prop · FX034 · 1974-12-31 00:00:00 — Samlingarna ges ut genompatentverkets försorg (kungörelsen (1924: 504) om införande i allmännatidningarna av uppgifter ur aktiebolagsregistret m. fl. register samt omutgivande av samlingar omfattande dessa uppgifter, ändrad 1955: 574). Omen i handelsregistret införd firma företer likhet med en i handelsregister,föreningsregister, aktiebolagsregistret, försäkringsregistret, bankregistreteller sparbanksregistret tidigare införd firma och innehavaren av sistnämndafhma därigenom lider förfång, kan enhgt 6 § firmalagen domstol på talan avdenne förbjuda innehavaren av förstnämnda firma att användafirman och ålägga honom det skadestånd som prövas skähgt. Anser någon i annatfaU att en i handelsregistret verkställd inskrivning medför förfång för honom,får talan om registreringens hävande och om skadestånd föras vid domstol.Firmaintrång är inte straffbelagt i den gällande firmalagén. Pågmndval av 6 § firmalagen och motsvarande bestämmelser i övriga lagar medfirmarättsligt innehåll, firmarättens s. k. förfångsstad- ganden,har i domstolspraxis utbUdats regler om en materiell firmarätt. De gällandebestämmelserna ger firmainnehavare med äldre rätt befogenhet att föraförbudstalan, om han lider förfång genom registrering av en yngre firma.Rätten tUl förbudstalan var ur-spmngligen endast ett korrektiv motregistreringsbeslut som innebar att likalydande firmor, till förfång förinnehavare av äldre firma, införts i samma register. Talerätten utvidgadessedermera så att firmainnehavare fick befogenhet att ingripa även mot obehöriganvändning av förväxlingsbar firma som hade införts i annat register än det därhans egen firma hade tagits in. Den i förfångsstadgandena medgivna förbudstalanavser efter bokstaven bara förbud mot användning av registrerad firma och intedet fall att annan använder förväxlingsbar firma utan att göra anspråk påregistrering. Det slutliga steget till en materiell firmarätt togs dådomstolarna även förbjöd användning av oregistrerat kännetecken när dettainnebar ett otillåtet utnyttjande av annans skyddade firma. Dennapå förbudstalan gmndade firmarätt medför inte den vidsträckta befogenhetlagstiftaren ursprungligen hade avsett att ge innehavare av registrerad firma.Någon generell rätt till firma föreligger sålunda inte inom det område tillvilket registret hänför sig. En begränsning har skett i två avseenden med denmotiveringen att förfång i regel uppkommer först om risk för förväxlingföreligger i det särskilda fallet. Sådan risk har ansetts utesluten, dåföretagarens verksamhet inte hänför sig till samma eller liknande bransch. Ochäven om liknande firmor använts inom samma bransch har utrymme för förväxlinginte ansetts föreligga, när firmorna begagnats inom skilda geografiska områden.En materieU firmarätt uppstår i princip genom att firma tas i bruk, ochregistrering är inte nödvändig för att rätten skall föreligga. För flertaletjuridiska personer är dock registrering förutsättning för firmarätt, eftersomde erhåller rättspersonlighet och blir självständiga bärare av firma förstgenom registreringen. Detta är fallet med t. ex. aktiebolag och ekonomiskförening. Handelsbolag däremot, som blir juridisk person redan genombolagsavtalet, har firmaskydd så snart firman har tagits i bmk. Enligt7 § firmalagen skall det som har bhvit infört i handelsregistret och kungjorti ortstidning anses ha kommit till tredje mans kännedom, om det inte framgårav omständigheterna att denne varken haft eller bort ha kunskap därom. Innansådant kungörande har skett, kan det förhållande som blivit eller bort bhanmält inte åberopas mot annan än den som visas ha haft vetskap därom. Lagens2 kap. (823 §§) innehåller enligt sin rubrik bestämmelser om firma. Reglernasprimära syfte är att hindra registrering av förväxlingsbara firmor. Genomfirmalagen och firmarättsliga bestämmelser i andra lagar har i första handtUlskapats den yttre ordning 5 1974.1 saml. 1974: 4 66 inomvilken den av lagstiftaren i stort sett oreglerade