi kan ta ställning till regeringens förslag till anslag för biståndssamarbetet i dess helhet isamband med statsverkspropositionensframläggande och den därpå följande allmänna motionstiden. Den insatsför ^atl genom en snabbutryckning bidra ^lill att lindraden aktuella hungersnöden som ^ulskoitsmajorileten nu föreslårriksdagen alt godkänna är enligt minbedömning av stor omfattning och den kommer säkert att få stor betydelse för hundratals, kanske tusentals byar i^hung^erdrabbade länder. Mot bakgrund av vad vi nu vet om de praktiskamöjligheterna att snabbt överföralivsmedlen ^lill de drabbadeländerna har vi ^inle funnit anledning frän vårt häll alt nu begäraökade anslag i del här sammanhanget för altnä upp till ^enprocentsmålet. Men jagvill poängtera ^atl ^enprocentsmålet står fast och bör uppnäs, ommöjligt redan under detta budgetär. Jag vill erinra om att vi fråncenterns sida så sent som vid denallmänpolitiska debatten vidhöstriksdagens början slog fast detta genom uttalande frånpartiordföranden herr ^Fälldin. En enhälligriksdag har sagt ^atl ^FN:s planerade oljefond skall tillföras så snart den blirverklighet. Skulle det visa sig att fonden inte blir verklighet underinnevarande budgetår, har vi från ^cen- Ytterligare insatser för ^svältdrabbadeländer Ytterligare insatser för ^svältdrabbadeländer ^terns sida ^sagl att Program - ^WFP - bör kunna få ta ianspråk dessa medel för att därigenom ges möjlighet att etablera sig som en livsmedelsfond. Vi hoppas ^atl denna frågaännu inte skall anses definitivtavförd från dagordningen i FN där man ju skall behandla den här saken. Fru tredje vice talmannen ^Neltelbrandt uttalade en viss besvikelseöver för att vi inte var med på reservation och sade ^atl vi ^inle stod fast vid ^enprocentsmålet. Även om jag ogärna polemiserar mot måste jag säga allfolkpartiets reservation enligt min värdering inte för oss ett steg närmare^enprocentsmålet, och detta av två skäl. Detförsta är att SIDA har reserverade medel för innevarande budgetår, somvi föreslår skall tas i anspråk . SIDA har nämligen mer pengar än man kan fämeningsfyllda projekt till. Därför föreslår vi att en del av dessa medel nu ställs ^lill förfogande för det projekt som vi här talar om. Det andra skälet är om vi vill hålla oss till svensk spannmål och andralivsmedel -och det tror jag alt vimåste göra, sådan som världsmarknaden nu ser ut - så har vi inga möjligheteratt skicka i väg några ytterligare kvantiteter före . Dåförstår jag inte hur vi skall kunna uppnå^enprocentsmålet med den uppläggning som föresläs i reservationen. Beträffande livsmedelsfonden tror jag att detviktiga med vår insats är ^atl vi därigenom bidrar till all skapaförutsättningar för all möta kommande livsmedelskriser. En positiv effekt är dåockså au om vi kan använda dessa 100miljoner kronor, sä uppnår vi ^enprocentsmålet inom ullovad lid. Men somjag sade tidigare är vi inte främmande för all växla om dessa pengar,exempelvis ^lill Program. Därmed går jag över ^lill att helt kort säga något om den mera långsiktigabiståndsinsatsen. Jag tror tyvärr ^inlealt den nu aktuella hungerkrisen är av övergåendenatur. Befolkningsexplosionen är en realitet. Därtill kommer att de högtställda förväntningarna på den ^s. k. gröna revolutionen inte har infriats. Dehögavkastande nya vete- och rissorterna - som t. o. ^m. renderade sinupptäckare ett ^nobelpris och som skulle avskaffalivsmedelskriser - har tyvärr inte infriat förväntningarna, i första hand genombrislen på konstgödselmedel och i andra hand genom bristen på bevattningsanläggningar. Därför måste vi pålång sikt skapa internationellainstitutioner som är tillräckligt starka och har tillräckliga resurserför att möta liknande och andra kalastrofer .