prop · FX03128 · 1974-12-31 00:00:00 — Fondbolaget sora den aktiva parten har att initiera värdepappersfondrörelsengenora att utse förvaringsbank, organisera försäljningen av fondandelsbevisetc. Fondbolagets huvuduppgift är därefter att förvalta den eller de avbolaget bUdade fonderna. Förvaltningen innefattar inköp av aktier och andravärdepapper för placering av fondmedlen och åtgärder för fondens bibehållandeoch förkovran, t. ex. omplaceringar och utnyttjande av erbjudanden oranyemissioner. Fondbolagets förvaltningsfunktion har sålunda central betydelse.Utredningen föreslår att i lagen särskilt anges att det åligger fondbolag attunder iakttagande av vad i lagen eller eljest finns stadgat och i överensstämmelsemed gällande fondbestämraelser självständigt och i eget namn förvalta avbolaget bUdad värdepappersfond. Bolaget får därvid förfoga över all egendomsom ingår i fonden och utöva aUa ur denna egendom härflytande rättigheter. Av allmänna rättsregler följer att förvaltningenskall bedrivas med fondandelsägamas bästa för ögonen. Utredningen påpekar altdetta normalt också ligger i fondbolagets intresse. Emellertid kan man intehelt utesluta möjligheten av att fondbolaget skulle kunna företa dispositionersom är ofördelaktiga för fondandelsägama. Bolaget skulle t. ex. kunna låtafonden köpa vissa aktier för att därigenom stödja aktiekursen tUl förmån förintressenter i bolaget. Utredningen anser det därför vara av värde att det sägsut i lagen att fondbolaget vid värdepappersfondens förvaltning uteslutandeskaU handla i fondandelsägarnas gemensamma intresse. Frågan om utövande av rösträtt för de aktier somingår i fonden får enligt utredningens mening inte bedömas med utgångspunktenbart från formella äganderättsbegrepp. Det avgörande bör vara vad som bäst främjarallmänna och enskUda intressen. Frågan har utomlands på många häll visat sigvara kontroversiell. Om fondföretaget får rösträtt för aktierna i fonden,kommer de intressenter som står bakom företaget att kunna utöva elt slörreinflytande inom näringsUvet än som står i proportion till deras egnakapitalinsatser i fondföretaget, förhållande har ansetts kunna på etlfrån allmän synpunkt olyckligt sätt öka faran för en alltför stormaktkoncentration inom näringsUvet. Riskerna bör enligt utredningens meningdock inte överdrivas. Man kan knappast inom överskådUg tid räkna med en sådanökning av värdepappersfonderna i att de kan bli av nämnvärd betydelsei maktkoncentrationshänseende. Som tidigare nämnts föreslår utredningen attfondbolag inte skaU få rätt att i en fond inneha mer än en viss procentsats avaktiema i ett och sarama aktiebolag. möjlighet att fåotiUbörligt stort inflytande över ett aktiebolag eller en gmpp av aktiebolaggenora att utöva rösträtten för de aktier sora ingår i fonden torde därförknappast vara särskUt påtaglig. Det saknas därför anledning att med hänsyn tUlfaran för ökad maktkoncentration inom näringslivet förbjuda fondbolaget attutöva rösträtt för aktiema i fonderna. Ett annat skäl sora kan anföras mot attge fondbolaget rätt att utöva rösträtten för aktierna i en värdepappersfond äratt bolaget eller dess intressenter inte kan förutsättas alltid ha ettintresse, som saramanfaller raed fondandelsägarnas, när det gäller attbestämma de berörda aktiebolagens allmänna affärspolitik eller derasutdelningspolitik. En lösning, som ger innehavarna av fondandelsbevisen praktisk raöjlighet att utöva rösträtten genora t. ex. enrepresentationsförsaraling, har utredningen, som framgår av det föregående,inte kunnat finna. Det är uppenbarligen omöjligt att låta varje innehavare avfondandelsbevis utöva rösträtten för den på honom belöpande andelen avaktierna i fonden. Om bolaget inte får utöva rösträtten, måste följden bli attdenna över huvud taget inte kan utövas. Fondandelsägarnas intressen skulle dåinte alls koraraa att företrädas vid bolagsstämmorna. Under vissa förhållandenskulle detta kunna vara tUl nackdel för fondandelsägarna, bl. a. vidfastställande