materiella firmarätten harutvecklat sig. Av 8 § firmalagen framgåratt den som driver rörelse med vilken är förenad bokföringsplikt enligtbokföringslagen (1929: 117) är skyldig att anmäla sin firma tillhandelsregistret. Bestämmelsen medför firmaplikt också för handelsbolag,inbegripet kommanditbolag, eftersom handelsbolag enligt 1 § lagen (1895: 64 s.1) om handelsbolag och enkla bolag är bolag för näring med vars utövande följerbokföringsplikt. Enkelt bolag dvs. bolag som inte driver bokföringspliktig näring kan införas i handelsregistret på begäran av bolagsmännen och likställs i såfall med handelsbolag. Däremot har inte enskUd näringsidkare rätt att bliregistrerad om han inte är bokföringsskyldig. Firmalageninnehåller i 9 och 10 §§ utförliga bestämmelser om vad firma skall innehållaoch vad den inte får innehålla. Dessa bestämmelser är uttryck för principenatt firma skall vara sann. Enskild näringsidkares firma skall innehålla hanstillnamn med eUer utan förnamn men får inte innehålla något som antyder attfirman innehas av ett bolag eller en förening. Firma för handelsbolag skallinnehålla alla bolagsmännens namn eller namnet på minst en av dem med etttillägg som antyder att det finns flera bolagsmän. I handelsbolags firma fårinte tas in namn på annan person än bolagsman. Finns kommanditdelägare skallfirman innehålla ordet "kommanditbolag". I annat fall får inte ihandelsregisterfirma tas in något som antyder begränsning av innehavarenseller bolagsmans ansvar. I firma får inte heller obehörigen tas in annans namneller namnet på annans fasta egendom. Vidare får inte i firma anges företag sominte står i förbindelse med innehavarens rörelse, och inte heller får firmasom anger visst slag av rörelse bibehållas oförändrad sedan en väsentlig förändringav rörelsen har ägt rum. Firma skall tydhgt skilja sig från andra firmor somförat har tagits in i handelsregistret för samma kommun och som ännu består. I1113 §§ finns bestämmelser om överlåtelse av firma. Huvudregeln, som byggerpå principen om sanning i firma, är att firma inte kan överlåtas. I samband medöverlåtelse av rörelse kan överlåtaren dock medge den nye ägaren att användafirman med ett tillägg som anger att överlåtelse har ägt ram. Från den nämndahuvudregeln finns en rad undantag. Sålunda får änka som fortsätter sm avlidnemans rörelse och man som fortsätter hustruns före eller under äktenskapetdrivna rörelse begagna firman oförändrad. Samma rätt tillkommer dödsbodelägaretill avliden firmainnehavare under förutsättning att denne själv eller, om hanhar avlidit utan att förordna annorlunda, samtliga dödsbodelägare har medgettdet. Inträder någon som delägare i enskUd näringsidkares eller handelsbolagsrörelse, får firman fortfarande begagnas oförändrad. Detsamma gäUer om delägareutträder ur handelsbolag. Hans namn får dock inte stå kvar i firman annat änom antingen hansjälv har medgett det eller han har avlidit utan att förordna på annat sätt ochsamtliga delägare i hans dödsbo har lämnat sitt samtycke. Finnskommanditdelägare, måste dock firman alltid innehålla ordet"kommanditbolag". Lagens14 och 15 §§ innehåller vissa särskUda bestämmelser om sättet förfirmateckning. Närmare föreskrifter om anmälningar tiU handelsregistret när,var och av vem de skall göras och vad de skall innehåUa upptas i 1622 §§ ilagen. 23 § innehåller bestämmelser om straff för underlåtenhet att göraanmälan och för oriktig anmälan. (2532 §§) i lagen innehåller bestämmelser om prokura. Härmed avses enfullmakt som ger innehavaren behörighet att med visst undantag i allt somhör till huvudmannens rörelse handla på dennes vägnar och teckna hans firma. Enbestämmelse som kan tUlämpas på vissa fall av firmaintrång finns i 9 § lagen(1931:152) med vissa bestämmelser mot illojal konkurrens. Enligt dennabestämmelse medför det straff och skadeståndsskyldighet att i utövning avnäringsverksamhet använda namn, firma, varamärke, utstyrsel eller annatkännetecken, som lätt kan förväxlas med fömt här i riket inarbetat känneteckenför