prot · FX0967 · 1974-12-31 00:00:00 — Menjag har svårt att förstå varför man då motsätter sig kravet om en utredning.Varför skall man gömma sig bakom ett i och för sig motiverat krav om att ocksåföretagen själva bör arbeta för en omställning? Varför vifta bort frågan medhänvisning tUl den i och för sig självklara uppgiften för industridepartementetatt föUa frågor av denna art? Ingenting av detta leder nämligen fram till ettordentligt program för hur en omställning skall kunna utan arbetslöshetoch katastrofala verkningar för de anställda och för vissa orter i vårt land.Vi måste nog driva vår linje även i fortsättningen, och den får ökat stöd frånår tUl år. Men skall verkligen näringsutskottet och och regeringen placera sig bland dem som sist förstår nödvändighetenav en sådan åtgärd? Det finner jag synnerligen allvarligt. () kort genmäle; Jag har ju försökt förklara för vi verkligen förstår problemet. Det är faktiskt ingen språkfråga attärendet föUs av industridepartementet, och det är inte heller någon språkfrågaatt försvarsministern avser att väga in industriproblemet i en kommandeförsvarsutredning. Det är där frågan hör hemma. Det gäller ju ändå ytterst hurSverige skaU vara rustat. SkUlnaden meUan uppfattning och utskottetsär möjligen helt förklarlig; den kan bero på i vad mån vi förtröstar på Kungl.Maj;t. Inom utskottsmajoriteten litar vi på de åtgärder Kungl. Krigsmaterielindustrin m. m. I det betänkande vi nu diskuterar behandlas,som nämnde, två socialdemokratiska motioner De har som bas det arbetesom en internationell expertgrupp inom FN under ledning av vår förutvarandenedrustningsminister har presenterat i rapporten konsekvenser av nedrustning: nedrustning och utveckling. I den antagna internationella strategin för FN:sandra utvecklingsårtionde hade frågan om ekonomisk och social utveckUngknutits samman med frågan om nedrustning. Myrdalgruppens rapport kompletteradeden tidigare om de ekonomiska och sociala problem som den enormakapprustningen skapar Ett välkänt faktum är att 200 mUjarder dollar, eUer 1 000mUjarder kronor, läggs ner på mstningar. En mer talande siffra kan varaden sammanlagda summan för miUtärutgifter : 1 870miljarder doUar Om man skriver ner den summan helt i siffror, får man ett talmed tio noUor -och det gäller doUar! FN-experter från socialistiska länder, kapitalistiskaländer och var eniga i sin bedömning: "Kappmstningen har slutgiltigt försett människan medmedlen att göra slut på sin egenart. Politisk visdom har än så länge förhindratden slutliga katastrofen. Den är emellertid ingen försäkring mot miUtärfelbedömning eller mot mänskliga eller tekruska misstag som bägge skuUe kunnaleda tiU samma fruktansvärda slut. Hotet om slutlig katastrof somkapprustningen har medfört är den ojämförligt största fara som världen stårinför mycket farligare än fattigdom eller sjukdom, mycket farligare änbåde befolkningsexplosionen och miljöförstörelsen och det väger vida tyngreän den kortsiktiga fördel som upprustningen kan ha fört med sig vad gäUer attge folken en känsla av nationell säkerhet." Genom det arbete som Myrdalgruppen genomfört ges vi, trorjag, ett konkret material som i detalj redovisar effekternainom olika samhällssektorer av övergång från mUitär tUl civU produktion.Motionärerna har valt att för informations skuU bifoga några av FN-rapportensbilagor för att illustrera hur man på liknande sätt skulle 6 protokoll 1974. den 25 aprU 1974 Krigsmaterielindustrin m. m. kunnakartlägga effekterna i det svenska samhället. Vi är övertygade om att enliknande granskning för del område för område är nödvändig innan manöver huvud taget kan ta ställning tiU en stegvis övergång från mUitär tUl civilproduktion. Vad är då problemet? Vad är det som håller rustningama igång? Tre viktiga slutsatser har dragit av sin kartläggning avrustningarna i världen. 