prop · FX03128 · 1974-12-31 00:00:00 — Värdet av en andel vid ettvisst tUlfälle uträknas enligt andra stycket första punkten genom att aktiefondensaktuella värde delas med antalet vid tillfället utelöpande fondandelar.Inlösta andelar skaU självfallet inte medräknas. I fråga om beräkningen av fondens värde ges i andrastycket andra punkten den föreskriften att detta värde skall beräknas genom attfrån tillgångama i fonden avdrages de skulder som avser denna. Skulder somsålunda skall dras av från fondtiUgångama kan utgöras av beslutade men ejutbetalade utdelningar tUl fondandelsägama, beslutade men ej utbetaladeersättningar tUl fondbolaget eller förvaringsbanken eller ännu ej eriagdalikvider, avgifter eller andra kostnader i samband med förvärv av värdepappertill fonden. TUl skulder som givetvis skall beaktas hör också debiteradeoguldna skatter. En i detta sammanhang aktuell fråga är hur man skall ta hänsyntUl sådana framtida skulder som latenta skatteskulder, dvs. ärmu ej debiteradeskatter. Utredningen, soin diskuterat denna fråga närmare i betänkandet (s.151153), förordar att avdrag från fondtUlgångarna vid beräkning avfondandelsvärdet skall göras även för framtida skatter, om detta följer avfondbestämmelserna. I dessa skulle enligt utredningen även anges storleken aveventuella avdrag, t. ex. viss procentuell andel av tUlgångamas värde, uppburenav-kastnmg eller föreliggande värdestegring på värdepapperen i fonden. Vid remissbehandlingen har utredningens förslag inämnda avseende allmänt tUlstyrkts eller lämnats utan erinran. Även jagansluter raig till vad utredningen anfört i denna fråga. I lagen har sålundauttryckligen angetts att de skulder som skall dras av från fondtUlgångarna vidberäkning av fondens värde skall inbegripa framtida skatteskulder, om sådana skallbeaktas enligt fondbestämraelserna. Dessa skall enligt 12 § andra stycket punkt6 ange grunderna för beräkning av fondandelsvärdet. Av fondbestäraraelsernaskall sålunda fraragå i vilken utsträckning hänsyn skall tas till latentaskatteskulder vid beräkning av fondandelsvärdet. Det bör ankomma påbankinspektionen att vid sin prövning av fondbestämmelsema beakta denna fråga. Enligtandra stycket tredje punkten regleras värderingen av tUlgångarna bara såvittavser värdepapper. Dessa skall värderas med ledning av gällande marknadsvärde.Begreppet gällande marknadsvärde har tidigare kommenterats under 20 §. Skulledet visa sig svårt att fastställa marknadsvärdet, ankommer det på fondbolagetatt med iakttagande av god redovisningssed göra en så realistisk och objektivvärdering som förhållandena medger, 1andra stycket fjärde punkten föreskrivs att det åligger fondbolag attfortlöpande beräkna fondandelsvärdet. Det fär ankomma på varje fondbolag attbedöma hur ofta en beräkning behöver ske. Ett aktuellt fondandelsvärde måstefinnas både vid försäljning och inlösen av fondandelar. Omsättningen avandalar i varje aktiefond komraer därför att bli avgörande för hur oftafondandclsvärdet behöver fastställas. Det anförda innebär alltså att dettavärde skall beräknas kontinuerligt så ofta sora det behövs av praktiska skäl. Närdet gäller större aktiefonder torde behov föreligga att fastställafondandelsvärdet så gott sora varje börsdag. Tredjestycket innehåller aUraänna bestäramelser om försäljnings- resp.inlösningspriset på en fondandel. Den närmare bestämningen av sådant pris fårankomma på fondbolaget. Föreskrifter om beräkningsgrunderna skall finnas ifondbestämmelserna. Av 12 § andra stycket punkt 7 framgår att i dessa alltidskall anges de högsta tUlägg till eller avdrag frän fondandelsvärdet sora fårgöras vid bestämmande av försäljnings- resp. inlösningspris för fondandel. Försäljningspriset på en fondandel, dvs. det beloppsom en nytillträdande fondandelsägare måste erlägga, utgörs först och främstav det på försäljningsdagen gällande fondandelsvärdet. I den mån det ärtillätet enligt fondbestämraelserna, fär tUlägg till fondandelsvärdet görasraed försäljningskostnader och kostnader vid inköp