annans näringsverksamhet eller däri utbjudna varor eUer prestationer, omdet sker med uppsåt att framkalla sådan förväxling. Bestämmelsen är dock intetillämplig om det kännetecken med vilket förväxling kan äga rum är skyddatenligt vammärkeslagen (1960: 644) eller koUektivmärkeslagen (1960: 645). Firmaoch varumärke har många anknytningspunkter. Varamärke skyddas genomvarumärkeslagen. Ensamrätt till varumärke förvärvas genom registrering ellerinarbetning. Dessutom får envar i näringsverksamhet använda sitt släktnamneller sin firma som kännetecken för sina varor, om det inte är ägnat attframkalla förväxling med annans skyddade varukännetecken. Näringsidkare harockså skydd mot att annan obehörigen använder hans namn eller firma som vamkänne-tecken.Ensamrätt tUl varumärke innebär att annan än innehavaren inte får använda ettdärmed förväxlingsbart kännetecken för sina varor. Kännetecken anses som regelförväxlingsbara endast om de avser varor av samma eller liknande slag.Registrering av varumärken sker i vara-märkesregistret, som förs för helalandet av patentverket. Varamärke registreras i en eller flera klasser avvaror. Har varumärke registrerats i strid mot lagen kan registreringen hävas avdomstol. Är vammärke vUseledande, kan domstol förbjuda att det används.Vammärkesin-trång kan medföra straffansvar, om det är uppsåtligt, ochskadeståndsskyldighet, om det har skett med uppsåt eller av oaktsamhet. EnligtnamrUagen (1963:521) gäller ett särskilt skydd för släktnamn som är egenartat,varmed förstås att det är ägnat att utmärka tillhörighet tUl viss släkt. Harnågon förvärvat egenartat släktnamn, får enligthuvudregeln namn som lätt kan förväxlas med det inte bäras av annan, såvidainte denne kan åberopa rätt till namnet enligt namiUagen eller han eUer hanssläkt av ålder eller i övrigt enligt ortens sed har burit det som tillnamn. TUlförfång för den som har förvärvat egenartat släktnamn får inte heller någonobehörigen i näringsverksamhet använda firma, varamärke eller annat känneteckensom lätt kan förväxlas med namnet. är anslutet tiUPariskonventionen för industriellt rättsskydd. I dessbestämmelse om firmaskydd, artikel 8, föreskrivs att firma, vare sig den ingåri fabriks- eller handelsmärke eUer inte, utan villkor av anmälan ellerregistrering skall åtnjuta skydd i samtliga unionsländer. Konventionen harockså bestämmelser om nationell behandling. I artikel 2 föreskrivs sålunda bl.a. att de som tillhör ett unionsland i samtliga övriga unionsländer skall åtnjutade förmåner i fråga om skyddet av den industriella äganderätten som desärsldlda lagstiftningama f. n. tillerkänner eller kommer atttillerkänna landets egna medborgare, och detta utan intrång i de rättighetersom särskilt tillförsäkras genom konventionen. materiellabestämmelser är återgivna i prop. 1969: 168 s. 298. Särskilda bestämmelser omfirmaskydd i överensstämmelse med har inte meddelats iSverige. I praxis har utländskt företags firma emellertid oberoende avregistrering skyddats, när det utländska företaget utsträckt sin verksamhet hiteller vidtagit åtgärder i sådant syfte. Skydd enligt 9 § första stycket lagenmed vissa bestämmelser mot Ulojal konkurrens kan genom inarbetning förvärvasäven av utländskt företag. Det är nämligen utan betydelse för paragrafenstill-lämpning om den som har inarbetat kännetecken driver verksamhet här ilandet eller utomlands. Avgörande är endast att inarbetning föreligger här.Utländska bolag och föreningar som har fått tillstånd att genom filial idkanäring här i landet skaU anmäla filialen till fUialregist-ret. Genomregistreringen där får firman för filialen motsvarande skydd som firma försvenskt aktiebolag. Endast ett mindre antal utländska företag har utnyttjatdenna möjlighet. I stäUet sker etableringen i regel genom svenska dotterbolag. Inledningsvisdiskuterar utredningen allmänt firmas betydelse i det moderna samhället. Härvidframhålls att firmans funktion inom näringslivet bara i ringa grad skUjer sigfrån varumärkets. På samma sätt som i