prop · FX0388 · 1974-12-31 00:00:00 — Från denna princip har emellertid gjorts vissa avsteg ilagen (7 § andra stycket), i det att som arbetad dag räknas även dag, dåarbetstagaren varit frånvarande från arbetet på grund av semester, sjukdom,havandeskap och barnsbörd samt viss mUitärtJänstgöring och tjänstgöring icivUförsvaret (s. k. privUigierad frånvaro). Reglerna om privUigierad frånvarosom semestergrundande lider emellertid bl. a. den inskränkningen (7 § tredjestycket) att frånvarotiden inte får räknas som arbetad tid då det är uppenbartatt arbetstagaren, om han inte varit frånvarande av privUigierad anledning,inte skulle ha kunnat beredas arbete hos arbetsgivaren. Detta gäller dock inteom orsaken tUl att arbetstagaren inte kunnat beredas arbete är driftsuppehällför samtidig semester. För övrigt gäller inte heller inskränkningen avnaturliga skäl frånvaro pä grund av semester. Lagen (1963:115) om förlängd semester för vissaarbetstagare med radiologiskt arbete (ändrad senast 1964:101) innehåller iprincip motsvarande reglering. Utredningen berör även frågan huruvida reglerna i 12 och21 §§ lagen om anstäUningsskydd om att med arbetad tid skall likställas tidunder vUken arbetstagaren vid uppsägning och permittering är berättigad lUl lön och andra anställningsförmåner bör föranleda någon ändringi lagen om semester och lagen om förlängd semester för vissa arbetstagare medradiologiskt arbete. Enligt utredningens mening är någon ändring isemesterlagstiftningen inte erforderlig i den mån stadgandena i 12 och 21 §§lagen om anställningsskydd tar sikte på en situation, där arbetstagaren underhela den tid han erbjuds arbete står tUl arbetsgivarens förfogande. Skullearbetstagaren däremot, t. ex. pä grund av sjukdom, inte stå tUl arbetsgivarensförfogande under uppsägnings- eller permitteringstid är förhållandet enligt utredningenett annat. Utredningen tar först upp permitteringsfallet. I 7 §tredje stycket semesterlagen föreskrivs uttryckligen att dag, under vilkenarbetstagaren varit frånvarande från arbetet på grund av sjukdom etc, inteskall jämstäUas med arbetad dag om eljest arbete uppenbarligen inte kunnatberedas arbetstagaren en sådan dag. Enligt utredningen medger därför intereglerna i lagen om anställningsskydd utan vidare att sådan överskjutandepermitteringstid, som enligt lagen är förenad med rätt tUl lön och andraanställningsförmåner, grundar semeslerrätl när den permitterade arbetstagarenblir sjuk eller av annan privUegierad frånvaroorsak inte skulle ha kunnatarbeta. Utredningen anför att det visserligen kan vara riktigt att enarbetstagare, som bhvit sjuk, inte bör försättas i ett bättre läge på grund avatt han är permitterad och få lön under sjukdomen. Men eftersom han enligtsemesterlagstiftningen i princip har rätt att räkna sjukdomstiden somsemesterkvalificerande, bör han enligt utredningens uppfattning inte mistadenna rätt under överskjutande permitteringstid. För att uppnå det åsyftaderesultatet föreslår utredningen att 21 § tredje stycket lagen omanställningsskydd jämkas. Alternativt kan ändring göras i 7 § tredje stycketsemesterlagen. Vad angår uppsägningsfallet framhåller utredningen attäven en arbetstagare som är uppsagd bör få räkna privUegierad frånvaro somsemesterkvalificerande utan hinder av regeln i semesterlagen om att sådan tidinte skaU jämställas, om arbete uppenbarligen inte kunnat beredas arbetstagarenunder frånvarotiden. Visserligen måste arbetstagaren föratt vara bevarad vidrätten tiU uppsägningslön enligt 12 § lagen om anstäUningsskydd stå tillarbetsgivarens förfogande om arbetsgivaren påfordrar det. Enligt 7 § andra stycketsemesterlagen äger arbetstagaren dock i princip intjäna semesterförmåner underbl. a. uppsägningstid även om han då är sjuk och aUtså varken arbetar eller kanstå tUl arbetsgivarens förfogande. Som en konsekvens av lagen omanställningsskydd bör arbetslagaren enligt utredningens uppfattning få behåUadenna förmån även om arbetsgivaren