prop · FX0328 · 1974-12-31 00:00:00 — I sammanhanget understryker teaternsärskilt rätten för den enskilde artisten att välja medium. Isamma riktning uttalar sig och länsteater. EnligtSveriges Radio medför en anpassning av en scenföreställning till radio eUer TVen alltmer genomgripande process. Ofta kan föreställningen varken behålla sinurspmngliga slagkraft eller få ett så mediamässigt fulltonigt uttryck att dennår tittaren resp. lyssnaren på ett önskvärt sätt. finner beskrivning av denna problemkrets oklar ochmotsägelsefull. Institutet menar att teatermediets egenart ligger i dentvåvägskommunikation, som uppstår genom pubh-kens direkta reaktion påframförandet. Teatern låter sig därför inte distribueras via registrering avföreställningen. Teater-och musikrådet ställer sig tveksamt till förslaget om mer reguljär TV-sändningav teatramas ordinarie repertoar. Det är enligt rådet risk för att etersändaförestälhiingar inte minst i ett ansträngt Prop.1974: 28 107 budgetiäge kommer att ersätta TV- ochradioteaterföreställningar. Rådet anser dock att samarbetet mellan teatrarnaoch bör ytterligare utvidgas och intensifieras. När det gäller de fackliga avtalens betydelse församarbetet mellan teatrarna och , görs kommentarer från vissaremissinstanser. finner det anmärkningsvärt att förbigår frågan omdet fackliga motståndet mot att låta föreställningar spridas genomtelevisionen. framhåUer de upphovsrättsliga problemen, som bl.a. hänger samman med att både teaterinstitutionen och artisterna var för siganser att de förfogar över den inövning som skett. De problem, som f. n. råderför radio- och TV-teatern, har framför allt att göra med det stora antalförhandlingspartners, som blir aktuella i mera omfattande projekt. SverigesRadio menar att de avtals-överenskommelser som slutits mellan företaget ochvissa orkestrar här eventuellt kan tas som förebild. motsätter sig att teatramas produktioner i ökad omfattningskall sändas i TV och att det i personalens reguljära åligganden skall ingåatt arbeta för sådana sändningar. ställer sig ocksåavvisande till televisering av teater-förestäUningar, som ursprungligen avsettsför scenteater. Förbundet motsätter sig också att avtalsförhandlingarna mellanteatrama och skall påverkas av statUga direktiv omnyttjanderätten till dramatikernas verk. förslag att särskilda medel i Operans ochDramatiska teaterns utgiftsstäter avdelas för radio- och TV-ändamål ger upphovtill genomgående kritiska kommentarer. Fleraremissinstanser ansluter sig till reservanten ståndpunkt. TiU demhör bl. a. , , , dramatikerförbund.Svenska musikerförbundet. SverigesRadio anför principiella skäl för sin avvisande hållning. En öronmärkning avanslag på det föreslagna sättet kan enhgt företaget innebära en risk, attSveriges Radios ensamrätt att avgöra innehållet i etersändningar åsidosätts.Dessutom kan onödiga konfliktsituationer uppstå mellan ochövriga självständiga institutioner. Enligt teater- och musikrådet bör ökademedel för radio- och TV-teater om sådana blir aktuella riktas direkt tillSveriges Radio. synpunkter i frågan redovisas i detföljande (10.4). 10.3.6 ökad verksamhet för vissa publikgrupper förslag att barn- och ungdomstcater bör gesett starkare stöd än och att den tUlsammans med den uppsökande verksamheten bör prioriteras framför andra teater- 1974: 28 108 former bemöts positivt av remissinstanserna. Attkvaliteten är av samma vikt i dessa verksamhetsformer som i övrig professionellteater påpekar stadsteater som också i likhet med kommunbestämt motsätter sig varje tanke på att utsättas för styrning avverksamhetens inriktning. Svenska vill gärna medverka till att skapabryggor mellan den professionella teatern och skolans dramaverksamhet. Vidareframhåller teatern vikten av ökade resurser för uppsökande teater. Teatercentrum finner att redovisning av barn-och ungdomsteater är oriktig och ofullständig genom uppdelningen mellan friagrupper och institutioner. Bam- ochungdomsteatern bör enhgt teater- och musikrådet inte