fråga om varamärket har också firmansbetydelse stegrats i takt med den ekonomiska och industriella utvecklingen. Prop.1974: 4 69 gällandefirmalag kom tiU levde ännu mycket kvar av ett äldre samhälles ekonomiskaordning och metoder inom såväl produktion som handel. Under sådana förhållandenhade firma begränsad betydelse i konkurrensen mellan företagarna. Firmansviktigaste uppgift i detta sammanhang blev att för allmänheten utpekanäringsidkaren själv som rörelsens innehavare och på så sätt framhäva hansyrkesskicklighet och vederhäftighet i förhållande tiU konkurrenterna. De sedanslutet av fortgående förändringama i fråga om produktion ochvarudistribution har medfört en motsvarande stegring av de kommersiellakännetecknens betydelse, firmans såväl som vammärkets. Denna utveckling har påsenare tid påskyndats genom inrättandet av snabbköpsbutiker och ökad försäljninggenom varuhus och butikskedjor. Firman och varumärket har blivit oumbärligahjälpmedel vid den industriella massproduktion som har erövrat aUt störreområden. S. k. märkesvaror vilka tillverkas och salubjuds i enheter eUerförpackningar avsedda för konsumenten har kommit att spela allt större roll. Det är framför alltvarumärket som har haft och har betydelse för utvecklingen avmärkesvarasystemet under det att den traditionella firman, sammansatt av flerabeskrivande ord, har varit mindre användbar i den reklam som är ett nödvändigtinslag i detta system. Men den skärpta konkurrensen har framtvingat ökadanvändning av kortfattade firmor där ofta ett fantasiord dominerar. Sådanafirmor har i allt större utsträckning kommit att användas vid sidan avvammärkena som hjälpmedel i reklamen även om deras betydelse inom handeln medmärkesvaror ännu är relativt begränsad. Firma används främst utanförmärkesvanUiandeln för att individualisera olika företag och deras produkter.För den reklam som dagens konkurrens framtvingar är det nödvändigt att företagoch produkter kan effektivt individualiseras, särskiljas från andra företaginom branschen och deras produkter. Detta sker genom såväl firman somvarumärket. För flertalet mindre och medelstora företag är firma det endaindividualiseringsmedlet. Utredningen anser att firmorna sålunda kommer attliksom varumärkena utgöra ett nödvändigt led i den moderna ekonomins produktionoch distribution. Förallmänheten, konsumenterna, ger firmorna ledning vid valet mellan olikakonkurrerande företag och deras produkter. Köparen kan med hjälp av firman nådet speciella företag som han har anledning tro bäst kan tillgodose hanssärskilda behov. I firman finner han ett slags garanti för att varan eUertjänsten har de egenskaper eller den kvalitet han förbuider med ett visstföretags tillverkning eller erbjudande. Genom att firman på detta sätt kanvägleda köparen till det inköp han från olika synpunkter anser mest förmånhgthar den förmåga att stimulera en verksam konkurrens mellan olika näringsidkare. Ettlämpligt avpassat firmaskydd blir enligt utredningeii av stor eko- 1974: 4 70 nomiskoch social betydelse, för näringsidkaren genom att det bevarar den goodwiU somdenne har upparbetat för sitt företag och för allmänheten genom att denna kanutgå från att under firman verkligen tUlhandahålls det avsedda företagets varoreUer tjänster. Firmaskyddet uppbärs sålunda hksom varumärkesskyddet både avenskilda och allmänna intressen. Utredningenhar övervägt huravida firmarätten eller någon yttring av denna i speciella fallkunde tänkas komma i konflikt med gällande regler tUl motverkande av ickeönskvärda konkurrensbegränsningar. Utredningen har dock funnit det mindresannolikt att så skuUe bli fallet. I den mån firma sammanfaller med varumärkeär emellertid sådan konflikt tänkbar i motsvarande utsträckning som gällerbeträffande varumärke. Härvid torde också de grundsatser som för sådant fallfår anses gälla bli att tUlämpa även med avseende på firma. Utredningenframhåller slutligen, att firman har en viktig uppgift somindividualiseringsmedel även på det offentligrättsliga