prop · FX03100 · 1974-12-31 00:00:00 — Importbenägenheten för övriga användningskomponenter haruppskattats till andra och med undantag för lager lägre tal. Hushållensmarginella konsumtionsbenägenhet har uppskattats till 0,7. Det har emellertidansetts befogat att räkna med en lägre marginell konsumtionsbenägenhet (0,6)för inkomster som härrör från tillfälliga transfereringar och en något högreför inkomster från permanenta transfereringar (0,8). Vid dessa bedömningarerhålls ur modellen följande värden för de viktigaste av de s. k.multiplikatorerna, vilka visar hur stor den totala effekten påbruttonationalprodukten (i milj. blir vid förändringar i olikaanvändningskomponenter, skatter och transfereringar (på 1 milj, kr,). Skatter på hushållensfaktorinkomster 0,8 Tillfälliga transfereringar och skatter pä dessahar lägre multiplika-torer (0,7 resp. -0,7). Ytterligare några omständigheter av betydelse förberäkningsresultaten bör anföras. En förändring jämfört med den tidigaremetodiken är att vi här bortser från vissa rent kalkylerade delar av offentiigkonsumtion som inte kan anses medföra några reala effekter på den övrigaekonomin. Hit hör offentliga avskrivningar och tillräknade pensionsavgifter.Vidare har deflateringsmetodiken förändrats på sä sätt att konsumentprisindex,i stället för som tidigare BNP-deflatorn, använts vid beräkningen av effekternapå den privata sektorn. De direkta efter-frågeeffekterna beräknas däremot, nuliksom tidigare, utifrån konsumtions- och investeringsuppgifter i 1968 årspriser, dvs. deflateringen sker med hänsyn till innehållet i den direktaefterfrågan. Vidare gäller att de sektoravgränsningar somtillämpas i beräkningarna något skiljer sig frän redovisningen tidigare idetta kapitel. Investeringarna i statiiga affärsverk samt i statliga ochkommunala aktiebolag och stiftelser betraktas nämligen här som ingående i denoffentliga sektorns utgifter. Dessutom har bostadsbyggandet införts som ensärskild offentlig delsektor. Allt detta är i överensstämmelse medsek-toravgränsningen i den tidigare använda modellen; den enda skillnadenligger däri att investeringsfonderna, som tidigare medräknats tillsammans medsocialförsäkringssystemet, inte ingår i de här presenterade beräkningarna. Resultaten av beräkningarna redovisas i tabell 6.Med hänsyn till att de vid beräkningen använda värdena pä framför alltimportbenägenheterna kan förväntas vara beroende av det rådandekonjunkturläget ett förhållande till vilket hänsyn kommer att tas i detföljande utvecklingsarbetet presenteras resultat endast för de båda åren1973 och 1974. Samma import- och konsumtionsbenägenheter har därvid använts förde båda åren. Såväl själva beräkningsmetodiken som deuppskattningar av konsumtions- och importbenägenheter som använts här kan bliföremål för förnyade överväganden. Detta innebär att även de här redovisade resultatenär preliminära och att de kan bli föremål för revisioner. Resultaten av de modellberäkningar som utförtsenligt den ovan beskrivna metodiken redovisas i tabell 6. Effekterna hardärvid uttryckts som procent av bruttonationalprodukten i fasta priser. Somframgår av tabellen var den totala offentliga sektorns finanspolitiska inverkanklart positiv såväl 1973 som 1974. Staten synes under båda åren vara den 1 Nationalbudget 1974 161 Tabell 8: 6 Finanspolitiska effekter 1973 och 1974 Procent avbruttonationalprodukten i fasta priser -0,1 -0,2 -0,1 -0,9 mest expansiva delsektorn, medan kommunernas inverkansvänger från svagt negativ 1973 till måttiigt positiv 1974.Socialförsäkringssystemet synes ha en svagt positiv inverkan båda åren, medanbostadsbyggandets negativa effekt starkt ökar 1974. Den relativt starka, expansivaeffekt som härrör från staten kan, som framgår av tabell 6, inte förklaras avstatens direkta efterfrågan, vilken båda åren var förhållandevis neutral.Förklaringen hgger i stället i ökningarna av de statiigatransfereringsutgifterna, vilka i sista hand verkar stimulerande på den privatasektorns