prop · FX03132 · 1974-12-31 00:00:00 — Till skiUnad från nuvarande skattereduktion (hemraaraakeavdrag)behöver skatteavräkningen enUgt utredningens mening inte göras beroende avviss tids bosättning i . Inte heller torde det vara nödvändigt att vidbedömningen av om en skattskyldig med hänsyn tUl inkomstens storlek ärberättigad till avräkning ta hänsyn till inkomst som beskattats enligtförordningen (1958: 295) om sjömansskatt. Avräkningen bör enligt utredningen medges mot sammaskatter och avgifter som kommer i fråga för nuvarande skattereduktion. Den börbeaktas även vid uppbörd av preliminärskatt. Detta betyder i fråga oraprelirainär A-skatt, att avräkningen bör inarbetas i källskattetabel-lema. Vadsom bortfaUer vid skatteuppbörden bör på sarama sätt som gäller i fråga omskattereduktion helt bäras av staten. Ledaraöterna och har i en reservationförordat att nuvarande skattereduktion avtrappas av statiigt taxeradinkomst överstigande . och att de skattemedel sora friställs genoraavtrappningen tiUförs låglönegrupperna genora att skatteavräk-ningsbeloppetbestäras tUl . Även ledamoten anser att skattereduktionen böravtrappas. LedamotenKrönmark har reserverat sig mot majoritetens förslag om generellskatleavräkning för låginkomsttagare och i stället förordat avdrag vidtaxeringen för inkomsttagare med bara under och raed högst 36 000 kr.taxerad inkomst. En utgångspunkt för förslaget om skatleavräkninghar varit att de låginkomsttagare som inte i egenskap av folkpensionärer harrätt till extra avdrag vid taxeringen, i annan form bör få särskUdskattelättnad. Av detta följer att skatteavräkningen i princip inte berörfolkpensionä-rema. Folkpensionär, sora saknar eller har låg sidoinkorast, harrätt lill extra avdrag enligt de grunder som rUcsskatteverket fastställer.Enligt dessa gmnder har dock en folkpensionär, vars taxerade inkomst understiger36 , inte alltid rätt tUl extra avdrag. Detta beror i vissa fall på deinkomstgränser som tiUämpas enligt tabellerna för extra avdrag. En annananlednmg är att det extra avdraget tUl skillnad från den föreslagnaskatteavräknuigen i vissa fall reduceras på gmnd av den skattskyldigesförmögenhet samt bestäms raed hänsyn tUl makars saramanlagda inkomst- ochförmögenhetsförhållanden. Detta förhållande kräver enligt utredningen ensaraordning mellan reglema för skatleavräkning och extra avdrag för attförhindra att folkpensionärer i vissa fall får högre skatt än låginkomsttagarei aktiv ålder. Från teknisk synpunkt anser utredningen det lärapligare attjustera reglema om extra avdrag än att införa rätt tUl skatleavräkning förfolkpensionärer i vissa inkomstlagen. Utredningen föreslår därför att rättentUl extra avdrag utvidgas på så sätt att folkpensionärer vars inkorast tillinte obetydlig del utgjorts av folkpension och vars statligt taxerade inkomstinte överstiger . garanteras extra avdrag med visst minsta belopp.Detta belopp bör avvägas så att det ger i princip samraa skattelättnad somskatteavräkningen. Utrednmgen bedömer att ett extra avdrag med . ide aktuella inkorastlägena bör ungefärligen motsvara ett avdrag från skattenpå . Med hänsyn tUl utformningen av reglerna om skatleavräkning börminimiavdraget raedges oberoende av förmögenhet och utan hänsyn till makesinkomster. Detta betyder bl. a. att gift folkpensionär, som f. n, på grund avmakes inkomst inte har rätt till extra avdrag, enligt förslaget fårminiraiavdrag med . Förslaget motverkar härigenom i någon mån de mindreönskvärda effekter som "sambeskattningen" vid bestämmande av extraavdrag i vissa fall kan medföra. Sararaanlagda effekter på besk att n in gs om rade t Utredningen framhåller att innebörden av förslagetför den enskUde inkomsttagaren frarakoraraer sora den saramanlagda effekten avsjukförsäkringsavgiftens slopande, ändringama belräffande skatteskala ochgrundavdrag samt skatleavräkning för låginkomsttagare. tablåredovisas denna sammanlagda effekt och även verkningarna av de särskUdakomponenterna. Beräkningarna avser i princip att belysa