planet, något somvarumärket inte har på jämförligt sätt. Firman fyller där samma funktion somdet personliga namnet genom att den identifierar sin bärare i olikasammanhang. Sin största betydelse får detta för juridiska personer, som iprincip inte har något annat namn än sin firma. Som part i rättegång, somskattebetalare osv. identifieras sålunda den juridiska personen genom firman.Motsvarande gäller emellertid även den enskilde näringsidkaren. Hanidentifieras i sin näringsutövning genom firman, jämsides med att han sommedborgare framträder under sitt personliga namn. Detta får betydelse särskUtdå näringsidkaren utövar verksamhet som är föremål för någon form av offentligkontroll. Utredningensförslag innebär en ändrad disposition av firmalagstiftningen. Den gällandefirmalagen inrymde ursprungs ligen samtliga regler om firma. I lagen upptogsfrämst föreskrifter om obligatoriska beståndsdelar i olika slag av firma menäven vissa bestämmelser av allmän natur. Genom bolags- och föreningslagstiftningöverflyttades de specialregler som bara rörde aktiebolags och ekonomiskförenings firma till aktiebolags- och föreningslagarna men några aUmänna reglerom firma infördes inte i dessa lagar. Då föreskrifter om firmas innehåll ifortsättningen skulle meddelas för nytUlkomna subjekt förfor man på motsvarandesätt och upptog endast de för dem avsedda speciella föreskrifterna i de resp. lagarna.Enligt utredningens förslag sammanförs de regler som skall gälla alla firmor ien enda lag, som således blir en allmän firmalag med uppgift att reglerafirmaskyddet för alla slag av näringsidkare, övriga bestämmelser om firma,huvudsakligen formella registreringsföreskrifter, upptas i de ohka lagar sominnehåller regler om näringsidkarnas registrering. Medhänsyn tUl att firmas och varumärkes funktioner i stor ut- Prop.1974: 4 71 sträckninghar kommit att sammanfalla bör enligt utredningen rättsskyddet i princip varadetsamma. Förslaget till firmalag har därför utarbetats i nära anslutning tillvarumärkeslagen. Lagförslagets första avdelning upptar allmänna bestämmelser omfirma-begreppet, sättet för firmarättens uppkomst och rättens innehåll. Därefterföljer ett avsnitt med allmänna regler om registrering av firma. De följandeavsnitten handlar om överlåtelse av firma, förbud mot användning avvilseledande firma, firmaregistrerings upphörande samt ansvar ochersättningsskyldighet m. m. vid firmaintrång. Härefter följer ett avsnitt medvissa specialbestämmelser och lagförslaget avslutas med ikraftträdande- ochövergångsbestämmelser. Firmalagenskaraktär av aUmän firmalag har i princip accepterats av de övriga nordiskakommittéerna. Dessa har emellertid inte ansett sig i stånd att konsekventupprätthålla firmalagens allmänna natur. I lagförslag framlagda av dem harsålunda upptagits vissa specialbestämmelser om firmas innehåll. Utredningensförslag till f i r m a 1 a g avser både registrerade och oregistreradekännetecken (2 och 3 §§). Firmaskydd skall kunna förvärvas inte bara, som f.n., av bokföringsskyldiga näringsidkare (köpmän) utan av alla slag avnäringsidkare (1 § första stycket). Även statliga inrättningar och därmedjämstäUda institutioner eller sammanslutningar tiUerkänns uttryckligenfirmaskydd genom förslaget (29 §). Somprimär form för förvärv av firmarätt uppställs registrering (2 § förstastycket). Med skydd på grund av registrering likställs skydd genom inarbetiung(2 § andra stycket). Men i praktiken blir registreringsskyddet i fleraavseenden fördelaktigare än inarbetningsskyddet, särskilt därför att den somhar registrerat sin firma redan genom registreringsbeviset kan styrka sinrätt, medan den som åberopar inarbetning måste förebringa särskild utredningom inarbetningen. För firma som är i bmk men varken registrerats ellerinarbetats föreslås ett begränsat skydd bestående i att annan än bmkaren inteskall kunna för sin räkning registrera firman om han känner tUl att den redanhar tagits i bmk (11 § första stycket 6). I motsats till gällande rätt uppnåssålunda enligt