1. attden tekniska utvecklingen fortgår , 2. att den egnatUlverkningen växer med fler urspmngstyper för vapensystem och 3. att mer och mersofistikerade vapen skapas. Vilka är då de viktigaste faktorerna för upprustning? Härhar tänkt sig sex alternativ: Allmänheten ärokunnig och saknar intresse, och en styrande elit viU hålla rustningarna igång. Beslutsfattamarepresenterar människor som hyser stor rädsla för att vara utan försvar. Människan ärmycket aggressiv och önskar inte bara försvar utan också anfall det är ettsom jag tycker Utet ofattbart argument. Nya vapensystem pressas fram fort. Den tekniska och ekonomiskakapaciteten måste öka , och därför är ett stort maskineri i gång. Den tekniskakarusellen är svår att komma ur aUt förloras som man satsat. Upprustningenär i själva verket en prestigefråga. Den förstärker det egna landetshandlingsposition gentemot andra. En annan fråga som man måste ställa sig är: Vems attityderär avgörande för att kapprustningen fortsätter i , i världssamhället, ja ocksåi ? Vem gäUer det att vända? Är det små nyckelgrupper, eller är det denstora allmänheten? Vad kan vi då göra här i ? I motionerna 1533 och1534 har vi motionärer pekat på två åtgärder som man direkt bör vidta. Denförsta är att skaffa sig kunskap om konsekvenserna för olika samhällssektorer,exempelvis återverkningarna på sysselsättningen, på ekonomin, på forskning ochutveckling, av en stegvis övergång från mUitär till civil produktion ochforskning. Denna kunskap tror jag som jag sagt är nödvändig förett senare beslut. Den andra åtgärden är att medförsvarsbestäUningar, som kan förmodas ge svårigheter vid en eventuellnedrustning, en plan för framtida övergång tiU civU produktion görs upp. Detsenare är ett krav som Myrdalgruppen ställt. Myrdalgruppen säger nämligen, somdet faktiskt verkar, med hänvisning till , och t. o. m. tillSAAB, att "i flera länder, t. ex. några av de västeuropeiska ländernafinns ofta hotet om allvarlig arbetslöshet i särskilda regioner när arbeten påt. ex. ett militärt flygprojekt har fullföljts eUer avslutats. Industrin ärofta ovillig att ändra produktionen och regeringarna placerar ibland nyaförsvarsorder för att hålla igång sysselsättningen och förevigar därmed rustningskapplöpningen. "För att motverka detta föreslår Myrdalgruppen att regeringarna, när de planerarorder för särskild försvarsproduktion somsannolikt kan framkalla dessa svårigheter vid en eventueU nedrustning,skaU presentera avancerade planer för överförande av arbetskraft ochanläggning tUl civil produktion. Vilka blir då konsekvenserna? Myrdalgruppen har i sinkartläggning arbetat med en 20-procentig omfördelning från mUitära tUl icke-mUitärautgifter och kartlagt effekterna inom oUka näringsgrenar, när det gällerefterfrågan på vissa råvaror och när det gäller sysselsättningen totalt.Slutligen har man granskat vad den nuvarande mUitära forskningen ochutvecklingen skulle kunna inriktas på, område för område, på den fredligasidan. Även mycket blygsamma reduceringar av rustningskostnaderna skuUe fåbetydande effekter för , visar rapporten. I går diskuterade kammaren under många timmar u-hjälpen. Imålsättningen för FN:s andra utvecklingsårtionde har faststäUts en sexprocentigårlig tUlväxt i utvecklingsländernas BNP. En förutsättning för att man skall nådetta mål är att de rika länderna kan fördubbla sitt offentliga bistånd från0,35 tiU av i-världens samlade BNP, något som på många hållbetraktas som en omöjUghet. Detta "omöjliga" belopp skulle i pengarräknat kunna läggas på FN:s bord när världens nationer bestämde sig för attreducera sin rustningsbudget . För ett genomsnittligt i-land betyderen femprocentig rustningsbegränsning möjUghet till en lOO-procentigbiståndsökning! Utskottet har i anslutning tUl motionerna redovisat en deluppgifter om sysselsättningen inom krigsmaterielindustrin ochförsvarsforskningen. Låt mig bara nämna några och ytterligare kompletteranågot. Inom försvarsindustrin beräknas ca 30 000 personer varaanställda. Av de årliga bestäUningarna på omkring 2,5 mUjarder går den alltövervägande delen till ett Utet antal företag. De fem ledande leverantörernahade sammanlagt order på