köpkraft. En betydande del av dessa transfereringar är avsedda förandra offentliga delsektorer, vilket i beräkningarna för dessa registreras somen negativ effekt av samma storlek. Multiplikatorn för transfereringar mellande offentiiga delsektorerna har satts till 0,8 resp. 0,8, vilket är detsammasom för skatteinkomsterna. Den positiva effekt som uppkommer genom att den viat. ex. en statlig skatteökning indragna köpkraften har en lägre negativmultiplikator än den positiva multiplikator som gäller för de slutiigaoffentiiga utgifterna kommer därmed att i sin helhet tillskrivas den delsektorsom i sista hand spenderar medlen. För kommunerna kan den negativaeffekten 1973 i sin helhet återföras på de starkt minskande investeringarna ibyggnader och anläggningar. Den direkta efterfrägeeffekten var i själva verketstarkare negativ än totaleffekten, vilket framför allt sammanhängde med attkommunernas stagnerande skatteinkomster fick en klart stimulerande effekt1973. Den positiva effekten 1974 förklaras främst av de ökande konsumtionsutgifternasamt av ökningen i arbetsgivaravgifterna till socialförsäkringen, vilka härregistrerats som transfereringsutgifter. De positiva effekter som, enligttabell 6, utgår från socialförsäkringssektorn kan förefalla överraskande medtanke på den fonduppbyggnad som sker i socialförsäkringssystemet. Förklaringenligger emellertid i att fonduppbyggnaden både 1973 och 1974 procentuellt settvar svagare än prisuppgången, sådan denna mäts genom konsumentprisindex. Realtsett kan fondtillväxten således s'ägas minska under dessa år, Här-Il 1974.1 saml Nr 100. tillkommer att inkomstökningarna för sektorn har en negativ multiplikator som ärnågot mindre än de positiva multiplikatorer som till-lämpas för större delen avutgiftsförändringarna. Detsamma gäller givetvis för övriga offentligadelsektorer med undantag för bostadssektorn för vilken inga inkomster harregistrerats och är en följd av den här använda något mer verklighetstrognaberäkningsmodellen. Bil.1 Nationalbudget 1974 163 Den påtagliga oron på den internationellavalutamarknaden och den strama kreditpolitiken i de flestaindustriländerna berörde detta är i ringa utsträckning den svenskabetalningsbalansen. Sålunda tycks inte avsevärda överskott ibytesbalansen på . ha reducerats av något kapitalutflöde.Då ökningen av bankemas utlandsställning uppgick till 5,6 miljarder kr.förefaller i stället kapitalbalansen och restposten tillsammans ha svarat förett valutainflöde på närmare 700 milj. kr. Till denna positiva utveckling avkapitalrörelserna 1973 torde i hög grad den gynnsammabetalningsbalansutvecklingen de båda föregående åren ha bidragit, liksommöjligen även förväntningar om att den svenska kronan snarare skulle upp- ännedskrivas. Statens upplåning utanför bankerna ()' Allmänhetens innehav av sedlar och mynt ()' Företagens investeringsfonder i riks- banken ()' Summa (1+2) Summa (1) Andra bankers likvida tillgångar Summa (2) 'Tecknet() innebär att förändringarna i posten i fråga erhållit omvänt tecken, dvs.minustecken vid en ökning och plustecken vid en minskning. Tack vare den svenska betalningsbalansens resistensmot de yttre påfrestningarna 1973 kunde den inhemska kreditpolitiken ävenunder detta år vara anpassad till det rådande arbetsmarknadsläget. Utformningenav kreditpolitiken 1973 blev sålunda fortsatt lätt. Denna inriktning av kreditpolitikenkunde motiveras av en lugnare konjunkturutveckling i andra länder och av denuppkomna oljekrisen. Trotsden lätta inriktningen av kreditpolitiken 1973 skedde finansieringen avstatens budgetunderskott på ett sådant sätt att effekten härav påpenningmarknaden blev mindre expansiv än . Som framgår av tabell 1var statens utgiftsöverskott obetydligt lägre 1973 än 1972. uppgickdess upplåning pä marknaden utanför bankerna 1973 till ett ca 2 miljarder kr.högre belopp än 1972, vilket hade motsvarande likviditetsindragande effekt påbanksystemet. Denna statsskuldspolitik fördes för att i viss mån neutraliseradet från utrikesbe-talningarna uppkomna kraftiga likviditetstillskottet 1973.Sammanlagt ledde utvecklingen av i huvudsak valutareserven,statsskuldspolitiken samt allmänhetens sedelinnehav till att de likvida tillgångarnainom hela banksystemet jämfört med steg med ett något mindre men alltjämthögt belopp nämligen . 