prot · FX0997 · 1974-12-31 00:00:00 — Och inte minst hushållssparandets utveckling, har vifått lära oss, är hart när omöjlig att förutse. Under första hälften av1960-talet låg sparkvoten i intervallen 6 å men föll däreftersuccessivt till 1969. Därefter har det stigit snabbt: detfördubblades och låg på i genomsnitt . förutses nu ytterligare en uppgång av sparkvotenmed kanske en halv procent. De erfarenheter jag redogjort för ger entydlig fingervisning om behovet av att nära följa utvecklingen och stå bereddatt Ingripa i stabiliserande syfte om situationen kräver det. I detta läge måste prisutvecklingen och bytesbalansen ståi centrum för vårt intresse när det gäller att hålla totaleftcrfrågan iekonomin inom ramen för vår pioduktionskapacitet. En alltför snabbefterfrågeutveckling sätter sina spår i form av accelereradeprisstegringar och försämrad bytesbalans. Självfallet gäller för den oftentligasektorn att vi måste rätta munnen efter matsäcken och inte störta oss In i enokontrollerbar Inflationsutveckling. Som läget nu är på arbetsmarknaden, med 69000 lediga platser och 47 000 anmälda arbetslösa, finns utrymme fören ytterligare generell efterfrågesllmulans. Det krävs därför I det här lägetatt man för en stark finanspolitik. Reformer som innebär bestående krav på denoffentliga sektorn måste ges finansiell täckning. Saknas en stabil finansieringav reformpolitiken, riskerar man att komma i en situation med ökad Inflationoch härda kiedltrestrik-tlonei. lag villbelysa detta med några siffror. Det statliga budgetunderskottet beräknas för innevarandebudgetår uppgå till av bruttonationalprodukten mot tör -' Härigenom ställsstora anspråk på kreditmarknaden från P , , statens sida. Den statligaupplåningen uppgick till 2,6 -j, . .m.,------ miljarder kronor och till drygt 6 miljarder och 1973. ---- ' ' -------------------- beräknas underskottet till inte mindre än 11 miljarder. Den ekonomiska pj-|n moderat håll hävdas nu att regeringen sitter fast i ettotidsenligt politiken, m. m. budgetsaldotänkande och att man helt tycks glömma det sparande som Låt oss då betrakta vilket resultat vi når om vi tar inÄTP-sparandet i bilden. Man kan konstatera att summan av det statligaoch kommunala budgetsaldot understigit AP-fondenstillväxt med 3 å . alltså ett motsvarande belopp varit tillgängligt för utlåning till övriga sektorer i ekonomin, då främst bostads- och industrisektorerna. kalenderåret1974 förutses däremot att detta samlade budgetunderskott för statoch kommun kommer att överstiga AP-fondens tillväxt med Denna utveckling, som nästan helt förklaras av det statliga budgetunderskottets ökning, innebär en omsvängning mellan1973 och 1974 på ca eller av Denbild som framträdde vid en isolerad betraktelse av det statliga budgetsaldotkvarstår således även vid en sådan mera vidgad bedömning. Jag tror att vi alla mot den bakgrund som jag här givit avdet statsfinansiella läget måste kunna erkänna att det verkligen föreligger ettstarkt behov av att finna en bred uppslutning inte bara kring de reformer vialla är överens om utan också om dessas finansiering. Det är därför glädjandeatt har tagit sitt samhällsansvar, vilket har manifesterats i denöverenskommelse som vi träffade för . Jag vill på dennapunkt hänvisa till den överenskommelse som finns intagen I finansutskottets betänkande. har haft att behandla sju motionsyrkandenangående internationellt bistånd. Motionerna har varit remitterade tillutrikesutskottet för yttrande, och det är på detta fackutskotts synpunkter somfinansutskottet har grundat sitt ställningstagande. Jag konstaterar medtillfredsställelse att vi inom utskottet har kunnat enas i frågan. Två av motionerna, kommunisternas motion1845 i denna del och i m. fl. motion 1847 mom. 2, harutskottet avstyrkt. Beträffande den förstnämnda motionen har utskottet anförtatt yrkandet icke baseras på FN-deklaiationerna, och när det gäller den senaremotionen hänvisar utskottet till att redan har tagit ställning tillökningstakten för biståndsanslagen