krigsmateriel för 3 miUarder i mitten av 1973,motsvarande tre fjärdedelar av den utestående orderstocken från försvaretenligt uppgift i Detsamma gäUer på forskningssidan. Det äregentligen bara de större företagen som har råd att hålla sig med egnaavdelningar för forskning och utveckling, och därför går också de mUitärakontrakten i huvudsak tiU dem. Problemen kan då sägas vara koncentrerade tillett litet antal men stora företag. Vad skulle en totalnedmstning ha för effekt på sysselsättningen?Jag vUl poängtera att vi motionärer inte nu krävt någon form av nedrustning,men för att ange proportionerna i fråga om sysselsättningen kan man ändå utgåfrån ett sådant resonemang. Som jämförelse måste då sägas att den totalaarbetskraften i är 4 mUjoner, och av dessa är det 1,5 miUoner somvarje år söker jobb, byter jobb eller blir arbetslösa. Det här brukar vi kallarörlighet på arbetsmarknaden. Vad gör då samhället för dessa människor? Ja, vi har fördem en uppbyggd arbetsmarknadspolitik. Vi har genom överenskommelser mellanparterna på arbetsmarknaden kännedom om förändringar och planerardärefter Vi arbetar via arbetsförmedlingarna, vi arbetar med yrkesutbildning,information, rådgivning och hjälp med kostnader vid flyttrung. SamhäUet går inoch skapar sysselsättning och stimulerar ny företagsamhet. Vi sätter inberedskapsarbeten och arbetsmarknadsutbildning. Självfallet kan ändå deenskilda individerna få problem vid en den 25 aprU 1974 Krigsmaterielindustrin m. m. Krigsmaterielindustrin m m. omställning,men dessa skiljer sig inte från problemen vid omstäUning inom andra sektorerDet kan tillfogas att textil- och beklädnadsbranschen minskademed långt mer än det totala antalet människor som är anställda inomkrigsmaterielindustrin och som ingen har yrkat på skaU försvinna i ett nafs. Manhar minskat med 65 000 från 135 000 till 80 000 inom textU- ochbeklädnadsbranschen. På s. 7 i utskottets betänkande har utskottet någotförunderligt talat om att nedskärningar som bestäms av andra faktorer änsäkerhetspolitiska kan komma att strida mot de ställningstagandenstatsmakterna lagt fast för utrikes- och försvarspoUtiken och att utskottetdärför inte ansett sig böra föreslå en framställning tUl regeringen om det imotionen 1533 framlagda förslaget om en utredning, en utredning som skulle ha tUluppgift att göra exakt samma jobb i som har gjort för FN.För att vara vänlig - det bör man vara, och när utskottet i övrigt redovisarsamma grundsyn som motionärerna firms det knappast anledning att ta tiU krut viU jag säga att utskottet av någon anledning tydligen totalt har missuppfattatmotionen. Vi motionärer har över huvud inte tagit ställning tiU andrasäkerhetspolitiska bedömningar än de nu gällande. Vi har begärt en utredningför att, såsom FN med hjälp av och en rad experter gjort, kartläggaeffekterna inom oUka samhällssektorer av en stegvis övergång från militär tUlcivU produktion och forskning. Jag tolkar i välvilja utskottets skrivning motbakgrund av vad man säger på andra ställen i betänkandet så, att utskottet inteanser annat än att den utredningen kan skci den långsiktiga och samordnade planering som utskottet självtförordat. Den sektor som kommer att vara intressantast ärforsknings- och utvecklingssektorn. Myrdalgmppen har slagit fast att den mest omedelbaravinsten av en nedrustning för en snabb stegring av utvecklingstakten i defattiga länderna skulle vara att den inteUektuella eUt av forskare, tekniker m.fl. som är bunden vid forskning och utveckling inom den militära sektornskulle ägna sig ål uppgiften att tekniskt-administra-tivt söka lösa civilaproblem av livsavgörande art: försörjningsproblem, transportproblem,miljöskyddsproblem m. m. Kostnaderna för mUitär forskning och utveckling sväUerinte av världens forsknings- och utvecklingsutgifter iSverige är summan eller totalt 25 mUjarder doUar !För att ta ett slående exempel, så kostar all medicinsk forskning i världenbara 4 miljarder . Myrdalgruppen säger med skärpa att redan en ganskablygsam