prop · FX0328 · 1974-12-31 00:00:00 — Ettstort antal remissinstanser kommenterar motiveringarna som följer eftermålformuleringen. Kulturpolitikenssamspel med andra miljöpolitiska åtgärder understryks av ett stort antalremissinstanser. Socicdstyrelsen påpekar att den i sitt planerings- ochutveckhngsarbete i allt större omfattning tUlämpat en helhetssyn på människanoch hennes livsvillkor. Styrelsen ser på betär±ande med stortiUfredsstäUelse och instämmer i det övergripande målet och delmålen. , och poängterar kopplingen Prop.1974: 28 37 avkulturpolitiken till andra miljöpolitiska insatser. Flera länsstyrelserinstämmer i att kulturpolitiken måste ses som en del av samhälletsmiljöpolitiska engagemang i stort varVid också sambandet med regional-pohtikenbetonas. Några länsstyrelser menar att länsstyrelsema i ökad omfattning bör taupp kulturfrågorna i det allmänna regionala planeringsarbetet. Viktenav att bryta de kultureUa orättvisorna mellan olika grupper samt behovet av attrikta insatserna till de eftersatta gmpperna understryks av ett stort antalremissinstanser. Många instanser ser detta som ett grandläggande krav påkulturpohtiken. Några remissinstanserdiskuterar uppfattning att det demokratiska inflytandet överkulturpolitiken inte får innebära att kulturens innehåll styrs. Göteborgsuniversitets humanistiska fakultet påpekar att val och prioriteringar alltidmåste göras i de anslagsfördelande organen och att detta i sig medgerstyrning. och kommuner samt i län menar att det demokratiska inflytandet över kulturområdet måste hasamma former som för andra områden. De två kommunerna anser att i fråga omkommunala institutioner måste garantier skapas mot ensidighet ochmonopol.stäUning. anser inte att politiskt ansvar för kulturellverksamhets inr'iktning och innehåU behöver utgöra hinder för samhällskritikoch debatt. ABF konstaterar att avstått från att analyserakonsekvenserna av formuleringen. Den styrning av kulturutbudet somkännetecknar marknadsekonomin kan inte vara förenlig med de föreslagna målenför kulturpolitiken. Marknadsekonomin ger inte heUer åt kulturarbetarna friheti fråga om kulturens innehåll. Frihet åt konstskaparna är emellertid intetillräcklig. Distributörernas och mottagarnas frihet är enligt förbundet minstlika angelägen. Detövervägande antalet remissinstanser behandlar decentraliserings-målet.Kommentarerna är med få undantag positiva. Inga förslag till annan formuleringförs fram. Allmänna synpunkter ianslutning till målformuleringen redovisas av ett antal remissinstanser. Flera instanser somorganisationskommittén för regionmusiken, ett antal länsstyrelser.Författarcentrum, . och anser attdecentraliseringsmålet och de praktiska konsekvenserna härav är av centralbetydelse i den framtida kulturpolitiken. förregionmusiken ifrågasätter om inte decentraliseringsmålet är överordnatövriga delmål. Prop.1974: 28 38 främjandet.Svenska fdminstitutet och KF däremot menar att decentralisering mera bör sessom ett medel för att nå det övergripande målet än som ett mål i sig. och instämmeri betoning av vikten av decentralisering inom kulturområdet menifrågasätter om inte förslagen i vissa avseenden innebär en centralisering. LOanser att en decentraUsering som tar sikte på jämnare fördelning meUan olikalandsdelar och grupper i tillgången till kulturaktiviteter föratsätter enstark samhäUsmakt. Synpunkternai motiveringen efter förslaget till målformulering kommenteras av mångaremissinstanser. AMSsamt ett antal länsstyrelser instämmer i uppfattning attkulturpolitiken bör ses som en del i regionalpolitiken. AMS påpekar att endecentralisering bidrar tUl att skapa väldifferentierade regioner i kulturelltavseende vilket är önskvärt då arbetskraftens val av bostads- och arbetsortinte bara är beroende av sysselsättningsmöjligheterna utan bl.a. också av denkulturella service som erbjuds. Viktenav att staten ikläder sig ett ekonomiskt ansvar för utvecklingen av denkulturella verksamheten i olika regioner betonas av