av ett bolags utdelningspolitik. En sterUisering av rösträttenför en del av aktierna skulle medföra att de övriga aktierna i bolaget fickett ökat röstvärde i förhållande tUl hela aktiestocken. Ett sådant förhällandefinner utredningen i och för sig mindre önskvärt. Vid avvägningen mellan de olika intressen som talarför och emot att ett fondbolag får rätt att utöva rösträtten för aktiema i envärdepappersfond stannar uttedningen för att föreslå att någon inslcränkning iett fondbolags rätt att utöva rösträtten inte sker. I lagtexten bör anges attbolaget vid utövandet av rösträtt för aktier i fonden skall ha att uteslutandehandla i fondandelsägamas geraensararaa intresse. 4 1974.1 saml Nr 128 Sora angetts i den redogörelsen föreslårutredningen en konstmktion av värdepappersfonderna som utgår från detanglosachsiska tmstbegreppet. Konstmklionen innebär att en värdepappersfond utan att vara en självständig juridisk person förvaltas av fondbolaget ibolagets eget namn som en fristående förmögenhetsmassa. Bolaget får därvidförfoga över all den egendora som ingår i fonden och utöva alla ur egendomenhärflytande rättigheter. För att trygga fondens ställning som en friståendeförmögenhetsmassa föreslär utredningen särskilda bestämmelser om avskiljande avfonden från bolagets förmögenhet samt om utmätningsfrihet och förbud motpantsättning. En förutsättning för att fondförmögenheten skallkunna skiljas från fondbolagels övriga förmögenhetsmassa är, framhållerutredningen, att det tydligt fastslås vad som skall ingå i en värdepappersfond.Till en fond skal! höra de medel som fondbolaget erhåUer vid utgivande av bevisom andel i fonden och alla värdepapper som anskaffats för sådana medel ellermed anlitande av fondens värdepappersinnehav. Till en fond hör också denavkastning i form av räntor och utdelningar samt de reaUsationsvinster somhärrör från fondegendomen. Slutligen skall tUl en värdepappersfond också räknasaUa de rättigheter av olika slag, t. ex. teckningsrätter, som härflyter ur de ifonden ingående värdepapperen. Ulredningen föreslår atl i lagen anges vad somsålunda skall ingå i en värdepappersfond. EnUgt utredningens mening bör krävas att allegendom som ingår i en värdepappersfond skall hållas skild från fondbolagetsövriga egendom på ett sådant sätt att det inte uppkommer risk för sammanblandning.En föreskrift härom föreslås ingå i lagen. Fondförmögenheten skall enligtförslaget inte heller förvaras hos fondbolaget utan som tidigare nämnts hos enförvaringsbank. Då det gäller skulder, som ett fondbolag ådragitsig för egen räkning eller för en fonds räkning i strid mot lagensföreskrifter, ligger det i sakens natur att bolagets värdepappersfonder intebör bära något ansvar. Fondema bör inte kunna tagas i mät för sådana skulder.Det-samma bör emellertid gälla också när fråga är om infriande av förbindelser,som bolaget behörigen mgått för en fonds räkning, eller om fuUgörande av andraförpliktelser, vUka kan sägas direkt avse fondegendomen. Även om det kundeförefalla motiverat att tUlåta utmätning i fondegendomen för skulder av sistaämndaslag, kan en sådan utmätning nämligen medföra praktiska svårigheter. a. kandet ibland vara svårt att i ett utmätningsärende avgöra vilka skulder somavser värdepappersfonden och vilka skulder som belastar bolaget. Utredningenanser det därför lämpligast att fondegendomen görs fri från varje utmätning.En sådan undantagsställning för värdepappersfonderna kan enligt utredningensme- ninggenomföras utan att borgenärer, vUka äger sådan fordran hos ett fondbolag somhänför sig tiU en värdepappersfond, därigenom kommer att lida förfång.Utredningen anför i övrigt följande. Det förefaller sålunda tUl en början otroligt, attett fondbolag utan rimlig anledning skulle vägra att av en värdepappersfondsraedel låta betala en skuld, som bolaget ådragit sig för fondens räkning.Härvid bortses givetvis från sådan betalningsskyldighet, varom tvist råder ochvars existens följaktUgen först fär prövas i vanlig