ensidigt inriktas på attöka antalet föreställningar och besök. Utveckling av innehåU och form inombarnteatern och uppsökande teater, en ökning av barn- och ungdomsrepertoaren,ett förstärkt samarbete mellan teater och skola samt ett kontinuerligt utbyteav erfarenheter mellan barnteatergrupper av olika slag bör kunna geföratsättningar för en fortsatt meningsfull utveckling på området. LO anserdet värdefullt och glädjande att barn och ungdom fått vidgade möjligheter attuppleva teater genom samhällets försorg. Men en sådan utveckling får inte sketill priset av stagnerande eUer minskade möjligheter för den vuxnagenerationen. TUl skUlnad från och de andra remissinstanser,som yttrat sig i frågan, anser attsärskilda bidrag för uppsökande verksamhet bör utgå. I annat fall läruppsökande verksamhet på institutioner inte bli särskilt omfattande. 10.3.7 Åtgärder för danskonst och musikteater uppfattning att danskonstens problem ligger ide knappa resurserna delas av remissinstanserna. Operan, Malmöstadsteater och Svenska tar upp behovet av ökade resurser fördansen. Förslag om en utlokalisering av antingen både Cullberg-och Cramér-baletterna eller endast en av baletterna framförs av ,Balettakademien och stadsteater. stadsteater menar vidare att nya professionelladansensembler bör upprättas med moderscener i orter, som har tillgång tillorkesterföreningar eller regionmusik. Kommuner med ett stort antal invandrarebör erUigt teatern prioriteras då dans är ett av språk oberoende scenmedium. Balettakademien anser att de fria gruppema bör fåarbetsmöjligheter och att medel bör ges tiU Danscentmm som distribuerandeorgan. Dans-centrum finner att regionaliseringen för dansens vidkommande är avav- 1974: 28 109 Ett regionalt utbyggt kulturnätinnefattar såväl större ensembler som mer flexibla grupper. Teater- och musikrådet framhåller att det på dansensområde skett en utveckling sedan lade fram sina förslag och pekardärvid på att vissa yrkesarbetande dansgrupper numera får bidrag från rådet.Det är enligt rådet angeläget att dansgrapper av detta slag får ökat stöd föratt kunna fortsätta sin verksamhet, en uppfattning som delas av . Förbundet anser också att den levande dansen bör prioriteras inuläget och påpekar att dit hör varken eller Drottningholmsteatermuseum. Uttryck för en liknande uppfattning ger ochBalettakademien. TV kan göra en stor insats då det gäller att populariserakonstarten påpekar TCO, som dessutom menar att barnen bör föras in i verksamhetengenom inrättandet av kommunala dansskolor. Även Svenska danspedagogförbundet.Svenska teaterförbundet och pekar på stora möjligheter för dansen. konstaterande att det finns ett klart sambandmellan bristen på utbildning och danskonstens svaga ställning delas, avteater-och musikrådet, statens dansskola. uppfattning om behovet av särskilda åtgärderför m u-sikteatern delas i allmänhet av remissinstanserna. Teater- och musikrådet betonar att ett ökat stöd bör gestill musikteater utanför institutionerna, dock utan att det går ut över deredan etablerade dramatiska gmpperna. Stödet till de fria musikteatergruppernaframhålls också av i , Teatercentrum och . Att även den äldre och traditionella musikteatern kräverstöd och utvecklingsarbete betonar . KÖRSAM påpekar att det pågår en intressantexperimentverksamhet på körområdet. Olika former av körteater och kördanshåller på att utvecklas. KÖRSAM menar att här finns möjligheter till samarbetemellan körer och teatergrupper. Tanken på en »Riksopera»-organisation väcks av statensmusikdramatiska skola, som menar att en mängd aktiviteter vilka torde öka iomfattning och som handhas av , Rikskonserter och regionmusikenvar för sig, torde kunna rabriceras som musikteater. Ett musikteaterorgan börfinnas som fungerar som riksoperaproducent i nära samband med de tre nämndaorganisationema. betänkande och en förvaltningsrevisionenstudie av RRV utgör bakgmnd till översynen av Operans verksamhet ochorganisation. HärskaU huvudsakligen redovisas operautredningens