av värdepapper lill fonden.Till försäljningskostnader hör sådana direkta kostnader som fondbolaget harför bl. a. reklam, tryckiung och hantering av fondandelsbevis. Vidare kanbeaktas sådana kostaader som courtage, stära-pel och andra utgifter i sambandmed inköp av värdepapper till fonden. De olika kostaadstUläggen kan självfaUetinle fastställas för varje enskild försäljning av en fondandel utan derasstorlek fär bestäramas efter genomsnittsberäkningar. Beräkningsgrunderna skallanges i fondbestämraelsema. En differentiering av kostnadstUlägget så som skeri nuvarande aktiefonder kan göras inom ramen för det i fondbestämmel- sernaangivna högsta beloppet. Det bör tilläggas att bank eUer mäklare vidförsäljning av fondandelar givetvis kan ta ut provision för sina tjänster påsamma sätt som vid försäljning av aktier ra. Inlösningspriset på en fondandel grundas på det vidinlösningslillfället gällande fondandelsvärdet, vUket fondandelsägaren iprincip bör vara berättigad att få ut vid inlösen av sin fondandel. Påmotsvarande sätt sora i fråga om försäljningspriset kan emellertidinlösningspriset påverkas av de raed inlösningsförfarandet förenadekostnadema, i den mån det är tUlåtet enligt fondbestäramelserna. Frånfondandelsvärdet får dras kostnader för inlösningsförfarandet, t. ex.hanterings- och kontorskostnader, samt kostnader för försäljning avvärdepapper ur fonden såsom courtage och stämpel. Avdrag bör få göras försistnämnda slag av kostnader, även ora värdepapper ur fonden inte behöverförsäljas direkt i samband med inlösningen i fråga. Fondbolaget bör sålunda harätt alt vid varje inlösen göra ell schablonmässigt beräknat avdrag för alttäcka sådana kostnader som nämnts. Denna paragraf, som inte har någon direktmotsvarighet i utredningens förslag, irmehåller de grundläggande bestämmelsernaom fondbolags skyldighet att ge ut fondandelsbevis eller föra register överinnehav av fondandelar. Föreskrifter av motsvarande innehåll finns i Europarådetsriktlinjer art. 3 punkt 1 och i den inledande definitionen i OECD-reglerna. I enlighet med den lösning som jag förordat i denallmänna motiveringen (avsnitt 5.4.10) bör fondbolagen ha frihet att väljamellan ett system med obligatoriskt utgivande av fondandelsbevis och ett systemmed register över innehav av fondandelar, eventuellt kombinerat med utgivandeav särskilda bevis. I paragrafen föreskrivs därför att fondbolag skall utfärdafondandelsbevis tUl varje fondandelsägare eller föra register över innehav avandelar i fonden. Bestämmelsen innebär att fondandelsbevis alltid skall ges uttill andelsägarna i viss aktiefond, om register ej förs för fonden. Den innebärockså att register måste föras, om fondandelsbevis inte utfärdas. Något hinderfinns inte enligt lagen att kombinera dessa system så att fondbolag för en fonddels utger fondandelsbevis och dels för ett register. En fömtsättning måstedärvid självklart vara att en sådan kombination utformas så att den inte skaparoklarhet i fråga om rättsverkningarna för fondandelsägarna. En tänkbarkombination, som kan vara lämplig för vissa fonder i vUka utdelning lämnas tUlandelsägama, är att efter mönster av lagen om förenklad aktiehantering ge utkuponglösa fondandelsbevis och dessutom föra ett register till vilket kanknytas rätten till utdelning. Utbetalningarna av utdelning kan då ske på gmndvalav registret och med hjälp av ADB teknik på samma sätt som tUlämpas avvärdepapperseentralen. systemsom fondbolaget tillämpar för en aktiefond skaU enligt 12 § andra stycketpunkterna 4, 5 och 9 anges i fondbestämraelsema för fonden. Sora jag framhålliti den allmänna motiveringen raåste naturligtvis enhetliga regler gälla för enoch samraa aktiefond. I den mån föreskrifterna i fondbestämraelserna omfondandelsbevis eller register m. ra. går utöver vad som anges i lagen,ankomraer det på bankinspektionen att pröva att föreskrifterna inte stridermot lagen och att de i övrigt är tiUfredsstäUande för fondandelsägarna från bl.a. rättssäkerhetssynpunkt. I paragrafen meddelas