förslaget inte något firmaskydd i egentlig mening genomibrakta-gande. Undantag härifrån görs i fråga om firma som består av näringsidkarenseget släktnamn. Släktnamn som firma skyddas liksom f. n. utan registreringeller inarbetning (3 §). En nyhet i förslaget är att detta inte föreskrivernågon skyldighet för vare sig ensldld näringsidkare eller delägare ihandelsbolag att ta in släktnamn i firma. Enutvidgning i förhållande till gäUande rätt är att aktiebolag och ekonomiskförening får firmarätt tUl bifirma, dvs. särskilt namn under vilket bolageteller föreningen driver del eller gren av verksamheten (1 § andra stycket).Bifirma får registreras. Firmaförkortning, slagord och andra s. k. sekundärakännetecken kan vinna skydd genom inarbetning (2 § tredje stycket) men kan interegistreras. 1974: 4 72 SärskUjmngsförmågaär enhgt förslaget ett aUmänt vUlkor för skydd. Firma skaU sålunda vara ägnadatt uppfattas som beteckning för en bestämd verksamhet för att kunnaregistreras (9 § första stycket). Firma som enbart består av allmän benänmingpå verksamhetens art eller däri utbjuden vara eller tjänst eller enbart utgörsav ortnanm som används i den aUmänna samfärdseln eller annat sådant namn ansesinte i och för sig äga särskUjmngsförmåga men kan få det genom användning somfirma. RättentiU käimetecken innebär enligt förslaget att annan än innehavaren inte fåranvända förväxlingsbart kännetecken som firma (4 § första stycket). Förregistrerad firma skall skydd i första hand gälla inom hela det område förvUket firman har registrerats. Endast om fhma-innehavaren inte lider någonskada eller olägenhet därav kan skyddet begränsas till del av registreringsområdet(4 § andra stycket). Liksom nu skall firmaskyddet i allmänhet bara gällafirmans användning för verksamhet av samma eller liknande slag som den vUkenomfattas av registreringen eUer täcks av inarbetningen (5 §). Vid tvist om rätttill kännetecken som är förväxlingsbara är det i princip tidigare rättsgrandsom avgör vem som skall ha företräde (6 §). Innehavaren av den äldre rätten kandock under vissa förutsättningar genom passivitet förlora rätten att inskridamot användning av förväxlingsbart kännetecken (7 §). Enligtförslaget får firma överlåtas i samband med överlåtelse av näringsverksamhet(14 §). Någongenomgripande omläggning av systemet för registrering av firma föreslås inte.Utredningen hänvisar tUl att firmaregistreringen inom överskådlig framtid kantänkas bh helt överflyttad till automatisk databehandling (ADB). Enligtförslaget kommer sålunda firma att registreras i de register som redan ärinrättade för olika slag av firmasubjekt (8 §). Firma för enskUd näringsidkareoch handelsbolag skall registreras i handelsregister, firma för ekonomiskförening i föreningsregister, firma för aktiebolag i aktiebolagsregistret osv.Den nuvarande prövningen av ansökan om registrering av firma utvidgas (11 §). Registreringsom har skett i strid mot lagen skaU kunna hävas (18 §). Fråga om hävande avregistrering skall kunna prövas bara av domstol. Det allmännas intresse i dettasammanhang tillgodoses genom en bestämmelse om talerätt för myndighet somKungl. Maj:t bestämmer (19 §). Som hävningsgmnd har bl. a. upptagUs att firmainte har varit i bruk . Detta innebär att innehavareav registrerad firma för behållande av sin firmarätt är underkastad s. k.användningstvång. Iförslaget har upptagits ett flertal regler avsedda att skydda allmänheten motvilseledande genom firma. Firma får sålunda inte registreras om den är ägnadatt vilseleda allmänheten (10 §). Registrering av vilseledande firma skallvidare kunna hävas av domstol (18 §), och dess- Prop.1974: 4 73 utomskall domstol kunna meddela förbud mot användning av vUseledande firma varesig firman är registrerad eller inte (16 §). Vid furmaintrång skaUenligt förslaget tillämpas samma sanktionssystem som vid varumärkesintrång.Uppsåtligt intrång skall kunna straffas (21 §) och vid mtrång av uppsåt elleroaktsamhet skall ersättning kunna utgå tUl firmainnehavaren (22 §).