i Uppsalalän, några kommuner, i , TCO och SACO.Länsstyrelsen i län vill skärpa statens ansvar tUl att garantera attett likvärdigt kulturutbud med viss miniminivå utvecklas och hålls vid maktöver hela landet. poängterar att lokala ellerregionala finansieringsproblem kan hämma en utveckling inom olikakultursektorer. Detta kan bara förhindras genom att srtatsmaktema lagfästerden decentraliserade ansvarsfördelningen inom hela kulturområdet, ekonomisktstöder denna decentralisering, garanterar de lokala och regionalakulturinstitutionernas karaktär och frihet samt noga följer att uppgifternafullföljs på ett sådant sätt att alla delar av landet blir försörjda. Decentrala institutionemas roU vid en ökad decentralisering tas upp av bl. a.Operan och som understryker att de storateaterscenerna måste få arbeta vidare på gynnsamma viUkor. En i och för sigvärdefull decentralisering får inte medföra en uttunning ochkvalitetsförsämring av verksamheten vid nu verksamma institutioner. Institutetför rikskonserter framhåller att en förutsättning för att institutet skallkunna släppa sitt direkta regionala ansvar är att kommuner och landsting bådeorganisatoriskt och verksamhetsmässigt kraftigt bygger ut sin verksamhet påkulturområdet. anser att förslaget att vissa av Riksteaternsoch Rikskonserters uppgifter bör föras över tUl regionala organ i princip skallgälla alla samhäUsorgan med uppgifter liknande dem de två riksorganen har. Viktenav en decentralisering av radions och televisionens produk- Prop.1974: 28 39 tionsresurser poängteras av några länsstyrelser,utredningen angående den fortsatta verksamheten med radio och television inomutbildningsväsendet. framhåller att en decentralisering i betydelsen fastaproduktionsanläggningar utanför storstadsområdena bör ske för att företagetinte skah etablera ett faktiskt produktionsmonopol. En fortsatt decentraliseradkulturaktivitet kommer att vidga det programunderlag som företaget viUutnyttja. konstaterar att för ätt få tillstånd en reell kulturspridning är det nödvändigt att planering, beslutsfattandeoch verkstälhghet så långt som möjligt förläggs tiU lokal nivå. Kommunemamåste således även i fortsättningen bära ett huvudansvar för kulturpolitikensutformning och för kulturaktivitetemas spridning tUl olika grupper i samhället.Vikten av en decentralisering av den kulturella verksamheten inom regioner ochkommuner understryks av bl. a. flera länsstyrelser. Statensungdomsråd, , , . HSB och kristnasocialdemokraters förbund menar att i decentraliseringssträvandena bör ocksåingå att ge folkrörelser och andra organisationer ökade resurser tiUverksamhet inom kulturområdet. LO anser att dessa organisationer genom att defår ett eget ansvar kan ta på Sig nya uppgifter och skapa en mångfald ochvariation i aktiviteterna efter olika gruppers intressen, idéer och behov.Detta leder också tiU en bredare folklig förankring av beslutsfunktionerna.Svenska kommunförbundet betonar värdet av att kulturverksamheten i kommunernapå olika sätt förankras i det lokala förenings- och organisationslivet. 5.3.6 Samordnings- och differentieringsmålet förslag tiU ett samordnings- ochdifferentieringsmål bemöts positivt av det relativt stora antal instanser sombehandlar frågan. Inga förslag till omformulering av delmålet förs fram.Konstakademien och anser dock att samordning och differentieringav åtgärder bör ses som medel och inte som mål i kulturpolitiken. En rad remissinstanser kommenterar de synpunkter somredovisas i motiveringen efter målformuleringen. , , ett antallänsstyrelser. ABF, TCO, och LO framhåller på samma sätt som kulturrådetvikten av att de kulturpolitiska insatserna samordnas med åtgärder inom andraområden bl.a. genom samarbete på planeringsstadiet. Socialstyrelsenunderstryker att de olika administrativa organen för kulturplanering på olikanivåer bör få möjlighet till och ha skyldighet att direkt samverka medkommunernas sociala organ och de kommunala 1974: 28 40 handikappråden.SACO understryker vikten av att kulturnämndernas ställning stärks i kommunema. LO framhåller attkulturpolitiken måste ingå som ett led i en samlad politik och samordnas medbl.a. arbetsmarknadspolitik, utbildnings-och socialpolitik ochsamhällsplanering. Den ojämlikhet som råder inom kulturhvet och som i hög graddrabbar de grapper organisationen företräder kan endast till en del undanröjasgenom kulturpohtiska åtgärder. Den bristande jämlikheten har sin orsak iförhållanden inom arbetslivet och samhällslivet i övrigt och kräver därförinsatser inom flera områden. LO,och att samordningen inom kulturområdet inte får leda till enutslätning av det kulturella utbudet så att olika uppfattningar, idéer ochkonstnärliga uttrycksmedel försvinner. LO menar att dessa olikheter är omistligaför ett demokratiskt kulturliv. Behovet av differentieringav de kulturpolitiska insatserna samt exempel på olika grupper förvilka differentierade åtgärder är angelägna behandlas av ett antal remissinstanser. ABFkonstaterar att inte närmare beskrivit arten av de differentieradeåtgärderna och inte heller lagt fram förslag om särskilda ekonomiska resurser.Förbundet framhåller att om differentierade åtgärder skall ge betydelsefullaresultat krävs ekonomiska resurser till skolning av medarbetare, ordentligorganisation lokalt och ofta en relativt dyrbar informationsteknik. Liknandesynpunkter för Skådebanan fram. Moderata samlingspartiets kvinnoförbundunderstryker att en förutsättning för differentierade åtgärder är att kunskapernaom vad som hindrar människor från att tillgodogöra sig kulturupplevelser ökas.Vikten av att särskilda ågärder vidtas för de i kulturellt avseende eftersattagmpperna framhålls av flera remissinstanser bl.a. SÖ, , ,och . ABF och LO framhåUer vidflera tillfällen att det är insatser för dessa grupper som bör prioriterasbland de kulturpolitiska åtgärderna. instämmer i atten differentiering bör ske men understryker att en ökad satsning på dekulturpassiva inte får medföra att de redan kulturaktivas intressen negligeras. Författarcentrum och Invandrarnas kulturcentrum anseratt försummat invandrarna och deras speciella problem i sinaförslag. SÖ anser att invandrargmpperna måste tillförsäkras möjUgheter attutveckla sin kulturella särart som insatsema inriktas på att raserabarriärerna mellan svenskar och invandrare samt inhemska minoriteter bl.a.genom gemensamma aktivi- Prop.1974: 28 41 teter.Liknande uppfattningar förs fram av , och . konstaterar att förslagen till mål förkulturpolitiken inte strider mot de mål som formulerats för samhäUets insatserför invandrare. Vad som krävs är en precisering och konkretisering av dekulturpolitiska målen för insatsema för invandrargmppema. Verket påpekar attdet är viktigt att stödåtgärder sätts in i början av invandramas vistelse ilandet för att bidra till att upprätthåUa den kulturella aktiviteten och bevarade etniska särdragen. Den kulturella verksamhet som bedrivs i invandrarnasegna organisationer bör därför ges Starkare stöd. påpekar ocksåatt invandrarnas medinflytande i den föreslagna kulturorganisationen börsäkerställas. De föreslagna målen är enligt invandrarutredningen fullttillämpbara också för invandrarnas och de språkliga minoritetemaskulturproblem. Dessa problem kan emellertid inte lösas enbart inom ramen för samhälletsallmänna kulturella åtaganden. En föratsättning för att de aktuella grappemaskall kunna ta del av det allmänna svenska kulturutbudet är en effektivundervisning i svenska. Utredningen påpekar dock ätt om samhället tar på sigett ansvar för de språkliga minoritetsgrupperna kräver detta av olika skäl ettaktivt stöd tUl verksamhet som sker på dessa grappers egna språk, vilketföratsätter vissa säråtaganden från samhällets sida. Invandrarnas kulturcentrumanser att av statliga, regionala och lokala insatser för kulturändamål skallen del som motsvarar invandrarnas procentueUa andel av befolkningen avseinvandrare. Vidare bör ett särskilt kulturstöd eller en kulturfond skapas förde språkliga minoriteterna. Fråganom särskilda kulturpolitiska åtgärder för handikappade tas upp av bl.a.socialstyrelsen, SÖ, , handikapputredningen ochHandikapporganisationernas centralkommitté. , statenshandikappråd och handikapputredningen konstaterar att syn på handikappfrågornastämmer väl överens med den normaliseringsprincip som styr samhälletsåtgärder för denna grupp. SÖ anser däremot att genom hänvisningentill handikapputredningens arbete gett handikappgrupperna en särbehandling.Genom att åtgärderna fördröjs kommer klyftan meUan handikappade och andragrupper att öka. , handikapputredningen ochHandikapporganisationernas centralkommitté betonar uppfattning attåtskUd kulturell verksamhet för handikappade bör undvikas sominstanserna konstaterar att det i vissa situationer är nödvändigt medverksamhet som avser endast handikappade. Deinstitutionsvårdades kultureUa situation behandlas mera utförhgt avkriminalvårdsstyrelsen, , SÖ och författarförbund.Kriminalvårdsstyrelsen och pekar på det värde den kultureUaverksamheten vid olika vårdinstitutioner Prop.1974: 28 42 a. för den sociala rehabiliteringen.Kulturinstitutionernas och folkbUdningsorganisationernas verksamhet vidvårdinstitutionerna bedöms vaira av stort värde. författarförbundmenar att det fordras en grandläggande uppmstning av den kulturella servicenså att den om möjUgt motsvarar servicen utanför institutionerna. De intagna böri detta arbete själva utforma den kulturella verksamheten. Författarcentrum och anser attbar n-kulturen fått en alltför vag behandling av . Samma uppfattningframförs av Författarcentrum, Barn -och ungdomsboksrådet. Föreningen , och allmänna biblioteksförening ien gemensam skrivelse. Organisationerna föreslär i ett antal purikter åtgärderför att stärka barnkulturen. TCO framhåller att undersökningar visar att dekulturvanor som grundläggs blir bestående för flertaletmänniskor. Syftet med kulturpohtiken måste enhgt organisationen vara att såmånga människor som möjligt blir kulturaktiva. För att nå detta mål är detåtgärder bland barn och ungdom som ger det bästa resultatet. Inte minstbarnen i de kulturovana hemmen måste kompenseras varför insatser måste görassåväl för barn i förskoleåldern som för barn och ungdom . 5.3.7 Gemenskaps- och aktivitetsmålet förslag till formulering av ett gemenskaps-och aktivitetsmål möter inga invändningar från det begränsade 'antal remissinstansersom behandlar frågan. Ingen remissinstans föreslår någon omformulering avmålet men flera ger kommentarer till de synpunkter som redovisar imotiveringen. delar uppfattning attinsatser för att främja fri skapande verksamhet i grupp bör framhåller att insatser för kulturverksamhet i gruppinte får ske på bekostnad av möjligheterna till individuell kulturaktivitet.Föreningen och industriformgivare anser att en ökadsatsning på icke yrkesmässig kulturverksamhet är en viktig väg för att skapaökat intresse för kultur och kulturarbetarnas verksamhet. Någotkonkurrensförhållande mellan icke yrkesmässig verksamhet och den rentyrkesmässiga anser föreningen inte att det finns, i stället bör samarbetemellan verksamhetsformerna stimuleras. Liknande synpunkter uttrycker länsstyrelseni . betonar att man under ingavillkor får skapa motsatsförhållanden mellan olika former av kulturaktivitetersom t. ex. mellan amatörism och professionellt skapande. konstaterar att de elektroniska kommunikationsformerna har en passiviserande tendens och saknar cn Prop.1974: 28 43 analysav vilken roll de kommersiella intressena spelar i utvecklingen av dennatekniska mediemarknad. Organisationen poängterar att teknisk mediekultur aUtidmer eller mindre konkurrerar med självaktivitet eller gemensamma aktiviteter. Folkrörelsernasbetydelse för att realisera delmålet betonas av bl.a. somframhåller att målsättningen sammanfaller med den efter vilken mångafolkrörelser och ungdomsorganisationer arbetar. ABF och KF konstaterar att denhelt övervägande delen av gruppverksamheten inom kulturområdet