1972.I affärsbankerna ökade emellertid de likvida tillgångarna förhållandeviskraftigt eller med . mot n'är-mare . 1972.Medan affärsbankernas fordringar på , staten och utlandet sålundaökade i avsevärt snabbare takt 1973 än 1972 förbyttes motsvarande tillskott för"andra banker" på . 1972 till en avtappning pä 300milj, kr, 1973, Denna markerade omsvängning skedde parallellt med en i stortsett oförändrad ökningstakt i "andra bankers"statsobligationsinnehav och hänförde sig särskilt till förändringen ipostbankens skattkammarväxelinnehav som skiftade starkt frän 1972 till 1973,Som framgår av tabell 1 valde affärsbankerna jämfört med att iväsentiigt ökad utsträckning göra placeringar i statsobligationer. Till en deltorde dessa ha kommit tUl stånd genom en omplacering av nettofordran på ,Deima placeringspolitik vittnar om att affärsbankerna uppfattat sittlikviditetsläge som högt, Ibankernas likvida tillgångar i vid mening inräknas även deras förvärv avhypoteksobligationer. Enligt tabell 1 ökade dessa placeringar i affärsbankernamed . Starkt bidragande till denna kraftiga ökning varen överenskommelse mellan den statliga delegationen förbostadsfinansiering och syftande till att lösa den slutligafinansieringen av bostäder. Bakgrunden till överenskommelsen var en anhopningav oavlyftade byggnadskrediter till följd av en otillräcklig efterfrågan påbostadsobligationer. Denna obenägenhet att placera i långa obligationerbottnade sannolikt i förväntningar om en anpassning av låga räntenivåtill den påde intemationella marknaderna rådande högre nivån. Enligt ovannämnda överenskommelsefastställdes, att affärsbankerna skulle bidra med 2,5 miljarder kr.till finansieringen av färdiga fastigheter. Dessa banker skulle dels öka sittnettoinnehav av bostadsobligationer, dvs. obligationer emitterade avstadshypotekskassan och kreditaktiebolag för bostadsfinansiering med 1,5miljarder kr. Dessutom skulle de omvandla utestående bostadsbyggnadskreditertill s. k. mellankre-diter varav högst . fick inräknas i de likvidatillgångarna vid beräkning av likviditetskvoterna. Mellankrediterna skulle harörlig ränta och följa bostadsinstitutens räntesatser för nya fastighetslån.överenskommelsen uppfylldes. Liknande överenskommelser träffades med sparbankernaoch allmänna pensionsfonden varvid beloppet för ökning av nettoinnehav avbostadsobligationer fastställdes till 800 resp. 4 000 milj. kr. Även dessaöverenskommelser uppfylldes. Som framgår av tabell 1 uppgick nettoförvärven avbostadsobligationer för affärsbankerna inkl. och Jordbraketsbank till 1 768 milj. kr. lades byggnadskrediter om tillmellankrediter med 1024 milj. kr. Tabell9: 2 Kreditmarknaden och 1973 Nettobelopp,milj, kr. ' Exkl. återlån samt exkl. förvärv av utländskaobligationer och bankers förlagsbevis, "Inkl. investeringsbankens kortfristiga placeringar. 12 1974.1 saml. Då affärsbankernas förvärv av bostadsobligationeroch utlåning i form av mellankrediter i stor utsträckning ägde rum i slutet avåret steg också deras likviditetskvot . Den goda tillgången pä likvida medel i banksystemetunder 1973 innebar att bankernas utlåningskapacitet var stor detta är. Bankernaökade också sin nettoutlåning till allmänheten för andra ändamål än bostäder isnabbare takt 1973 än 1972. De totala kreditströmmama på kreditmarknaden kom likvälatt stiga i en avsaktande takt 1973 eller med . mot 5,7miljarder kr. 1972 (tabell 2), Den lägre ökningstakten i den totalakreditgivningen pä marknaden kan nästan uteslutande hänföras till dentidigare nämnda omsvängningen i postbankens skattkammarväxelinnehav. Pålåntagarsidan skedde en ökad kredittagning av näringslivet och bostadssektornmed ca . vardera medan staten och kommunerna tog i anspråk enmindre kreditvolym 1973 än 1972. Den expansiva kreditpolitiken bidrog även fortsatt tillväxt av den totala likviditeten i samhällsekonomin. Mätt somför-'ändringen i penningmängden ökade sålunda likviditeten totalt med 17,5miljarder kr. 1972 (tabell 3). Tabell9: 3 Penningmängden Penningmängden hos allmänheten, flöde därav: finansierat utanför bankerna ()' Bankernas utlåning till allmänheten Bankernas nettoförvärv av hypoteks- 'Tecknet (~) innebär att förändringarna i posten i fråga har erhållit omvänttecken, " Därav mellankrediter 1 024 milj, kr. Som framgått av det föregående expanderadeaffärsbankernas kredit-givning 1973 i en något snabbare takt än året innan.Sålunda uppgick deras totala kreditgivning till . 1973 mot 5,2och . resp. 1972, En viss omsvängning i deraskre-ditgivningsmönster ägde rum . Jämfört med ökade näm ligenkreditgivningen till bostadssektorn i lägre takt och kreditgivningen tillstaten och näringslivet tillsammans i ungefär motsvarande högre takt. Bil.1 Nationalbudget 1974 167 Tabell9: 4 Affärsbankernas kreditgivning till bostadssektorn 19711973 Flöde,milj, kr. 6 691 6 292 6 404 4 532 7 380 7 578 1 872 -198 lämnade affärsbankernabostadsbyggnadskrediter för . (tabell 4), Till följd avbostadsinstitutens växande obligationsemissioner frän , 1972till , 1973 samt överenskommelsen om mellankrediter komavlyften av affärsbankernas stock av utestående bostadsbyggnadskrediter attöverstiga de utbetalda bostadsbyggnadskrediterna med ca 200 milj,kr. hade stocken av dessa krediter vuxit med ca . Affärsbankernas kreditgivning till staten ökade med1,. En stark omsvängning bland finansobjekten ägde rum. Samtidigtsom affärsbankernas nettoinnehav av skattkammarväxlar minskade med närmare 300milj, kr. 1973 mot en ökning på . 1972 växte nämligenderas nettoförvärv av statsobligationer med . mer 1973 än 1972. Tabell 2 visar en nedgång med 1,3miljarder kr. i kreditgivningen från andra banker. Härtill bidrogomplaceringen av statsskulden från och andra banker tillaffärsbankerna och marknaden utanför banksystemet. Sålunda minskade andrabankers kreditgivning till staten med . Däremotexpanderade deras bostadskreditgivning frän 2 685 milj. kr. 1972 till 3 334milj. 1973, Av den totala ökningen bestod nästan allt eller 544 milj. kr.av bostadsbyggnadskrediter. Kreditgivningen från enskildaförsäkringsinrättningar växte med ca 800 milj. kr. Härvid skedde enökning på ca 300 milj. kr. till vardera av sektorerna staten, bostäder ochnäringslivet, medan kreditgivning till kommunerna minskade med ca 150 milj,kr. uppgick allmätma pensionsfondenskapitaltillväxt till ca ,, vilket innebar en ökning med 440milj, kr. växte fondens kreditgivning med . Dennastora differens mellan fondökning och kreditgivning förklaras av att fondensåterbetalningar på tidigare tagna banklån var v'äsentligt lägre 1973 'än 1972,I det närmaste hela ökningen i fondens kreditgivning kom bostadssektorntillgodo, vilket får ses som ett resultat av den överenskommelse ombostadsfinansieringen, som träffades i mitten av 1973. Statens budgetunderskott var av ungefär sammastorleksordning 1973 som 1972, dvs. Såsom tidigareframhållits lades däremot statsskuldspolitiken om i åtstramande syfte. Sålundaminskade statens upplåning i bankerna med ca . som dessupplåning utanför banksystemet ökade i motsvarande utsträckning. DennautveckUng skedde parallellt med att statens upplåning i affärsbankerna växtemed . Staten drog således i högre grad 1973 än 1972 ned främstsin skattkammarväxelskuld till och postbanken. Tabell9: 5 Utvecklingen av statens flnansobjekt 1972 och 1973 Skattkammarväxlar och korttidslån Kortfristiga obligationer Långfristiga obligationer Bankernas direkta lån Diverse 1779 2 025 2 537 189 -185 Syftet med denna statsskuldspolitik var dels attmotverka valutainflödets likviditetspåspädande effekt pä den totalapenningmarknaden, dels att binda affärsbankernas överskottsmedel. Statens kortaskuld i form av skattkammarväxlar och korttidslån minskade sålunda med 3,4miljarder kr. 1973 mot en ökning på . 