bestämraelser omfondandelsbevis och om bevisens innehåll. Delvis motsvarande föreskrifter finnsi 27 § första och andra styckena utredningsförslaget. I första stycket anges atl fondandelsbevis skallställas tUl innehavaren eller lill viss man eller order, VUken typ avfondandelsbevis som används för en och samraa aktiefond skaU anges i fondbestäraraelsernaför fonden. Första stycket innehåUer också föreskrifter om vUka uppgifler somobligatoriskt skall anges på ett fondandelsbevis. Beviset skall sålunda angeenligt punkt 1 aktiefondens beteckning, fondbolaget och förvaringsbanken,enligt punkt 2 nuraraer eUer annan beteckning för fondandelsbeviset och enligtpunkt 3 det antal fondandelar sora beviset avser. Beviset kan således avse enpersons hela innehav av fondandelar. Nummer eUer annan beteckning för fondandelbehöver inte anges, eftersom fondandelsbeviset har nummer eller annanbeteckning. Något formellt hinder föreligger dock inte mot att påfondandelsbevis anges även nummer eller beteckning på varje fondandel sombeviset avser. Enligt första stycket punkt 4 skall fondandelsbevisange hur inlösen, pantsätlning och överlåtelse av fondandel skall ske. är viktig med hänsyn tUl att delvis olika regler koraraer att gällaberoende på vilken typ av fondandelsbevis som utfärdas och om register överfondandelsinnehavet förs eller ej. Här bör erinras om att fondbestäramelsernaskall innehålla föreskrifter bl. a. ora fondandelsbevis eller, ora sådana bevisej utfärdas, ora register över innehav av fondandelar särat ora villkoren förförsäljning och inlösen av fondandelar (12 § andra stycket punkterna 4 och 9).De upplysrungar som skall läranas i fondandelsbevis bör självfallet göraskortfattade och kunna innehålla hänvisningar till fondbestäraraelserna. Påfondandelsbevis skall slutligen enligt punkt 5 anges var fondbesläraraelser,kvartalsredogörelser och årsberättelser för fonden kan erhållas. Enligt 38 §andra stycket skall kvartalsredogörelse och årsberättelse hållas tiUgängligahos fondbolaget och på de platser i övrigt som anges i fondbestämraelsema. Påfondandelsbevis bör bl. a. lämnas upplysning om fondbolagets postadress. I andra stycket föreskrivs alt fondandelsbevisskall undertecknas av fondbolaget eller på dess vägnar av annan enligtbolagels uppdrag. Av praktiska skäl har läranats möjlighet för annan änbolaget, t. ex. den som i bolagets ställe för register överfondandelsinnehavet, att underteckna fondandelsbevis. Av beviset skall i sådantfall framgå att det imdertecknats på fondbolagets vägnar. Härav följer att fondbolagetansvarar för de åtaganden som fraragår av beviset. Självfallet skall bevisetundertecknas av personer sora är behöriga att teckna fondbolagets eller dessuppdragstagares firraa. Namnteckning av styrelseledamot eller firmalecknarefår enligt andra stycket andra punkten återges genom tryckning eller påliknande sätt. Detla överensstämmer med vad som gäUer enligt 34 § första stycketaktiebolagslagen och 3 § andra stycket lagen om förenklad aktiehantering. Paragrafen innehåller bestämmelser, varigenom derättsregler som gäller för löpande skuldebrev i princip blir tUlämpliga påfondandelsbevis. I fråga om utdelningskuponger till fondandelsbevis hänvisastUl skuldebrevslagen. Paragrafen svarar delvis mot 28 § i utredningens förslag. I enlighet med vad jag framhållit i den allmännamotiveringen (avsnitt 5.4.10) bör de regler som gäller för aktier ochskuldebrev så långt möjligt vara normgivande för vad som bör gälla förfondandelsbevis. Även om fondandelsbevisen från teoretiska utgångspunkter inlekan jämställas med aktier eller skuldebrev, kan de från praktisk synpunkt ändåi de flesta avseenden behandlas på samma sätt som nämnda värdehandlingar. I fråga om fondandelsbevis skall enligt förstastycket första punkten, om annat inte följer av aktiefondslagen ellerfondbestämmelserna, i tillämpliga delar gälla vad i skuldebrevslagenföreskrivs om löpande skuldebrev. Utredningen har i sitt betänkande (s.127128) lämnat en närmare redogörelse för vissa civilrättsliga konsekvensernär det gäller skuldebrevslagens tUlämpning på fondandelsbevisen. Jag kan iallt väsentligt instämma i det där förda resonemanget. Av intresse är bl. Bland de bestämraelser i skuldebrevslagen, vilka blir tiUärapliga påfondandelsbevisen, är de i 13 § skuldebrevslagen intagna legitimationsreglerna.