skillnaden i totalinkomstskatt, genomsnittiig skattesats och raarginal-skattesats (= 1976års taxering) när förslagets regler tillämpas i stället för nuvarande regler.Det har antagils alt sjukförsäkringsavgiften slopats fr. o. m. inkomståret1975 och att den nya skatteskalan m.m. tUlämpas på inkoraster sora förvärvatsdetta år. Vid beräkning av effekten av att sjukförsäkringsavgiften slopas harockså antagits att något avdrag för sjukförsäkringsavgift inte längreförekoramer. Redovisningen avser löntagare utan förvärvsavdrag och s.k.hemmamake-avdrag (skattereduktion på ). Den koraraunala utdebiteringenhar antagits vara . Av sammanställningen framgår bl. a. att denprocentuella skattesänkningen är störst vid inkomster ..Räknat i kronor är skattesänkningen däreraot störst vid årsinkomst . ; i dessa inkomstiägen uppgår den till , Marginalskattemmskningen är störst i inkomstskiktenraellan 30 000 och ,, där den maximalt raotsvarar drygt 10procentenheter. En viss ökning av marginalskatten inträder av fömt angivna skälvid högre inkomster. Ökningen stannar dock vid . Det börobserveras att den totala inkomstskatten enligt förslaget minskar vidårsinkomster upp till ca . Det bör understrykas att utredningen vid beräkningav effekten av att sjukförsäkringsavgiften slopas antagit att något avdrag försjukförsäkringsavgift inte längre förekommer. Ökning (-f) eller minskning (- -) av inkomstskatten genom p. g. a. slopad p. g. a. änd- p. g. a. skatteskala, kr, -28,0 -12,0 -10,1 En uppfattning ora verkningarna av en kvarvarandeavdragsrätt ger följande sammanställning (avrundade tal): Årsinkomst, tkr. vid taxering, kr. (genomsnitt för riket) Utredningen framhåller också att till redovisadeskattelättnader även komraer förstärkning av bostadstUlägg m. m. Folkpensionärer i lägre inkomstskikt kan enligtuttednmgen träffas av höga marginaleffekter bl. a. på gmnd av avtrappningen avhustmtiUägg och kommunalt bostadstUlägg, HustmtUlägg och kommunalt bostadstUläggreduceras f. n. med belopp motsvarande av den sidoinkomst som överstigerdet s. k. avdragsfria beloppet, dvs. för ensamstående och 1 500 kr.för gift pensionär. Det enklaste sättet att lindra dessa marginaleffekter äratt göra avtrappningen mindre brant. En lägre reduktionsfaktor medför även enförstärkning av stödet tUl folkpensionärer med sidoinkomster som ligger inomoch ett stycke ovanför det nuvarande avtrappningsskiktet. Utredningen anser detmotiverat att lindra marginaleffekterna för de folkpensionärer som har sådanasidoinkomster genom att minska avttappningen av hustmtiUägg och kommunaltbostadstUlägg. Avttappningen föreslås ske med en tredjedel av den sidoinkomstsom överstiger det avdragsfria beloppet. Bostadstillägg till barnfamiljer ochlåginkomsttagare utan bam utgår tUl ett mycket stort antal inkomsttagare.Utredningen har därför särskilt uppmärksammat de marginaleffekter somuppkommer på grund av avttappning av bostadstUlägg och övervägt olikaprinciplösningar. I förevarande provisoriska förslag har utredningen staimatför en enhetlig reduktionsfaktor som det lämpligaste medlet att lindramarginaleffekterna. Reduktionsfaktorn föreslås bli . Utredningen erinrarom att förslaget i denna del överensstämmer med vad familjepolitiska kommitténförordat i sitt betänkande (SOU 1972:34) FamUjestöd. Utredningen vUl ocksåjustera gränsen för avtrappning och föreslår att reduceringsgränsen höjs med . och alltså bestäms till taxerad inkomst på ,/år förbarnfamiljer och /år för låginkomsttagare utan barn. Kostnadsberäkning och allraänna synpunkter Slopandet av sjukförsäkringsavgiften för löntagareberäknar utredningen för innebära ett bortfall avsjukförsäkringsavgifter på sammanlagt 2 950 mUj. A andra sidan medföravgiftens slopande ökade skatteintäkter för staten och kommunema på gmnd av attde mkomsttagare som berörs av förslaget inte längre vid inkomsttaxeringen göravdrag för sjukförsäkringsavgift. Vid beräkning av totalkostnaden förförslaget har utredningen avräknat belopp motsvarande intäktsökningen,nämligen 820 mUj. för staten och 780 mUj. för kommunema, ellersammanlagt 1 600 mUj. Övergången tUl fasta gnmdavdrag kan enligtutredningen för koraraunema antas medföra ett skattebortfall på 1 340 milj.kr. För staten kan skattebortfallet på gmnd av denna övergång och densaratidiga justeringen av skatteskalan beräknas tUl 1 270 mUj. Antalet inkomsttagare som (1976 årstaxering) berörs av skatteavräkningen har uppskattats tiU 2,3 mUjoner. Blanddera ingår ett raindre antal, för vUka inkorastskatten före avräkningen ochdärmed också avräkningsbeloppet understiger . Totalkostnaden för skatteavräkningenoch den samtidiga utvidgningen av det extra avdraget för folkpensionärernaberäknar uttedningen tUl 580 raUj. Införandet av en enhetlig reduktionsfaktor på 15 %för bostadstiUägg till bamfaraUjer och låginkomsttagare utan barn och densamtidiga justeringen av inkorastgränsen beräknas kosta staten 60 milj. kr. ochkommunema 20 mUj. Den lindrigare avtrappningen av hustmtUlägg ochkommunalt bostadstiUägg för folkpensionärer beräknas kosta kommunema 70 raUj.kr. och staten 10 mUj. Den sammanlagda kostnaden för utredningens förslagblir i enlighet hänned (2 9501 600-1-1 340-1-1 270-1-580-1-80-f 80 =) 4 700railj. Beräkningarna avser kostnaderna vid fullt genomslagav reformen. De inkluderar således inte det belopp på 1 600 mUj. som kantillkomma för på gnmd av eftersläpande avdragsrätt försjukförsäkringsavgift. Finansieringen av förslaget bör enligt utredningenmed hänsyn till skatteomläggningens provisoriska karaktär ske genom ett fåtaltekniskt enkla åtgärder och helst genom anlitande av en enda eller en huvudsakligfinansieringskäUa. De enda beskattningsformer sora var för sig kan tänkas gebelopp av den storleksordning det här är fråga om är mervärdeskatten och produktionsfaktorbeskattningen.En höjning av mervärdeskatten skulle delvis motverka de åtgärder som ibelänkandet föreslagits i syfte att tUlgodose behovet av skattesänkning förlåginkomsttagare. Utredningen vUl bl. a. med hänsyn härtill inte förorda finansieringgenom mervärdeskatt. Vid 1972 och skatteomläggningarfinansierades sänkningen av den statiiga inkorastskatten resp. slopandet avfolkpensionsavgifien genora höjning av arbetsgivaravgifterna. I utredningens nuaktuella tUl-läggsdirektiv anges också att finansiering av förslaget kan tänkasske genom skatteuttag på produktionen efter principer liknande dera somtillämpats vid de två senaste skatteomläggningarna. Utredningen har raed hänsyn härtUl haft särskUdanledning att pröva möjlighetema att finansiera förslaget genora skatt uttagenpå produktionen. Enligt utredningens uppfattaing ärarbetsgivaravgiftema enda tänkbara finansieringsraedel påproduktionsfaktorbeskatlningens område. En höjning av dessa avgifter framstår idagsläget sora den enda finansieringskälla sora kan ge belopp av tUlräckligstorleksordning. inkomstskattesänkningen kombineras med en höjning avarbetsgivaravgifterna får reformen delvis samma principiella innebörd som 1973års skatteomläggning. Avgiftshöjningen måste, frarahåller utredningen,självfallet kombineras med de konjunkturpolitiska åtgärder sora raed hänsyntill förhållandena vid genomförandet kan anses påkallade. Utredningen förordar alltså finansiering genomhöjda arbetsgivaravgifter. När det gäller den närmare utformningen avfinansieringsförslaget skiljer utredningen mellan kostnaden för slopande avsjukförsäkringsavgiften för löntagare och övriga reformkostnader. Kostnaderna för att slopa sjukförsäkringsavgiften Utredningen anser det ligga närmast tUl hands attfinansiera denna del av reformen genom en höjning av densocialförsäkringsavgift till sjukförsäkringen sora uttas hos arbetsgivama ochsora f. n. utgår raed av avgiftsunderlaget. Höjningen av arbetsgivarnas socialförsäkringsavgiftbör enligt utredningen avvägas så att täckning i princip erhålls för detberäknade inkomstbortfallet för sjukförsäkringen vid slopandet av deförsäkrades sjukförsäkringsavgift, 2 950 mUj. En höjning av procentsatsenför