1972 (tabell 5). Samtidigtökade dess obligationsskuld med . mer 1973 än 1972, varav 2miljarder hänförde sig till kortfristiga obligationslån. Tabell9: 6 Kommunernas upplåning, utlåning, förändring av likvida tillgångar samtfinansiella sparande 1972 och 1973 LikviditetsförändringUtlåning Upplåning, totalt utanför kreditmarknaden Finansiellt sparande Kommunernas totala upplåning minskade 1973 med 560milj. kr., varav 420 milj. kr. utgjordes av upplåning på kreditmarknaden. Samtidigtvar deras finansiella sparande enligt kreditmarknadsstatistiken 650 milj. kr.större 1973 än 1972. Denna utveckling i kombination med en något lägre utlåning1973 än 1972 innebar att kommunemas likvida tillgångar kom att fortsätta attöka något mer 1973 än 1972 (tabell 6). Bostadsinvesteringarna minskade i volym 1973 med3,. I värde innebar emellertid detta en ökning på ca 700 milj. kr. Samtidigttorde nettoutbetalningama av de statiiga bostadslänen ha varit något lägre 1973jämfört med (tabell 7), medan däremot bostadssektorns upplåning påkreditmarknaden synes ha ökat med ca . Sektorns sammanlagdanettoupplåning torde därmed ha stigit med ca , vilket är drygt1 miljard kr. mer jämfört med bostads-investeringarnas samtidiga ökning. Enmycket nära överenssfämmelse hade av olika skäl inte varit någontingsjälvklart. Uppgifterna i tabell 7 avser nettoplaceringen och inkluderarförutom finansiering av bostadsbyggandet även lån mot säkerhet i äldrefastigheter. Tabell9: 7 Bostadssektorns upplåning på kreditmarknaden samt statliga bostadslån1972 och 1973 Direktalån i affärsbankerna därav: bostadsbyggnadskrediter mellankrediter Bostadslånhos andra kreditinstitut Som framgår av tabell 7 ökade bostadssektornsnettouppläning på obligationsmarknaden från . 1972 till 7,3miljarder . Denna kraftiga ökning var en följd av de tidigare omtalade överenskommelsernaom den slutiiga finansieringen. avlyftes sålunda totaltbostadsbyggnadskrediter för . (tabell 8). Trots att affärsbankernas stock av oavlyftadebostadsbyggnadskrediter sjönk 1973 kom den att öka för samtiiga berördainstitut med drygt 600 milj. kr. Den största ökningen ägde ram i sparbankerna,vars stock av sådana krediter växte med 440 milj. kr., i huvudsak placerade ismåhus. Tabell 9: 8 Avlyft av utestående bostadsbyggnadskrediter1973 Nettobelopp, milj. kr. Bankernasegna omläggningar av bostadsbyggnadskrediter Bostadsinstitutensutlåning till bostadsfastigheter 8 278 Statligalån till bostadsfastigheter 1 830 Näringslivets investeringar ibyggnader och maskiner ökade i volym 1973. Motsvarande värdemässigaökning uppgick till . var dess lagerinvesteringar ilöpande priser betydligt mer negativa 1973 än 1972. ägde således enlagerförtäring på . rum mot ca 150 milj. kr. Dettainnebar, att näringslivets totala investeringsutgifter minskade med drygt enhalv miljard kr. Parallellt härmed torde företagens vinstläge harförbättrats avsevärt, vilket tillsammans med nedgången i de totalainvesteringsutgiftema torde ha medfört en kraftig förbättring av näringslivetsfinansiella sparande. Tabell 9: 9 Näringslivets upplåning på kreditmarknaden1972 och 1973 Nettobelopp, milj. kr. Upplåning hos andra kreditinstitut 3 965 3 044 Trots näringslivets kraftiga förbättringav sitt finansiella sparande 1973 tycks denna sektor ha fortsatt att öka sinreguljära upplåning i accelererande takt. Sålunda uppgick sektorns upplåning påkreditmarknaden till . 1973 mot 8,7 och 10 miljarderkr. 