Är fondandelsbeviset ställt till innehavaren, skall således den som har det ihänder förmodas äga rätt att kräva inlösen av beviset. Om fondandelsbeviset ärställt tUl viss man eUer order och innehas av annan än den till vUken det ärställt, skall också den som har det i händer förmodas äga rätl att begärainlösen, om han tUl stöd för sin rätt kan åberopa lydelsen av samraanhängande,tUl fortgående skriftiiga överlåtelser, även ora någon av dera är ställdtill innehavaren eller tecknad in . Enligt särskild föreskrift i förstastycket andra punktenskall denna legitimalionsregel också gälla, ora den sora innehar sådantfondandelsbevis och enligt fondbolagets påskrift på beviset anges vara ägaretUl fondandel sora beviset avser. Sådan påskrift skall enligt tredje punktengöras endast om innehavaren av beviset styrker sitt förvärv av fondandel sombeviset avser. Föreskriften i andra punkten om verkan av attfondbolaget gjort anteckning på beviset ora ägaren har en motsvarighet i 23 §första stycket i aktiebolagsutredningens förslag tUl ny aktiebolagslag. Rörandemotiven till denna bestämraelse kan hänvisas tUl betänkandet SOU 1971: 15 s.165. De skäl sora där anförts i fråga ora aktiebrev kan åberopas också såvittavser fondandelsbevis. Föreskriften i förevarande paragraf andra punkteninnebär att den sora innehar fondandelsbevis StäUt tUl viss man eller order ochenligt fondbolagets anteckning på beviset anges vara ägare tUl ifrågavarandefondandel skall anses legUi-raerad på samraa sätt som ora fondandelsbevisetvarit försett med tUl fortgående kedja av överlåtelser. Den som i godtro förvärvar fondandelsbeviset behöver inte kräva alt beviset åtföljs avhandlingar som fyller ut en lucka i fångeskedjan. Prövningen av att denna luckaär täckt av ett giltigt förvärv ankoraraer på fondbolaget, när anteckning påbeviset begärs på gmnd av förvärv efter luckan. I sådana fall där fondandelsbeviset är ställt tUlinnehavaren blir fondbolaget på grund av innehållet i 19 § skuldebrevslagen befriat från vidare betalningsskyldighet genom att tUl innehavaren erläggagällande inlösningspris. Skulle det visa sig att innehavaren inte var ägare tUlfondandelsbeviset eller behörig att på dennes vägnar uppbära beloppet i fråga,är betalningen ändå giltig, förutsatt alt bolaget inte kände tUl att beloppetkom i orätta händer eller åsidosatt den aklsamhet sora, efteroraständigheterna, skäligen bort iakttas. I fråga om fondandelsbevis som ärställt till viss man eller order gäller samma regel, om betalningen för bevisetuppbärs av den, som enligt den nyssnämnda legitimationsregeln skall förmodasäga rätt att kräva inlösen av beviset, eller av någon sora skäligen kan hållasför denne eller antas vara berättigad att handla på hans vägnar. I 1517 §§ skuldebrevslagen finns vissabestämmelser i fråga om de invändningar som en gäldenär är berättigad attframstäUa mot den som, efter överlåtelse, i god tro komrait i besittning avlöpande skuldebrev. Ett huvudsyfte med denna typ av skuldebrev är att raan vidförvärv av det skall kunna utgå från att raan får en fordringsrätt raotgäldenären utan att raan närraare skall behöva ta reda på ora det raeUangäldenären och föregående borgenär fanns någon oraständighet som gjorde, attgäldenären inte var skyldig att infria skuldebrevet hos denne. Enligtskuldebrevslagens bestämraelser kan därför flera av de invändningar, soragäldenären kunnat framställa mot den förutvarande borgenären, ej åberopasgentemot en ny borgenär, vilken i god tro förvärvat skulde- brevet.Om dessa regler tillämpas på förhållandet mellan ett fondbolag och den somförvärvat ett fondandelsbevis från annan än bolaget, kan bolaget inte mot engodlroende förvärvare