prop · FX03103 · 1974-12-31 00:00:00 — Enligt 2 kap, 1 § andra stycket TFskall de fall då allmänna handlingar skall hållas hemliga noga anges.Inskränkningar i offentlighetsprincipen får självfallet inte göras i andra fallän då det föreligger ett klart behov därav. Att en sekretessbestämmelse iövrigt kan utformas sä att myndigheten i fråga ges relativt fria händer attutlämna handlingen efter pröyning i det enskilda fallet kan givetvis inteförsvara att kretsen hemliga handlingar görs större än som är nödvändigt. Vadsom förekommit i förevarande sammanhang ger enligt min mening inte vid handenatt kretsen av handlingar som skall kunna omfattas av sekretess bör bestämmas vidareän vad som har föreslagits i promemorian. Jag vill tillägga attpromemorieförslaget i detta avseende överensstämmer med DOVA:s förslag, I anslutning till promemorieförslaget har underremissbehandlingen framhållits att behov av skydd för ifrågavarande handlingarinte dokumenterats av annan myndighet än DOVA och att detta bör avspeglas isekretessbestämmelsen på så sätt att den görs tillämplig endast på handlingarsom upprättats eller införskaffats av DOVA, Enligt min mening är det lämpligtatt också i detta avseende följa promemorieförslaget och sålunda inte anknytaskyddet enbart tiH DOVA;s verksamhet. Genom bestämmelser som innebär att handlingar och därmedtekniska upptagningar av det här aktuella slaget får hemlighållas avses iförsta hand att skapa skydd för den som har lämnat de uppgifter som har tagitsupp i handlingarna eller ställt sig till förfogande för upptagningarna, Ipromemorieförslaget har detta kommit till uttryck genom att det har Prop,1974:103 21 angetts att utlämnande får vägras om ett innehållandefinns vara påkallat av hänsyn till privatlivets helgd samt den som avses ihandlingen inte har lämnat sitt medgivande till utlämnandet. Därjämte har angettsatt annars hemlig handling, oavsett om sådant samtycke föreligger, får utlämnasom det med hänsyn till ändamålet med utlämnandet och övriga omständigheterföreligger garantier för att detta inte kommer att missbrukas till skada ellerförklenande för den som handlingen avser eller hans nära anhöriga. Underremissbehandlingen har framhållits att bestämmelserna på ett bättre sätt än deföreslagna bör klargöra att ett utlämnande i första hand är beroende av attsamtycke ges av den som har lämnat de uppgifter som har dokumenterats. Ocksåenligt min mening bör bestämmelsen om utlämnande till följd av samtycke ges enannan utformning än den som har föreslagits i promemorian. Jag delar sålundauppfattningen att det av bestämmelsen klart bör framgå att utlämnande inte fårske utan samtycke av den som har gett handlingen eller upptagningen dessinnehåll genom att han har lämnat uppgifter eller svarat för talade ellermusikaliska inslag. Den oskadlighetsprövningsom enligt promemorieförslaget skall föregå ett utlämnande i fall då samtyckeinte har lämnats har, som framgår av vad jag nämnde, begränsats till attavse den person som har lämnat uppgiften eller medverkat med information iannan form och hans nära anhöriga. Jag delar den under remissbehandlingenframförda uppfattningen att prövningen bör avse också annan person som kanberöras av innehållet i handlingen eller upptagningen. Ett utlämnande börsåledes kunna vägras av hänsyn inte bara till uppgiftslämnaren eller informantenoch hans nära anhöriga utan också av hänsyn till annan person som avses ihandlingen eller upptagningen eller nära anhöriga till honom. Sammanfattningsvis gäller att jag föreslår bestämmelser avinnebörd att utlämnande av annars sekretesskyddad handling får ske om denperson som genom att lämna uppgifter eller på annat liknande sätt har getthandlingen dess innehåll samtycker till detta eller om, med hänsyn till detändamål för vilket utlämnandet begärs och övriga omständigheter, trygghet kananses