synpunkter på Operansverksamhet. Enalltför stark splittring av Operans resurser bör undvikas. Tumé-verksamhetenbör därför koncentreras till vissa »fasta stationer», varifrån ett intensivtpublikarbete bör bedrivas. Samarbetet med lokala orkestrar och körer bör sålångt möjligt utvecklas. Viktiga kulturpolitiska, konstnärliga och ekonomiskafördelar kan vinnas genom en viss begränsning av repertoaren, så attuppsättningarna spelas i relativt sammanhängande sekvenser. Säsongrepertoarenbör begränsas tiU 1215 operaverk (1971/72: 32 st.) och ungefär likamånga balettverk (1971/72: 21 st.). Den årliga nyproduktionen bör omfatta ca35 verk av vardera opera och balett. Härtill bör komma 24 turnéförestäUningarav olika format under varje spelsäsong. Föratt underlätta distribution genom etem av operaföreställningar anserutredningen till skillnad från att om man från statsmaktemassida önskar påverka de prioriteringar, som inom ramen för radioavtalet börankomna på , bör detta i princip ske genom en ändring avradioavlalet. Ettnytt avtal mellan staten och det nya bolaget bör liksom det nuvarande avtaletta upp endast vissa gmndläggande krav på operaverksamheten. a. bör iavtalet föreskrivas att de årliga anslagsframställningarna skall utgå från ensamlad planering som utförs på ett sådant sätt att man får underlag för enavvägning av intäkter och kostnader. Teaternbör få stimulans att möta en del av kostnadsökningarna med egna åtgärder. Omstimulansen skall fungera på avsett sätt bör den vara utformad som en stimulanspå lång sikt. Uppkomna överskott bör således få behållas något eller istället för att staten så snart bidraget skall bestämmas på nytt tillgodogörsig överskottet genom att reducera bidraget med ett belopp som svarar motinbesparingen. Vidare kan en ekonomisk buffert skapas genom attaktiekapitalet, som är , ökas till 2 milj. kr. Enändamålsinriktad budget av det slag som diskuterar är inte förenligmed gällande bidragssystem som bygger på ett självständigt kostnadsansvar förOperan. 10.5Remissyttranden över operautredningens betänkande Åtskilligaremissinstanser delar utredningens uppfattning att eventuella önskemål om ettökat utbud av opera i radio och TV i princip bör åstadkommas genom förändringari avtalet mellan staten och . Hit hör statskontoret, som anseratt det skulle kunna vara en helt verkningslös åtgärd att ställa medel till Operansförfogande för att Operan skulle kunna erbjuda föreställningartill ett lägre pris. Å andra sidan bör man enligt ämbets- verketinte överbetona de ekonomiska frågornas betydelse. Det begränsade utbudet avopera i etermedierna kan också förklaras med programpolitiska hänsynstagandenfrån sida. och anser det angeläget att etermediema istörre utsträckning än f. n. används för spridning av utbudet från de storakulturinstitutionerna. anser att det är en orealistisk slutsats att man måste sändaOperans föreställningar i TV. En TV-utsändning från Operan är, framhållerförbundet, inte opera. ErUigt all expertis är TV-utsändningar från teatrarytterst svåra att genomföra så att de blir konstnärligt tillfredsställande. Operananser till skUlnad från utredningen att det skulle vara en fördel om särskildamedel kunde anvisas till teatern för produktion av radio- ochTV-föreställningar medan anser att enprogrambudgetstyrd produktion direkt för TV bör övervägas för Operans del. Remissmstansernainstämmer i regel i utredningens synpunkter på turnéverksamheten. Kulturrådetbetonar att Operan måste vara offensiv inte bara geografiskt utan också då detgäller att finna former för konstnärligt full-lödiga förestäUningar under yttreförhållanden som avviker från de som gäller vid huvudscenen. De betydandeårliga kostnaderna för Operan motiverar enligt enomfattande turnéverksamhet, i synnerhet tUl sådana delar av landet som intetäcks av annan musikteaterverksamhet. och pekar på riskerna att enökad tuméverksamhet resulterar i sänkt konstnärlig kvalitet. Operanmstämmer i utredningens synpunkter beträffande turnéverksamheten men vill pekapå att de föreslagna 24 turnéföreställningarna av opera och balett i olikaformat inte förefaller täcka de behov som finns. Ifråga om repertoarpolitiken och den föreslagna begränsningen avsäsongrepertoaren är meningarna mera delade. för rikskonserter instämmer i utredningens synpunkter. , som tillstyrker en successiv nedskärning av repertoaren,understryker att minskningen inte får bli så stor att den konstnärligapersonalen inte får tUlfälle till omväxling mellan skilda verk. anser den föreslagna nedskärningen av repertoaren ochplaneringen av stagionetyp vara otänkbar. anser att deekonomiska fördelarna av den föreslagna repertoaromläggningen inte bör överdrivas.Teater- och musikrådet tUlstyrker en minskning av den stående repertoaren, menförutsätter att upp- kommandebesparingar kommer repertoarförnyelsen och turnéverksamheten tillgodo. Operanunderstryker behovet av tillräcklig omväxling för personal och publik. bör vara något mindre än f. n. men inte så lågt som operautredningenföreslår. Antalet balettverk bör ökas i förhållande tiU utredningens förslag. StudieförbundetMedborgarskolan och är starkt kritiska tiU utredningensförslag och anför en rad nackdelar av konstnärlig art. Akademin föreslår att enkonstnärligt underbyggd och allsidig utredning av repertoaren vid OperanverkstäUs. Olikameningar förs fram i fråga om de av utredningens synpunkter som har sambandmed finansieringen av Operans verksamhet. Teater-och musikrådet invänder mot utredningens synpunkter på ändamålsinriktadbudgetering. Enligt rådet bör en diskussion om förändringar av budgeten förOperan inledas först sedan resultaten av pågående försök med enändamålsinriktad budget inom kulturområdet utvärderats. Operan delarutredningens uppfattning att statens inflytande bör regleras genom ett avtalsom endast skall innefatta vissa grundläggande krav på verksamheten. Målenför verksamheten bör anges och kontinuerligt diskuteras och omprövas anser RRV.Verket anser att aktiekapital inte normalt bör fungera som ekonomiskbuffert. TUlfälliga likviditetsbehov bör i stället lösas genom anlitande avbankkrediter. Både storleken av bankkrediten och av aktiekapitalet bör kunnabegränsas i förhållande till utredningens förslag. 10.6Teater- och musikrådets musikteaterutredning Musikteaternsutvecklingsmöjligheter är beroende av särskilda åtgärder som tar hänsyn tillbehovet av musikerresurser, repertoarutveckling samt behovet av särskildabidragsbestämmelser för vissa typer av mindre rörliga föreställningar. del av musikteaterutbudet är mycket resurskrävande i fråga om personal ochlokaler. Detta gäller särskilt de medelstora och stora föreställningarna. Deinstitutioner som har möjlighet att producera sådana förestäUningar måstealltså täcka regioner som är större än ett län. finns tre institutionersom i stort kan fullgöra en sådan uppgift, nämligen Operan, iGöteborg samt . Dessainstitutioner bör fungera som musikteatercentra för sina resp. regioner. Påsikt bör fyra musikteatercentra utvecklas i landet genom att en nymusikteaterensemble tillkommer i . Den bör lokaliseras till ochstarta som länsmusikteater i . Några fasta gränser för deolika musikteaterregionerna går inte att sätta f.n. Det blir de ohkamusikteatercentras uppgift att ge- nom samverkan uppnå ett så brett geografiskt underlag sommöjhgt. Operan måste förutom sitt regionala ansvar också tilldelasett riksansvar beträffande stora och medelstora föreställningar, framför allti de regioner som inte kan nås av musikteatercentra i och . I resp. västsvenska och sydsvenska regionen bör Storateatern i och få ansvar för en allsidigmusikteaterverksamhet. Musikteater bör i ökad utsträckning kunna produceras vidnuvarande stads- och länsteatrar samt vid ett par nya länsteatrar som får enhuvudsaklig inriktning mot musikteater (länsmusikteatrar). Vid de förstnämndatorde musikteaterproduktionen huvudsakligen komma att inriktas på uppsökandeverksamhet samt enstaka produktioner med tillfälligt engagerad personal.Arbetet vid en länsmusikteater bör inte enbart inriktas på länet. Genom byte avföreställningar med angränsande län eller regioner erhålls ett mer varieratutbud. I första hand bör två länsmusikteatrar tillkomma, nämligen iVästerbottens län och . Verksamheten i bör /75. Förslagen beträffande Svenska ansluter i storttill vad föreslagit. bör sålunda distribuera Operansriksutbud och medverka till utbyte av förestäUningar mellan regionerna. bör inte producera musikteaterutan svara för musikahskt utvecklingsarbete genom tonsättar-beställningar ochsamarbete med ensembler och institutioner som arbetar för en förnyelse avmusikteatern. Vidare har institutet en viktig uppgift i distributionen av denuppsökande musikteatern till föreningshv och skolor. En effektiv spridning och förnyelse av musikteatern kaninte komma tUl stånd om inte regionmusiken i betydande utsträckning utnyttjasför detta slags verksamhet. Man måste bl. a. vid upprättande av nya regionalalänsmusikteaterenscmbler undersöka om musikerbehovet helt eller delvis kantillgodoses genom regionmusik. Regionmusiken förutsätts också spela en viktigroll för musikteaterverksamheten vid befintliga länsteatrar. De fria musikteatergruppernas produktion bör i ökadutsträckning kunna distribueras genom existerande centrumbildningar. För attgarantera en ekonomisk stabilitet för vissa grupper krävs någon form avanknytning till fasta institutioner, t. ex. länsteatrar. Behovet avmusikerresurser hör därvid kunna tillgodoses genom regionmusiken. Olika åtgärder föreslås slutligen för att stimuleratillkomsten av ny repertoar. 10.7 Remissyttranden över teater- och musikrådetsmusikteaterutredning Så gott som samtliga remissinstanser är positiva tillutredningens förslag. Musikteatercentra med ett övergripande regionalt ansvarsamt nya s. k. dansmusikteatrar accepteras av flertalet instanser, bl. Folkets husföreningarnas riksorganisation och länslandsting. På en rad punkter föreligger dock avvikande uppfattning i skildayttranden. kommun och anser att ett fjärdemusikteatercentrum, i resurshänseende likvärdigt med de övriga, bör tillkommai . vill dock att man först tillgodoser nuvarandeinstitutioners behov. Operan bör t. v. svara för . Att Operan måste tilldelas ett riksansvar för större ochmedelstora föreställningar och ett större ansvar för den mellansvenska regionenär de flesta instanser, t. ex. Operan, Svenska och ,positiva till. Svenska efterlyser dock en långsiktigutvecklingsplan för Operans turnéverksamhet och varnarför riskerna i att låta Operan bli alltför mycket av en turnéteater. Förbundetkan av konstnärliga skäl inte godta en nedskärning på hemmascenen. teater- och konsert AB och kantänka sig att åta sig ökade regionala uppgifter i resp. Väst- och ,om ökade kostnader kan bestridas bl. a. av staten. Stiftelsen konserthusdelar utredningens uppfattning om vilka uppgifter Skåneinstitutionerna skallfå. och kommuner understryker att man inte är beredda att ökamusikteaterns verksamhet regionalt, om inte stat, landsting och övriga kommunerger ökade bidrag. En tämligen enhällig opinion tillstyrker förslaget omlänsmusikteatrar främst i och . Uppfattningarna om insatsernasstorlek och organisationen av teatrama varierar dock. En prioritering av Umeåförordar kommun, och Musikaliska akademiensamt Sångens Makt. kommun menar att är den lämpliga orten för enmusikteaterensemble i . Utredningensuppfattning att egen lyriska produktion bör kunna minska när defasta regionala ensemblerna byggts ut delas inte av Svenska , somanser att det finns flera skäl som talar för alt betydande produktionsresurserbör ligga kvar hos teatern. Även andra instanser framhäver starkt Riksteaternsroll när det gäller uppbyggnad av länsmusikteatrar, distribution ochproduktion, t. ex. Folkbildningsförbimdet, Folkets husföreningarnasriksorganisation. för rikskonserter framhåller särskilt samordnings- ochdistributionsupp- Institutet delar dock utredningens uppfattningom den framtida omfattningen av lyriska produktion och om