av beviset invända, att detsamma utan bolagets viljakommit ur dess besittning. Däremot torde bolaget kunna åberopa, attfondandelsbeviset är förfalskat. Utmärkande för de löpande skuldebreven är att dekan vara föremål för s. k. godtrosförvärv. Beslämmelser härom finns i 14 §skuldebrevslagen. I fråga om fondandelsbevis som är ställt till innehavareninnebär detta att den som i god tro förvärvar beviset och får det i sinbesittning blir ägare till beviset även ora den, från vilken förvärvet skett,inte var bevisets rätte ägare eller behörig att på ägarens vägnar förfoga överbeviset. Detsamma gäller beträffande fondandelsbevis som är ställt tUl viss maneller order, om överlåtelsen verkställs av den, som enligt den förut berördalegitimationsregeln skall förmodas äga rätt att begära inlösen av beviset,eller av någon som skäligen kan hållas för denne eller antas vara berättigadatt handla på hans vägnar. I detta sararaanhang kan även hänvisas till 22 §första stycket skuldebrevslagen. Till-lämpat på fondandelsbevis som nämntsmedför denna föreskrift att den som förvärvar ett sådant bevis inte vinnerskydd mot överlåtarens borgenärer förrän han fått beviset i besittning. Aktiefondslagen hindrar inte att fondbolag ger utfondandelsbevis med utdelningskuponger. Enligt andra styck«t gäller om sådanakuponger vad som föreskrivs i 24 och 25 §§ lagen ora skuldebrev, I nämndaparagrafer lämnas regler om utdelningskuponger till aktiebrev. 24 § innebär ihuvudsak att kuponghavare är berättigad att m.ot kupongens överlämnande uppbärautdelningen, även om han ej är aktieägare, och att kupongen behandlas som ettlöpande skuldebrev så snart beslut om utdelning fattats. Enligt 25 § upphörrätten till utdelning, om utdelningskupong ej företetts för inlösen inom tre årfrån förfallodagen. Gör någon anmälan att kupong förstörtseller förkommit, kan han få ut betalning, även om han ej kan förete kupongen,under förutsättning att han kan göra sin rätt till kupongen sannolik. Som jagförut anfört föreslås i detta sammanhang även viss ändring i 24 §skuldebrevslagen. Genom hänvisningen tUl 24 och 25 §§ i skuldebrevslagen ochgenom den föreslagna ändringen i skuldebrevslagen görs alltså nämndabestäramelser tUlämpliga även på utdelningskuponger tiU fondandelsbevis. Paragrafen, sora saknar motsvarighet i utredningensförslag, innehåller bestämmelser om fondbolags skyldighet att vidregisterföring lämna vissa uppgifter till fondandelsägarna. Vidare reglerasfrågan om annan än fondbolaget får föra registret. 1 första stycket föreskrivs skyldighet för fondbolag, som medhänsyn till fondbestämraelserna ej behöver utfärda fondandelsbevis utan iStäUet skall föra register, att lärana fondandelsägare vissa uppgifler sora orabolaget hade varit skyldigt alt utfärda fondandelsbevis. Dennauppgiftsskyldighet skall fondbolag fuUgöra genora alt i stället för fondandelsbevislämna fondandelsägaren skriftlig bekräftelse på att hans fondandelsinnehavregistrerats samt upplysningar i de hänseenden som avses i 32 § första stycket1, 4 och 5. SkriftUg bekräftelse på registreringen kan lämnas i form avbestyrkt utdrag ur registret, intyg eller dylikt. Sådan handling skall endastha funktionen av att vara ett bevis om att registrering skett för vissnamngiven person av dennes innehav av en eller flera fondandelar. Handlingen äralltså inte något värdepapper i juridisk mening. Innehav av en skriftiigbekräftelse om registrering är inte någon nödvändig förutsättning för att fondandelsägarenskall kunna utöva sina rättigheter i denna sin egenskap. Företeende av sädanhandling utgör inte heller nägon tillräcklig legitimation som andelsägare.Avgörande är i stället registreringen av fondandelsinnehavet. i första stycket är andelsägama i sådana fonder, därfondandelsbevis ej utfärdas, tillförsäkrade samma uppgifter som alla andrafondandelsägare raed undantag av att den skriftiiga bekräftelsen självfalletinte kan innehålla uppgifter sora avser fondandelsbevis. Någon föreskrift omatt handlingen måste innehålla uppgift