efter / 75, I fråga om övrigayrkanden föreslår utskottet att måtte finna motionerna besvarade medvad utskottet anfört i anledning av uttalandet om utvecklingsbistånd ikomplettcrlngspropositlonen. Det har i de yttersta av förekommit mångaolika tolkningar av finansutskottets ställningstagande, och jag anser det varanödvändigt att tillföra kammarens protokoll den slutsats som utskottet harkommit fram till. Utskottet säger på s. 20: "Enligtpropositionen förutsätts att när man inom FN når fram till en lösning avde problem som uppstår för på grund av oljekrisen, bör ocksåSverige solidariskt göra sin insats. 38 att när en sådan samlande lösning uppnås, regeringen fullföljer sin i propositionenanförda mening och jämväl lämnar förslag till finansieringen härav. Utskottetbiträder vad som sägs i utrikesutskottets yttrande om att ett ställningstagandeom svenskt bidrag till FN-insatser bör göras på ett tidigt stadium. Dettaligger i linje med strävandena att snabbt uppnå enprocentmålet. Mot den bakgrunden finner utskottet ej anledning att nupröva de förslag angående inkomstförstärkningar för statskassan som föreslagitsi vissa motioner, där en höjning av biståndsanslagen krävts," Och så slutar utskottet med att säga att utskottet meddetta anser motionerna besvarade. Slutligen vill jag, herr talman, med några ord kommenteraett par punkter där vi inte har kunnat nå enighet i utskottet. Det gäUer först kravet på att skatteutredningen skall fåtilläggsdirektiv angående inflationsskydd i skattesystemet, Iutskottsbetänkandet fram-hålles att ett sådant inflationsskydd skulle bidratill inflationsbekämpning genom att bryta pris- och lönespiralen. Jag ärpersonligen av den uppfattningen att effekten av en indcxreglering avskatteskalorna kan bli den rakt motsatta. I några länder har man infört systemav detta slag eller står i begrepp att införa dem. Vi kan fråga våra vänner iDanmark vad de tycker om effekten. Någon utförlig utvärdering av effekterna harännu ej gjorts, men det torde ändå redan nu kunna fastslås att indexreglering ialla former kan skapa bl. a. stabiliseringspolitiska problem. Hur destabiliserande effekter sådana system får beror självfallet på derasutformning. När vi nu kunnat enas om att inrikta den ekonomiska politiken påatt begränsa prisstegringarna, anser jag det naturligt att inte genomföra enändring av skattesystemet, vars effekter i grunden kan sabotera resultatet av övrigaekonomisk-politiska åtgärder. Därför bör vi i stället fortsätta den beprövadeväg vi slagit in på: omprövning av beskattningen med jämna mellanrum. Vad gäller förslaget om tillsättandet av en parlamentariskbesparingsutredning har vi i vår reservation pekat pä vissa restriktioner föratt en sådan utredning verkligen skall kunna ge något positivt. Låt mig barahär upprepa att varje mer radikal nedskärning av statens utgifter självfalletmåste innebära att transfereringarna reduceras, eftersom ju transfereringarnasvarar för två tredjedelar av de egentliga statsutgifterna. Arbetet i riksdagenhar sannerligen inte givit mig anledning att tro att något av de partier som nukräver en besparingsutredning är berett att föreslå omfattande Ingrepp iInkomstöverföringarna. 1 sitt betänkande nr 29 är 1971 behandlade finansutskottetutförligt då väckta motioner om en parlamentarisk besparingsutredning. Vierinrade frän den dåvarande majoritetens sida om att krav i den här riktningenframförts vid varie riksdag . Men har avvisatkraven under hänvisning till bl. a. det ringa resultat sombesparingsutredningen gav. De förslag utredningen kundeenas om var mycket begränsade och innebar till betydande del endast en övervältringav statens kostnader på andra subjekt. Inte hellei de förslagen genomfördes.Resultatet av besparingsutredning lämnade alltså Inte nägra beståendespår efter sig. Bland utredningens förslag fanns ncdtrappnlngen avstatsbidraget till Den ekonomiska politiken, m. m. Den ekonomiska politiken, m. m. statensjärnvägar och av skatteersättningen till kommunerna samt