sinegen roll. Utredningens synpunkter på de principer som bör gälla fördistributionen av musikteatern accepteras med vissa förbehåll och tillägg. Förbehållengår i stort ut på att turnéverksamheten inte får splittra och reducera arbetetpå hemmascenen. Genomgåendeär remissinstanserna positiva till att utredningen lägger stor vikt vid att enökad uppsökande musikteaterverksamhet kommer till stånd. Beträffandehuvudmannaskapsfrågorna menar att man inte bör tvingafram någon bestämd lösning utan att lösningar får ske efter överläggningarinom varje region. och hänvisarbeträffande finansieringsfrågorna till kommande förhandlingar mellan stat,landsting och kommuner. Beträffande statsbidraget är det ett genomgående önskemålatt detta skall stimulera regional verksamhet. Regionmusikendelar utredningens uppfattning om utnyttjande av regionmusiken imusikteatersammanhang men framhåller att organisationen inte får bli en»musikerbank». Mera pessimistiska än utredningen beträffande regionmusikensanvändbarhet är i varierande grad , Stockholmskommun. Förslagen i fråga om åtgärder för repertoarutvecklingbedöms genomgående positivt. Statsunderstöddasymfoniorkestrar finns i , , , , Helsingborgoch . De har i allmänhet sammanförts under beteckningen yrkesorkestrar.Mindre orkesterenheter finns också i och . Orkestrarna fungerari skilda organisatoriska former (9.1). Spelåret1969/70 utgjorde det sammanlagda antalet konserter ca 840 och antalet besökande470 000. /73 var konsertantalet ca 940 och besökarna ca 575 000.Den mest markanta ökningen beträffande såväl konserter som publik hänför sigtill . Huvuddelen av konserterna sker i traditionellaformer och riktar sig till vuxen publik. Barn- och skolkonserter samtuppsökande verksamhet av skilda slag har totalt sett utgjort den mindre delenav verksamheten men har efter hand fått en framskjuten ställning i vissaorkestrars verksamhet. Skolungdom utgjorde /73 avpubliken. Totalt sett konserterarsymfoniorkestrarna i relativt stor omfattning utanför sina egna hemorter. Enfemtedel av de offentliga konsertema genomfördes /73 utanför resp.hemkommun. Variationen mellan orkestrarna är dock betydande och antaletturnékonserter är långt ifrån tillräckligt för att täcka landet. Institutet förrikskonserter har inte kunnat erbjuda något större antal offentligaorkesterkonserter som komplement. Institutetför rikskonserter tillkom genom beslut (prop. 1968:45, SU 1968:114,rskr 1968:263). Institutet är en statlig stiftelse med av Kungl. Institutetsuppgift är att främja musiklivet och vidta åtgärder för att öka intresset förmusik bl.a. genom att anordna och förmedla konserter. Konsertverksamheten iskolan är institutets huvuduppgift. Skolkonserter kan numera anordnas i aUalän. Institutet har även till uppgift att producera allmänna offentligakonserter för distribution över hela landet. Interna konserter och konserterinom ramen för Musik för Ungdom har ökat. Budgetåret1972/73 var institutets totala produktion ca 5 600 konserter varav ca 2 500med regionmusiken. I produktionen ingick omkring 3 500 skolkonserter och 1 500interna konserter. Utöverden egna produktionen svarar institutet bl. a. för stöd till vissa lokala ochregionala musikarrangemang, utbyte med utlandet, experimentverksamhet, kurs-och utbildningsverksamhet, bl.a. inom ramen för Musik för Ungdom, visst stödtill amatörmusiken, bl. a. på körområdet. Till verksamheten med skolkonserter är knuten produktion avläromedel. Institutet har även ett visst övergripande konstnärligt ansvar förregionmusiken och svarar för vidareutbildning av regionmusiker. Ett visstsamarbete förekommer också med . År1970 beslöt (prop. 1970:31, SU 1970:121, rskr 1970:282) attmihtärmusiken från skuUe omorganiseras tUl regionmusik. Dennaskulle till av sin kapacitet stå till det allmänna musikUvetsförfogande. leds den av en särskild styrelse med nio avKungl. Maj:t utsedda ledamöter (prop. 1973:65, KrU 1973:18, rskr 1973:142).Verksamheten omfattar 22 avdelningar fördelade på åtta regioner.