om nuraraer eller annan beteckning påfondandel har inte ansetts erforderlig. Det står emellertid fondbolaget frittatt ta med även andra uppgifter än de i lagen föreskrivna. Enligt andra stycket kan fondbolag uppdra ål annanalt föra register för fondbolagets räknuig och fullgöra uppgifter som har sambanddärmed. Det ankommer givetvis på fondbolaget att bedöma, om registerföringen m.m. lärapligen bör överlåtas tUl annan. Det kan t. ex. visa sig rationellt ochekonomiskt förmånligt att överlåta sådana uppgifter tillvärdepapperscentralen. Till skillnad från vad sora gäller enligt lagen oraförenklad aktiehanlering kan uppdraget att föra register m, m. även lämnas åtannan än värdepapperscentralen, t, ex. åt annat bolag som tillhandahållerdataservice. En fömtsättning för att uppdraget skall fä lämnas till sådantföretag måsle dock vara att det finns garantier för att registret koraraer attföras på ett riktigt sätt. Det bör därför ankoraraa på bankinspektionen attpröva, ora fömtsättningar för att överlåta registreringen och andra uppgifterföreligger. För ett medgivande från bankinspektionens sida bör krävas attinspektionen har raöjlighet till insyn i det tUltänkta registerförandeföretaget. det skulle visa sig att registret ej förs på etttUlfredsställande sätt, har bankinspektionen givetvis rätt att i enlighet raedsina aUmänna tUlsynsbefogenheter göra erinringar, påkalla åtgärder och i sistahand återkalla tUlståndet för fondbolaget att överlåta registerföringen ochandra uppgifter tUl ifrågavarande företag. 12 1974.1 saml Nr 128 I denna paragraf, som närmast molsvarar 31 §utredningsförslaget, ges de gmndläggande bestämraelserna om inlösen avfondandelar. Föreskrifterna har sin motsvarighet i art, 5 punkt 2 iEuroparådets riktiinjer samt i definitionen och regel 26 i riktiinjer. Varje fondandelsägare skall ha en i principovillkorlig rätt att på begäran få sin andel inlöst med medel ur aktiefonden.Denna rätt är av central belydelse för fondandelsägarna. Eftersom de inte harrätt att begära upplösning av fonden, kan inlösningsräilen ses som en ersättninghärför saratidigt sora den ger dem möjlighet all snabbt få ut värdet av sininsats i fonden. Inlösningspriset skall beräknas enligt de regler som angetts i30 § och i fondbestäramelserna. Utan uttrycklig föreskrift skall, i enlighetmed riktiinjer, gälla att i fondbestäramelserna inle får görasnågon inskränkning i andelsägarens rätt till inlösen, Elt undanlag från rättentill inlösen gäller dock enligt 40 § första stycket, där det föreskrivs altfondandelar ej får säljas eUer inlösas förvaringsbankomhänderhar förvaltningen av aktiefond, I sådana speciella situationer soitj där avses, t, ex, ora bankinspektionenåterkallat fondbolagets tUlstånd att utöva aktiefondsverksarahet eller omfondbolaget trätt i likvidation eUer försatts i konkurs, kräver hänsynen tillfondandelsägarnas gemensamma intresse att även rätten till inlösen förtillfället upphävs i avvaktan på slutligt beslut om fondens framtid. Inlösen av en fondandel skaU enligt huvudregeln iförsta stycket ske . Prakliskt sett bör inlösningen genomföras såatt ett belopp motsvarande inlösningsprisei tas ut ur fonden, i första hand avkontanta medel eller medel på bankräkning, för att betalas ul till deninlösningsberätligade. Fondandelsbevis, som kan ha utfärdats, skall därvidöverlämnas lill förvaringsbanken. Omlikvida raedel inte finns tillgängliga utan medel för inlösen måste anskaffasgenom försäljning av värdepapper ur fonden, skall enligt andra stycket sådanförsäljning ske och senast efter detinlösningen begärdes hos fondbolaget. Denna tidrymd bör, som utredningenframhållit, medge ett normalt realiserande av lämpliga värdepapper ur fonden.En väsentlig uppgift för fondbolaget är självfallet att göra en lämpligavvägning av behovet av likvida medel, så att riskerna kan anses obetydliga attfondbolaget tvingas realisera värdepapper . Sedanförsäljning skett, skall inlösningsskyldigheten fullgöras av fondbolaget såsnart försäljningslikviden influtit.