långsammare utbyggnadav vägväsendet. Jag kan inte bedöma om det är utredningen som verkatprovocerande, men i varje fall har på samtliga dessa områden utvecklats enpåtaglig aktivitet i för ökade statsutgifter. Liknande erfarenheterhar gjorts i andra länder. Jag finner nog att bästa sättet att göra besparingarligger i att omsorgsfullt och restriktivt prövar nya utgiftskrav.Inte minst gäller det kraven på nya utredningar, eftersom redan tillsättandetav en utredning ofta innebär att man binder sig för framtida reformer ochutgifter. Inte minst den nu snart avslutade vårsessionen kan uppvisa en brokigprovkarta på utredningskrav. Jag är övertygad om att en av de få besparingar avstatsmedel som kan göras utan välfärdsförlust för medborgarna är att avslåförslaget om tillsättandet av en parlamentarisk besparingsutredning. Med detta vill jag yrka bifall tillfinansutskottets hemställan på samtliga punkter, med undantag för punkterna 4och 9, där jag yrkar bifall till reservationerna 5 respektive 9. () kort genmäle: Jag fick ett intryck av att utskottetsvärderade ordförande är något bekymrad över utvecklingen och att bekymrennärmast återfaller på att underlaget för majoritetens skrivning är litet smaltoch bräckligt. Så till vida förstår jag hans bekymmer. När jag i mitt första inlägg ifrågasatte hur de inledandeöverläggningarna hade utformats, var det inte en kritik mot förhandlingarsåsom inslag i det parlamentariska arbetet. Tvärtom tycker jag att de utgör ettvärdefullt och nödvändigt inslag i en levande demokrati. Det finns ingenanledning att på den punkten göra någon reservation. Vad jag kritiserade vartidtabellen. Jag beklagade att finansutskottets intentioner att tidigare startastabiliseringspolitiska konferenser inte gick att realisera. TUl jag säga att kommunisterna i detta avseende inte bidrogtill att finansutskottet fick spela en aktivare roll. Självklart hade jag imitt anförande anledning att vara kritisk mot vissa svaga punkter i denträffade uppgörelsen. Beträffande finansieringen vill jag säga till vi är överens om behovet av en stark och målmedveten ekonomisk politik. Mensättet för finansieringen av angelägna reformer, som vi också är överens om,måste rimligen anpassas till den stabiliseringspolitiska målsättningen. Vi kanInte frikoppla finansieringsfrågorna från den aktuella konjunkturutvecklingenoch behovet av en aktiv stabiliseringspolitik. Det väsentliga måste vara attvi är eniga om att de reformer som vi ger vår anslutning även skallfinansieras. Här finns många problem som behöver närmare studeras. Jag nämndedifferentieringen av arbetsgivaravgiften, dess konsekvenser försysselsättningen, nödvändigheten av att i ett visst konjunkturläge ta I anspråkökad bolagsskatt för finansieringen, etc. Allt beror på konjunkturen, och denhandlingsfriheten anser vi att man bör ha vid finansieringen av dessa reformer. HerrBURENSTAM () kort genmäle: För att ange de ekonomisk-politiskariktlinjerna har socialdemokraterna och i utskottet ordagrantåtergivit den kommuniké som utfärdades utanför utskottet. Jag tillät migkritisera detta förfarande såsom en parodi på utskottsbehandling. emellertid att det inte var så farligt. Men om man ordagrant återgersådana citat, varför har vi då utskott, ? ville gärna komma ifrån att vi har haftkonjunkturbesvärligheter. De berodde nu inte sä mycket på socialdemokraternaoch den ekonomiska politiken, utan de var orsakade av att företag inte villeinvestera vid lågkonjunktur. Varför är då en av de viktigaste anledningarnatill lågkonjunkturen att bostadsinvesteringarna sjönk så kraftigt? Det är ändåstaten som bestämmer dem. Ekonomisk politik, det är svårt det, sade , jag är beredd att hålla med honom, men om socialdemokraterna tycker att detär så svårt att sköta den uppgiften, som ändå är central för vilken regeringsom helst, varför är då en huvudtanke i socialdemokratisk politik att statenskall bestämma mer och mer? Om ni anser att ni inte kan bestämma det som enregering bör bestämma, varför då ge