återfinns inomstudieförbunden. och fornminnes- och hembygdsförbundunderstryker den lokala och regionala folkkulturens betydelse för gemenskap ochaktivitet samt hembygdsrörelsens roll i detta sammanhang. Remissinstansernaär i huvudsak positiva till förslaget till formulering av ett mål rörandeyttrandefriheten. Några remissinstanser ifrågasätter dock om det är motiveratmed en särbehandling av kulturområdet i fråga om yttrandefriheten. I en delfaU vill remissinstanserna ytterligare markera yttrandefrihetens betydelsegenom att ge detta delmål ställning av övergripande mål för kulturpolitiken.Flera remissinstanser uttalar sig vid behandlingen av yttrandefrihetsmålet fören grundlagsreglerad yttrandefrihet. Inga förslag till omformulering förs fram,däremot ges många kommentarer tUl de synpunkter redovisar imotiveringen. Frågornaom de anslagsbeviljande organens ansvar samt om frihetens tillämpning ochgränser diskuteras av relativt många remissinstanser. befararatt tillkomsten av en kulturbyråkrati på tre nivåer kan leda till beskärningari kulturinstitutionernas rörelse- och yttrandefrihet. Teater- och musikrådetunderstryker samhällets skyldighet att stödja olika kulturella strömningarsamt att kritik mot kultumtbudet inte får kopplas samman med påtryckningarfrån de anslagsbeviljande samhällsorganens sida. En liknande uppfattning harlänsstyrelsen i . i och länmenar att yttrandefriheten i och för sig är ytterst väsentlig men attutformningen behöver en noggrann analys för att man skall få en riktigavvägning mellan demokratiskt inflytande och konstnärhg frihet. Detdemokratiska inflytandet över kulturpolitiken måste ha samma form som inomandra samhällssektorer. i anser att kulturnämnderi landsting och kommuner måste vara beredda att tolerera att alla former avkulturyttringar får tillfälle att komma till uttryck. Det rör sig dock om en Prop.1974: 28 44 frihet under ansvar varför enskilda människor såväl somgrupper i samhället inte skäll behöva löpa risk att skadas på grand av missbrukav en vidsträckt konstnärlig yttrandefrihet vars gränser kan vara svåra attprecisera. Frågan om yttrandefrihetens tUlämpning och gränser diskuteras ävenav några kommuner som pekar på riskerna av en styrning av kulturverksamhetengenom att den kan präglas av en ensidig politisk inriktning. Det kan intebetraktas som en inskränkning av ytt-randefr'iheten om ansvarigt kommunaltorgan i sådana situationer på ohka sätt söker motverka en sådan utveckling.Landstingsförbundet anser att yttrandefriheten är väsenthg i en framåtsyftandekulturpolitik och instämmer i synpunkter. Ansvarsfördelningenmellan förtroendevalda och personal måste enligt förbundet vara klart utformadför att möjligheter tiU fritt kulturarbete skall kunna föreligga. Frågan om depolitiska instansernas naturliga ansvar för verksamheten ochinstitutionschefens möjligheter till självständigt arbete bör lösas genomfastställda förordnandeperioder för institutionscheferna. StudieförbundetMedborgarskolan anser att yttrandefriheten är av central betydelse ikulturarbetet och menar att den kan begränsas dels genom statsmaktemas ochinstitutionernas inskridande, dels genom att vissa åsiktsgrupper skaffar sigett dominerande inflytande över massmedia, kulturinstitutioner,stipendienämnder och andra beslutande grupper. är angreppen påyttrandefriheten huvudsakligen av den senare typen menar förbundet som ocksåframhåller att en ohämmad yttrandefrihet kan komma i konflikt med individersoch gruppers integritet. Den mera avgränsade frågan om friheten för person a-1 e ninom kulturinstitutionerna kommenteras av bl. a. Landsantikvarieorganisationernassamarbetsråd. , , , författarförbundoch vilka understryker uppfattning attpersonalen bör få frihet att under ansvar utforma verksamheten. ABF, TBV. LO, KF, , kristna socialdemokraters förbundsamt några kommuner år kritiska mot behandhng av yttrandefrihetenoch menar att det inte är befogat med en specialbehandling av kulturområdet idenna fråga. Inte heller