prop · FX03151 · 1974-12-31 00:00:00 — Enligt ter det sig onekligenfrån vissa synpunkter naturligt att också bostadssanerings- ochtvångsförvaltningsmålen förs tUl bostadsdomstolen, om denna inrättas.Tingsrätten anser dock att frå-' gan om överprövningen av hyresnämnds beslut ibostadssanerings- och tvångsförvaltningsmål, som har beröringspunkter med bl.a. expropria-tionsmålen, bör utredas närmare i samband med den allmänna översynav fastighetsdomstolarnas ställning och uppgifter som tingsrätten förordat iannat sammanhang. majoritet, fastighetsägareförbundet anför att även hyresnämnds avgöranden i frågorom lägenhetsbyte enligt 35 § och upplåtelse i andra hand enligt 40 § hyreslagenbör kunna fullföljas tiU bostadsdomstolen. Som skäl för ståndpunkten anförhyresrådets majoritet att med den föreslagna ordningen möjligheterna ökar tillsnabba avgöranden också i överinstansen som större enhetlighet kanvinnas i rättstillämpningen. framhåller att detpraktiskt sett viktigaste skälet för fullföljdsrätt i bytesmålen är dekomplikationer som med nuvarande ordning kan uppstå, när man beträffande en ochsamma lägenhet tvistar både i fråga om byte och förlängning av avtalet.Situationen blir besvärlig, om hyresnämnden bifaller såväl bytesyrkandet somförlängningstalan och hyresvärden fullföljer talan i förlängningsdelen. Om maninte vUl inta den ståndpunkten att hyresnämndens beslut i bytesfrågan irealiteten får anses innebära att hyresvärdens möjlighet att fåförlängrungsfrågan överprövad går förlorad, vilket är en orimlig ståndpunktenligt förbundet, blir läget mycket bekymmersamt för den hyresgäst som genombytet fått hyresrätten överlåten på sig. Förbundet framhåller att fallet inteär hypotetiskt. minoritet, bestående av de bådahyresgästrepre-sentantema, anser att fullföljdsförbudet inte bör avskaffas. Bland remissinstanserna anses allmänt att talan mothyresnämnds processuella beslut bör föras hos den prövningsinstans som har attmate-rieUt överpröva huvudsaken. förordar dock att allaprocessuella frågor i mål och ärenden enligt hyreslagen får föras tUl allmändomstol, om bl. a. förlängningsmålen skall prövas av sådan. Erdigt hyresnämnderna för och förGöteborgs och län är det angeläget att frågan om formerna föröverprövning av arrendenämnds avgöranden tas under övervägande. I anslutning tUl kommitténs uttalande att deallmänna hyresmålen också bör tas upp och prövas i första instans avfastighetsdomstol framhåller bl. att vissa olägenheter för såvältingsrätter somparter uppkommer f. n. genom att mål om lagsökning eller betalningsföreläggandeavseende hyra alltid skall föras till fastighetsdomstolen i länet. DONförutsätter att frågan om ändring av fommreglema beträffande mål om lagsökningeller betalningsföreläggande rörande hyra övervägs inom departementet. uttalar, att även tvist om hyransstorlek enligt 19 a § hyreslagen bör prövas i första instans av hyresnämnd.Sådana tvister ligger tiU sin natur nära braksvärdemålen, och den avtingsrätten förordade ordningen ter sig därför naturlig. Tingsrätten föreslårvidare att de allmäima hyresmålen skall prövas av tingsrätten i vanlig sammansättning. förordar att den nuvarandesammansättningen av fastighetsdomstol med bl. a. tre nämndemän upphör, närsådan domstol har att pröva allmänna hyresmål. I stället bör domstolen, om deninte förses med intresserepresentanter, vara sammansatt som fullsutten tingsrätti dispositivt tvistemål i allmänhet. SHIO och anför att detborde vara möjligt att låta hyresnämnd pröva lokalhyresgästersbesittningsskydd och eventuella ersättningsanspråk vid obefogad uppsägning. Förparternas del skulle detta innebära en lättnad. För att vinna önskvärdlikformighet i handläggningen skulle tvisterna om ersättning tilllokalhyresgäst kunna överprövas av bostadsdomstolen. Möjligen skulle kunnaövervägas att begränsa hyresnänmds kompetens tiU tvister där det yrkadeskadeståndet uppgår till förslagsvis högst . Enligt mening finns det skäl somtalar för alt nuvarande dualism i handläggningen av hyresmål undanröjs.Bortsett från allmänna fördelar med ett enhetligt system skulle det vararationellt, om samtliga hyrestvister kunde avgöras under medverkan avintresserepresentanter. Enligt styrelsen förtjänar frågan att övervägasytterligare. för anför att det börövervägas att föra tvisterna om skyldighet för hyresvärd att ombesörjasedvanligt underhåll och om reparationsskyldighet tiU hyresnämnd. 