socialförsäkringsavgiften för sjukförsäkringen från 3,8 till kanberäknas ge i det närraaste full kostnadstäcknmg (2 920 mUj, kr,). Den egenavgift tUl sjukförsäkringen som tas ut påinkomst av annat förvärvsarbete skall enligt utredningens förslag behåUas, Isamband med den översyn av avgiftsreglerna som reformen föranleder finns detdock, enligt utredningen, anledning att överväga vissa ändringar i teknikenför uttaget av företagarnas egenavgifter. Utredningens förslag i fråga ominkomst av anställning innebär att nuvarande egenavgift som beräknas särskiltför varje försäkringskassa ersätts av en socialför- säkringsavgiftsom är enhetlig för hela riket. Starka administrativa skäl talar för att ävenegenföretagarnas egenavgift i fortsättningen bör beräknas enligt för helariket enhetliga gmnder. Det förslag till ändring av bestämraelserna i 19 kap.AFL, sora utredningen lägger fram, bygger på att egenavgifterna ifortsättningen skall uttas efter enhetliga grunder, varvid fömtsätts attprocentsatsen i de fall då ingen särskUd karenstid gäller motsvararprocentsatsen för arbetsgivarnas socialförsäkringsavgift till sjukförsäkringeneller enligt förslaget, Arbetsgivamas nuvarande socialförsäkringsavgift tUlsjukförsäkringen av löneunderlaget är enligt prop. 1973: 46 avvägd såatt den beräknas täcka av sjukförsäkringens kostnader (med undantagför kostnaden för egenföretagarnas sjukpenning). I den raån influtnasocialförsäkringsavgifter avviker från den angivna riktpunkten för dessaavgifters andel av sjukförsäkringens kostaader sker en reglering genoraöverföring på eller ianspråktagande av raedel från allmänna sjukförsäkringsfonden.Enligt utredningens förslag koraraer socialför-säkringsavgiftema att svara för2/3 av sjukförsäkringskostnaden. Återstående 1/3 täcks genom statsbidrag. DenaUmänna sjukförsäkringsfonden bör liksom hittUls kunna användas för attreglera avvikelser mellan socialförsäkringsavgifter och nämnda 2/3 avsjukförsäkringskoslnader- Ulredningen föreslår att kostnaderna för övrigaåtgärder täcks genora höjning av den allmänna arbetsgivaravgiften. En höjning av procentsatsen från nuvarande tUl5,skulle ge en intäktsökning för staten på 1 820 mUj, kr., varav 1 730 mUj,kr. härrör från avgifter som betalas av arbetsgivare och 90 milj, kr, frånegenavgifter. Det har förutsatts att 660 milj, kr, disponeras för att korapenserakoraraunema för deras kostnader. Finansieringen har beräknats raed hänsyn tUlreformkostnaden vid fullt genoraslag av reformen. Såsom framhållits uppkoraraerför ett bokföringsmässigt inkomstbortfall om avdragsrätlenför löntagarnas sjukförsäkringsavgift behålls. Utredningen har inte lagt framförslag tiU täckning av detta bortfall. Om täckning av bortfallet anseserforderlig, kan detta ske på olika sätt, t.ex. genora ökning av den allraännaarbetsgivaravgiften raed för eUer genomatt avdragsrätten slopas vid taxering. Ledamöterna ochSvensson har reserverat sig mot utredningens förslag till finansiering avreformen. och motsätter sig utredningensförslag ora en höjning av den allmänna arbetsgivaravgiften. Reservantema anserdet inte nödvändigt att helt kompensera stat och kommun för de totala effektemaav utredningens förslag och framhåller vidare bl. a. att skattereformen delvisbör kunna vara självfinansierande. Krönmark anser det inte riktigt att nu binda sigför en finansieringsmetod enligt raajoritetens förslag och föreslår bl. a.tillsättandet av en besparings- och rationaliseringskommitté. anser att man bör avvakta densamhällsekonomiska utvecklingen innan stäUning tas tUl finansieringsmetod. Ledamoten har i särskilt yttrande uttalatsig i samma riktning som . Flertalet remissinstanser ställer sig positiva tillutredningens förslag och anser alt de i huvudsak kan godtas. Det gäller bl. LO tillstyrker förslagen utom såvitt gällertidpunkten för slopande av avdragsrätten för sjukförsäkringsavgiften och medvissa principiella förbehåU beträffande reglerna om bostadstillägg. TCOkonstaterar att förslagen i stort sett ansluter sig lill