prot · FX0938 · 1974-12-31 00:00:00 — Mitt svar kommerföljaktligen, , litet längre fram. vice ordförande har enligtmin mening hållit ett så utförligt och briljant anförande att jag kan korta avmitt eget anförande ett anförande som inte kan komma upp i samma nivå somhans med åtskilliga tiotal minuter. tog upp en intressant fråga,nämligen diskussionen om att arbeta med alternativa konjunkturprognoser. Dendiskussionen har jag fört på under ett par årstid. Vi har t. o. m. ett institut baserat på privatkapitalistisk grund - om jagfår använda ett sådant uttryck, jag kan väl glädja som arbetar med sådana här konjunkturprognoser. De har levt ett stUla ochundanskymt liv. Följaktligen skulle man, för den händelse man nu trodde på dethär med alternativa konjunkturprognoser, få lägga det i skötet på de officieUainstanserna. Det kan ha sitt vetenskapliga intresse att diskutera alternativakonjunkturprognoser, men, som sade, som beslutsskyldiga politikerkommer man ändå fram till den situationen att man får lov att bestämma sig. Dåfår man välja den prognos som man anser vara den riktiga. Även om vi har saknatalternativa konjunkturprognoser när vi går till så ligger bakomförarbetet alla de alternativa frågeställningarna och bedömningarna, som sedanutmynnar i en prognos, en försörjningsbalans som vi tycker är den mest troliga.Det är ju den som sedermera ser dagens ljus när den presenteras inför dennakammare. kom tillbaka med sina yrkanden påstabiliseringspolitiska konferenser. Jag har sagt att det måstefinnas en bestämd atmosfär för att sådana konferenser skall ge någonting.Hitintills har den atmosfären inte varit för handen, och då är som jag ser dettalet om sådana konferenser ett slag i luften och ingenting annat. Man kan talai små ord om dem och göra ett litet slag i luften och man kan tala i stora ordom dem och göra ett stort slag i luften, men så länge den rätta atmosfärensaknas ger detta tal sannolikt ingenting. Om den uppfattningen är jag inteensam. säger att uppgörelsens konstruktion gergarantier för att dessa kommer att dras av i affärernas kassor, ochföljaktligen blir inköpen så mycket billigare för konsumenterna. Jag hoppasärligen att får rätt i denna sin slutledning. Jag tror inte någon annan har sagt det här - att vi märkbart kommer att kunna avläsadet när året är slut, även om jag tillhör dem som räknar med en lägreprisstegring än vad som ofta "hängs ut" i den allmänna debatten. Dethela är ju en fråga om varifrån man startar när man drar av . På denpunkten är situationen till ytterlighet oviss. Man kan i optisk mening hatillfredsställelsen, när man betalar i kassan, att det blev 3 procentbilligare. Hur det är i realiteten bör man nog fortsättningsvis hänga på enförsiktig reservation om. måste naturligtvis också, i överensstämmelsemed hans partis uppfattning, kritisera regeringen för att den vilade på hanenför . Just detta att vi vilade på hanen, menade , skulle innebäraatt man får vänta på den här stimulansen än man i annat fall skullebehöva. Regeringen annonserade i statsverkspropositionen att vibör veta mer i regleringspropositionen. Så fort vi vet något mer, sade jag iTV, kan man också redovisa inför . Om det är en eller två eller tremånader som det skiljer sig på genom regeringens sätt att betrakta framgångsmarschenelier sätt, det vill jag låta vara osagt. Vad jag emellertid konstaterar är att efterfrågan underförsta kvartalet har ökat, och detta kan avläsas både i ökad efterfråganpå arbetskraft och en ökning av sysselsättningen och även i detaljhandelnsförsäljningssiffror. Jag har visserligen bara kontrollerat och , men så långt det gäller dessa två dominantaförsäljningskedjor har vi nu en efterfrågan som är ganska tillfredsställande. menade att regeringens förslag som detförelades hade en mindre konjunkturpolitisk profil än vad man får när man gårut med den generella sänkningen av momsen. Ja, som jag tidigare deklareratkänner jag en viss motvilja mot att stå och träta mer om det här . Det är engammal på erfarenhet grundad vana jag har att har man gjort upp ett avtal ochskrivit under det så har man tagit det med dess goda och dåliga sidor. Det gerinte så gott intryck att efteråt stå och säga, att det skulle ha varit så ellerså. Men det ligger något av en principiell ekonomisk tanke i . Är det så att man lägger större vikt vid den generella momssänkningenän vid den direkt riktade stimulansen har man följaktligen - i det förra fallet- mindre känsla för fördelningseffekterna i utspelet. Regeringen har varitmycket angelägen om att slå vakt just om fördelningseffekterna i stimiUansen. säger att han håller vägen öppen för nyval. Ivissa lägen kan det vara den bästa vägen, menar . Vad jag sagt här innebär att jag inte har något att invända emot på den punkten. chockerade oss allesamman med att citera enrad vänligheter om regeringens politik . Alla vi som kännerherr förstod att här uppträdde han som aktör och att han så småningomskulle rätta tUl sitt inlägg vilket han ju också gjorde. Alla hans berömmandeord var ett uttryck för att bevisa att i själva verket har det varit tvärtom. Vad är då alternativ? är i denlyckliga situationen att hans alternativ än så länge stannar i reservationervid utskottsbetänkanden till och i orationer från talarstolen intebara i denna kammare utan här och var i landet, bl. a. vid de återkommandevalen. Det enda vi egentligen vet om en traditionell konservativpolitik har vi bevittnat i , där , tories, gick till sitt ämbete uppfyllda av de traditionellakonservativa politiska värderingarna. Hur de inför dagens hårda verklighetnöttes ned, fick släppa den ena positionen efter den andra och till slut var idet läget att ingen trodde på dem längre annat än deras eget traditionellaväljarunderlag. Det var en ganska olycklig demonstration av konservativtregerande. Det är väl egentligen det enda renodlade exempel som vi har när detgäller att försöka bedöma alternativ till det socialdemokratiska regerandet,som har så mycket av olust och förakt inför. tog upp arbetslöshetsfrågan. Vi har tvålediga arbetslösa på varje ledig arbetsplats. Vi hade tre ledigaarbetsplatser på varje ledig arbetslös. Jag är den förste att erkänna - och jagvill starkt understryka det att det icke är tillfredsställande med tvåarbetsökande till varje ledig arbetsplats. Men jag skulle vilja fråga herrBohman: Är det i alla avseenden lyckligt och tillfredsställande att det finnstre lediga arbetsplatser till var och en som söker arbete? Det vore intressantatt få ärliga uppfattning på den punkten, även om det är något aven samvetsfråga. säger, och det är en gammal teknik: Det ärinte jag som hittat på ordet "myglingsekonomi". Men det blir inte såsärdeles mycket bättre, , om man varje gång man yttrar sigfrån denna talarstol svänger sig med begreppet myglingsekonomi. Vem som harursprungsrättigheten till denna glosa menar jag är mera sekundärt. Det är intressantareatt ta reda på vem som använder den i sin politiska förkunnelse. Alla ansluter sig till vår syn på skatterna. HerrBohman åberopar i detta sammanhang på nytt LO-chefen. Jag är alldeles övertygadom att min personliga gode vän , om han avlyssnar denna debatt,börjar bli litet generad över att tas såsom kronvittne och riktrote så snartnågon oppositionspolitiker går upp i talarstolen. Han gillar det inte, och detär inte heller i överensstämmelse med hans uppfattning. säger att inte gillar dagensarbetsgivarskatt det är ingen bra skatt. Jag är medveten om att det senasteinslaget i den ständigt lika intressanta och komplicerade skattedebatten är tagit upp en diskussion om alternativa skattekällor. Men man har inte denuppfattningen, som hyser, att det är möjligt att generellt undvarade statsinkomster som de olika skattekällorna ger. Däremot frågar man sig omdet är möjligt att göra innovationer, genom vilka man på andra vägar kan skaffastaten motsvarande skatteinkomster. a. har frågan dykt upp, om man skullekunna direkt beskatta produktionen på andra vägar än via arbetsgivaravgifteneller socialavgiften, t. ex. genom att beskatta råvarorna. Det är möjligt attdet finns andra vägar, men jag är livligt övertygad om att vilken väg man änväljer kommer den för och hans meningsfränder att framstå som likaomöjlig, olustig och oacceptabel. Man leker alltså med tanken att lägga skatt på råvarorna.Skall vi lägga en sådan skatt på bränslet eller skall vi lägga den pårundvirket? - vi har ju fått en kraftig uppgång i virkespriserna genom desenaste prisförhandlingarna, och den uppgången kommer förmodligen attfortsätta även i kommande prisförhandlingar. Skall vi lägga skatten på järn,stål och malm eller på massa? pappersmassa skall ju enligtprisöveienskommel-serna per hissas upp med ett par hundra kronorytterligare per ton utöver den rekordnivå som är etablerad . Jag instämmer inte alls med dem som tror att det finnssådana genvägar att ta ut dessa pengar, om de menar att sådana åtgärder kangenomföras utan protester. I varje fall är jag övertygad om att att protestera. När därför hänvisar till att det nuvarandeskattesystemet är felaktigt uppbyggt och skall ersättas med någotannat och tror, att han har anslutning från fackföreningshåll för det, är herrBohman ute på galna vägar. Dessutom tror jag att vi än så länge inte vet vadsom kommer ut av dessa nya revolutionerande möjligheter att ta in deofrånkomliga statsinkomsterna. Det är alltid litet bekymmersamt att gömma sig iskalkeskjul, och jag skulle vilja varna för det. Det finns naturligtvis en möjlighet att sänka skatten, ochdet är att verkligt allvarligt attackera utgiftsprogrammet, det må vara på denstatliga sidan eller på den kommunala sidan. i världen, innan det moderatasamlingspartiet blev moderat och, sin lära troget, var ett förlåt mig, jaghöll på att säga hederligt, men det menar jag inte högerparti, brukade manfaktiskt, och jag har haft många debatter om detta i den gamla , varamycket angelägen om att diskutera vUka möjligheter det fanns att dra nerkostnaderna för stat och kommun. har man blivit så försiktig att manslänger omkring sig allmänna ordalag utan de förargliga preciseringar som herrBohmans företrädare det må vara en eller en tillräckligt ärliga att ständigt försöka redovisa. Det är klart, attackerar man det socialprogram och densociala trygghet som den här i stort är enig om, attackerar manbostadspolitiken och de insatser som görs där över statskassan och som den härkammaren i varje fall till bortåt är ganska enig om, attackerar manförsvarskostnaderna då är man inne på områden där man kan göra radikala ingreppsom skulle kunna föranleda skattesänkningar. Men eftersom vi inte är benägnaatt ta konsekvenserna av detta, är det ju inte så särdeles mycket av realism ien diskussion på den punkten. Det kan vara ett insmickrande politiskt budskap som herrBohman framför, när han talar om skatternas plåga för mänskligheten. Mendiskussionen kommer i ett annat och väsentligt mera balanserat läge, om manärligen beflitar sig om att tala om, vad stat och kommun använder pengarnatill. Det begär jag nu inte att skall göra; den delen avpedagogiken har ju alltid varit min uppgift, och jag får väl fortsätta med den. Vi kan väl knappast ha en ekonomisk debatt utan att fråganom arbetslösheten kommer på dagordningen. Jag har redovisat en gynnsamutveckling jämfört . Speciellt intressant är ju detta att vi nu har 70 000 fler människor - omjag skall tro på - i arbete än vad vi hade . Enligt sammajämförande beräkning ligger sysselsättningen 50 000 människor högre än underhögkonjunkturen 1970 och under de goda åren . Jag har många gångerförklarat orsakerna till det. Man kan inte föra en seriös debatt om dennaallvarliga fråga, om man inte kommer underfund med och vill acceptera att dethar sin grund i den nya obligatoriska särbeskattningen och vår ambition att tafram människor som i ett eller annat avseende är handikappade i skyddadsysselsättning på skyddade verkstäder eller i halvskyddad sysselsättning ochvia anpassningslagen. Det senare har kommit till inomindustrin för att försöka bereda dem arbete som i annat fall skulle friställas.Vad som är intressant är ju att den redovisade mängden latent arbetslösa - folksom förklarar sig vara beredda att ta ett arbete stadigt går ner. När man gör internationella jämförelser kvarstår detfaktum att ingen annan industrialiserad nation har lyckats komma så långt isysselsättningseffektivitet som vi har lyckats i vårt land. detbehöver jag inte understryka inte någonting av nonchalans inför arbetslöshetens besvärande problem. Men jag menar att rätt skaU vara rätt, och skall man diskutera den här frågan så skall man göra det på ett korrekt sätt någonting annat gör jag inte anspråk på. Det är många människor som kommer upp till mig och gärnavUl tala om sina bekymmer. Det kan bero på att jag har suttit så pass länge ochatt alla tidningar karikerar mig med så underliga fysionomier att folk ärnyfikna på vad jag är för en och kommer upp för att bekanta sig med mig. Förett par dagar sedan hade jag ett besök av en direktör. Han sade: "Jagskall tala om för statsrådet att jag under aUa år har röstat med statsrådetutom vid det senaste valet." Jag frågade: "Varför det?" -"Jag tycker det skulle vara så roligt att se hur de andra klarade uppdet." Det här är en ganska intressant företeelse som man finnermånga gånger ute i debatten. Det skulle vara något slags fair play att manbyter med varandra vid regerandet. Regerandet skulle vara något slags pingpong ellerbordtennis som det mera seriöst heter - där bollen går över nätet och man slår varannan gång. För min del viU jag inte acceptera detta, helt enkelt därför att politiken är för allvarlig för att jämförelsen skulle kunna vara ledande för hur väljarna skall hantera sin valrätt. Vi har ju upplevt Glistrup här i landet under den senasteveckan. Det var måttlig framgång för Glistrup på hans möte i ett avseende - omhan hade tio eller tjugo åhörare lär väl inte vara riktigt dokumenterat men iett annat avseende var det naturligtvis en enorm framgång. Det var 3040journalister där och TV bevakade, om jag minns rätt, med båda kanalerna.Glistrup fick ju ut sin propaganda bland svenska folket både i televisionen ochi . Jag råkade höra honom i hans radiointervju pä morgonkröken,där han sade att sä länge som socialdemokraterna regerar har Glistrupianernaingen chans i . Men låt oppositionen regera och få fritt fram ett tag då är det också fritt fram för Glistrupianerna! känner jag inte Glistrup och kommer aldrig att blibekant med honom. Han ger ett intryck av att vara en intellektueUt rätt välutrastadkarl, även om han brukar sitt intellekt på ett alldeles förunderligt ochdestruktivt sätt. Men skall man dra slutsatserna äv vad han nu delger detsvenska folket, så skulle det närmast vara att så länge de borgerliga är iopposition så famnar ni in, genom er oppositionspolitik, det Glistrapskamissnöjet, och vi slipper följaktligen denna förunderliga företeelse i detpolitiska livet. Det är ju en renhållningsaktion som ni gör där helt omedvetetoch som jag, vänlig som jag är, skaU vara er djupt tacksam för. säger att vi nu från skattekommittén får ettförslag som tar bort de här helt orimliga marginaleffekterna. Jag tror på denhär beställningen som vi har lagt ut - att vi får ett förslag med en reduktionav marginaleffekterna i den direkta beskattningen. Men jag tror det vore 6 protokoll 1974. fel attsäga att bekymren är ur världen. Om man tar ned skatten från på densista hundralappen till på den sista hundralappen, så kommer folkändå att tycka att skatten är hög. Det här är naturligtvis ett ganskaallvarligt problem, som man inte löser med det provisorium som skattekommitténkommer att servera, även om det är, som jag hoppas, ett steg i rätt rUctning. Regeringen var "genuint osäker", erinrar herrHelén om, och denna genuina osäkerhet, som ibland kan vara klädsam, hade t. o. m.finansministern iklätt sig, ovanligt nog. Ja, jag har i ett par omgångarförklarat varför, och jag vet inte om det lönar sig så mycket att hålla på ochargumentera i den riktningen längre. Men när man kanske vill göra gällandeinför en publik att tack vare det här stimulanspaketet är situationen nu heltannorlunda drar man måhända litet för stora växlar på det hela. Den häraktiviteten skall sättas in den men inte . Den har således inteverkat än så . Jag har gett vissa siffermässiga uppgifter om en glädjandeökad efterfrågan inom landet och från konsumentsidan, som måhända får enytterligare skjuts den 1 aprU. Men än så länge har vi ju inte sett verkningarnaav paketet den lilla distinktionen bör man kanske göra. Jag vill också säga några ord till . stod jagoch slarvade så att mina anteckningar fladdrade omkring, och därför är detmöjligen på det sättet att jag svarar i stället för . Mennågon av herrarna har sagt att en expansion av sysselsättningen på denoffentliga sidan är inte vad vi skall eftersträva, utan en expansion avsysselsättningen bör ske på det privata näringslivets sida - det ger andra ochriktigare resultat. Ja, av mitt eget inlägg att döma måste det vara jag här citerade! Jag skulle emellertid vilja understryka att det därsättet att se på samhället - antingen i helsvart eller också i helvitt bordevi ha kommit över. Biandekonomin är annorlunda. Det offentligas funktioner ochdirekta samband med den industriella utvecklingen är ju i de flesta fallnågonting alldeles uppenbart. Och bara för att karakterisera hur galen en sådanhär inställning är kan jag säga att jag hoppas att vi i denna kammare skallkunna bli eniga när industriministern lägger fram förslag om ettnytt stålverk i . Det betyder en väldig sysselsättningsinjektion i dennalandsända, som är sämst ställd i fråga om sysselsättning och arbete. En sådaninjektion är omöjlig, om man så att säga skall lämna den produktivaverksamheten till det enskilda näringslivet. 1 den mån det enskildanäringslivet har reagerat och givit till känna sin reaktion har det ju snarastvarit genom att ställa upp en hel del hinder och svårigheter för att dennaindustriella investering skall komma till stånd. frågar - jag måste självfaUet ocksåförsöka kommentera hans inlägg om jag är tillfredsställd medkompromissen. Jag har ingen anledning att stå här och säga; Jagar mereller mindre tillfredsställd jag är tillfredsställd så långt men inte sålångt. Jag har accepterat kompromissen, jag har varit med om att utarbetako:mpromissen, jag har vägt fördelar och nackdelar mot varandra på samma sättsom alla andra som deltagit i beslutshandlingen innan det här förslaget serverades. Därför har det kanske inte något nämnvärt intresseatt försöka definiera graden av tiUfredsställelse eUer missnöje. Avgörande är att kompromissen befanns också enligt minuppfattning i detta specifika läge vara värdefullare än det motsattaresultatet: handlingsförlamningen i denna kammare och i det politiska livetunder och det sinkadu.smässiga avgörande som en lottdragning iärendet skulle ha inneburit. Men jag kan gå så långt till mötesatt jag förklarar; Hade regeringen haft ett par mandat till bakom sig talarallt för att det skulle ha varit en mer riktad politUc, ett ställningstagande iöverensstämmelse med regeringens förslag, som vi gått att rösta om . HerrFÄLLDIN (c) kort genmäle; Vi får väl ta oss en funderare på vad det kanbetyda att finansministern nu viU ta Glistrup bland alla till hjälp för attsitta kvar i regeringen här i . Inte heller jag skall här träta om vem som vann och vemsom förlorade på kompromissen i finansutskottet. En helt annan sak äremellertid att beskriva händelseförloppet och ange varför jag för min del kundebiträda uppgörelsen. Finansministern sade i sin beskrivning att utskottet hartagit två tredjedelar av propositionen, medan sade att utskottethar tagit hela propositionen. Men det är väl ändå rätt att säga attpropositionen lades fram efter motionerna och att propositionen tog upp vissabetydelsefulla inslag som också fanns med i motionerna. Jag tänker här på detriktade stödet till barnfamiljerna och till pensionärerna. Jag har den uppfattningen att mittenmotionen hade en merkonjunkturpolitisk profil. Det är inte så