prot · FX09117 · 1974-12-31 00:00:00 — Man frågar sig osökt: Varför? Ja,i själva verket förhåller det sig så att den socialdemokratiskapar-lifinansieringen är starkt beroende av de många kollektivanslulna medlemmarna.Dessa dominerar lolali partiets medlemskår. De som individuellt anslutit siglill SAP är procentuellt sett myckel få jämfört med de kollektivanslulna. Delär ingen djärv gissning att analogi med detta de kollektivanslulna svarar förell mycket siort bidrag till SAP:s par-likassa. Pådetta område skulle det vara intressant att få mera öppenhet. Den som är mestinsatt i dessa frågor, partisekreteraren , är ledamot av kammaren- han sitter här nu - och han är också ledamot av . Tillhonom vill jag rikta frågan hur många kollektivt respektive individuelltanslutna medlemmar SAP har , 1974, och hur mycket de kollektivt respektivede individuellt anslutna bidrar med till pariikassan. om någonkan ge besked - om han bara vill. Här är det om någonsin befogat med insyn. Vadsom även är störande är all besluten om kollektivanslutning så ofta fattas medknapp majoritet av ett litet fåtal. Tidningarna innehåller då och dåhäpnadsväckande uppgifter om hur det kan gå till. Är det verkligen något attskryta med att några dussin medlemmar kan kol-lekiivanslula hundratals, jakanske tusentals medlemmar till ett politiskt Förbud mot kollektivanslutning till politiskt parti Förbudmot kollektivanslutning till politiskt parti Rimmardella särskilt bra med den fördjupning av demokratin på samhällets allaområden som vi ofta talar om i denna kammare och med de krav härpå somständigt möter oss i massmedia och i Organisationssverige? Deltalas ofta - och så kommer väl också all göras senare i den här debatten - omde nära banden mellan LO och SAP. Ingen har någonsin förnekat all detföreligger historiskt sett starka band. Men är då dessa band så svaga, såanfrätta, att sambandet mellan de båda organisationerna måste upprätthållasmed hjälp av tvingande beslut för medlemmarna? Delskulle vara intressant all få ett besked från de socialdemokratiska talesmänneni debatten här ,om de anseratt kollektivanslutningen är någonting sommåsle beslå för all överskådlig framlid eller om den är något som man kan länkasig att avskaffa den dag de här banden mellan SAP och LO fungerar utankollektivanslutning. Alt få den frågan belyst i ett framtidsperspektiv skullevara intressant. Eller menar man kanske att del ligger ett sådant värde i sig ikollektivanslutningen att den skall bibehållas som någon sorls historisktradition för att minna om flydda dagar? Frågorna är många, men på en punkt tycks det vara hell klart: LO ochSAP har själva inte tänkt göra ett dugg för att få slut påkollektivanslutningen, riksdagsbeslutet från - om det också upprepasi dag - kommer alt nonchaleras. Del är bl. a. mot den bakgrunden som vi frånmoderata samlingspartiets sida har funnit att en lagstiftning är nödvändig.Visst är del bra att gör uttalanden och markerar sin inställning isådana här principiella frågor, men del vore bättre om del verkligen händenågonting på området. Därför bör en lagstiftning om förbud motkollektivanslutning till politiskt parti komma till stånd. Jag ber all få yrka bifall lill reservationen I, som är fogad tillutskottets betänkande. i (fp): En av de grundläggande principerna i en demokrati är den enskildes rättatt fritt och utan varje inblandning av utomstående la ställning i politiskafrågor och dessutom utöva sin rösträtt. Vallagens bestämmelser om skydd förvalhemligheten är ju ett uttryck för den här tanken. Varie människa skall i ettdemokratiskt land fritt och självständigt bilda sig sin politiska åsikt.Utifrån denna grundläggande rättighet är del alltså myckel främmande fördemokratin all människor av en viss kategori i klump ansluts till en politiskrörelse. Varje människa måsle fritt få bestämma om hon eller han vill tillhöraett politiskt parti, och i så fall vilket, eller kanske rent av stå utanför depolitiska bindningarna. Det är alltså