vara för handen att detta inte kommer att missbrukas lill skada för honomeller för hans nära anhöriga eller för person som avses i handlingen eller näraanhörig till denne, I andrahänseenden än de nu nämnda ansluter jag mig till promemorieförslaget. Jagförordar sålunda att den tid varunder handlingar och upptagningar kan hållashemliga, i enlighet med vad som vanligen gäller då fråga är om sekretesskydd avhänsyn till privatlivets helgd, fastställs till 70 är. Vidare förordar jag,likaledes i överensstämmelse med vad som vanligen gäller, att ett utlämnande avannars hemlig handling enligt de regler som jag berörde av myndighetenskall kunna förenas med förbehåll. Som har föreslagits i promemorian bör bestämmelserna tasin i en ny paragraf i sekretesslagen, lämpligen betecknad 13 a §, Prop,1974:103 22 5,2 Sekretesskyddet i ärenden rörande arbetsprövning och arbetsträning I ärenden rörande arbetsprövning och arbetsträning somhandläggs av statens arbetsklinik och de kommunala arbetsvårdsinstitutenfordras i stor utsträckning tillgång till uppgifter om enskildas personligaförhållanden som är av ömtålig karaktär. Det framstår därför som angeläget attbestämmelserna om sekretess i sådana ärenden är så utformade att de tillgodoserberättigade krav på skydd för den enskildes integritet. F, n, finns inte några bestämmelser i sekretesslagen somtar sikte på handlingar i ärenden hos arbetskliniken och arbetsvårdsinstituten,1 viss utsträckning är emellertid uppgifter sorn förekommer i sådana ärendenredan nu sekretesskyddade, I den mån uppgifterna förekommer i handlingar somhärrör från ärenden hos annan myndighet kan de sålunda vara omfattade avsekretessbestämmelser. Har till ärende hos kliniken eller instituten exempelvisförts handlingar i ärenden rörande sjukvård, hälsovård, sjukförsäkring ellerarbetsförmedling omfattas uppgifterna i handlingarna som regel avsekretessbestämmelserna i 14 resp, 25 § sekretesslagen. Uppgifter i handlingarsom har upprättats inom kliniken eller instituten är däremot enligt nu gällanderegler inte sekretesskyddade, I sina i det föregående nämnda framställningar har statensarbetsklinik och landstingsförbundet understrukit det otillfredsställande i attdet inom den verksamhet för arbetsprövning och arbetsträning som bedrivs avkliniken och arbetsvårdsinstituten förekommer handlingar som i vad de angårenskilds personliga förhållanden inte åtnjuter skydd mot obehörig insyn trotsatt de till sitt innehåll inte i någon eller bara i ringa utsträckning skiljersig från handlingar i ärende som rör t. ex, hälso- eller sjukvård ellerförsäkringsfrågor och därför är sekretesskyddade enligt 14 § sekretesslageneller i ärende rörande offentlig arbetsförmedling, vilka kan hemlighållasenligt 25 § samma lag. I framställningarna har därför hemställts om ändring isekretesslagen av innebörd att det för handlingar i ärenden angående arbetsprövningoch arbetsträning skapas sekretesskydd av samma utsträckning .som det som 14resp, 25 § sekretesslagen erbjuder för där nämnda handlingar. Vid remissbehandlingen har framställningarna om ökatsekretesskydd för handlingar i ärenden hos arbetskliniken och arbetsvårdsinstitutentillstyrkts av de personalorganisationer som har beretts tillfälle att yttrasig samt av SAF, kommunförbundet, och ,TCO har i sitt yttrande framfört uppfattningen att sekretesskyddet inte börbegränsas till handlingar i ärenden av det nämnda slaget utan utformas så attdet kommer att omfatta alla handlingar som tillkommer med anledning av prövningrörande en persons möjligheter att fungera på arbetsmarknaden oavsett vilkenmyndighet som utför prövningen. () har i yttranden över arbetsklinikens ochlandstingsförbundets framställningar konstaterat att det i och för sig kananföras goda skäl för ståndpunkten att handlingar som lämnar upplysningar omenskildas personliga förhållanden