inte kan erbjuda honom arbete underuppsägningstiden. Detta kan uppnås genom att semesterlagen ändras sä atttillämpning av 7 § Iredje stycket i lagen utesluts ocksä för det fallfränvaroperioden infaller under uppsägningstid som arbetstagaren åtnjuterenligt lagen om anställningsskydd. Enligt utredningen är det dock lämpligareatt 12 § andra stycket lagen om anställningsskydd jämkas. Utredningen läggerfram förslag härom. Utredningens förslag om ändringar i 12 § andra stycket och21 § tredje stycket lagen om anställningsskydd lämnas utan erinran avövervägande antalet remissinstanser. Synpunkter har vid remissbehandlingen baraframförts frän ett par håU. , som ansluter sig tUl utredningens förslag,anmärker att de av utredningen föreslagna bestämmelserna enligt sin ordalydelsetillåter arbetstagaren att intjäna semester även om han av annan anledning änsådan som enligt semesterlagarna konstituerar privUegierad frånvaro inte stårtUl arbetsgivarens förfogande. I motiven till en lagändring bör enligthovrättens mening därför klart anges vad som åsyftas. Arbetsdomstolens ordförande avstyrker den föreslagnaändringen av 12 § andra stycket lagen om anställningsskydd och motsvarandeändring i semesterlagen. Han konstaterar att tUlkomsten av 12 § andra stycketlagen om anställningsskydd inte kräver någon lagändring med hänsyn tiUsemesterlagstiftningen och att mot den föreslagna ändringen i och för sig kaninvändas att lagrummet med en sådan utformning skulle få ett inte åsyftatalltför vidsträckt tUlämpningsområde. Arbetsdomstolens ordförande ifrågasätterockså om den av utredningen redovisade uppfattningen, att frånvaro på grund avsjukdom under uppsägningstid inte skulle vara semesterkvalificerande i det fallarbete uppenbarligen inle kunnat beredas arbetstagaren , ärriktig. Enligl hans mening bör frågan överlämnas tUl rättstUlämpningen. Somsärskilt skäl härför anför han, att frågan hur 7 § tredje stycket semesterlagenskall tUlämpas vid arbetsbrist har betydelse också i andra .situationer närpermittering inte får ske. Arbetsdomstolens ordförande tUlstyrker däremot denföreslagna ändringen av 21 § tredje stycket lagen om anstäUningsskydd. LO, som tUlstyrker utredningens förevarande förslag,förutsätter att ifrågavarande bestämmelser blir föremål för kommentarer isamband med den aktueUa översynen av semesterlagen. föreslär att deförordade ändringarna i lagen om anställningsskydd tas in också isemesteriagen. 4.7 Kungörelsen om statsbidrag till nedläggningshotadeföretag som är i konkurs eller i likvidation kanenligt kungörelsen (I972r302) om statsbidrag tUl nedläggningshotade företagutgå statsbidrag för att ge rådrum för överväganden om fortsatt drift eUeromplacering av de anställda. Sådant bidrag, som utbetalas av länsarbetsnämndenefter prövning av AMS, utgår enligt huvudregeln . Iprincip skall bidrag inle utgå under varseltid som gäller för företaget enligtöverenskommelse med AMS. Härmed åsyftas de varselöverenskommelser som gäller för större delen av den privata arbetsmarknaden (se SOU 1973:7 s. 221). Om särskilda skälföreligger kan AMS dock medge att bidrag får utgå även under sädan varseltideUer del därav. Bidraget skall i sä fall förenas med återbetalningsskyldighet. Enligt utredningens uppfattning bör det förhållandet, attreglerna om varsel i lagen om vissa anställningsfrämjande åtgärder i storutsträckning kommer att ersätta de nuvarande varselöverenskommelserna,föranleda ändring i kungörelsen om statsbidrag till nedläggningshotade företag.Utredningen föreslär att 3 § andra stycket i kungörelsen, som föreskriver attbidrag inte utgår under varseltid som gäller för företaget enligtöverenskommelse med AMS, kompletteras med en regel om att bidrag inte heUerutgär under varseltid som gäller för företaget enligt nämnda lag. 5 Avgångsersättning 5.1 Nuvarande ordning 5.1.1 Förhållandena på den privata sektorn För arbetare i enskild tjänst gäller regler om kollektivavgångsbidrags-försäkring (AGB-forsäkring). Reglerna har sitt ursprung i en överenskommelsefrän mellan SAF och LO om inrättande av en fond för avgångsbidrag(AGB-fonden). Enligt denna överenskommelse skulle bidrag ur fonden utgå tiUäldre arbetstagare med läng anstäUningstid, vUka efter blevarbetslösa till följd av driftsinskränkning eller driftsnedläggelse. Fondenskulle finansieras genom arbetsgivaravgifter och administreras avArbetsmarknadens Försäkringsaktiebolag (). I samband med den centralaavtalsuppgörelsen enades parterna om vissa förändringar iAGB-systemet. TUl följd härav gäher fr.o.m. att bidragnumera utgår som försäkringsbelopp i en kollektiv avgångsbidragsförsäkring,tecknad och vidmakthållen av arbetsgivaren i . TUl viss del utfallerförsäkringen även dä arbetslöshet inte föreligger. Ändringar i AGB-reglerna,innebärande bl. a. utvidgning av den försäkringsberättigade arbetstagarkretsenoch höjning av vissa försäkringsbelopp, har därefter gjorts genomöverenskommelser . Mellan KFO och LO samt mellanFackföreningsrörelsens förhandhngsorganisation och Handelsanställdas förbundhar för arbetare pä kooperationens och handelns områden motsvarande överenskommelserträffats om avgångsbidragsförsäkring i att gälla fr. o. m. är 1967. Förarbetare anställda i statliga bolag gäller på grundval av kollektivavtalsätagandereglerna om AGB-försäkring i . Totalt omfattas del alldelesövervägande antalet av de berörda arbetstagarna, mer än 1,5 milj. anställda,av AFA-försäkring eller motsvarande. Skyldighet att teckna och vidmakthålla AGB-försäkring i AFAåvUar varie arbetsgivare, som själv eller genom arbetsgivarorganisationförpliktat sig därtUl i kollektivavtal. Sädan skyldighet föreskrivs isamtliga koUektivavtal inom LO-området av den privata sektorn samt i LO-förbundenskoUektivavtal med de statsägda företagen. AGB-försäkring kan även tecknas avarbetsgivare som inte är skyldig därtUl pä grund av koUektivavtal. Försäkringen omfattar arbetstagare som utför arbete på devid försäkringstiUfäUet gällande koUektivavtalens sakliga tillämpningsområden.I fråga om arbetstagare som enligt praxis på arbetsmarknaden är att hänföra tiUkategorin "arbetare" gäller försäkringen även när de utanför nämndaområde utför arbete i den rörelse eUer verksamhet arbetsgivaren angett i sin arbetsgivaranmälantill , försåvilt deras arbete inbegripits i denna anmälan. För frågan om enarbetstagare är att anse som arbetare skall i tveksamma fall vara vägledande omhan tUl följd av sitt arbete tillhör eller vid tänkt anslutning tUlarbetstagarorganisation skulle komma att tUlhöra fackförbund av arbetare ochinte tjänstemannaorganisation. AU inom detahhandeln anställd butiks- ochkontorspersonal betraktas dock i förevarande hänseende som arbetare, oberoendeav organisationstUlhörighet. I samtliga fall gäller försäkringen såväl organiseradesom oorganiserade arbetstagare. AGB-försäkringen gäUer inte för arbetstagare, som är yngreän eller som är berättigad till ålderspension enligt lagen om allmänförsäkring. Den gäller inte heller för arbetstagare som är anställd förutförande av heltidsarbete under ärliga arbetssäsonger av mindre än femmånaders längd. Vidare undantas arbetare som under de senaste tre årenhuvudsakligen varit deltidsanställd för utförande av arbete i genomsnittunderstigande . Sådan arbetstagare kan dock av AFAtillerkännas rätt tUl avgångsbidrag, om särskilda skäl med hänsyn tUl arbetetstidigare omfattning och anställningstidens längd föranleder det. Försäkringsskyddet för den enskUde arbetstagaren inträderfrån och med den dag, dä han varit oavbrutet anstäUd för attutföra avlönat arbete hos arbetsgivare med gäUande försäkring samt uppnåttsådan ålder att hans anställningstid och levnadsålder tUlhopa uppgår till minst50 är. Skyddet gäller därefter arbetstagaren är anstäUd och utanlängre tidsavbrott utför arbete hos arbetsgivaren. Det upphör dock senast vidutgången av den månad, då arbetstagaren uppnått den lägsta pensionsålder som ihans