organisationensskaltepoUtiska inställning och att de är så konstruerade, att de underlättarlångsiktiga lösningar. tUlstyrker förslagen sora en helhetslösning mengör erinringar beträffande skärpningen av marginalskatten vid högre inkomster.RRV anser att de föreslagna åtgärderna i stort sett uppfyUer de i direktivenangivna önskemålen som vissa administrativa förenklingar uppnås. Enliknande helhetsbedömning gör bl. Svenska kommunförbundetoch flertalet länsstyrelser. Många remissinstanser anser det eraellertidangeläget att betona förslagets karaktär av provisorium. Sålunda tillstyrker LOförslaget till skatteskala och skatleavräkning med kraftigt understrykande avden provisoriska karaktären. Näringslivets skattedelegation betonar också attdet fraralagda förslaget måste ses sora ett provlsoriura och förutsätter alt enny justering av inkorastbeskattningen görs med verkan . I annatfall kommer staten genom inflationen automatiskt att få skatteintäkter raedstörre belopp än som förutsatts. Även TCO, och SR framhåller behovet avytterligare skatteomläggningar . i understryker atttUlfälliga lösningar av nu ifrågakomraande slag aldrig är eftersträvansvärda urskatteadmi-nistrativ synpunkt. Kortsiktiga lösningar på beskattningsområdet uppfattasinte bara av allmänheten som besvärande, utan även de tUlämpande myndighetemaupplever ständiga och kortsiktiga förändringar ibeskattningsreglerna som högst otillfredsställande. Mot bakgrund härav finnerlänsstyrelsen det godtagbart att skatleulredningen iföreUggande förslag begränsat sig tUl förhållandevis enkla ändringar inuvarande skatte- och bidragssystem. RRV ifrågasätter med tanke på förslagets provisoriskakaraktär om inte utredningen borde ha analyserat och redovisat möjlighetema attåstadkomma de önskade effekterna med hjälp av ett mer generellt verkandemedel. Möjlighet finnes enligt RRV att med hjälp av t. ex. etl aUmäntstatsskatteavdrag, varierat i skilda inkorastskikt, åstadkomma bådeskattelättnader i låginkomstskikten och lättnader av marginaleffekter på gmndav utformnmgen av skatte- och bidragssystemen i meUaninkomstskUiten, Alla remissinstanser som yttrat sig i denna del harantingen uttryckligen tUlstyrkt förslaget att slopa avgiften påanslällningsinkomst eller läranat det utan erinran. LO konstaterar att avgiften efter avdrag vidtaxeringen blir ungefär lika stor för alla inkomsttagare, att den alltsårelativt sett drabbar låginkomsttagarna hårdast och att ett slopande avavgiften därför innebär särskilt betydande lättnader för dem. Även SACOframhåUer reformens låginkomstprofil. Flertalet instanser har särskUt uppehåUit sig vidden administrativa aspekten. RFV anser att nuvarande förfarande medsjukförsäkringsavgiften är tids- och kostnadskrävande och att reformen medförstor administtativ vinst. Samma uppfattaing har bl. a. RRV, flera länsstyrelseroch Föreningen . i anser dockatt förslaget kommer att leda till att problemet att avgöra vem som ärarbetstagare resp. egen företagare accentueras. RRV ifrågasätter om inte egenavgift även ifortsättningen bör tas ut på kapitalinkomster och andra inkomster som intehärrör från förvärvsarbete, eftersom den som har sådana inkomster kommer iåtnjutande av vissa sjukförsäkringsförraåner. Enligt RRV:s raening kanifrågasättas om de administrativa skäl sora utredningen raotiverat avgiftsbefrielsemed är så avgörande att t. ex. en reducerad egenavgift inte kan tas ut avinkomsttagare med inkomst av annat än förvärvsarbete. Ett par remissinstanser berör frågan om sambandetmellan förmåner och avgifter. RSV anser att förslaget medför att della sambandförsvinner för försäkrad med anställningsinkomst och att det inte kan uteslutasatt detla i vissa fall leder till försök att utan reell bakgmnd höja densjukpenninggrundande inkomsten och därraed också sjukpenningen. Mot bakgmndhärav kan det enligt RSV visa sig nödvändigt att bygga ut informationen mellansjukförsäkrmgs- och skattesystemen. Lantbrukarnas skattedelegation, sora godtarförslaget att slopa avgiften med