ett intryck av att ni kan klara flerauppgifter som ligger väsentligt utanför vad en regering nödvändigtvis måste tapå sig? Även om det är svårt att bedriva denna politik är fråganom inte socialdemokraterna ändå har misslyckats ganska ordentligt, eftersom detfanns förslag till en annan ekonomisk politik. lade vi t. ex. framförslag om en kraftig momssänkning, som borde ha givit ett rejält stöd åtkonjunkturen. Det är mot den bakgrunden som vi anser att vi har moraliskrätt att efteråt påstå att den arbetslöshet som uppstått och de resurser somvarit outnyttjade ger underlag för att tala om förlorade år.Det är alltså inte efterklokhet. När försöker försvara sig för det här med deförlorade åren genom att hänvisa till att företagen har haft stora vinster, dåtycker jag att han står på bräcklig grund. Skall detta verkligen vara någotbevis för hur politiken har varit, då är det något grundläggande fel i självamålsättningen för politiken. VI kaninte bevisa, sade , att om det förts en annan politik så hade detblivit en bättre utveckling. Tja, det som vi verkligen har bevisat är att detmed socialdemokratisk politik uppstått allvarliga besvär under de senaste tre åfyra åren. synpunkter på momssänkningen tycker jag ärkonstiga. Vi säger inte att momssänkningen var meningslös. Vi för inte framnågon skarp kritik mot den trepiocentiga sänkningen, utan vi säger bara att dethade varit bättre och rimligare med en femprocentig sänkning i stället.Erfarenheten har väl visat att den typen av politik har varit bra. den 31 tnaj 1974 Den ekonomiska politiken, rn. HerrWERNER i (vpk) kort genmäle: Herr (alman! Jag vill börja med att yrka bifall tillreservationen I, så att kammuren får något att rösta om . sade att det fortfarande ärsocialdemokraterna som står för resultatpolitiken. Men vad blir det förresultat, , om Den ekonomiska politiken, m. m. innehålleti uppgörelsen mellan er och inte innehåller ett spår socialism, somherr säger? Blir det inte en borgerlig resultatpolitik i så fall? Och detvar väl knappast det ni gick till val på . Sedan till frågan om exportföretagens vinster. HerrEkström ansåg, om jag fattade honom rätt, att vi från vänsterpartietkommunisterna borde vara nöjda med vad man har kommit överens om i uppgörelsen.Ni säger där att om företagens extravinster består även , så kan detfinnas motiv för en särskild behandling av företagens speciella konjunkturvinster.Men eftersom högkonjunkturen sannolikt inte blir så lång, är ju det här ettsätt att komma ifrån åtgärder riktade mot kapitalägarna, fastän det skall se utsom om man är beredd att vidta sådana åtgärder. När det gäller vårt förslag om hyresstopp, som herrEkström uppenbarligen inte är överens med oss om, är det väl ett ganska dåligtförsvar att krypa bakom civilutskottets bordläggning av frågan. Vill man vidtaen konkret åtgärd för att hålla tillbaka hyreshöjningarna, framför allt inyproduktionen, genom att införa ett temporärt hyresstopp i avvaktan på andra åtgärder,då tror jag inte att civilutskottet skulle gråta så mycket över omfinansutskottet hade lagt fram ett förslag . Intressantare är tycker jag, att inte hadeett ord att säga om vårt förslag att slopa momsen på maten. Jag vet inte om jagskall tolka det så att inte längre anser att argumenten mot ettsådant förslag är hållbara. HerrEKSTRÖM (s) kort genmäle: Det finns inte mycket att kommentera i detsom utskottets ordförande här senast anförde. Han sade att man fråncenterpartiets sida vill stå fri när det gäller att finansiera stora reformerpå det sätt som har överenskommits mellan och socialdemokraterna.Jag förstår att ni vill stå fria, för det är klart att , som harså många arbetsgivare och företagare bland sina väljare, är i ett dilemma närdet gäUer att finansiera stora reformer med avgifter, vare sig de heter arbetsgivaravgifter,socialförsäkringsavgifter eller vad det nu kan vara. När det gäller bostadsinvcsterlngarna under de senasteåren säger , som han alltid brukar göra, att här är det juändå staten som bestämmer. Nej, det