3 Bostadsdomstolens sammansättning m. m. 3.1Sammansättningen i nuvarande överinstanser Enligt 3 § andra stycket lagen (1969: 246) omfastighetsdomstol består domstolen normalt av två lagfarna ledamöter och trenämndemän i mål eller ärende angående arrende, hyra, bostadsrätt ellertvångsförvaltning av bostadsfastighet. Efter ordförandens bestämmande fårteknisk ledamot ingå i domstolen i stället för en av nämndemännen, om måletsbeskaffenhet eller annat särskilt skäl föranleder det. enligttredje stycket i samma paragraf ha teknisk utbildning och erfarenhet avfastighetsbUdning eller fastighetsvärdering. De allmänna bestämmelsema i RB om tingsrätt idomstol med endast en lagfaren domare är i princip tillämpliga även ifastighetsdomstol (jfr 1 kap. 3 § andra stycket och 42 kap. 18 § och 20 § andrastycket RB samt 4 § andra punkten lagen om fastighetsdomstol). Bestämmelserna i 3 § andra stycket lagen omfastighetsdomstol äger intetillämpning, när domstolen handlägger fråga enligt BSL (jfr 21 § första stycket BSL). I sådana fall skall enligthuvudregeln i första stycket av paragrafen teknisk ledamot alltid medverka. I fråga om hovrätts sammansättning vid prövning avhyresmål och andra målkategorier som är aktuella i detta sammanhang gäUer deallmänna bestämmelserna i om hovrätts sammansättning (jfr 2 kap. 4 § förstastycket RB). I ett till lagrådet remitterat förslag angåendehovsrätts sammansättning i s. k. fastighetsmål föreslås att en av de lagfamaledamötema i hovrätten skall kunna bytas ut mot teknisk ledamot i bl. I fråga om högsta domstolens sammansättning vidprövning av mål som har börjat i hyresnämnd gäller vanliga regler om domstolenssammansättning. Enligt 4 § instruktionen (1965: 670) för statenshyresråd består rådet av ordföranden och sex andra ledamöter. Ordföranden skallvara lagkunnig och erfaren i domarvärv. Av övriga ledamöter skall två representerafastighetsägarna och två hyresgästerna. I plenum som består av hyresrådets samtligaledamöter (s. k. ordinarie plenum) avgörs frågor och ärenden som anges i 6 §instruktionen. Enligt punkt 7 i paragrafen skall besvärsmål, som inte genombeslut i plenum överlämnats till ordföranden, avgöras av plenum. När ärende avstörre vikt handläggs, bör om möjligt samtliga ledamöter närvara. Enligt 7 §första stycket instruktionen är rådet emellertid beslutfört, när ordföranden,de andra ledamöterna som inte representerar fastighetsägare- ellerhyresgästintressen samt en intresserepresentant på vardera sidan är närvarande(s. k. vanligt plenum). I beslut skall enligt sista punkten i sammaförfattningsrum lika antal ledamöter som representerar fastig-hetsägama ochhyresgästerna alltid delta. Särskilda beslämmelser om handläggning av ärende ibrådskande fall har meddelats i 7 § tredje stycket i instruktionen (jfr 14 §).Fråga som inte skall avgöras av plenum avgörs enligt 8 § av ordföranden ensam. Det alldeles övervägande antalet besvärsinål avgörsav hyresrådet i vanligt plenum. Genom generellt beslut i plenum har överiämnatsåt ordföranden att ensam fatta beslut om avskrivning eller avvisning. Kommittén uttalar tUl en början att målet bör varaatt skapa en form för överprövning av hyresnämnds avgöranden som tUlgodoserhögt ställda anspråk. De frågor som överinstansen enligt förslaget kommer attfå ta befattning med är dels frågor som innefattar avvägningar mellanmotstående intressen eller andra skälighets- eller lämplighetsbedöm-nuigar,dels frågor av rent rättslig art. För prövning av frågor tillhörande denförstnämnda gruppen krävs bl. a. erfarenhet av och insikt i de särskUdaförhållanden som råder på bostads- och