att vi i motionen hade bortsett frånett extra stöd till de mest utsatta grupperna, dvs. Men vi kommer inte ifrån att permanenta åtgärder som vidtas somett konjunkturpolitiskt instrument vi ökar ju köpkraften genom att öka stödettill barnfamiljerna och pensionärerna - ligger kvar, och ju mer man i en sådansituation tillgriper sädana åtgärder, desto mer ökar kraven på oss när ekonominsedan skall stramas upp. Det var det jag avsåg när jag talade om enkonjunkturpolitisk profil, där vi klart angav att det är en i tiden begränsadåtgärd när vi viU använda mervärdeskatten. Och även denna åtgärd har betydelse,det kan ingen förneka, för de mest utsatta grupperna, eftersom de konsumerarhuvuddelen av sina inkomster. Jag tycker att det var en ganska bra beskrivningfinansministern gjorde, när han sade att det paket som framlagtsär i överensstämmelse med klassisk ekonomisk konjunkturpolitik enligtläroböckerna och att det är en kombination av allmänt verkande åtgärder ochpunktåtgärder. Men då sade att oppositionen under haranvisat en annan ekonomisk politik - och det är aUdeles rUitigt. Men har vigenom denna uppgörelse nått det som har varit centralt i den annorlundaekonomiska politik som vi från mittenpartiernas sida har arbetat för och sommoderaterna har givit sin anslutning till, aUtså att vi skall ha en kombinationav aUmänt verkande åtgärder och punktåtgärder. har vi på detta område nåttdithän, och i det läget borde inte och ha ställt sidan Det ärdå, menar jag, som man har låtit striden bli viktigare än det politiska målet.Jag menar att man inte får göra striden tUl ett självändamål. Sedan ett par ord tiU om matprisstödet. Det ären konsumentpolitisk åtgärd som införs den . Det har inte anknytning tUlnågot jordbruksavtal. Det är konsumentpolitik man går in för att sänkapriserna. Jordbruket har inte opponerat sig mot detta. uppmanar att blåsa till strid i en rent konsumentpolitisk fråga. Men jag vill också göra det tUlägget att jag tror att man inomjordbruket betackar sig för sådana råd från denna talarstol. HerrBOHMAN (m) kort genmäle: Låt mig först ge finansministern enkomplimang för den trivsamma och öppna redovisning som finansministern inleddesitt anförande med. Den var saklig. Sedan kom Glistrup in i bilden, och då fickanförandet en annan karaktär. Finansministern höll ett långt försvarstal om orsakernatill att regeringen inte ansåg sig kunna göra någon ordentligekonomisk analys och inte heller dra några slutsatser för framtiden. Vimoderater lade fram vår ekonomiska motion . De bedömningar som vigjorde i vår motion håller fortfarande, och de bedömningarna är desamma som desom har legat till grund för den uppgörelse som har träffats ifinansutskottet. Vi hade visserligen inte tUlgång till samma experter somregeringen, men vi gjorde en riktig bedömning. Nog borde väl regeringen, medden expertis regeringen har, ha kunnat handla lika snabbt som vi och därmedkunnat undvika det dröjsmål som blev följden. Finansministern ägnade sig sedan åt en intressant, nykonjunkturpolitisk bedömning. Finansministern var inne på samma sak häromdageni - vackert namn för resten. Man frågar sig om den mycketoptimistiska bedömning som lämnades var uttryck för något slags reservationtill uppgörelsen. Innebär den med andra ord att finansministern är tveksamtill uppgörelsen och vill gardera sig för framtiden? Eller står finansministernför uppgörelsen? Jag tycker att det är värdefullt att få detta klarlagt. Jag är inte fullt så optimistisk i konjunkturpolitiskthänseende som . Det finns andra drag i bilden som inteberörde. Och osäkerheten om framtiden finns kvar. Att vi inte skall "seglamed fasta skot" är alltså ett gott råd. Det är bl. a. därför vi skall haså stor rörlighet att vi snabbt kan dra tUlbaka stimulansåtgärderna, om såskulle behövas. Vi moderater har därför inte velat vara med om en uppgörelsesom inte möjliggör rörlighet i olika avseenden utan binder oss för utgifter påen hög nivå, utgifter som vi inte kan ta tillbaka när vi en gång har genomförtdem.