fall gäller för rätt tUl avtalsreglerad tjänstepension. För arbetstagare, som arbetar inom bransch därarbetstagare regelmässigt anställs för tidsbegränsat arbete (bl. a. byggnads-och anläggningsbranschen, skogsbruket och sjöfarten), gäller särskilda regler.För sädan arbetstagare, vars anställningstid och levnadsålder tillhopa uppgår tUlminst , inträder försäkringsskyddet den dag, då han under enSammanhängande tid av varit oavbrutet yrkesverksam, förutsatt att hanutan längre tidsavbrott haft sin huvudsakliga sysselsättning förlagd tillanställningar inom sädan bransch som nämnts och är anställd för att utföraavlönat arbete inom branschen hos arbetsgivare med gällande försäkring. Skyddetkvarstår därefter så länge arbetstagaren uppfyller angivna kvalifikationer, aUtså även då hanövergått tUl ny anställning hos annan arbetsgivare inom branschen. Skyddetupphör dock senast vid utgången av den månad då han uppnått den lägsta pensionsåldersom i hans fall gäller för rätt tUl avtalsreglerad tjänstepension. Försäkringsbeloppen utgörs av avgångsbidrag med s. k.A-belopp, vUket uppgår tUl . för varje fuUl anställningsår. Vidarbetslöshet kan dessutom avgångsbidrag utgå med s. k. B-belopp, vUket inormalfallet uppgår tUl högst . Till en och samme arbetstagare kanunder en femårsperiod dock inte utgå högre avgångsbidrag än ett helt A-beloppoch ett helt B-belopp. Rätt tUl avgängsbidrag med A-belopp föreligger närarbetstagaren mister sin anställning tUl följd av driftsförändring som medförvaraktig personalreduktion vid företagel. Som ytterligare vUlkor gäUer attarbetstagaren skall ha sagts upp utan eget förvållande eller egen vUja och atthan i sin anställning vid förelaget skall ha utfört huvudsakligen heltidsarbeteunder de som närmast föregått uppsägningen. Arbetstagare, som har sagtsupp från anställning vid företagsenhet inom en koncern och som erbjudits ochaccepterat eller skäligen bort acceptera fortsatt anställning vid annanföretagsenhet inom koncernen, anses inte ha mist sin anställning. A-belopputgår annars även om arbetstagaren genast efler uppsägningen får nytt arbete. För arbetstagare som är anställd i byggnads- ochanläggningsbranschen, skogsbruket, sjöfarten, som musiker eller inom teaterbranschengäller i stäUet som vUlkor för rätt till avgångsbidrag med A-belopp, attarbetstagaren efler uppsägningen kan beredas fortsatt arbete inomsin bransch. 1 sådant fall föreligger emellertid inte nägon ovUlkorlig rätt lUIA-belopp, ulan detta belopp utgår först efter prövning av och eventuellt ireducerad omfattning. Även tUl deltidsarbetande arbetstagare eUer heltidsanställdsäsongarbetare kan efter prövning av ett reducerat A-belopp utges. Arbetstagaresom erhållit avgångsbidrag med helt eller reducerat A-belopp kan även tiUerkännasavgångsbidrag med helt eller reducerat B-belopp. Förutsättning härför är atthan genom uppsägningen blivit varaktigt arbetslös, antingen i nära anslutningtill att han upphörde att utföra arbete vid företaget eller vid ett senare tiUfälle,dock inte senare än från det han sist utförde sådant arbete.Avgångsbidrag med B-belopp utgår först efter viss prövning, varvid inle baraarbetslöshetsperiodens längd inverkar på bedömningen. Även arbetsmarknadslägetpä orten och arbetstagarens egna möjligheter ined hänsyn tUl yrkeskunnighet,ålder och hälsotUlstånd att erhålla nytt arbete beaktas. 1 normalfallet ansesarbetslösheten dock ha varit varaktig, om arbetstagaren varitberättigad tUl ersättning från erkänd arbetslöshetskassa. En förutsättning förutbetalning av B-belopp är, att arbetstagaren står till den allmännaarbetsmarknadens förfogande .såsom arbetssökande genom fortlöpande anmälningartill arbetsförmedlingen. inkom till ansökningar om AGB avseende15.461 arbetstagare. Under bevUjades ansökningar gällande 13.548 Ersättningar utbetalades med 32,6 milj. kr.Denna summa avser dock även utbetalningar av B-belopp till vissa arbetstagaresom sagts upp . var genomsnittsersättnLngen5.919 