hyresmarknaden. I bostadsdomstolen bördärför vid sidan av personer med domarerfarenhet, ingå intresserepresentanter,dvs. ledamöter som har utsetts efter förslag av organisationerna påbostadsmarknaden och som är väl förtrogna antingen med förvaltning av sådanfastighet som målet rör eller med bostadshyresgästers eller andra berördarättighetshavares förhållanden. Vad frågan närmast gäller är enligt kommitténhur många ledamöter domstolen bör bestå av, vilka särskilda kvalifikationskravsom bör uppstäUas i fråga om ledamöterna i olika ärendetyper och vUkenrelation det bör vara mellan antalet intresserepresentanter och övrigaledamöter. I fråga om principema för uppbyggnaden avbostadsdomstolen innebär kommitténs förslag att domstolens sammansättningbestäms särskilt för olika fall. Den personkrets som domstolen utgörs av växlarsåledes allt efter uppgiftens art. En anledning till att kommittén har valtdenna lösning är att bostadsdomstolen enligt förslaget kommer, såvitt gäller ledamötemaskompetens, att i stor utsträckning arbeta i olika sammansättning i olika slagsmål. Kommittén föreslår till en början attbostadsdomstolen vid prövning av besvärsmål skall bestå av, förutomintresserepresentanterna, tre ledamöter som skall vara lagfama och haerfarenhet av domarvärv. Förslaget att tillföra domstolen flera än enjuristdomare sägs stå i överensstämmelse med det av kommittén angivna måletatt tillskapa en högt kvalificerad myndighet för överprövning av hyresnämndsavgöranden. Enligt förslaget skall en av juristdomama kunnabytas ut mot teknisk ledamot i mål med inslag av tekniska frågor. Genomteknikem tUlförs domstolen sådana allmänna tekniska insikter som behövs för attdomstolen skall kunna rätt bedöma argumentation och utredning av teknisk art,t. ex. i bostadssaneringsmål och vissa tvångsförvaltningsmål. De särskUdabehörighetskraven för teknisk ledamot i domstolen föreslås vara att han harteknisk utbildning och erfarenhet av värderings- och byggnadsteknik. Formellakrav på att teknisk ledamot skall ha avlagt examen vid universitet eUer tekniskhögskola eller genomgått motsvarande utbildning bör inte uppställas (jfr 11kap. 16 § första stycket vattenlagen, 3 § tredje stycket tredje punkten lagenom fastighetsdomstol och den fömt nämnda lagrådsremissen). Enligt kommitténs mening kan det inte komma i frågaatt låta teknisk ledamot delta i alla mål som handläggs av domstolen. Det kannämligen antas att de antal mål som innehåller tekniska moment av sådan beskaffenhetatt domstolen behöver tillföras teknisk sakkunskap kommer att bli jämförelsevislitet. Kommittén föreslår därför f. ö. i överensstämmelse med vad som gälleri fråga om teknikers deltagande i hyresmål vid fastighetsdomstol (jfr 3 § andrastycket lagen om fastighetsdomstol) att i bostadsdomstolen skall efterordförandens bestämmande ingå teknisk ledamot bara om ärendets beskaffenheteller annat särskUt skäl motiverar det. När det sedan gäller antalet intresserepresenlanterär det enligt kommittén rimligt att dessa får bestämma utgången i målet, om dealla är ense, men att de ledamöter som inte har anknytning tUl organisationernafår ett avgörande inflytande när intresserepresentanterna inbördes inte enas.På grund härav föreslås att domstolen i princip skall bestå av, förutomjuristdomarna och i förekommande fall teknisk ledamot, fyra intresserepresentanter,två från vardera partsidan. I syfte att nedbringa antalet tjänstgöringsdagarför intresserepresentanterna lägger kommittén emellertid fram förslag sominnebär avsteg från den angivna samman-sällningsregeln. Förslagen innebärsammanfattningsvis följande. Enkla besvärsmål skall kunna prövas i en mindresammansättning än den som har angetts i det föregående. I den mindresammansättningen består domstolen av två av de lagfarna ledamöterna och enintresserepresentant från vardera sidan. Juristdomare skall inte kunna bytasut mot teknisk ledamot i denna sammansättning, eftersom mål i vilka teknikerbör ingå normalt får anses vara av sådan beskaffenhet att det