i ärenden rörande arbetsprövning och arbetsträningi viss utsträck- Prop, 1974:103 23 ning undantas från offentlighet. Vad som föranlettframställningarna är emellertid enligt kommittén en utveckling som gerskäl att sätta lämpligheten av sekretesslagens allmänna disposition på detaktuella området i fråga. Frågan om ett utbyggt sekretesskydd bör därför enligtOSK prövas först i samband med behandlingen av OSK:s kommande betänkande. Jag delar uppfattningen att det inte är tillfredsställandeatt uppgifter i handlingar som upprättas i ärenden angående arbetsträning inteomfattas av sekretesskydd. Självfallet måste man inom sådan verksamhet hatillgång till och i skrift dokumentera uppgifter om enskilda av samma natur somdem som förekommer i handlingar i ärenden rörande sjukvård, hälsovård ocharbetsförmedling och som redan nu är sekretesskyddade enligt 14 och 25 §§sekretesslagen. Det måste för den enskilde framstå som svårförståeligt attuppgifter angående samma eller likartade förhållanden kan hemlighållas i ettsammanhang men inte i ett annat. Också för ett förtroendefullt samarbete mellanden som är föremål för arbetsprövning eller arbetsträning och utredandepersonal måste det vara av värde att uppgifter av ömtålig art som behövs förutredningen kan undanhållas allmän insyn. Det finns således, som också har framhållit, goda skälför att handlingar i ärenden rörande arbetsprövning och arbetsträning undantasfrån offentlighet i vad de angår enskilds personliga förhållanden. Jag delarinte den av framförda uppfattningen att frågans lösning bör anstå i avbidanpå resultatet av kommitténs arbete. Enligt min mening är behovet av en ändringi sekretesslagen så väl dokumenterat och till sin omfattning så väl avgränsatatt ändringen bör göras . Den av TCO aktualiserade frågan om ett vidaresekretesskydd förutsätter däremot en kartläggning av behov och konsekvenser sominte kan göras i detta sammanhang. Jag förutsätter emellertid att frågan kommeratt bli föremål för OSK:s uppmärksamhet under kommitténs fortsatta arbete. Jagförordar således att handlingar i ärenden rörande arbetsprövning och arbet.sträningbereds ett sekretesskydd motsvarande det som tillkommer t, ex, handlingar iärenden rörande hälso- och sjukvård, Arbetskliniken och landstingsförbundethar i sina framställningar utgått från att sekretessbestämmelserna i dettaavseende bör tas in i en ny paragraf och också utformat förslag till en sådanparagraf med 14 § första stycket sekretesslagen som förebild, TCO har däremot isitt remissvar föreslagit att de ändringar som behövs görs i denna paragraf. För egen del anser jag att den av TCO förordade lösningenhar påtagliga fördelar. Jag föreslår alltså att det sekretesskydd som 14 §första stycket sekretesslagen innefattar utvidgas till att omfatta ocksåhandlingar i ärende hos statens arbetsklinik eller kommunalt arbetsvårdsinstitutrörande prövning av handikappads eller från arbetssynpunkt svårbedömd personsförutsättningar för arbete eller arbetsträning av sådan person. I enlighet medvad som föreskrivs i 14 § första stycket kommer de nämnda handlingarna attkunna hemlighållas i vad de angår enskilds personliga förhållanden under en tidav från handlingens Prop,1974:103 24 datum, såvida inte den enskilde samtycker till etttidigare utlämnande. Vidare kommer att gälla att utlämnande kan ske oavsettsamtycke från den enskilde om tillräckliga garantier föreligger att utlämnandetinte kommer att missbrukas till skada eller förklenande för den vilkenspersonliga förhållanden avses i handlingen eller för hans nära anhöriga. Enligt 14 § tredje stycket sekretesslagen kan myndighetsbeslut i ärende som avses i första stycket inte hemlighållas. Vissa särskiltangivna undantag från denna regel gäller emellertid. Medan sekretessen enligt arbetsklinikensoch landstingsförbundets förslag skulle komma att omfatta alla handlingar, dvs,också beslutshandlingar, i nu avsedda ärenden, innebär den av mig förordadelagtekniska lösningen att huvudregeln i 14 § tredje stycket blir tillämplig iden mån det inte görs ett uttryckligt undantag. Enligt min mening föreligger inte tillräckliga skäl attlåta beslut i ärenden rörande arbetsprövning och arbetsträning omfattas avsekretess. Jag föreslår alltså inte någon ändring i 14 § tredje stycket. Jagvill emellertid framhålla att det förhållandet att kravet på offentlighet ifråga om avgöranden upprätthålls och att beslut alltså alltid skall kunnalämnas ut till utomstående inte behöver föra med sig att ömtåliga uppgifter omden enskilde därmed röjes. Det torde vara möjligt att utforma besluten så attsådana uppgifter inte framgår av dem, 5,3 Sekretesskyddet för handlingar rörande imedicin Som förut har nämnts anses 10 § i grundstadgarna förNobelstiftelsen redan i sin nuvarande utformning ge uttryck för principen atthandlingar rörande utdelande av inte får lämnas ut till utomstående.Stiftelsen har hos Kungl, Maj:t hemställt om godkännande av en ändring i dennämnda paragrafen som innebär att denna princip kommer till klart uttryck.Samtidigt innebär ändringen emellertid att nobelprisutdelare, efter prövning ivarje särskilt fall, för lärdomshistorisk forskning får medge tillgäng tillmaterial som har legat till grund för prisbedömning och beslut. Ett sådantmedgivande skall dock få lämnas tidigast efter ifrågavarande prisbeslut. är till skillnad från övriga svenskanobelprisutdelare och - statlig myndighet.En följd av detta är att handlingar hos institutet och dess nobelkommitté ärunderkastade den i 2 kap, TF fastslagna offentlighetsprincipen. För attinstitutet skall kunna tillämpa principen att nobelprishandlingar skallhemlighållas fordras särskilda bestämmelser i sekretesslagen. Principen att nobelprishandlingarna skall hållas hemligahar sin bakgrund i önskemålet att nobelpriskandidater, som har varit på förslagmen inte utsetts till pristagare, skall undgå att få detta bringat tilloffentlighet. avser bestämmelsen att förhindra att personer som harinbjudits att komma in med förslag till pristagare, på grund av farhågor att deras uttalanden ges en spridning utanför prisutdelarnas krets, avhåller sig från att utforma förslagen såutförligt och fullständigt som är önskvärt. Härtill kommer att det vidutdelande av liknande vetenskapliga pris i andra länder gäller strängasekretessregler och att ett mindre långt gående sekretesskydd i skullekunna inverka menligt på de internationella vetenskapliga kontakterna. Mot bakgrund av vad jag nu anfört anser jag inte attkravet på insyn i institutets verksamhet som prisutdelare väger så tungt attoffentlighetsprincipen måste upprätthållas och till följd därav ohka reglergälla för institutet och övriga svenska prisutdelare. Jag förordar sålunda atti sekretesslagen tas in en bestämmelse som gör det möjligt för karolinskainstitutet och dess nobelkommitté att i samma utsträckning somVetenskapsakademien och hemlighålla handlingar som innefattarförslag till erhållande av pris från eller utredning ellerutlåtande i fråga om utdelning av sådant pris. Detta uppnås om bestämmelsen gesinnebörden att sådana handlingar inte får lämnas ut utan tillstånd avinstitutets medicinska fakultet, som enligt grundstadgarfullgör institutets uppdrag som prisutdelare. Bestämmelsen bör lämpligen tasin i en ny paragraf, 35 a §. Under åberopande av det anförda hemställer jag att Kungl, Maj:tföreslår att antaga inom upprättat förslagtill lag om ändring i lagen (1937:249) om inskränkningar i rätten att utbekommaallmänna handlingar. Med bifall till vad föredraganden sålunda med instämmandeav statsrådets övriga ledamöter hemställt förordnar Hans Maj:t Konungen atttill skall avlåtas proposition av den lydelse bilaga till dettaprotokoll utvisar.