rättslig ordning. Därestbolaget ändock skulle underlåta att betala en dylik skuld, torde utmäining fören sådan fordran kunna erhållas i den del av bolagets egendom, som inte utgörsav värdepappersfond. Om denna egendom ej skulle förslå tUl fordringsbeloppetsgäldande och bolaget därför på gmnd av sin bristande betalningsförmåga blirförsatt i konkurs, skall enligt 36 § i lagförslaget förvaltningen avvärdepappersfond, som bolaget innehar, oraedelbart övergå tillförvaringsbanken. Härvid bör av naturliga skäl följa skyldighet för banken attmed anlitande av fondens medel fullgöra alla de förpliktelser, vUka fondbolagetunder iakttagande av bestämmelsema i lagen om värdepappersfondrörelse ådragitsig för fondensräkning.----- . Motsvarande bör gälla om förvaltnmgen av fondenövergår på annat fondbolag.- . Vad beträffar skulder, somavser en fond och uppkommit lagenligt, finns därför inte anledning befara attnågon borgenär kommer att kunna lida förlust på den gmnd att fondegendoraengörs utmätningsfri. Vad åter beträffar den borgenär, vUken äger sådan fordranhos ett fondbolag sora uppkommit i strid med bestämmelserna i lagen, fär denneräkna med att för utfående av sitt fordringsbelopp hälla sig enbart tillbolagets "eget" kapital. Detta får anses vara en naturlig följd av deföreskrifter, som tiU fondandelsägarnas skydd reglerar de ändamål vartiUfondegendomen får användas, och utgör ett förhållande, vilket den som ingårförbindelse med ett fondbolag har alt ta med i beräkningen. Uttedningen erinrar om att enUgt 27 § konkurslagen(1921: 225) till konkursbo skall räknas endast sådan konkursgäldenären tiUhörigegendom som är av beskaffenhet att kimna tas i mät för gäld. En följd av attegendomen i en värdepappersfond ej får tas i mät blir sålunda att den inteheller kan dras in i fondbolagets konkurs. Utredningen förordar en uttrycldigföreskrift härom. För att ytterUgare förhindra ett obehörigtförfogande över fondegendomen föreslår utredningen ett förbud mot attpantsälta egendomen eller överlåta den som säkerhet. Risken för alt eltfondbolag skall kunna pantsätta egendom som ingår i en värdepappersfond tordevara ganska ringa med hänsyn tUl att egendomen alltid skall finnas i förvarhos en bank. Det skulle emeUertid kunna tänkas, att bolaget genom avtal upplätpanttätt i fondegendomen. För att förhindra att en presumtiv panthavare som äri god tto skall kunna kräva alt banken utiämnar den egendora som avses medpantupplåtelsen, föreslår utredningen att avtal som träffats i strid motifrågavarande förbud skall vara ogUtigt. De föreslagna bestämmelserna tUl skyddmot obehöriga förfoganden be- träffandefondegendomen skulle i vissa fall kimna bli satta ur spel genom att en fordranhos ett fondbolag används till kvittning mot belopp, sora tillkoramer bolagetför värdepappersfonds räkning. Utredningen föreslår därför ett förbud mot sådankvittning. Utredningen föreslår slutligen att reglema tUlskydd för egendomen i en värdepappersfond kompletteras raed en bestämraelse sombegränsar fondbolags rätt att besluta om utbetalning av medel, vilka ingår i enfond. Sådana beslut bör endast avse ändamål, som kan anses ingå som naturligaled i förvaltningen av en värdepappersfond. Hit räknar utredningen förvärv avvärdepapper tUl fonden, inlösen av fondandelsbevis, utdelning tillfondandelsägare m. ra. 3.3.8Rättsförhållandet mellan fondbolag och fondandelsägare I betänkandet anförs att ett fondbolag visserligenskall förvalta en värdepappersfond självständigt och i eget namn men attbolaget vid förvaltningen rimUgtvis inte kan få förfara raed de anförtroddamedlen enbart efter eget gottfinnande. Föreskriften att bolaget vid förvaltningenuteslutande skall handla i fondandelsägarnas intresse är ett uttryck för dennainstäUning. Utöver en sådan aUraän bestämmelse bör krävas att bolaget påförhand uppdrar vissa närmare riktlinjer för förvaltningen genomfondbestämmelser. Rättsförhållandet mellan fondbolag och fondandelsägarekomraer därigenom att regleras inte