bör prövas avdomstolen i den större sammansättningen. Mål skall kunna avgöras i den mindresammansättningen, om tre av de fyra ledamöterna är ense om beslutet och ommuntlig förhandling inte finnes påkallad. I kravet på att ledamöterna skallvara ense om beslutet ligger att de skall vara eniga om såväl skälen somslutet. Som ytterligare fömtsättning skall gälla att inte någon av de fyraledamöterna motsätter sig att målet avgörs i den mindre sammansättningen("vetorätt"). Enligt förslaget skall domstolen i den mindresammansättningen vara oförhindrad att avstå från att avgöra målet och i ställethänskjuta prövningen av det till den slörre sammansättningen. Vidare föreslås att lagfaren ledamot skall få ensampå bostadsdomstolens vägnar företa förberedande åtgärd och pröva fråga omavskrivning av mål. Även de bestämmelser om undersökning på platsen som kommitténlägger fram förslag till (jfr avsnittet 4.2) är avsedda att begränsautnyttjandet i bostadsdomstolen av intresserepresentanterna. Kommitténs förslag till intresserepresentation idomstolen vid handläggning av andra mål än bostadsrättsmål innebär i huvudsakföljande. I fråga om fastighetsägarerepresentanterna framhåller kommittén attdet i bostadsdomstolenbör finnas representanter såväl för enskUda fastighetsägare som för deallmännyttiga bostadsföretagen. Från den nu angivna utgångspunkten har inomkommittén diskuterats två principlösningar. Enligt den ena skall det i varjemål i domstolen på fastighetsägaresidan finnas en representant för varderaägarekategorien, oavsett vUket slags fastighet målet rör. Enligt den andradiskuterade lösningen skall båda ledamöterna från fastighetsägarsidanrepresentera enskilda fastighetsägare, om tvisten rör hyresfastighet somtUlhör enskUd, och de allmännyttiga bostadsföretagen, när huset tUlhör annanän enskild. Enligt kommitténs uppfattning talar övervägande skäl för attfastighetsägarerepresentanterna i bostadsdomstolen skall representera sammaägarekategori och kommittén ansluter sig därför till den senare lösningen. Medhus som tUlhör allmännyttigt bostadsföretag likställer kommittén därvid hus somavses i första stycket 25 kungörelsen (1972: 60) om undantag fråntillämpningen av lagen om hyresreglering m. m. Rör tvisten hus som tillhör staten,primärkommun eller landstingskommun, skaU enligt förslaget i domstolen ingå defastighelsägarerepresentanter som utses efter förslag av de allmännyttigabostadsföretagens organisation. På hyresgästsidan skall enligt förslaget ibostadsdomstolen delta, vid prövning av mål enligt 36 § hyreslagen (överlåtelseav hyresrätt tUl lokal) intresserepresentanter som är väl förtrogna mednäringsidkande hyresgästers förhållanden och vid prövning av andra målintresserepresentanter som är väl förtrogna med bostadshyresgästersförhållanden. I denna del överensstämmer förslaget med vad som gäller om hyresnämndssammansättning (jfr 5 § första stycket nämndlagen). För mål som rör bostadsrättsfastighet föreslårkommittén vissa särskilda regler för intresserepresentationen. När sådant målavgörs i den större sammansättningen skall enligt förslaget alltid i domstoleningå två intresserepresentanter som är väl förtrogna med förvaltning av bostadsrättsfastighet(jfr 5 § första stycket andra punkten nämndlagen). När det sedan gällermedverkan av intresserepresentanter som företräder bo-stadsrätlshavarnasintressen framhåUer kommittén att det egentiigen bara är frågor om vägratmedlemskap i bostadsrättsförening och godkännande av stämmobeslut som ärspecifika bostadsrättsfrågor. Tvist om hyresvillkor enligt bostadsrättslagenskiljer sig i princip inte från andra hyressättningslvister. På grund häravföreslår kommittén att ledamöter som är förtrogna med bostadsrättshavaresförhållanden skall ingå i domstolen bara när denna prövar tvist om vägratmedlemskap eller fråga om godkännande av stämmobeslut. I andrabostadsrättstvister ingår i domstolen intresserepresentanter som är förtrognamed bostadshyresgästers förhållanden. Motsvarande ordning föreslås