partiell nedrustningsåtgärd skuUe frigöra en inteUigensreserv somnästan språngartat skulle kunna höja utveckUngstakten, om dessa inteUektuellatoppresurser sattes in på verkligt strategiska utvecklingsproblem som t. ex.erosionsbekämpning, växtförädling, utvinning, användning och överföring avatomenergi osv. Det har i den allmänna debatten ofta hävdats attexempelvis inriktningen på i skulle vara så specieU att man intekan ägna sig åt annat än den forskning och utveckUng inom elektroniken sompågår där. Till motionen 1533 har fogats en bilaga III med en sammanställningsom gjorts av FN-sekreteriatet i samarbete med . Militär flyg- och rymdforskning, ingen- jörsteknik,elektronik och telekommunikationer, finner man inte mindre än 13 oUka förslagtill forskning och utveckling inom den fredUga sektorn. Jag skall här nämnabara några: ekologisk övervakning, förbättring av farmacevtiska kontroUer,kartläggning av naturtillgångar med hjälp av känsliga fjärrstyrda instmment iflygplan eUer sateUiter, bränsleceller, solenergi, geotermisk energi, varningför naturkatastrofer och meteorologisk forskning om tropiska cykloner m. m. Utskottets skrivning visar en grundsyn som är densamma sommotionärernas. Så har utskottet t. ex. sagt, att det otvivelaktigt är ensynnerligen väsentlig fråga som aktualiserats i motionerna. På annan platstalar man om förståelse för motionärernas synpunkter, och man är enig medmotionärerna om att en statlig planering för alternativt utnyttjande avresurser är påkaUad samt att den planeringsverksamhet som förekommer i förstahand synes inriktad på att undersöka och lösa problemen på kort sikt. Vidaresäger man: "Utskottet viU understryka vikten av ökade insatser för en merlångsiktig och samordnad planering. Därvid bör även den i motionenaktualiserade frågan om alternativt utnyttjande av resurser som kan komma attfrigöras vid minskade försvarsbestäUningar beaktas." Men sedan görutskottet den i mitt tycke ologiska tankevurpan att avstyrka motionerna 1533och 1534. Jag tolkar utskottets redovisning och denvälviUiga skrivningen som ett tUlstyrkande i sak och utgår från attmotionärernas krav kommer att tUlgodoses i den långsiktiga och samordnadeplanering som utskottet har uttalat sig för Motionärernas avsikt är ju - om vifår vara så förmätna densamma som Myrdalgruppens, nämligen att på ettkonstruktivt sätt skaffa oss den kunskap vi behöver för att basera ett beslutpå. Och vilka tidigare oanade möjligheter har vi inte som Myrdalgruppenredovisar, att aktivt bidra med allt det kunnande som forskare och teknikerbesitter, exempelvis vid i , för att lösa för mänskligheten menframför aUt för viktiga överlevnadsproblem. den 25 aprU 1974 Krigsmaterielindustrin m. m I detta anförande instämde , iUddevalla, , och samt (samtliga s). () kort genmäle: Jag uppfattar som aUtid Uka vänUgoch glad, och därför måste jag vara vänlig tillbaka och säga att jag tycker atthennes ambition att väcka två motioner i samma riktning är berömvärd. Menspråkbruket här i har gjort att de två motionerna har hamnat i sammautskott. Vad här har utvecklat är ju utrikespolitiska ochförsvarspolitiska synpunkter på frågan, och jag förstår att tanken bakom attväcka två motioner har varit att den ena av dem skuUe remitteras tiU utrikes-eller försvarsutskottet eller tiU båda. Där hade också motionen, med deutgångspunkter som fm här har redovisat, väl hört hemma. Krigsmaterielindustrin m. m. Fm () kort genmäle; Naturligtvis skaU jag inte här uppta kammarenstid med någon polemik med utskottets talesman, eftersom vi tydUgen är helteniga. Låt mig bara säga att även om mina allmänna synpunkter kan tolkas somutrikes- eller försvarspoUtiska vUl jag med samma motivering som använde, nämligen det språkbruk som råder här i , framhåUa attdet i våra motioner inte har krävts att det skall göras några försvarspolitiskaeller säkerhetspolitiska bedömningar Vi har krävt en utredning om konsekvenserna för ohkasektorer av samhället. Vi vUl att man skaU ta fram kimskaper och fakta på