är det rimhgt att inom kulturområdet göra det till enfråga om frihet enbart för de konstnärliga utövama. Yttrandefriheten är enligtABF en äV hömstenama i vår demokrati och skäll gälla hela samhäUet, alltså ävendet kulturpolitiska området. Förbundet har därför svårt att tänka sig ensärskild lagstiftning av grandlagstyp för konstnärliga och andraopinionsmedier. Yttrandefriheten inom kulturområdet skall inte heller ses somen fråga enbart för skapare av konstnärhga produkter utan måste avse allamedborgares lika rätt till möjUghet att uttrycka sig, något som också och Sve- rigeskristna socialdemokraters förbund understryker. Enligt ABF måstekulturpolitiken främja sådana former av kulturaktiviteter som också gerdeltagama/mottagama reeUa möjligheter att framföra uppfattningar och vinnagehör för sina åsikter. Liknande uppfattningar förs fram av LO. KF konstaterar att en reell yttrandefrihet är en fömtsättning för alldemokratisk poHtik och anser sig sakna anledning att i det aktuellasammanhanget ge synpunkter på den allmänna yttrandefrihetens innebörd ochföratsättningar. Om avsikten med förslag är att ge konstnärer enprivilegierad ställning i fråga om yttrandefriheten vill förbundet avstyrkadetta förslag tUl delmål. Problemet med den reellayttrandefriheten tas upp av bl. Musikcentrum, Filmcentrum, ABF, TCO, Klys, och . Enligt ABFfinns formellt redan nu möjligheter för alla att skapa bildkonst, skrivaböcker, uttrycka sig i bild, i scenkonst etc. I realiteten är möjligheterna begränsadepå grund av bristande resurser för de ohka uttryckssätten. Orsakerna till dettaär dels det kommersiella trycket, dels alltför begränsade samhällsinsatser. Enlagfäst yttrandefrihet har därför enligt förbundet inte någon avgörandebetydelse om inte samhället garanterar mångfalden av medier. Statensungdomsråd och ger uttryck förliknande uppfattningar och anser att ett av de viktigaste medlen för att tryggaen reell yttrandefrihet är att stödja folkrörelser, organisationer ochföreningsverksamhet. finner frågan om yttrandefriheten ochdess praktiska tiUämpning vara av sådan vikt att den bör analyseras ytterligareinnan ställning tas till förslag. Musikcentrum och Filmcentrumanser att den kommersiella verksamheten har ett förkrossande övertag inommusik- och filmsektorn vilket hindrar en reell yttrandefrihet och ettnyskapande. FörslagettUl förnyelsemål behandlas av ganska få remissinstanser. En relativt stor andelav de instanser som yttrat sig tar upp frågor som är av speciellt intresse förden egna verksamheten. Ingen instans invänder mot att förnyelse skall vara ettdelmål i kulturpohtiken. Enremissinstans, KF, föreslår att delmålet omformuleras och utvidgas till attomfatta ett kvalitetsansvar över huvud taget. Hävdandet av den konstnärligakvaliteten är viktig då det inte är ovanligt att samhällsstöd eller stöd frånorganisationer eUer institutioner begärs för verksamheter som tar sig yttreform av konst, t. ex. teater eller Prop.1974: 28 46 utställningav bilder, även om inga konstnärliga kvaliteter föreligger. KF föreslår attdelmålet omformuleras på följande sätt: »Kulturpohtiken skall möjhggörakonstnärlig förnyelse och medverka till kvalitativ förbättring avkultumtbudet». Förnyelsen inom kulturinstitutionernatas upp av bl.a. Operan. Svenska riksteatern.Filmcentrum och . Förnyelsemålet är tillsammans medbevarandemålet det enda mål som härrör från kulturområdet och kan ge ledningför kulturverksamhetens innehåll konstaterar . Teatern anser attkulturrådet inte har klart för sig vilken förnyelseverksamhet och konstnärligutveckling som förekommit inom kulturinstitutionerna de senaste åren.Möjligheten att experimentera och rätten att misslyckas måste finnasunderstryker teatern. Krav på lönsamhet i traditionell betydelse kan inte resasi detta arbete. Institutionen efterlyser konkreta förslag för att främjainstitutionernas förnyelsesträvanden. menar att förnyelsesträvandena ären förutsättning för att kvalitetskravet skall kunna upprätthållas.