bara genom lagen utan också genom fondbestämmelsema.I lagförslaget anges därför att fondbolaget är skyldigt att upprättafondbestämmelser och vUka frågor som måste regleras i bestämmelserna. En av deviktigaste av dessa frågor är den placeringspolitik som bolaget avser attfölja vid förvaltningen av fonden, dvs, om placeringen t, ex. bara skallomfatta svenska värdepapper eller bestå av både svenska och utländska pappereller vara specialiserad till viss eUer vissa branscher. Fondbolaget bördärför vara skyldigt att i fondbestämraelsema ange de allraänna riktiinjemaför placering av fondens raedel och om fonden helt eUer delvis skall bestå avutländska värdepapper. En annan väsentlig fråga är dispositionen avavkastnbgen från en värdepappersfond. Eftersom fondandelsägama på förhand börkänna tUl de principer som kommer att följas i detla avseende, föreslår utredningenskyldighet för fondbolaget att i fondbestämraelserna ange om och i vUkenorafattning utdelning skaU ske. Fondbestämmelsema skall vidare innehåUa uppgiftom storleken av kostaader vid utgivande och inlösen av fondandelsbevis,ersättning tiU fondbolag och förvaringsbank för förvaltningen av fonden samtvissa upplysningar ora denna. Eftersom det är viktigt att fondbestämmelsema utgören godtagbar gmndval för rättsförhållandet mellan fondbolag ochfondandelsägare, föreslår utredningen att bestämmelsema på förhand skallfastställas av bankmspektionen. Fastställelsen skaU i första hand avse ettkonstate- randeav att tydliga besked lämnats i samlliga frågor, som enligt lagen måsteregleras genom fondbestämraelsema. En raera ingående prövning av innehållet viUutredningen inte förorda bl. a. därför att inspektionens godkännande skullekunna uppfattas sora ett slags garanti för fondbe-stämmelsemas lämpUghet.Inspektionens åtgärd bör dock inte vara begränsad tUl att enbart godta vad somföreslagits. I den raån de upprättade fondbestämmelsema innehållerbestämmelser, som inspektionen finner vara uppenbart oskäliga förfondandelsägarna, bör inspektionen således kunna vägra fastsiällelse. Eftersom fondbestämraelsema ligger till gmnd förregleringen av, rättsförhållandet mellan fondbolaget och fondandelsägarna,finner utredningen det vara uteslutet att fondbolaget skulle ges rätt att heltpå egen hand ändra fondbestämraelser som en gäng fastställts. Dessa borde iprincip få ändras endast genom ett gemensamt beslut av fondbolaget och samtUgafondandelsägare eller efter medgivande av saratiiga fondandelsägare. Ändringenborde därefter fastställas av bankinspektionen. I norraala fall torde deteraellertid av praktiska skäl bli oraöj-ligt att inhärata alla fondandelsägamasraedgivande tiU en ändring av fondbestämmelserna. Ett altemativ kunde vara atti stället låta ändringen godkännas av något organ eller någon myndighet somkunde anses företräda fondandelsägama. När det gäller fondbestämmelsemascentrala delar, dvs. riktiinjema för fondmedlens placering, rätten atl placerafondmedel i utländska värdepapper samt fondens utdelningspolitik, bör enfondandelsägare eraeUertid kunna förlita sig på att ändringar inte sker utanhans samtycke. Utredningen föreslär därför att ändring av fondbestämmelsema idessa delar endast får ske efter medgivande av samtiiga fondandelsägare.Beslutet om ändring skall underställas bankinspektionen för faststäUelse. Ompå gmnd av ändrade förhållanden de centrala fondbestämmelsema inte längreskulle vara lämpliga och samtycke tiU ändring inte kan inhämtas från allafondandelsägare, får bolaget överväga om fonden skall upplösas och en ny fondmed raera ändamålsenliga fondbestämraelser bildas i dess ställe. Vad beträffar ändringar i fondbestämmelsemas övrigainnehåll, t. ex. kostnadstillägg, ersättning till fondbolag och förvaringsbankeUer fondens beteckning, föreslår utredningen att ändring i bestämmelsemaskall få ske om bankinspektionen finner att ändringen är skälig och intestrider raot fondandelsägamas intressen. Ändringen bör träda i till-lärapningförst , förslagsvis efter det att tUlståndetmeddelats. En fondandelsägare, som inte vUl godta en blivande ändring, fårdärigenom möjlighet att inlösa sitt bevis innan ändringen trätt i kraft.Bankinspektionen fömtsätts ge föreskrifier ora offentliggörande av ändringen. 