sammasätt som Myrdalgruppen gjort. Vi har tolkat utskottets skrivning så attutskottet menar att detta skaU kunna ske i departementet. Därmed har ocksåutskottet starkt uttalat sig för att en långsiktig bedömning måste ske idepartementet, vilket nu inte är fallet, och att man därvid bör beakta de synpunktersom motionärerna anfört. Vi kan känna oss nöjda och tUlfredsställda med denskrivningen. HerrISRÄELSSON (vpk): Eftersom jag är bosatt på en ort som dominerasav en enda tung industri, vars produktion tiU bortåt hälften utgörs avförsvarsmateriel, och eftersom jag dessutom är medmotionär i motionen 177, somuppföljs i en reservation till det nu förevarande betänkandet frånnäringsutskottet, vill jag ge några synpunkter i fråga om krigsmaterielindustrinsom vi nu behandlar Det är inte första gången som vi i riksdagssammanhang hartagit upp de spörsmål som behandlas i näringsutskottets betänkande nr 24. Förvarje gång problemet varit uppe i utskottet tycks förståelsen för de imotionerna framförda synpunkterna ha ökat, och utskottet intar nu en, som jagser det, positiv hållning till de i motionen framförda synpunkterna. Det vihar skilda meningar om är sättet att utreda och föUa problemen. 1 den utredning som skett inom ochur vUken det redovisas sakuppgifter i näringsutskottets betänkande, har manöverslagsvis kommit fram tUl att 6 0008 000 anställda inomförsvars-materielindustrin skulle komma att friställas till följd av minskadeförsvarsmaterielinköp , om inga motåtgärdervidtas. Utgår man ifrån att denna nedgång skulle fördela sig jämnt över den härberörda industrin, skuUe det betyda att 700800 Boforsanställda inom sektornförsvarsmateriel som sysselsätter omkring 3 700 personer måste avskedaspå . Detta är inte en rimlig utveckling detta så mycket mindre som detredan förut skett en betydande minskning av antalet anställda. På de senastefem åren torde antalet anstäUda ha minskat med ett ännu större tal än det härnyss nämnda. Sker driftstopp och avskedande av storleksordningen 1 000 anstäUdapå en enda gång blir det stora rubriker i massmedia och samhället mobUiserarstödåtgärder, men sker avskedandena utdraget kan en orts ekonomiskabas sakta raseras utan att detta uppmärksammas på det sätt som är motiverat medhänsyn till utvecklingens sociala verkningar. En ort där samhället gjort storainvesteringar i socialservice av olika slag och där bostäder byggts för de anställda tUl storakostnader kan inte utlämnas till avfolkning. Det är helt enkelt inteförsvarbart ur samhällsekonomisk synpunkt. Jag utgår därför ifrån att effektivamotåtgärder måste sättas in för att motverka en nedgång i sysselsättningen inomkrigsmaterielindustrin. VUl man kompensera den nedgång i sysselsättningen inomsvensk krigsmaterielindustri, som aren föUd av minskande svenska beställningar,kan detta ske på två oUka vägar. Den ena vägen den vi pläderar för i motionen177 är att tUlföra civila sysselsättningar som ersättning för vikandemUitära. Den andra är att försöka öka exporten av krigsmateriel. Den senarevägen har förespråkare inom storindustrins ledning. Äv Boforskrigsmaterielproduktion exporteras nu . SkaU man kompenseraminskningen i svenska beställningar beräknar man att exportandelen måste stigatill . , då de nu gällande reglerna för beviljande avtUlstånd tiU export av krigsmateriel antogs, ansåg kommunisternaatt borde vara möjligast självförsörjande i fråga om försvarsmaterielmen att också exporten av dyUk materiel i princip skuUe förbjudas. Vi har sammamening , och kräver därför att sysselsättningsproblemen inom krigsmaterielindustrinskall lösas genom övergång tUl mer civil produktion. I utskottets betänkande både nu och hardet upprepats att det primära ansvaret för produktionsinriktningenmåste åvila företagen själva. erkänner emeUertid utskottet att detotvivelaktigt är en synnerUgen väsentlig fråga som aktualiserats i motionerna.Man erkänner nu att en statlig planering för ett alternativt utnyttjande avresurser på detta område är påkaUad och redan pågår Men