är det inte. Det är behovet i kommunernaoch de kommunala bostadsbyggnadsprogrammen som i dagens läge avgör hur mångabostäder som byggs. måste väl ändå vara medveten om denändring som har skett beträffande immigrationen av arbetskraft till vårt land,hur den var tidigare och hur den har varit . Den har i högstagrad påverkat bl. a. bostadsbyggandet. Det föreligger ett decentraliseratbeslutsfattande när det gäller bostadsbyggande. Beträffande "de förlorade åren" har jag i entidigare debatt sagt att när ni hävdar att 197 2 var ett förlorat år visadetaxeringsutfallet någonting helt annat. Kommunerna hade att rörasig med ett taxeringsutfall som var 1 högre än åren förut. Det måstebetyda att inte var så förlorat som ni alltid vill göra det till. HerrWerner i : Vi bedriver en resultatpolitik från socialde- Nr 97 Det tar jag ingenting tillbaka på. Att vinu har uttalat att prpdaoen H om företagen skuUe få extraordinärt stora vinster under1975 skall vi ta -,, . .m, hand om dem i viss utsträckning, det bemöter i med-------- vad nisäger i reservationen 1, nämligen att detta är att sno sig undan från 'ekonomiska dethela därför att det inte bhr några stora vinster. Vad vet herr politiken, m. m. iTyresö om det? Läser inte alls några ekonomiska kommentatorer,eftersom han inte vet att flera ekonomer anser, attvi kan få en stagnation under senare delen av detta år, men att döma avallt som händer i omvärlden kommer vi att åter få en Sedandetta med hyresstoppet. skuUe inte gråta om man tog uppden frågan, säger . Men då måste väl kommunisterna också begära ett upphävande av beslut i anledningav civUutskottets betänkande nr 24 om bordläggning av frågan omhyresstopp till höstriksdagen. Det har ni inte gjort. Tyresökanske tycker att jag är formalistisk, men beslutet är fattat och då borde niockså ha ställt ett sådant yrkande. är det så att den frågan Det bör vara någon ordning och reda i riksdagsarbetet,som jag sade tidigare. () kort genmäle: Vi i vill stå fria ifinansieringsfrågan helt enkelt därför att det är dålig ekonomisk politik attbinda utgifter utan hänsyn till konjunkturutvecklingen. Bakom detta liggerframför allt omsorgen om att upprätthålla en hög sysselsättning. har i sitt tidigare inlägg talat om attsocialdemokraternas avhopp från pensionsåldersreformen inte skulle vara etttecken på bristande solidaritet. Jag tror att detta är ett område där varjeförklaring gör situationen sämre för socialdemokratin. Det står dock fast attdet fanns en överensstämmelse i pensionsålderskommittén om ikraftträdandet ochatt socialdemokratin , liksom för övrigt , vill skjutapå reformen - en omständighet som verkligen djupt beklagar. När det gäller regionalpolitiken har hänvisattill några välvilliga rader i majoritetens skrivning. Det är riktigt, man hartliskonterat gamla centerkrav i det sammanhanget. Men det väsentliga är att inuvarande konjunkturläge fordrar de regionalpolitiska insatserna en alldelesspeciell Inriktning. I stället för värvningsresor från expansiva Industrier ochexpansiva regioner till glesbygd fordras det nu särskilda åtgärder för attflytta ut Industriell verksamhet till regioner med kvardröjandeundersysselsättning. , herr talman! Beträffande frågatill mig om vi är beredda att följa I deras syn på marginalskatterna kan jag kort och gott säga nej. Vår partiledare har så sent som i går i ett tidningsuttalande sagt att om menar allvar med en generell begränsning av marginalskatten till , står de vid sidan av det politiska skeendet. Den ekonomiska jiolitiken, tn. HerrBURENSTAM () kort genmäle: Eftersom och har enintern debatt om moderat skattepolitik, varför inte låta mig läsa upp en meningur sammanfattningen i vår partimotion som jag antar att herrarna borde ha läst.Det står så här: "Marginalskatten bör stegvis justeras ned så att den inormala inkomstlägen inte överstiger ." Med normala inkomstlägenmenar vi exempelvis vad en industriarbetare eller en TCO-medlem i genomsnitttjänar. Jag skulle vilja ställa en motfråga till