3.3.9Placering av värdepappersfonds medel Eftersom ändaraålet med en värdepappersfond är atterbjuda allmänheten en möjlighet alt under så betryggande former som möjligtplacera medel i aktier och andra värdepapper, måste enligt utredningen vissakrav ställas på de värdehandlingar som skall ingå i fonden. De skall lätt kunnaomsättas i pengar för att möjliggöra inlösen av redan utgivna fondandelsbevis.Fonden bör därför bestå endast av sådana värdepapper, sora är föreraäl för enfortlöpande kursnotering eller för vilka det ätrainstone finns en sådan marknadatt deras värde utan svårighet kan fastställas. Detta är också av betydelseför att fondens värde lätt skall kunna fastslås. Fondens totalavärdepappersbestånd bör vara sammansatt på sådant sätt att en effektivriskspridning föreligger. För att förhindra en från samhällets synpunktolämplig maktkoncentration inom näringslivet bör slutiigen skapas garantier föratt fondbolagen inte får möjlighet att genora aktieinnehaven i fondema skaffasig allt för stort inflytande i något företag, vars aktier ingår i fondema.Utredningens lagförslag innehåller bestämmelser i nu nämnda hänseenden. När det gäller placeringsobjekten, dvs. de olika slagav värdepapper som bör få förvärvas till värdepappersfond, näraner utredningeni första hand svenska aktier, sora är inregistrerade vid fondbörs.Genom den fortiöpande kursnoteringen är det lätt att faststäUa värdetpå sådana aktier. I de flesta fall är de också lätta att omsätta i kontantamedel. HärtUl koraraer att fondbörsstyrelsen gör en lämplighetsprövning, innanaktierna inregistreras. Också efter inregistte-ringen utövar börsstyrelsen iviss utsträckning en fortlöpande kontroll. Börspapper som inte längre uppfyllervUlkoren för inregistrering skall under vissa fömtsättningar avföras frånnotering vid börsen. Fondmedlen bör vidare kunna placeras i obligationer ochförlagsbevis tUl svenska obligations- och förlagslån, sora är inregistreradevid . Utredningen föreslär sålunda att tUl värdepappersfondfår förvärvas vid inregistrerade svenska aktier, obligationeroch andra värdepapper. Andra svenska värdepapper som kan anses jämförligamed de börsnoterade är de papper som redovisas på Svenska fondhandlareföreningenskurslista. Kurslistan publiceras regelbundet på de större dagstidningarnashandelssidor, varigenom värdet av de på listan upptagna värdepapperen lätt kanfastslås. prövar ansökningar om upptagande avvärdepapper på listan och avgör också i andra fall när ett värdepapper skalluppföras eller avföras från notering. Utredningen föreslår att svenska aktier,obligationer och andra värdepapper, som noteras på lista utgiven avsammanslutning av svenska fondkommissionärer, också får förvärvas tillvärdepappersfond. Utländskavärdepapper bör enligt utredningens mening få ingå i en värdepappersfond,i den mån förvärv av sådana har fömtsätts i fond-bestänunelsema. När det gällervilka slag av utländska papper som bör få förvärvas, anser utredningeneraellertid att vissa begränsningar är nödvändiga. En rimlig inskränkning äratt det utländska innehavet får avse endast värdepapper, som är föremål förhandel och notering på en slörre fondbörs. Sådana börser får fömtsättas utövaen viss uppsikt beträffande de värdepapper sora orasätts. Genora ett sådantkrav går det vidare täraligen lätt att fastslå gällande värde på papperen,vilka också härigenora torde bli lättare att avyttra. Med uttrycket större fondbörsavser utredningen inte bara utländska större börser utan också Stockholmsfondbörs. TUl värdepappersfond skall sålunda enligt utredningens förslag fåförvärvas utländska aktier, obligationer och andra värdepapper, om förvärv avsådana har fömtsätts i fondbestämmelserna och värdepapperen är föremål förhandel