man erkänner även attden planering som pågår i departementet är inriktad på att lösa kortsiktigaproblem. Det är därför viktigt att det skapas en långsiktig samordnad planeringav den typ som utskottet nu medger vara nödvändig. Effektema på orter därkrigsmaterieUndustri utgör ett väsentligt inslag - som exempelvis -måste här ägnas en alldeles särskild uppmärksamhet. Jag tror, inte på att det går att Uta till respektiveföretags egen planering för framtiden. är inriktade pähögsta möjUga vinst och inte på högsta möjliga syssselsättning. En föUd avdenna inställning som från snävt företagsekonomisk synpunkt är naturUg bUratt man från företagsledningarna eftersträvar ökad vinstgivande export avkrigsmateriel i stället för att söka ställa om till civil produktion därvinstmöjligheterna kanske i många fall inte är desamma. Jag -viU slutligen, fru talman, också för min del yrkabifaU tiU reservationen av i , som är fogad tiU nuförevarande betänkande från näringsutskottet. Krigsmaterielindustrin m. m. Överläggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs på bifall tiU dels utskottets hemställan, dels reservationen av i , och förklarades den förra den 25 aprU 1974 Krigsmaterielindustrin m. m. propositionenvara med övervägande ja besvarad. Sedan begärt voteringupplästes och godkändes föUande voteringsproposition: Den som viU att kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandetnr 24 punkten 1 röstar ja, den det ejvUl röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av i . Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr Bemdtson begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav föUande resultat: Punkterna 2 och 3 Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. På förslag av fru tredje vicetalmannen beslöt kammaren uppskjuta behandlingen av på föredragningslistanåterstående ärenden till . 14Interpellation nr 75 ang. kommunindelningen m. m. Ordetlämnades på begäran till (), som yttrade: I ett demokratiskt samhälle, som bygger påmedborgarnas aktiva medverkan inom ramen för ett representativt politisktsystem, ger den lokala självstyrelsen den bästa förutsättningen för bredmedbor-garaktivitet. Vårt land har i detta avseende en unik och värdefulltradition. Menigheten i by, socken och härad fick tidigt ett betydandeinflytande på för bygden viktiga beslut och åtgärder Dessa traditioner fördesvidare med kommunernas tillkomst . De lokala kommunala enheterna blevmänga och små, och antalet kommunalt verksamma stort. Betydande självständighettillerkändes kommunalmännen bk a. genom tillkomsten av lokal och regionalbeskattningsrätt. Den kommunala självstyrelsen fördjupades under 1920- och1930-talen genom rösträtts-och valbarhets-reformerna och genom attsamhällsutvecklingen stäUde större ekonomiska resurser tUl de lokalabeslutsfattarnas förfogande. Förändringar i den kommunala kompetensen, främstmed avseende på frågor som nära berör människorna skola, socialvård etc. ökade kommunalpolitikens betydelse som en utbyggd och förändradbeslutsorganisation breddade den kommunala representationen. Under 1940-talethade ca 225 000 medborgare tillfälle att deltaga i aktivt kommunalt arbete. har i många hänseenden inneburit enförsvagning av självstyrelsen. Orsakerna är flera. Statsmakternas ökadebenägenhet att styra även lokal och regional samhällsverksamhet har fått tUlföljd begränsningar i den kommunala självbestämm.anderätten. regleringenav t. ex. den kommunala skolpoUtiken och kommunernas Nr 67 hantering av mark- och bostadspolitiken har medfört en långt driven y j j centralisering.Dessutom har kommunsammanläggningarna inneburit to- ,,, .. -iq-ja tältförändrade fömtsättningar för lokalt politiskt arbete. 2 500 kommu------------ ner harblivit 278. De många och små kommunerna har ersatts av få och stora. Dekommunalt engagerade har minskat frän ca 225 000 tUl omkring 40 000. Som enföljd av sammanläggningarna har den kommunala förvaltningsorganisationengenomgått en omfattande centralisering och byråkratisering.