kr. 1 genomsnitt utgick A-belopp med . och B-belopp med 5.002 kr.Sistnämnda belopp torde dock senare fä justeras med hänsyn tUl bl. a. B-beloppsom utbetalas under innevarande och följande är. Motsvarande siffror för är1971 var , . För tjänstemän i enskild och kooperativ tjänst finns sedanden ett system för avgångsersättning, AGE-systemet, som i sinahuvuddrag motsvarar AGB-försäkringen. Även för tjänstemän i statsägda företag gäller sedan den 1januari 1973 ett sådant system. TUl skillnad från AGB-försäkringen är AGE-systemetuppbyggt pä fonder och saknar alltså försäkringskaraktär. Inom den privatasektorn utbetalas från två fonder, industrins AGE-fond och handelns AGE-fond.TUl industrins AGE-fond är ungefär 8.100 arbetsgivare med cirka 300 000anställda tjänstemän anslutna, medan handelns AGE-fond omfattar omkring 2 800arbetsgivare med cirka 55 000 anställda tjänstemän. AGE-systemet grundar sig påavtal mellan SAF samt (), () och () resp. () och SALF. Tjänstemän vid statsägdaföretag erhåller ÄGE från SFO-AGE-fonden enligt avtal mellan SFO samt SIF, SALFoch CF. Tjänstemän inom kooperationens område erhåller frän kooperationens AGE-fondenligt avtal mellan KFO samt SIF, SALF och CF resp. KFO samt SALF och HTF. 1administrativt hänseende skedde vissa ändringar i AGE-systemet genom detrygghetsavtal som träffades mellan ovannämnda avtalsparter under senarehälften av 1972 och . Uppskattningsvis av tjänstemänneninom de nu berörda områdena torde vara anslutna till AGE-system. Till skillnadfrån vad som gäller i fråga om AGB-försäkringen tilläts inte oorganiseradearbetsgivare att ansluta sig till AGE-fonderna. Däremot har vissa utomståendearbetsgivarorganisationer, exempelvis Skogs- och lantarbetsgivareföreningen.Föreningen och arbetsgivarorganisationerna inomtidningsbranschen, medgivils sädan anslutning för sina medlemmar. Följande allmänna förutsättningar gäUer för rätt tUl AGE.Tjänstemannen skall vid uppsägningstillfället ha uppnått älder och varaanställd vid företag, som är anslutet tUl AGE-systemet. Han skall ha sagts uppoch ha lämnat företaget på grund av personalinskränkning, alltså inle på grundav orsak som hänför sig till tjänstemannens person. Tjänstemannen skall vidareha varit anställd vid företaget huvudsakligen pä iföljd före uppsägningstUlfället. I anställningstiden inräknas eventuellanställning som arbetare liksom anställning vid annat företag inom sammakoncern. För arbetsledare räknas även anställningstid i branschen. Om entjänsteman före den aktuella uppsägningen blivit fristäUd frånannat företag och då uppfyllt förutsättningarna för rätt till , får hantillgodoräkna sig också anställnings- tiden i den föregående anställningen. Vid prövning av ersättrungsfrägani sådana faU beaktas den avgångsersättning som tjänstemannen kan ha fått vidtidigare friställning . DeltidsanstäUd tjänsteman som iövrigt uppfyller förutsättningarna för rätt tUl kan få ansökan häromupptagen tUl prövning. Som tjänstetid räknas i AGE-sammanhang endast tid efteruppnådda . Slutligen gäller det vUlkoret, att tjänstemannen skallha blivit arbetslös vid anställningens upphörande. Förutom tjänstemän under 18 årär också tjänstemän som uppnätt pensionsålder samt vissa högre tjänstemän,såsom verkställande direktörer och motsvarande befattningshavare, undantagnafrån AGE-systemet. Däremot skall reglerna om avgångsersättning tillämpas ochavgift tUl resp. AGE-fond erläggas för samtliga tjänstemän oberoende av organisationstUlhörighet på vilka de meUan organisationerna gällande avtalen om allmänna anslällningsvUlkorär tUlämpliga. Detta innebär att även oorganiserade arbetstagare kan omfattasav AGE-systemet. Ersättningsbeloppetbestäms särskUt för varje arbetstagare och sätts i relation tUl tjänstemannensverkliga eUer beräknade inkomstbortfaU. Några schablonregler är intestipulerade. TUl grund för bedömningen av ersättningsbehovet läggs främst uppgifterom det lokala arbetsmarknadsläget samt tjänstemannens