herrarna: ni att det ärbra att marginalskatten för dem är ? När det gäller bostäderna menade att det varbehovet som styrde Investeringarna, och därför kunde man inte anklaga staten.Men gäller inte motsvarande vid företagsinvesteringar? Företagen är välintresserade av behovet, av efterfrågan på varor, och det är det som styr. Detär därför jag kommit till min slutsats, herr talman, nämligen att på grund avatt det finns behovsfaktorer som är avgörande, krävs det en ekonomisk politiksom medför en sådan efterfrågan att resurserna verkligen används. Beträffande de förlorade åren, , tror jag Intedet är någon mening att titta på taxeringsutfallet i kommunerna. Det hängerprecis som företagsvinsterna i hög grad ihop med inflationen. Det är väl bättreoch enklare att se efter hur det var med arbetslösheten och medkapacitetsutnyttjandet under dessa år. Svaret är: dåligt. Därför blev detförlorade år, därför fick vi samhällsinkomster som var 10 20 miljarder mindreän de annars skulle ha varit. Jag observerar att klankar på våra synpunkterom hur man skall bota Infiationen. Men kom med ett eget förslag, ! När det gäller skattefrågorna är det på precis samma sätt.Det klankas på att jag här ganska noggrant försöker redovisa hur jag menar skulle kunna komma fram till skattesänkningar. Jag är oroad närbudgetunderskotten när en viss höjd, men jag konstaterar att under denfemårsperiod som det här gäller leder olika krafter i ekonomin till attunderskotten gradvis minskar. Då vill jag påpeka det, så att man skaffarsig utrymme för de skattesänkningar som behövs och inte bara gör som herrEkström kanske vill, nämligen basar på med större och större utgiftsökningar.Då hamnar vi i det läge som och har gjort, nämligenatt som få göra panikreträtter från orimliga skattesatser en gång . Jag skulle gärna vilja ställa en fråga till tanken nu att det skall vara ettårsavtal i fortsättningen? Löntagarna harsvårigheter att sluta avtal, när de inte vet hur skatterna kommer att bli. HerrSträng sägei, tillsammans med , att det skall bli en nyskattejustering 1976. Innebär det ettårsavtal på arbetsmarknaden i framliden? HerrEKSTRÖM (s) kort genmäle: Det är värdefullt att fä veta hurskattepolitiken skulle bil I landet därest vi skulle få en borgerlig regering.Även om nu säger att marginalskatten inte skall vara merän för normala inkomsttagare så är begreppet normala inkomsttagaresynner- har tagit avstånd från detta och åberopar vad Nr 97 Vi kan alltså konstatera att det inte finns Predaeenden någotunderlag för en borgerlig regering, åtminstone inte en regering där j .-1974 moderater och centerpartister skall delta och föra en gemensam------- , , ,.,., Den ekonomiska ,, s ,. .,,..., . j u j , "ij or politiken, m.m. HerrAsling, vilka ar det som har den lägre pensionsåldern.' det är desom har förhandlat sig till den. De har gjort det genom att avstå frånlöneökningar som de I annat fall skulle ha kunnat få. ett systemför hur man skall få pension . Detta är en invecklad problematik som man måste klara ut iförhandlingar. När löntagarorganisationerna säger att de behöver ytterligareett halvt år så måste de också få det. säger att utskottet med några rader skulle haaktualiserat centerkrav när vi talar om de regionalpolitiska medlen. HerrÅsling var inte med i när vi tog lokaliseringspolitiken förstagången, . Det var en socialdemokratisk politik som då sattes iverket och som vi också finansierade utan att säga att vi skulle vänta och sehur konjunkturen skulle bli. Vi hade sett till att det fanns pengar för attklara denna stora satsning. Att företagen inte investerade under lågkonjunkturen i denutsträckning som vi hade önskat trots förmånliga villkor - extra skatteavdragför maskininvesteringar, som ett exempel - skulle enligt på att just efterfrågades inte varor. Men det är ju det jaghar påtalat - denna djupa pessimism som alltid kommer till synes från detsvenska näringslivets sida när det blir en doppning i konjunkturen. Då liggerman stilla, då klär man sig i säck och aska.