otillfredsställande att enintresseorganisations medlemmar genom ett majoritetsbeslut kan anslutas tillett politiskt parti ulan all själva ha uttryckt önskemål om del eller enssamtyckt till det. enskild facklig medlem har reservationsrätt i fråga om beslut av della slagär ett klent, för alt inte säga helt oförsvarligt argument för tillämpningen aven sådan princip. har ju haft anledning att la ställning till den härfrågan . Varie år sedan enkammarriksdagen startade har vibehandlat just det här ärendet. avvisade tanken, borde uttala att del är demokratiskt betänkligt och felaktigt av ettpolitiskt parti att tillåta kollektiv anslutning. Förraåret kom frågan om politisk kollektivanslutning upp i samband med att vibehandlade förfatlningsreformen. uttalade - medslor majoritet - all de missförhållanden, som här föreligger, inte i förstahand bör ändras genom lagsiiftning utan genom åtgärder från partiernas egensida. Det beslutet låg helt i linje med den hållning som vi från folkpartietintagit i den här frågan. uttalade all man fann det naturligt allendast de registreras som medlemmar i ett politiskt parti som individuelltbegär sitt inträde i detsamma. Utskottethar till dagens behandling noterat alt man nu liksom tidigare av principiellaskäl motsätter sig just lagstiftning, men jag tycker alt utskottet borde kunnakosta på sig all ändå tala om att beslöl enligt deluttalande jag har refererat till. 1 anledning av alt gjorde dettaklara ställningstagande i fiol - nämligen att individen skall ha frihet ochrätt att välja politisk gemenskap - har vi från mitlenpartierna inte funnitskäl all aktualisera frågan vid årets riksdag. Men eftersom frågan från andrautgångspunkter har kommit upp så blir den ändå diskuterad här . Värtatt notera med anledning av fiolårels beslut var att enligt tidningsuppgiftersåväl stalsminisiern som den socialdemokratiske partisekreteraren efterbeslutel utlalade sig mycket förklenande och nonchalant om dettariksdagsbeslut. Del skulle vara intressant all få vela om delsocialdemokratiska partiet i sin helhet har en sådan nonchalans motriksdagsbeslut som man ogillar eller om detta skall betraktas som ettolycksfall i arbetet. Statsministernfunderar kanske på den här problematiken, eftersom han ännu icke har besvaratvare sig en enkel fråga eller en inlerpellation beträffande kollektivanslutningav enskilda personer till politiska partier. Interpellationen väcktes ifebruari, och den enkla frågan har uppskjulits från vårriksdagen; båda är ännuobesvarade. Utskottetkostar på sig enbart två retoriska meningar. Den sista meningen innebärverkligen alt slå in öppna dörrar, då man säger att del måsle tillkommafackliga organisationer alt falla beslut i egna angelägenheter. Ja,självfallet. Men vad saken gäller är ju de politiska partiernas sätt attarbeta, inte fackföreningarnas interna angelägenheter. Del tycker jag, herrtalman, är utomordentligt angeläget alt understryka. Detpolitiska partiväsendet utgör ju en integrerad del av det konstitutionellasystemet i vårt land. Alt anslår medel lill politiska partier, ochalt kommuner och landsting har rätt att göra delsamma. Förbudmot kollektivanslutning till politiskt parti Förbud mot kollektivanslutning till politiskt parti visar med all tydlighetatt statsmakterna inte bara sanktionerar partiernas verksamhet ulan ocksåaktivt vill stödja dem. Därför kan del inte gärna göras gällande all depolitiska partiernas verksamhet skulle vara något som inte har attgöra med. Tarman del av den debatt som har förts i den här frågan iriksdagen, så finner man all det främst har hänvisats lill den historisktbetingade gemenskapen mellan den politiska och den fackliga arbetarrörelsen -med andra ord; så har det varit och så bör del också vara. Men del är ju igrunden ell mycket konservativt betraktelsesätt. All progressivreformverksamhet innebär i själva verket ett avståndstagande från den typen avtankegångar, och del förrädiska med den argumentationen är ju också att man sålätt bortser från