och notering vid större fondbörs. En särskild slällning intar värdepapper som inte ärnoterade men som enligt sina emissionsvULkor avses blibörs-introducerade eller föremål för regelbunden notering. Sådana papperbetingar inte sällan ett lägre pris innan de blivit noterade och betraktasdärför ofta som förmånliga placeringsobjekt. Det är av värde att ett fondbolagfår förvärva sädana värdepapper. Det finns inte anledning att härvid göra någonskiUnad meUan svenska och utiändska värdepapper. Utredningen föreslår därfören bestäraraelse, enligt vilken tUl värdepappersfond får förvärvas aktier,obligationer och andra värdepapper, sora utbjuds till försäljning under sådanaförhåUanden att sannolika skäl finns för antagande att de kommer attinregistreras vid eller eljest bli föremål för notering påfondhandlarlistan eller för handel och notering vid större fondbörs. Utredningen föreslår en tidsfrist av ,inom vUken värdepapperen skall ha börsintroducerats eUer upptagits påfondhandlareföreningens lista. Har så inte skett bör papperen avyttras. Någonslutdag för innehavet föreslås inte, eftersom fondbolaget dä under ogynnsamraaförhållanden skulle kunna göra onödiga förluster genom tvångsförsäljning. För att möjliggöra kortvariga placeringar avlikvida medel föreslår utredningen att skattkammarväxlar, som utfärdats avsvenska staten, skall kunna ingå i värdepappersfond. Med aktier skall enligtlagförslaget jämställas bevis om rätt till förvärv eller utbekomraande avaktier. Härraed avses teckningsbevis, teckningsrättsbevis och delbevis samteventuellt andra bevis med liknande funktion. I betänkandet diskuteras ora fondandelsbevisavseende andra värdepappersfonder skaU få förvärvas tUl en fond. TUl stöd förett förbud mot sådana förvärv åberopar utredningen bl. a. alt förvärv avfondandelsbevis på gmnd av de särskilda utgivnings- och förvaltaingskostnadema tordeställa sig dyrare än direkta aktieförvärv och därför i allmänhet varaoförmånliga för fondandelsägarna. kan vidare tänkas utnyttjaplacering i fondandelsbevis som en likviditetsregulator. Ett sådantutnyttjande av fondandelsbevis är emellertid fränunande för värdepappersfondverksamhetensidé och kan leda tUl svårigheter för det fondbolag, vars andelsbevis begagnasför ändamålet. Ömsesidiga för-\ärv av fondandelsbevis i olika fonder kan göradessa beroende av varandra vid beräknande av deras värde och omöjliggöra ettfastställande av fondandelsvärdena. De nackdelar som kan vara förenade med en rätt attförvärva fondandelsbevis bör emeUertid enligt utredningens mening intetiUmätas alltför stor betydelse. Med hänsyn tUl kostnadema torde ett fondbolaginte i större omfattning komma att förvärva andelsbevis i kapitalplaceringssyfteeller utnyttja dem som någon form av likviditetsregulator. Vad angår frågan omfastställande av fondvärde vid ömsesidiga innehav av fondandelsbevis i olikafonder gäller svårigheterna självfallet inte fondandelsbevis som är föremål försådan regelbunden notering som enligt utredningens förslag är en fömtsättningför förvärv av värdepapper till en fond. Vissa fördelar kan enligt utredningens mening varaförenade med förvärv av fondandelsbevis tUl en värdepappersfond. Det kan t. ex.ibland i fråga om länder med en liten aktiemarknad vara lättare att förvärvafondandelsbevis än aktier. I vissa fall kan det framstå som en lämplig åtgärdatt placera fondmedel i en utländsk fond eller i en branschfond för att kunnautnyttja den speciella sakkunskapen hos ledningen för en sådan fond. Med hänsyn tiU vad som anförts anser utredningenatt fondandelsbevis i annan fond bör kunna förvärvas enligt lagförslagetsallmänna regler för värdepappersförvärv. En av de grundläggande principerna förvärdepappersfondverksamhet är att kapitalet i fonden skall placeras på ettsådant sätt att riskerna för förluster fördelas. En lämplig riskfördelning böraUtså ske av fondkapitalet. Detta innebär att fondförmögenheten bör placeras ivärdepapper utgivna av olika, från varandra fristående företag,