lön, utbUdning,yrkespraktik, ålder och försörjningsbörda. Prövningen görs i ett av resp.avtalsparter paritetiskt sammansatt trygghetsråd, vars beslut inte kanöverklagas. Ersättningsbeloppet fastställs i månadslöner, som i regelutbetalas i tre omgångar med börian så snart som möjhgt efter anstäUningensupphörande samt därefter vid vissa angivna tidpunkter beroende på omarbetslösheten består. Någon högsta gräns för ersättning har inte föreskrivits.Under perioden den - behandlades 3 859ansökningar om . Av dessa ansökningar bifölls 3 279 stycken. Summan avbeslutade utbetalningar uppgick till . Det högsta belopp somutbetalades var . Genomsnittsersättningen var , dvs.trefyra månadslöner. 5.1.2 Förhållandena på den offentliga sektorn Enligt ett s. k. trygghetsavtal meUan SAV ochstatstjänstemännens fyra huvudorganisationer, vUket avtal i stort sett trädde ikraft kan tjänsteman, som blir övertalig och av dennaanledning entledigas från sin anställning utan att erbjudas annan offentliganställning som han skäligen bort godta, uppbära avgångsbidrag på vUlkorlikartade dem som gäller enligt AGB-försäkringen. Det kan i detta sammanhangerinras om att i stort sett samtliga arbetstagare i statens tjänst fr. o. m. år1972 har ställning som tjänstemän. Efter prövning i varje särskilt faU kan tjänsteman, somuppfyller förutsättningarna för rätt tUl avgängsbidrag, i stället lUlerkännasviss ärlig ersättning. Ersättningens storlek och den tid varunder ersättningen skaUutgå bestäms med hänsyn tUl omständigheterna i det enskUda faUet. Den årligaersättningen fär dock inte överstiga den pension som skulle ha utgått, om tjänstemannen ägt avgå med ålderspension vLdtidpunkten för anställningens upphörande. Vidare skall beaktas denarbetsinkomst som tjänstemannen uppbär eller skäligen bort erhålla efter dethan lämnat sin anställning. 1 övrigt skall vid prövningen i huvudsak tUlämpasvissa normer som angetts i Kungl. Majrts brev tillstatskontoret med föreskrifter om särskilda förmåner för viss övertaligpersonal vid försvaret (försvarsbrevet). anger åtskiUiga förutsättningar för rätt tiUårlig ersättning. a. gäller att den förlorade anställningen inte får utgörabisyssla, inte vara av tUlfäUig natur och inte tUlhöra arbetsområde som saknarfortlöpande arbetskraftsbehov. Vidare skall arbetstagaren vid avgången ha anstäUning inom försvaret och inte i samband med avgången bliberättigad till pension eUer övergå i annan heltidsanställning i statenstjänst. Tjänstemannen får i princip inte heller vägra att anta erbjudande omannan anställning i statens tjänst eller vara overksam när det gäUer atterhålla nytt arbete. Den som vid anställnmgens upphörande har uppnått enlevnadsålder och då har en anställningstid i statens tjänst äger enligt försvarsbrevet rätt tUl årlig ersättning. Samma rätt tUlersättning tillkommer enligt en kompletteringsregel den som utan att ha nått 50års älder kan kompensera varje felande levnadsår med ett halvt anställningsår.Motsvarande gäller ocksä för den som inte fyller kravet pä 15 årsanställningstid men som kan kompensera varje felande anställningsår med tvålevnadsår. De yttersta gränserna för sådan kompensation utgörs avkombinationerna 45 levnadsår och 17,5 anställningsår resp. 60 levnadsår och 10anställningsår. Vidare gäller enligt försvarsbrevet att arbetstagare, somvid avgången ur tjänst var underkastad det statliga pensionsreglementet och somdå fyllde kraven enligt detta reglemente för erhållande av förtidspension, iprincip behåUer rätten tiU årlig ersättning livet ut. För den som vid avgångeninte fyllde reglementets förutsättningar för förtidspension upphör däremoträtten till ärlig ersättning tre är efter avgången ur tjänst, om arbetstagarendå antingen innehar statlig tjänst eller annan anställning, som inte är av tUlfällignatur och som är förenad med arbetstid av normal omfattning. Det sagda gälleräven om arbetstagaren har erbjudits sådan anstäUning men vägrat att antaerbjudandet.