alt förhållandena radikalt förändrats i många avseenden. Denpolitiska situationen var ju annorlunda när rösträtten var starkt begränsad.Arbetarklassen var då i stort sett politiskt omyndig, och det innebarsjälvfallet ett allvarligt handikapp för stora grupper av människor. av defrämsta politiska målen då var ju den allmänna och lika rösträtten. strider som fördes om tvångsanslutningen och sedan om kollektivanslutningenframhölls ofta att det var frånvaron av allmän röslräll som gjorde detnödvändigt alt tillämpa denna metod och att den senare kunde avskaffas. Jaghar tidigare i någon debait här i nämnt all i börjanav detta sekel hävdade att man nog skulle komma till en Slor samstämmighet, därman skulle besluta om organisationsformer som innebar alt man mera kundeskilja på del fackliga och det partipolitiska. Vad del rör sig om är alltså depolitiska partiernas arbetsformer eller rättare sagt ett visst partisprivilegier - ell parti som då inte drar sig för att trampa på den personligaintegriteten på ell område, där vi i andra sammanhang i stor enighel är yiierslangelägna om att skydda varie medborgare. Därför kan del inte bli en debaii ommer eller mindre starkt engagemang för au stärka den fackliga rörelsens arbetsmöjligheter.Del måste ske på andra vägar. Vivet att det inte finns någon facklig organisation som har möjlighet att samlaalla medlemmar lill samma samhällssyn. Och därför beslår den fackliga styrkan islällel i all man, trots olika politiska värderingar, med ömsesidig respekt idessa frågor ändå kan arbeta för gemensamma fackliga mål: för bättre villkor iarbetslivet, för kravet på medbestämmande och för en mänskligare arbetsmiljö.På den punkten vill vi från liberalt håll helhjärtat ställa upp. Vi hävdaralltså att den partipolitiska friheten närmast stärker den fackligasolidariteten, och därför finns det anledning för alt upprepadet beslut som fattades i samband med författningsreformen - för övrigt delenda säryrkande som då vann kammarens bifall. Jagyrkar alltså, herr talman, bifall till reservationen 2 vid konstitutionsutskottetsbetänkande nr 54. 1detta anförande instämde (). (vpk): Kollektivanslutning till politiskt parti är en fråga som återkommitganska regelbundet i . Om inte socialdemokraterna medverkar lill allundanröja denna form för anslutning av medlemmar, så är det väl risk för altfrågan även i fortsättningen återkommer regelbundet. Del är nämligen tacksamtför de borgerliga alt angripa denna företeelse. återkommer medkravet på lagsiiftning och mitlenpartierna förordar uttalanden. Efter 1973 årsbeslut i kollektivanslutningsfrågan måsle man säga all nu ligger faktisktbollen hos socialdemokraterna. Det återstår alt se hur de tänker handla iframtiden. Frånvänsterpartiet kommunisterna har vi länge hävdat alt kollektivanslutning lillpolitiskt parti i princip inte är försvarbar. Vi menar attfackföreningsrörelsens uppgift all företräda sina medlemmars intressen bästfylls av en facklig rörelse, som behåller organisatorisk självständighetgentemot politiska partier. Däremot har vi slagit fast att det är både nödvändigtoch riktigt all fackföreningsrörelsen i skilda lägen stöder politiskaorganisationer. Detta bör dock ske på basis av organisatorisk självständighetoch på fackföreningsfolkeis egna villkor. Facklig och politisk samverkan ärnödvändig, men kollektivanslutning av medlemmar lill ett politiskt parti kaninte vara den enda eller lämpliga formen. Denna ståndpunkt har vi framfört vidtidigare debatter och vill gärna göra det också . Vihar även med skärpa framhållit att när borgerliga politiker går lill angreppmot kollektivanslutningen är del inte av omtanke om fackföreningsmedlemmarna.Vi har diskuterat frågan om kyrkans skiljande från staten. Därvisar del sig hur man från borgerligt håll ser på den formen avkollektivanslutning. Kollektivanslutning av hela folkel via statskyrkanaccepteras. En kollektivanslutning som tjänar de borgerligas intressen har maninget emot. Moderaternaskrav pä lagstiftning har avvisats vid varie tillfälle - så sker också dennagång. Uppenbart är väl ändå alt just oviljan från socialdemokraterna alt tadel minsta steg för alt undanröja kollektivanslutningen ger näring åt kravetpå lagstiftningsåtgärder. Socialdemokraternai utskoilet avvisar lagstiftningskravet av principiella skäl och uttalar attdet måste tillkomma de fackliga organisationerna alt fatta beslut i egnaangelägenheter. Medan man endast anförde att man "vidhållersin intagna ståndpunkt" i lagstiftningsfrågan, har man i årupphöjt den till en princip. Att fackliga organisationer skall besluta i egnaangelägenheter är självklart. Men tydligen vill man i detta sammanhang anföradenna självklarhet som skäl för alt inte skall befatta sig med fråganom kollektivanslutning till politiskt parti. Och är det något annat. Naturligtvisregleras också en rad andra frågor genom riksdagsbeslut att manfördenskull kränker organisationernas självständighet. Sättet all rekryteramedlemmar till ett politiskt parti bör ses som en sådan fråga. Här handlar delom vilken principiell syn man skall ha på formerna Förbudmot kollektivanslutning till politiskt parti Förbudmot kollektivanslutning till politiskt parti för anslutning avmedlemmar lill politiskt parti, icke om en inblandning i fackligaorganisationers inre angelägenheter. Detta bör understrykas. Cemerpariieiochfolkpartiet motiverar sitt yrkande om avslag på lagstiftningskravei efterungefär samma linje som i fiol. I likhet med socialdemokraterna har man inågon mån skärpt formuleringarna från . Närvänsterpartiet kommunisternas förslag lill uttalande fälldes ,röslade vi för den reservation som kvarstod i sluivoieringen. Det innebar bl.a. att anförde följande: "Nuvarandemissförhållande bör icke i första hand förändras genom lagstiftning ulan genomåtgärder från partiernas sida. Del är utskottets förhoppning att det genomopinionsbildning mot kollektivanslutningen skall visa sig vara möjligl attförmå partierna alt själva bringa detta förfarande ur världen, så all sommedlemmar endasi regislreras personer, som individuelll begär inträde iparliei." Därmedhar ullalat en bestämd mening i frågan. Men om man sedan skallupprepa denna vid varie tillfälle som en moderalmotion om lagstiftning avvisaskan ifrågasättas. Denvid utskottets betänkande fogade reservationen 3, som jag ber att få yrka bifalltill, utgår från vår principiella syn på kollektivanslutningen och hänvisarlill riksdagsuitalande. 1 den reservationen finns en avgörandeskillnad i förhållande till reservationen 2, eftersom vpk-reservationen lar uppkollektivanslutningen i hela dess vidd, alltså även den form avkollektivanslutning som påtvingas hela folkel via siaiskyrkan. verkligen angripa förhållanden som innebär att människor blir anslutna tillett parti eller ett trossamfund ulan au individuelll ha begärt inträde, såmåsle man inta den ståndpunkt som vi kommunisterna harintagit. Man kan inte angripa den ena olägenheten och blunda för den andra. Anslutning av enskilda personer lill det socialdemokratiska partietsker fortfarande genom beslut av andra och oftast ulan alt den som berörs avbeslutet har en aning om det. I många fall får han inte heller veta om del.Sedan hänvisar man till reservationsrätten, men del är ju ell hån mot alla demsom inte ens har fått vela alt de tillhör regeringspartiet. Och alt reserverasig är inte heller så lätt alla gånger. Det händer alt personer som villreservera sig utsattes för regelrätta förhör om varför de vill reservera sigoch uppmanas att inte göra det. Vidare förekommer det alt människor vid dessaövertalningsförsök förmås att avslöja vilket parti de röstar med. Enbarlavlämnande av en skriftlig reservation resulterar ofta i all vederbörande misslänksför all inte vara socialdemokrat. Del har till följd all niånga drar sig fördel obehag som del kan medföra att reservera sig. De många invandrare sominte kan svenska - del är en stor grupp - kan också bli medlemmari SAP genom kollektivanslutning ulan att ha en aning om vad del är fråga om. Desom förstår betydelsen av kollektivanslutningen kanske är rädda all stöta sigmed svenskarna eller kommer från länder där man inte får kritisera och törs därförkanske inte heller opponera mot de mäktiga i . 1en SIFO-undersökning tillfrågades eit represen-taliviantal LO-medlemmar om de var medlemmar i något politiskt parti. Eftersomgenomsnittligt av LO-medlemmarna var kollektivt anslutna ochrätt många måste antas vara frivilligt anslutna även till andra partier, bordeminst ha svarat ja. Men andelen ja-svar var endasi . Detvisar att reservationsrätten är meningslös -bara ell fåtal vet alt de blivitsocialdemokrater genom beslut av andra. Del är i de flesta fall ettsocialdemokratiskt styrt representanlskap som beslutar. Vårkritik är en kritik av det socialdemokratiska partiet, som stimulerar defackligt aktiva socialdemokraterna att genomdriva kollektiv anslutning avtusentals arbetskamrater till det socialdemokratiska partiet. Konstilutionsulskoltetssocialdemokrater försvarar sin inställning på drygt två rader. Man säger alldel måste tillkomma fackliga organisationer att fatta beslut i egnaangelägenheter. Det är helt rikligt när det gäller fackliga frågor. Då är delfråga om beslut i egna angelägenheter. Men uttalandet är förvånande för allkomma från -låt vara all del är från desssocialdemokratiska ledamöter. Kollektivanslutningen är ingen internfackföreningsangelägenhel. Frågan om upphävande av delta system är en fråga omelementära demokratiska fri-och rättigheter. I en demokrati organiserar man sigpolitiskl på grundval av sina åsikier och efter eget beslut - inte genom beslutav andra. Dessutomöverensstämmer inte kollektivanslutningen i med FN-deklarationen om demänskliga rättigheterna, där del heter att ingen må tvingas tillhöraorganisation. Kollektivanslutningen kränker också den personliga integriteten. Detfinns bara ett riksdagsparti som har ordet demokrat i sitt partinamn. Menmärkligt nog är det just del partiet som inte anser sig kunna få tillräckligtantal medlemmar på vanligt, hyfsat sätt ulan måste tvinga folk alt blimedlemmar. Delär också för socialdemokraterna mycket en fråga om pengar. Det erkändesocialdemokraten i debatt i andra kammaren den 15 februari 1967.Han sade då bl. a. följande: "Frågan om kollektivanslutning är i myckethög grad - del kan man aldrig komma ifrån - en fråga om finansiering avpolitisk verksamhet." Där är del sagt. Enligt de uppgifter jag fått uppgårdet socialdemokratiska partiels inkomster av medlemsavgifter från frivilligtanslutna medlemmar till och till hela 10,6 miljoner kronorfrån kollektivt anslutna medlemmar. Del kunde ju vara intressant att få höraom någon av det socialdemokratiska partiels representanter i denna debatt kanverifiera all dessa siffror är rikliga. Det brukar ju vara så att storvärvarebland dem Förbud mot kollektivanslutning till politiskt parti Förbud mot kollektivanslutning till politiskt parti som värvar medlemmar tillpolitiska partier får något pris för sina insatser. Del kanske är någrastorvärvare som fåll fina priser av det socialdemokratiska partiet när devärvat kollektivanslulna medlemmar - genom att själva fatta beslut om det. Närmare90 procenl av medlemsavgifterna till SAP skulle alltså komma från mer ellermindre mot sin vilja anslutna medlemmar. Den socialdemokratiska profilen påfackföreningsrörelsen känner inga gränser. Man använder fackförbundspressentill att bedriva ensidig politisk propaganda och ständigt klanka på demedlemmar som inte har socialdemokratisk uppfattning. Man använder de fackligaförtroendemännen till all driva socialdemokratisk propaganda på möten ocharbetsplatser. Man tar emol ekonomiska anslag av stora mått från fackföreningsrörelsen.Så långt kan det möjligen accepteras i en demokrati. Men när man sedan beslutaratt fackföreningsmedlemmarna, vare sig de vill det eller inte, skall anslutastill det stora regeringspartiet, då har man definitivt gått för långt i elldemokratiskt samhälle. Då har man kasial demokratin över bord för atttillfredsställa profitbegäret i dess mest odemokratiska skepnad. Detborde vara ovärdigt även det socialdemokratiska partiet all räkna in medlemmari sitt parti ulan au fråga efter deras uppfattning. Vi har vid diskuterat dessa frågor, och jag har som frågan varituppe hoppats att det skulle vara sista gången som den här frågan behövde lasupp. Jaghar hoppats att skammen över det odemokratiska handlandet skulle ha blivitsocialdemokraterna för tung och alt de förnuftets och rättvisans röster somfinns även bland socialdemokraterna skulle segra så att systemet medkollektivanslutning avvecklas. Del är möjligt alt det sker , meneftersom det ännu inte har skett så vill jag yrka bifall till reservationen nr1. Det är dock allt fler socialdemokrater som reagerar sunt. Vidett möte med Metalls avdelning 179 i dit 120 av avdelningens I 800medlemmar kommit beslöts med ca 90 procenlig majoritet alt intekolleklivansluta avdelningen. Del är ett exempel på alt man reagerar sunt.Flera socialdemokratiska tidningar med i spetsen har också uttalatsig mot kollektivanslutningen. Enligt en tidningsartikel i går har även ensocialdemokratisk ledamot av denna kammare sagt all det är en viktig fråga förhonom att kollektivanslutningen kommer bort. Måtte del bli fler sunt länkandesocialdemokrater. Representanterför vårt land med statsministern i spetsen uttalar sig ofta och gärna, ochibland med rätta, om odemokratiska missförhållanden i andra länder. Del skullege ett betydligt bättre intryck om man från regeringshåll först såg till attdemokratin fungerar tillfredsställande i vårt eget land och all ingen genombeslut av andra känner sig tvingad alt vara medlem i parti. Vimåste komma fram till alt alla medborgare tillförsäkras rällen att själva, utanobehörig påtryckning, besluta om vilket politiskl parti man vill tillhöra. Dettillhör en demokrati. Man kan aldrig upphöra att förvåna sig över den energi de övrigapartierna i den här lägger ner för att genom riksdagsbeslutförbjuda kollektivanslutningen lill de socialdemokratiska arbetarekommunerna.Man frågar sig vilket det verkliga syftet är när man vill kringskära defackliga organisationernas rättigheter att själva bestämma. Det är knappastomsorgen om den enskilde arbetslagaren. Nej, det ligger nog närmare lill handsatt del är samarbetet mellan den fackliga och politiska arbetarrörelsen manvill komma åt. Varifrånkommer kravet alt förbjuda kollektivanslutningen? Vilka grupper företräder man?Finns det en bred opinion inom fackföreningsrörelsen som vill slopakollektivanslutningen? I så fall skulle del inte finnas någonkolleklivanslulning, och den skulle i varje fall inte öka. Jag skulle i delsammanhanget vilja säga till i alt om opinionen motkollektivanslutningen vore sä stark som vill hävda, skulle del intebli någon kollektivanslutning. HerrBjörck ställde också en del frågor till i somdenne får besvara själv. Men frågade också om kollektivanslutningenmåsle beslå . Jag vill då säga att det kommer den självfalletalt göra så länge de fackliga organisationerna själva vill ha del så. Deltillhör också de mänskliga fri- och rättigheterna att inom de fackligaorganisationerna bestämma i den här frågan. Eller har det kanske bildats någonopinion som bara de borgerliga partierna har fått la del av? Jag har själv ivae fall inte mött den. Tvärtom får partiet efter varje debait i den här frågannya ansökningar om kollektivanslutning. Del är inte utan att man med fog kanmisstänka att det är den fackliga rörelsens självbestämmanderätt man villkringskära och all del här är första stegel. En splittring inom den fackligarörelsen och en spricka mellan den fackliga och den politiska delen av arbetarrörelsenskulle säkert ses positivt av övriga partier. Jagvill, herr talman, påstå all del här är ett angrepp på den fackliga rörelsensrätt all själv bestämma, och jag tycker inte att man skall lagstifta om ellerlagstifta bort den i den här kammaren. Man har valt fel väg.