1971resp, 1972. Näringslivets nettoupplåning ökade kraftigt i samtiigakreditinstitut (tabell 9). Denna utveckling har dock inte kommit till uttrycki Svenska bankföreningens statistik över affärsbankernas utestående krediterhos vissa sektorer. Enligt denna sjönk i stället affärsbankernas utiåning tillindustrin och privatpersoner t. o. m. Deras utlåning till handeln ökade visserligen men ilägre takt än under den närmast föregående . Företagenskapitalanskaffning förefaller emellertid ha växt påtagligt under senare delenav 1973. Som följd av det lätta kreditmarknadsläget både1972 och 1973 torde näringslivets inhemska upplåning utanför kreditmarknadenha varit förhållandevis obetydlig 1973. En indikation härpå ger bankernas garantiförbindelser.Dessa ökade ungefär lika mycket 1973 som 1972. Näringslivets upplåningutomlands, som kommer till uttryck i betalningsbalansens privatakapitaltransaktioner samt restposten minskade med . Denna nedgång framstår dock som tämligen obetydligjämfört med den kraftiga förbättring som inträffat för näringslivetsfinan- Diagram 9:1 Industrins, handelns och kommunernas likviditetsutveckling 19691973 12-månadersflöde, milj.kr. Anm. Med likvida medel avses för kommunema kassa-,bank- och postgirotillgodohavanden, för industrin och handeln dessutomkortfristiga penningplaceringar och icke-utnyttjad checkräkningskredit.Uppgifterna avser industriföretag med fler än 200 anställda och handelsföretagmed fler än 100 anställda. Källor:Statistiska centralbyrån och . siella sparande samt den ökning som skett av den reguljäraupplåningen. En icke oväsentlig likviditetsuppbyggnad har således kunnat genomföras1973. Som även framgår av diagram 1 byggde både industrin och bankerna upp sinalikvida tillgångar snabbare 1973 än 1972. 9.3 Utblick mot 1974 medverkade utfallet avde utrikes betalningarna till en avsevärd tillväxt av likviditeten isamhällsekonomin. 1974 väntas däremot utrikestransaktionerna upphöra att utövaen sådan inverkan. I stället har man att räkna med möjligheten av en motsatteffekt i och med att bytesbalansen förutses kasta om frän ett överskott omknappt . 1973 till ett underskott om ca . 1974.Det bedöms vidare som sannolikt att den försvagning av bytesbalanserna iflertalet västeuropeiska länder och däribland , vilken aktualiseras isamband med oljeprisernas kraftiga stegring, kan bli bestående åtminstone inpå 1975. Kreditpolitiken i kommerunder sådana förhållanden att jämfört med i vissa hänseenden ställas införannorlunda uppgifter 1974. Det gäller inte längre i sanuna utsträckning attanpassa kredit-givningens storlek och inriktning med hänsyn enbart till deninterna balansen. Problemställningen blir i stället i ökad grad hur man skall Diagram 9: 2 Valutareserven uttryckt i antal månadersimport 19681974 Importtalen utgörs av 12-månaders glidande genomsnitt 1968 1969 1970 1971 1972 1973 1974 Bil.1 Nationalbudget 1974 173 kunnasamtidigt hålla ett Tämpligt kreditmarknadsläge inom landet och utöva en sådaninverkan på kapitalrörelserna till och från landet att man kan räkna med engodtagbar utveckling av valutareserven, dvs. vår internationella likviditet, Ivilken grad kreditpolitiken kan komma att behöva styras med hänsyn till behovetav att kunna påverka kapital-rörelsema är dock ännu ovisst. Undernuvarande omständigheter förefaller det inte meningsfullt att i en preciseradkalkyl söka ange hur kreditbehoven kommer att kunna prioriteras ochtillgodoses. Vissa uppskattningar kan väl däremot göras rörande dekreditanspråk, som kan komma att anmäla sig utan att därmed åsyftas någonprognos rörande den faktiska kreditgivningen. Dessa spörsmål skall närmareberöras i det följande. finns emellertid anledning att i korthetrelatera innebörden av de kreditpolitiska åtgärder som vidtagits i början avapril 1974. avtappades riksbankensreserv av utländska valutor med ca . Detta föranledderiksbanken att fr. o. m, höja diskontot från till samtatt fr. o. m. höja kassakvoten från till 5 %.Diskontohöjningen liksom kassakvotshöjningen syftade till att minskadifferensen mellan räntenivån i utlandet och räntenivån i , särskilt vadgällde korta placeringar. Kassakvotshöjningen innebär att bankerna måste hålla5 % av sin inlåning pä checkräkning i . På dessa medel uppbärbankema ranta, dvs. samma ränta som bankerna får betala för upplåning iriksbanken till en volym svarande mot av deras egna fonder. Bankerna kanhärigenom utan ränteförlust täcka in nästan hela kassakvotshöjningen.