förhyresnämnd, jfr 5 § första stycket sista punkten nämndlagen. Kommittén föreslår att bestämmelsema om domstolenssammansättning meddelas i en särskUd lag, benämnd lagen om bostadsdomstol. Denna bör enligt kommittén vidare uppta, förutom viktigareföreskrifter om förfarandet vid domstolen, vissa grundläggande organisatoriskaföreskrifter. Sålunda föreslås lagen få innehålla de allmännabehörig-hetsviUkoren för domstolens ledamöter. Enligt förslaget skall ledamot idomstolen vara myndig svensk medborgare och ha avlagt domared, innan hanbörjar tjänstgöra i domstolen. Kommitténs förslag till lag om bostadsdomstolinnehåller också bestämmelser om jäv mot domare och om rätt för de berördapartsorganisationerna att avge förslag, innan intresseledamot utses (jfr 6 §andra stycket nämndlagen). Vidare föreslås lagen få innehålla en allmänbestämmelse av innehåll att regeringen skall utse ordförande och övrigaledamöter i bostadsdomstolen och att ej lagfaren ledamot skall utses för visstid. Övriga bestämmelser om domstolens organisation kommitténkunna utfärdas i administrativ ordning genom en instruktion för domstolen.Denna bör bl. a. uppta föreskrifter om domstolens handläggning avadministrativa ärenden. De föreslagna bestämmelserna ombostadsdomstolens sammansättning m. m. har tillstyrkts eller lämnats utanerinran av flertalet remissinstanser. Bland dem kan nämnas hyresrådetsmajoritet, och tingsrätter, hyresnämnderna för län och för . ,fastighetsägareförbundet, och . Även , minoriteten inom hyresrådet och Umebygdenstingsrätt lämnar i princip förslagen i denna del utan erinran men anser att detbör övervägas att låta domstolen i större utsträckning än förslaget medgerpröva och avgöra mål i den mindre sammansättningen. Sålunda anförs attpraktiska svårigheter inte torde kunna undvikas, om som kommittén har föreslagitden större sammansättningen skall behöva användas närmuntlig förhandling förekommer. Den mindre sammansättningen bör därför enligtminoriteten inom hyresrådet kunna användas även om muntlig förhandling finnespåkallad men någon principiell fråga inte föreligger i målet. för uttalar sig för en ökad användning av denmindre sammansättningen. Enligt hyresnämnden är exempelvis flertaletbesittningsskyddsmål av den arten att rättssäkerheten inte ens skulle kunnapåstås råka i fara, om ärendet i sista instans avgörs av två lagfarna ledamöteroch två intresserepresentanter. avstyrker att endomstol av den storlek som kommittén föreslagit inrättas. Domstolens kvalitetblir enligt förbundet inle nämnvärt högre om juristdomarna ökas från två tilltre eller om den innehåller två intresserepresentanter från vardera sidan istället för en. Tilldetta kommer praktiska och organisatoriska synpunkter. Att ordnasammanträdesprogrammet för en sjumannadomstol blir uppenbarligen mycketbesvärligt, inte minst med tanke bl. a. på att domstolen kommer alt få företaåtskUliga resor och att målen är svåra att tidsberäkna. förordardärför att bostadsdomstolen får bestå av två juristdomare, enintresserepresentant från vardera sidan och, då det behövs, en tekniskledamot. Om domstolen anses böra i den större sammansättningen bestå av fyraintresserepresentanter har förbundet inte någon erinran mot de föreslagnasammansättningsreglerna. framför Uknande synpunkler. Kommitténs förslag att inlresserepresentanterna iden större sammansättningen skall kunna överrösta de ledamöter som inte haranknytning till intresseorganisationerna kritiseras av ochadvokatsamfundet. Hovrätten framhåller bl. a. att de mål som den nya domstolenskall handlägga huvudsakligen rör tvister mellan enskilda avtalsparter. Dessatvister skall prövas enligt allmän civillag. De flesta målen torde komma attavse frågan om besittningsskydd där rättssäkerhetssynpunkter för parterna görsig starkt gällande. Även vid tillämpning av TvL är rättssäkerhetsproblematikenframträdande. Hovrätten erinrar vidare om att det finns grupper av enskUda sominte är medlemmar i intresseorganisationen eller som rent av står imotsatsförhållande