prop · FX0332 · 1974-12-31 00:00:00 — Delär uppenbarligen ej avsett, att i bestämmelsen i första stycket andra punktenskall inbegripas beslut av enligl 4 kap. 40 42 §§ eller beslutsom i egenskap av överexekutor meddelar enligt 3 kap. 6 § eller11 kap. 3 §. Med bestämmelsen torde åsyftas enbart beslut i fråga angåendedispens från inmutnings- eller utmåls-hinder och beslut varigenom länsstyrelsenprövar säkerhet enhgt 13 kap. 4 §. Detta bör i tydlighetens intresseuttryckligen anges i lagtexten. Fråga om förlängning avgiltighetstiden för utmål enligt 6 kap. 4 § andra stycket liksom fråga omförhandsbesked enligt 6 kap. 7 § är av sådan art, att fullföljd av talan molindustriverkets beslut bör ske genom besvär hos kammarrätten. Beslut rörandesådana frågor bör därför uteslutas från uppräkningen i andra stvcket förstapunkten i förevarande paragraf. Bestämmelseangående fullföljd av talan mot beslut som industtiverket eller annanmyndighet meddelat med stöd av Kungl. Maj:ts förordnande torde ej böraupplagas. Del bör få ankomma på Kungl. Maj:t att i förekommande fall meddelaerforderliga bestämmelser om fullföljd av talan mol sådana beslut. Jfr 18 §andra stycket allmänna verksstadgan (1965: 600). Tillförebyggande av missförstånd bör uttryckligen anges, alt industriverketsbeslut angående dispens från inmulningshinder överklagas till Kungl. Ma]:t ävennär sådant beslut aktualiseras i ärende om undersökningstidens förlängning(jfr lagrådels yttrande vid 3 kap. 7 §). Likaså bör av lagtexten framgå, atttalan föres hos Kungl. Maj:t mot verkets beslut angående dispens från utmålshinder. Lagtextenbör omredigeras i enlighet med det nu sagda. Lämpligen kan paragrafen därviddelas i två paragrafer, av vilka den första behandlar beslut av industriverketoch den andra beslut av . Idenna paragraf ges ränsstyrelsen möjlighet att föra talan mol beslut, vilketlänsstyrelsen finner strida mol bestämmelse i lagen som meddelats till förmånför allmänt intresse. En motsvarande regel finns i 15 kap. 8 § faslighetsbildningslagen.Enligt motiven till sistn'ämnda regel är fullföljdsrälten begränsad till sådana fall, då beslutet enligt mening inle är lagligen grundat, och kan lalan som inte innehåller ett bestämt påslående om all beslutet är lagstridigl avvisas utan saklig pröv- nhig (se NJA II1970 s. 455456). Vad departementschefen anfört imo tiven till förevarande paragraf tyder på att här avsetts skola få en mera vidsträckt fullföljdsrätt. Om detta är avsikten, bör lagtex ten i paragrafens första punkt formuleras på annat sätt, exempelvis med 48 § fjärde stycket miljöskyddslagen som förebild. Vadangår andra punkten i paragrafen skall vid beaktande av vad lagrådet hemställti fråga om 2 § hänvisningen till 2 § andra stycket utgå. Övriga hänvisningarkan i så fall undvaras. Denna punkt kan därför, under nämnda föratsättning, isin helhet få utgå. Ikapitlet torde i enlighet med vad förut anförts böra införas en be-bestämmelseom delgivning m. m. beträffande förelägganden av olika slag. Begreppetutmålsfält, som definieras i denna paragraf, förekommer i lagförslaget enbart i6 kap. 4 §. Behov av en särskild definition i 13 kap. torde därför inteföreligga. Om definitionen i stället tas in i 6 kap. 4 §, kan förevarandeparagraf utgå. förut anfört synes bestämmelsen i denna paragraf lämpligen kurmaflyttas till 11 kap. I anslutning härtill bör bestämmelsen förtydligas så, attden anger alt vite kan åläggas i fall då villkor förbundits med myndighetsmedgivande till inmutning, till förlängning av undersökningslid eller till utmålsläggning. Dennabestämmelse bör enligl vad lagrådet anfört inledningsvis flyttas till 1 kap. Möjlighetall i administrativ ordning meddela tillämpningsföreskrifter torde föreliggaäven utan stöd av ett i lag givet bemyndigande, varför bestämmelsen i dennaparagraf kan undvaras. (Jfr bl. a. prop. 1974: 20 s. 105. Ang. ordningen enligldel vilande förslaget till regeringsform, se 8 kap. 13 § i förslagel och prop.1973: 90 s. 211 och 321.) Övergångsbestämmelsernai förslaget bygger som huvudprincip på all den nya lagen skall tillämpas på utmålsom lagts och inmutningsräll som beviljats före ikraftträdandet. Åtskilligaundantags- och särregler har dock upptagits. Lagrådet anser att denprincipiella grundvalen för den föreslagna övergångsregleringen kan godtagasmen har vid granskningen funnit vissa ändringar, förtydliganden ochkompletteringar behövliga. I flera lagar, bl. 1916års lag om vissa inskränkningar i rätten att förvärva fast egendom m. m.,förekommer hänvisningar till bestäm- . Dessahänvisningar bör få gälla motsvarande bestämmelser i den nya lagen. Lagrådet hemstäUerattett stadgande härom införs i kapitlet. Beslutvarigenom område förklaras utgöra statsgruvefält skall enligt del remitterade förslagelmeddelas i form av lag. Lagrådet har i del föregående som sin mening ullalat,alt del endast bör anges att sådant beslut fallas av . Oavsett vUketalternativ som väljs torde i delta kapitel böra införas en bestämmelse, attvad som föreskrivs i den nya lagen om statsgruvefält skall äga tillämpning ävenpå område som enligt 5 § 1) äldre lagen förklarats utgöra statsgravefält.Därjämte bÖr utsägas, alt intill då den nyaregeringsformen avses skola träda i kraft förklaring att område skall utgöra statsgruvefältsker genom beslut av Kungl. Maj :l och . Enligt2 kap. 2 § i förslagel får inmutning av område med stadsplan eller byggnadsplaninte ske utan medgivande av . Vad sålunda föreskrivs om byggnadsplanbör äga motsvarande tillämpning på avstyckningsplan (jfr 12 § promulgalionslagentill fastighetsbildningslagen). Övergångsbestämmelserna torde börakompletteras med en regel härom. 2 § i förslagel upptagna bestämmelsen angående jord som innehas understadgad åborätl bör lämpligen kompletteras så, alt den överensstämmer med vadsom är föreskrivet i 10 § promulgalionslagen till faslighetsbildningslagen. I12 § 1 finns en bestämmelse om bevarande av gruvinnehavarens ochfastighetsägarens rätt i fråga om utmål som tillkommit enligl den årsgruvlag gällande rätten. Därjämte skyddas i 8 § rätt till jordägaravgäld ifråga om utmål som tillkommit enligt lag. börenligt lagrådets mening i tydlighetens intresse även slås fast all den nyalagen ej påverkar statens rätt till kronoandel i sådana utmål. Lagrådet föreslåralt regler avseende alla nu nämnda rättigheter samlas i ett stadgande. Del kanfå det innehållet, alt den rätt som tUlkommer innehavare av äldre utmål attinom utmålets hittillsvarande gränser eller på grund av donlägesrätttillgodogöra sig de rättigheten avser ej inskränks genom den nya lagenoch att den nya lagen ej heller medför inskränkning i räll till jordägareandeleller i rätt för jordägare till avgäld eller för staten till kronoandel. Medrätt till jordägareandel åsyftas härvid såväl den rätt som tillkommer jordägaresom redan tagit sin andel i anspråk som rätten för jordägare att vidutvidgning av gruvdriften inom utmålets gränser få andel i utmålet. Påmötsvarande sätt åsyftas med rätt för staten till kronoandel både rätten tillkronoandel som tagits i anspråk och rätten för staten att efter anmälan fåkronoandel. Vad angår jordägaravgäld må anmärkas, att det föreslagna stadgandetej avses inbegripa förfarandet vid tvist rörande sådan avgäld. Vad som föreskrivsi 53 § andra stycket andra punkten gravlag blir alltså ejtillämpligt. Även beträffande de övriga fall som avses i 8 § i förslaget tordetillämpligheten av 53 § äldre lagen böra begränsas lUl första stycket och andrastycket första punkten. Närdel gäller vissa äldre gravor har utmål ej anvisats men område upplåtits förgruvdriften och utnyttjats för denna i likhet med utmål. Lagrådet anser sigkunna föralsätla att, ehuru utttycklig bestämmelse därom saknas, den nya lagenej påverkar beståndet av sådana äldre rättigheter (jfr NJA II 1952s. 43 § i förslaget finns bestämmelser, alt vid reglering eller ny ulstakningav utmål saml vid sammaiUäggning eller delning av utmål gränserna på djupetskall räknas på del sätt som tillämpades vid utmålets tillkomst. Såsom lagrådetanfört vid nämnda paragraf bör dessa bestämmelser flyttas tillövergångsreglerna. Förslagetupptar ingen bestämmelse angående rätten till ersättning för skada ellerintrång som före ikraftträdandet av den nya lagen uppstått tiU följd av utmålsläggning.Det kan ej uteslutas att fråga om sådan ersättning uppkommer efterikraftträdandet, t. ex. i del fall som avses i 39 § äldre lagen. Frågan vilkenlag som skall tillämpas härvid är ej betydelselös med tanke på alt enligl denäldre men ej enligt den nya lagen ersättningen skall utgå med femtio procentsförhöjning. Den äldre lagen bör i detta faU bli tillämplig. En bestämmelse somklarlägger detta bör föras in i kapitlet. Innebördenav bestämmelsen i 12 § 3 om försvarsavgifl för sjö- och myrmalms- samt varputmålär något svårförståelig. För att bestämmelsen skall bli klar och följdriktigförordar lagrådet att den ges det innehållet, att försvarsavgift för sådant utmålskall utgå första gången för , att avgifterna fårerläggas senast föreutgången av och att rätten till utmålet går förlorad vid utgången av år1976, om avgifterna ej betalas inom den föreskrivna tiden. omavgiftsbeloppet för sjö- och myrmalmsutmål torde liksom beträffande andra utmålkunna meddelas i administrativ ordning. Närdet gäller inmutningsr'ält som beviljats före den nya lagens ikraftträdandetorde en övergångsbestämmelse vara behövlig såvitt gäller ersättning med anledningav undersökningsarbete som utförs med stöd av inmutningsrätlen, eftersomreglerna i den äldre och den nya lagen rörande sådan ersättning ej är heltlikformiga (se 17 och 18 §§ äldre lagen och 3 kap. 11 § i förslagel).Bestämmelsen kan innehålla, all 17 och 18 §§ äldre lagen skall tillämpas ifråga om undersökningsarbete som utförs eller denförlängning därav som medgivits före ikraftträdandet. Förslagelger ej någon tydlig anvisning om vad som skall g'älla beträffande prövningenav en efter ikraftträdandet av den nya lagen inkommen ansökan om utmålsläggningpå grand av inmutningsräll som beviljats före ikraftträdandet. I detta fall börnaturligen de äldre bestämmelsema om hinder mot ulmålsläggnkig tillämpas, ochdel bör vara tillåtet all ulan hinder av den nya lagen lägga utmålet i allmäntvattenområde i havet, om inmutningsrätlen gäller sådant område. Däremot bör iövrigt, t. ex. i fråga om utmålets storlek, de nya bestämmelserna tillämpas.Vad nu sagts bör gälla även beträffande utmål som läggs på grund av en efterikraftträdandet bevUjad inmutningsrätt varom ansökan gjorts föreikraftträdandet. Vadsom enligt den nya lagen kommer att gälla rörande överlåtelse eller annanövergång av rätt till utmål eller av inmutningsrätt avviker från motsvaranderegler i 6567 §§ äldre lagen. Det bör föreskrivas, att 6567 §§ äldre lagenfortfarande skall gälla i fråga om övergång av rätt till utmål eller avinmutningsrätt före den nya lagens ikraftträdande. Bestämmelseni 12 § 2 i det remitterade förslaget synes kunna utgå. Vad där sägs får medhänsyn till vad lagrådet anfört vid 5 kap. 1 § anses gälla utan uttryckligföreskrift. Enligt14 § i förslaget skall äldre bestämmelser gälla i fråga om talan mol beslut sommeddelats före den nya lagens ikraftträdande. Lagrådet anser att denna regelbör byggas ut till en allmän regel om handläggningen av mål eller ärende som anhängiggjortsföre ikraftträdandet men ej slutligt avgjorts . Det börföreskrivas, att handläggningen skall ske i den ordning som g'äller enligt denäldre lagen. Vid prövningen av sådant mål eller ärende blir den äldre lagen tiUämphgi vissa fall enligt vad som följer av olika bestämmelser i kapUlet, medan iövrigt den nya lagen kommer all gälla. Vadangår den redaktionella utformningen av kapitiet bör till en början den avlagrådet förordade bestämmelsen rörande hänvisningar i annan lagstiftning till1938 års gruvlag fogas såsom elt nytt stycke till 1 §. Efter 1 § kan följa debestämmelser som lagrådet förordat beträffande statsgruvefält och avstyckningsplanjämte de regler som i det remitterade förslagel ingår i 2, 3 och 13 §§. 1fortsättningen upptages i ett sammanhang, lämphgen i två paragrafer, vad som rörrättsförhållandena i fråga om äldre utmål (jfr 1 § andra stycket saml 610 och12 §§). De frågor som gäher redan beviljad inmutningsräll (jfr 1 § andrastycket saml 5 och 11 §§), inmutningsräll som bevUjas på grund av en vidikraftträdandet anhängig ansökan (jfr 1 § andra stycket samt 4 och 11 §§) samtutvidgning av äldre utmål (jfr 4, 8 och 12 §§) behandlas därefter var för sig iskUda paragrafer, och sist får följa regeln om ordningen för handläggningen avmål eller ärende som är anhängigt vid ikraftträdandet (jfr 14 §). Förslagettill lag om ändring i lagen om kontinentalsockeln Lagrådetlämnar förslaget utan erinran. 1 § Var och en äger under de förutsättningaroch i den ordning som anges i denna lag erhålla rätt att undersöka och bearbetapå egen eller annans grund belägen mineralfyndighel (inmutningsräll). 2 § Mineralfyndighel är inmutningsbar,om den innehåller 1. malm liU någon av följande melaUer,nämligen guld, silver, platina, kvicksilver, koppar, bly, zink, jäm, mangan,krom, kobolt, nickel, titan, vanadin, molybden, , tenn, vismut, anlimonoch arsenik, dock icke sjö- eller myrmalm, eller 2. svavelkis, magnetkis, grafit, apatileller magnesit. 3 § Inmulningsrätt erhålles efteransökan hos bergmästaren, som utfärdar bevis om inmutningsrätlen (mulsedel). 4 § Den som erhållit inmulningsrätt(inmutaren) får inom del område som anges i mulsedeln (inmutat område) ulföraundersökningsarbete i fråga om inmutningsbart . 5 § VUl inmutaren bearbetafyndigheten och kan han visa, att inmul-nmgsbart och för teknisk bearbetninglämpat finnes inom det inmutade området i sådan myckenhet allfyndigheten sannolikt kan göras till föremål för gruvdrift, har han rätt attför ändamålet få sig anvisat arbetsområde (utmål). Utmålanvisas vid särskUd förrättning (utmålsförrättning) efter ansökan hosbergmästaren. 6 §Har flera kommit in med ansökningar om inmutningsrätt eller utmål, vUka helt eller delvis avser samma område, äger den företräde som först kom in med sin ansökan. Ifall då ansökningar om inmutningsrätt kommit in har sökandena likarätt i fråga om det gemensamma området. Dock gäller i fråga om område som ickeförut varit inmutat eller belagt med utmål alt den har förettäde som kan visaalt han, innan ansökningarna kom in, först uppläckt inmutningsbart inomområdet. Densom ansöker om utmål har företräde framför den som kommit in medansökan om inmutningsräll. Harflera kommit in med ansökningar om utmål, äger den företräde somförst kom in med ansökan om inmutningsräll. Ansökan som avser utvidgning av utmålger dock företräde framför ansökan om nytt utmål. 7 § I utmål som lägges för annanän staten har staten rätt till andel med hälften (kronoandel). 8 § Inom område som genom beslutav förklarats utgöra statsgravefält eller om vars förklarande för statsgravefältstatlig myndig- hetgjort framställning hos Kungl. Maj:t får mmulningsrält ej utan Kungl. Maj:tsmedgivande beviljas annan än staten. 9 §Bestämmelser som i vissa avseenden begränsar rätten alt inmuta mineralfyndighet eUer förvärva eller bearbeta inmutad mineralfyndighel eller idka gravdrifl fmnes i lagen (1916: 156) om vissa inskränknmgar i rätten alt förvärva fast egendom m. m. 10 § Över inmutade områden och utmålföres register av bergmästaren (gravregister). 11 § Denna lag äger icketillämpning inom allmänl vattenområde i havet. 1 §Område som inmutas får icke vara större än att del kan antagas, alt inmutaren har möjlighet alt undersöka det i sin helhet på ett ända målsenligt sätt, och skall i övrigt ha för ändamålet lämplig form. Om rådet skall vara bestämt till läge och gränser så, att det lätt och säkert kan återfinnas på marken. Gränsemaräknas på djupet lodräta, om det kan ske utan intrång på äldre utmål. 2 §Inmutningsräll får ej beviljas inom område som redan är inmutat eller ulmålslagt. Inomområde som under del senast förflutna året eller del därav varit inmutat eller ulmålslagtfår inmutningsrätt beviljas endast efter medgivande av statens industriverk. 3 §Inmutningsrätt får ej ulan medgivande av Kungl. 1. område som avsatts lUlnationalpark eller om vars förklarande för nationalpark statlig myndighet gjortframställning hos Kungl. 2. befästningsområde och, i denutsträckning Kungl. Maj:l bestämmer, område utanför detta, 3. kyrkogård eller annanbegravningsplats, 4. område varpå sökts ellermeddelats koncession enligt lagen (1886: 46 s. 1) angående stenkolsfyndigheler m.m. eller undersökningstiUstånd eller koncession enligl uranlagen (1960: 679). Ulanhinder av vad som föreskrives i första stycket får i fall som anges under 4 inmulningsr'ällbeviljas, om medgivande Vämnals ay den som sökt eller erhåUlit koncessioneneller undersökningstillståndet. 4 §Inmutningsrätt får ej utan medgivande av beviljas inom 1. område på mindre avstånd äntrettio meter från allmän väg eller sådan vägs sträckning enligt fastställdarbetsplan eller från sådan järnväg eller kanal som är upplåten för aUmäntrafik eller från allmän flygplats, 2. område på mindre avstånd från byggnad, som Prop.1974: 32 333 äravsedd all stadigvarande användas liU bostad och som ej är belägen på inmutateller ulmålslagt område, eller från tomtplats eller trädgård vid sådan byggnad, 3. område som upplages av kyrka, annansamlingslokal, undervisningsanstalt, hotell eller pensionat eller avvårdanstalt, elevhem eller därmed jämförlig inrättning, om anläggningen äravsedd för mer än femtio personer, 4. område som upplages avelektrisk kraftstation eller industriell anläggning, 5. område med stadsplan eller byggnadsplan. hinder av vad som föreskrivesi första stycket får inmulningsrätt beviljas, om medgivande lämnats, i fallsom anges under 2 av ägaren tUl byggnaden, tomtplatsen eller trädgården ochden som har nyttjanderätt därtill samt i fall som anges under 3 och 4 av ägareoch nytljanderällshavare. 5 §Kan i annat fall än som avses i 3 och 4 §§ gravdrifl inom visst område antagas komma alt hindra eller avsevärt försvåra sådan på gående eller planerad användning av marken som är av väsentlig be tydelse från allmän synpunkt, kan Kungl. Maj:t förordna att inmul ningsrätt icke får bevUjas inom området utan medgivande av Kungl. Maj:l eller myndighet som Kungl. 6 §Inmutaren skall betala avgift till staten enligt grunder som Kungl. Maj:t bestämmer (inmutningsavgift). 7 § Ansökan om uimulningsrätt göreshos bergmästaren i del distrikt där del för inmutning avsedda området eller störredelen därav ligger. 8 § Ansökningen skall varaskriftlig och innehålla 1. uppgift om muieralfyndighetensart och beskrivning av del område som avses med ansökningen, 2. uppgift om fastighet som beröresav ansökningen saml namn och adress på fastighetsägaren och de övriga sakägaresökanden känner tiU, 3. plan för undersökningsarbetetsbedrivande och den utredning om sökandens möjligheter all fullfölja planen somkan vara påkallad. Fordras medgivande tillinmutningen av myndighet eller rättsägare enligt vad som sägs i 25 § eller i 1kap. 8 § eller i lagen (1916: 156) om vissa inskränkningar i rätten allförvärva fast egendom m. m., skall vid ansökningen fogas handling som visar allmedgivande erhållits av myndigheten eller rätlsägaren eller begärts hos myndigheten. Sökanden skall erlägga,förutom föreskriven ansöknmgsavgifl, förskott lUl inmulnmgsavgiflen beräknatenligt grunder som Kungl. 9 §Uppfyller ansökningen icke föreskrifterna i 8 § första stycket eller är den i övrigt ofullständig eller har sökanden icke bifogat handling som anges i 8 § andra stycket eller erlagt avgift eller förskott enligl 8 § Prop, 1974:32 334 tredjestycket, skall bergmästaren, om ej rättelse vinnes på annat sätt, föreläggasökanden alt avhjälpa bristen. Efterkommesicke föreläggande all avhjälpa brist i fråga om ansökningens innehåll och ärbristen så väsentiig att ansökningen icke kan ligga till grand för prövnmg avärendet, skaU ansökningen avvisas. Om annat föreläggande som förat nämnts ej efterkommes,skall ansökningen likaledes avvisas. Frågaom avvisning skall skyndsamt utredas och avgöras. 10 §Med inmutnings'ärendets avgörande skall anstå i avvaktan på slutlig prövning av sådan ansökan om inmulningsrätt eller utmål som berör samma område och som ger företrädesrätt enligl 1 kap. 6 §. Ifall som avses i 1 kap. 6 § andra stycket skall var och en av sökandenaföreläggas att, om han vill göra gällande företrädesrätt som där sägs, inomviss tid v'äcka talan mot övriga sökande vid alhnän domstol. Iakttages icketiden, är rätten till lalan förlorad. I avvaktan på att tiden går ul eller, omtalan väckes, tvisten blir slutligt avgjord, skall med inmulningsärendetsavgörande anslå. 11 § Har sökanden i fall som avsesi 8 § andra stycket beg'ärt myndighets medgivande till inmulnmgen, skallmyndighetens beslut avvaktas innan inmutningsärendel avgöres. 12 § Bergmästaren får avgörainmutningsärendet ulan all annan än sökanden erhållit tiUfälle all yttra sig. 13 § Skall ej enligl 911 §§avvisning ske eller med ärendets avgörande anstå, förelages ärendet snarasttill prövning. Därvid skall bergmästaren, i den mån ej hinder möter enligt vadsom sagts förut i denna lag, bevilja inmutningsräll med iakttagande avbestämmelserna i 1 § saml utfärda mutsedel och fastställa inmutningsavgiften. 14 § Bergmästaren skall genast s'ändamulsedeln till inmutaren samt delge fastighetsägaren och övriga kända sakägareavskrift av densamma. från det mulsedeln utfärdats skall bergmästaren dessutom införameddelande om mulsedeln och dess innehåU i inom orten. 1 §Minst undersökningsarbete påbörjas inom in mutat område skall underrättelse härom genom inmutarens försorg del ges såväl ägare lUl den mark där arbetet skall bedrivas som inne havare av nyttjanderätt eller servitut avseende marken. Innanarbetet påbörjas skall mmutaren ställa säkerhet för ersättning enligt 8 §, omicke den som är berättigad till ersättning medger annat. 2 §Undersökningsarbete får bestå endast i sådana åtgärder som be hövs för all visa att inmutnmgsbar mineralfyndighet förekommer inom del inmutade området och för all vinna närmare kännedom om fyndig- storlek, beskaffenhet och brytvärdhet. Inominmutat område får inmutaren ej utan medgivande av markens ägareoch innehavare av nyttjanderätt eller servitut avseende marken uppföra annanbyggnad än sådan som är oundgängligen nödvändig för undersöknuigsarbelet. I denmån det behövs får han bygga väg inom området eller begagna befintlig väg tilloch inom området. Efter tUlstånd av bergmästaren får han också bygga nödvändigväg till området. Åtgärd skall utföras så, all minsta skada och intrång våUas. 3 §Inmutaren får använda inmutningsbart mmeral som brytes under arbetet endast i den mån det behövs för undersöknuig av dess beskaffen het och lämplighet för teknisk bearbetning. Produkt som inmutaren därvid utvinner får han tillgodogöra sig. På samma sätt får mmutaren utnyttja förat brutet inmutningsbart , i den mån ej annat följer av 6 kap. 2 § andra stycket. Ejinmutningsbart mineraliskt ämne får brytas endast i den mån del behövs förundersökningsarbetets ändamålsenliga bedrivande. Av det brutna får inmutarenanvända vad som behövs för undersökningsarbetet på fyndigheten. 4 §Bergmästaren får meddela särskilda föreskrifter för att förebygga all inmutaren överskrider sin rätt enligl 2 § första stycket eller 3 §. Sådana föreskrifter länder till efterrättelse. 5 §Undersökningstiden är för mutsedelns utfärdan de. Efter ansökan hos bergmästaren äger inmutaren få liden förlängd med sammanlagt högst . Förlängning får dock icke medges, om något ändamålsenligt undersökningsarbete ej utförts och ej heller kan antagas bli utfört. Inmutarenäger efter ansökan hos statens industriverk få undersökningstiden ytterligareförlängd med sammanlagt högst , om synnerliga skäl föreligger. Vidprövning av fråga om förlängning enligt första eUer andra stycket skall inmulningshindersom anges i 1 kap. 8 § och 2 kap. 25 §§ beaktas, om hindret förelåg redan då inmutningsrätlenbeviljades. 6 §Ansökan om förlängning göres skriftligen.