hänsyn till förenklingsvinsten, anser alt detdock i princip bör föreliggaett synbart saraband mellan förmåner och avgifter, eftersom förmånstagarnaendast därigenom får en uppfattnmg ora kostnaden för förmånen. Delegationenfinner liksom RSV att förslaget nödvändiggör förbättrad sjukpenningkontroll. Förslagets konsekvenser för försäkringskassornasstäUning berörs av och . Förbundet konstaterar attborttagandet av kassornas möjligheter att ta ut individuella sjukförsäkringsavgifterför löneinkomster kan medföra att kassornas slällning som självständigaoffentliga organ mbbas. Förbundet anser att nuvarande systera fungerar raycketbra och fömtsätter därför att ett borttagande av avgifterna inte koraraer altraedföra någon förändring av kassornas ställning. RFV anser inte heller attförslaget bör leda till att kassornas nuvarande status som självständigaoffentligrättsliga organ rubbas eUer att försäkringskassornas nuvarandebesvärsrätt i sjukförsäkringsärenden påverkas. RFV framhåller dock attförslaget i hög grad påverkar försäkringens ekonomiska struktur. Verket hartillsatt en arbetsgrupp för att göra en översyn av systeraet förtiUhandahållande av rörelsemedel åt försäkringskassorna. Beträffande allmännasjukförsäkringsfonden anser RFV det praktiskt att regeringen får möjlighet attmeddela allmänna föreskrifter för transaktionerna med fonden. Vidare föreslårRFV att frågan om hur man skall förfara med de fonder för den obligatoriskasjukförsäkringen, sora nu finns hos försäkringskassorna, blir föreraål försärskild utredning. Följdändringarna beträffande egenföretagamas avgifterberörs också av RFV. Enligt RFV innebär utredningsförslaget vissaavgiftshöjningar för denna kategori utom vid raycket låga inkomster. Medbeaktande av att avgiften är avdragsgUl vid taxeringen beräknar RFV höjningentUl raellan ca 100 och . vid årsinkoraster raellan 20 000 och 50 000 kr.RFV bedömer höjningarna som förhållandevis måttliga och anser att de fårgodtas. RFV framhåller att höjningarna beror på att företagarna som genomatt de får del av arbetsgivaravgifter svarar för endast avkostnaderna för sjukvård och förvaltaing efter reformen får svara för ca 67 %även av dessa kostnader. Många remissinstanser har ytttat sig i frågan omlöntagarnas eftersläpande avdragsrätt för sjukförsäkringsavgift bör slopaseUer ej. Meningarna är raycket delade. RRV anser ett slopande av den kvarvarandeavdragsrätten vara det alternativ vars statsfinansiella effekter närmastansluter sig till utredningens direktiv. LO uttalar sig lUcaledes för ett slopande avavdragsrätten och framhåUer att full fördelningspolitisk effekt annars inteuppnås . För slopande av avdragsrätten uttalar sig ocksåkammarrätten i , , i ochSvenska kommunförbundet. Ä andra sidan anser TCO det vara ett oeftergivligtkrav att arbetstagarna inte fråntas avdragsrätlen vid taxering. SRanser också att avdragsrätten skall behåUas, och ställer sig av tekniska,praktiska och principiella skäl bestämt avvisande till att slopa avdragsrätten.Mot elt slopande av avdragsrätten uttalar sig vidare länsstyrelserna i ,, , och , och länsamt Föreningen och Lantbrukarnas skattedelegation.Några av dessa remissinstanser anser bl. a, att det skulle vara förenat medpraktiska svårigheter att vid taxeringen behöva skilja mellanlöntagares och egenföretagares avgifter. De myndigheter som uttalat sig på denna punkt har iaUmänhet ställt sig raycket positiva till förslaget. Man har frarahåUit att dennuvarande avtrappningen raedför såväl svårigheter för den enskUde attöverblicka beskattningsresultatet sora belastning och raerarbete förskattemyndigheterna. Övergången till fasta gmndavdrag har bedömts ge betydandeadministrativa vinster. Bland de myndigheter som understrukit deadministrativa fördelama kan nämnas RSV, flertalet av de hörda länsstyrelserna.Föreningen och . Som fraragått av redogörelsen förremissinstansernas allmänna synpunkter har flertalet av dessa ställt sigpositiva tUl utredningens olika förslag betraktade som en helhetslösning.