till den. Hovrätten förordar att bostadsdomstolen får beståav tre juristdomare eller i förekommande fall av två juristdomare och entekniker samt två intresseledamöter. uttalar att det inteär troligt att domstolsledamöter som är partsrepresentanter skullekänna sig oförhindrade att i domstolen föratsättningslöst pröva sådana överenskommelsersom har ingåtts mellan organisationerna. Mot förslaget att bostadsdomstolen skall få avgöramål i den mindre sammansättningen bara om tre av ledamötema är eniga om såvälskälen som slutet framför vissa invändningar. Sålunda anförs attden föreslagna ordningen torde förutsätta en fullständig föredragning ocheventuell omröstning för att frågan huruvida domstolen i denna sammansättningär behörig att döma skall kunna besvaras. Mot en sådan ordning möterinvändningar från såväl principiell som praktisk synpunkt. Utformas domstolenså som hovrätten förordat behövs inte regler om mindre sammansättning.Hyresgästernas riksförbund anför att det enligt förbundets mening är av särskUtvärde att enklare besvärsmål skall kunna prövas i en mindre sammansättning med"vetorätt" för varje ledamot. anför däremot attkommitténs uttalanden om den större och mindre sammansättningen och omvetorätten är oklara och att förslaget i denna del synes kunna leda tillsvårigheter. för ställer sig tveksamtill förslaget att en tekniker skall kunna ingå som ledamot i bostadsdomstolen.Under sin mer än nu femåriga verksamhet har hyresnämnden inte kom- miti den situationen att den har saknat tUlgång till erforderlig teknisksakkunskap. I de få fall där sådan har varit önskvärd har den kunnat erhållasantingen genom parternas försorg eller med stöd av 17 § nämndlagen. förefaller det dessutom betänkligt att låta en av juristdomamaersättas av teknikern i mål som kan få prejudicerande betydelse. Det är inteheller tUlfredsställande att ordföranden ensam skall avgöra, om sådant utbyteskall ske eller inte. föreslår att frågan löses så attbostadsdomstolen ges rätt att anlita teknisk expertis att biträda domstolen,om ärendets beskaffenhet eller annat särskUt skäl föranleder det. Enligt är det önskvärt att inte fleragmpper av inttes-seledamöter än som verkligen behövs ges representation idomstolen. Risken är annars att den enskilde ledamoten kommer att få deltaga idomstolens arbete i alltför ringa omfattning. Hovrätten anser inte att särskildrepresentation för lokalhyresgäster, bostadsrättshavare och förvaltare avbostadsrältsfastighet är behövlig. Enligt hyresnämnden för tordede svårigheter av praktisk natur som är förenade med att det inombostadsdomstolen enligt förslaget skall finnas flera kombinationer avintresserepresentanter i stort sett kunna lösas, om domstolen i dess mindresammansättning ges ökad befogenhet i överensstämmelse med vad hyresnämnden haranfört. Beträffande intresserepresentanternas ställning idomstolen uttalar hyresrådet rent allmänt att de företrädare förorganisationerna som har tjänstgjort som ledamöter i rådet har tUlfört detvärdefull kunskap och överblick över hyresmarknaden och dess problem. Samtidigthar de visat att de värderingar och den grundsyn som är naturlig hosföreträdare för en partsorganisation går att förena med den självständighet somär en förutsättning för att avgörandena skall framstå som auktoritativa ochvägledande. understryker betydelsen av att enskild ledamot inteskall i sin egenskap av domare anses företräda viss organisations intressen. 4 Förfarandet i bostadsdomstolen 4.1Huvuddragen av förfarandet i nuvarande överinstanser m. m. I fråga om förfarandet vid fastighetsdomstol gäUerdels allmänna regler som är tUlämpliga i alla målkategorier som ankommer på sådandomstol, dels särskUda bestämmelser för vissa av målkategorierna. De allmännaförfarandereglema finns upptagna i 912 §§ lagen om fastighetsdomstol och iRB. Som exempel på särskUda förfarandebestämmelser för fastighetsdomstol kananföras på flertalet bestämmelser i 5 kap. expropriationslagen (1972: 719), 16kap. fastighetsbUdningslagen (1970: