prop · FX0331 · 1974-12-31 00:00:00 — Enligtstyrelsen är en personalförstärkning i fråga om både handläggare ochkvalificerade biträden nödvändig. Föregen del anser jag att det omedelbara personalbehovet inom arbetsmarknadsverketknappast kan väntas bh större än att del kan tUlgodoses inom ramen för deomfattande personalförstärkningar som Kungl. Maj:l har föreslagitriksdagen för /75 (prop. 1974: 1 bil. 13 s. 75), då de nyareglerna avses börja tiUämpas. Härefter uppkommande behov får prövas i vanligordning. Prop.1974: 31 51 4.2Svenskundervisning för utländska sjömän Riksdagenantog lagen (1972: 650) om rätt till ledighet och lön vid deltagande isvenskundervisning för invandrare (prop. 1972: 100, InU 1972: 27, rskr 1972:292). Enligt riksdagsbeslutet omfattade lagen endast de utiändska arbetstagaresom hade börjat sin första anställning här i landet efter utgången av år 1972.Under våren 1973, innan lagen hade trätt i kraft, utvidgades emellertid lagenstillämpningsområde till att omfatta även de utländska arbetstagare som hadebörjat sin första anställning här i landet före (prop. 1973:43, InU 1973: 15, rskr 1973: 158). Lagen trädde i kraft . Vid behandlingen iriksdagen av prop. 1973: 43 väcktes två motioner (1973: 1645, 1646) i vilkaföreslogs att lagen skuUe utvidgas till att gälla även utiändska sjömän påsvenska fartyg. Inrikesutskottel instämde i att skäl talade för att även utiändskasjömän, fastän de inte genom bosättning har anknytning till värt land, fickmöjligheter att delta i svenskundervisning. Frågan var emellertid kompliceradoch olika lösningar kunde tänkas. Utskottet, som ansåg sig inte ha tillräckligtunderlag för en slutiig bedömning, utgick från att frågan skulle tas upp isamband med beredningen hos Kungl. Maj:l av det väntade förslaget från den dåpågående utredningen om arbetstiUstånd för utländska sjömän. Med dennamotivering lämnade på utskottets förslag motionerna utan åtgärd. Utredningenhar med hänvisning lUl utskottets uttalande berört frågan om de utiändskasjömännens rätt tUl ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisning.Utredningen har därvid funnit angeläget att nuvarande lagstiftning snarastkompletteras så att den också kommer att omfatta de grupper av sjömän, somenligt utredningens förslag skall ha anställningstillstånd. Genom1972 års lag tiUerkänns utländsk arbetstagare rätt tiU ledighet från ordinariearbetstid i för att delta i svenskundervisning. Lagen ger honomvidare rätt till lön från arbetsgivaren för den tid han deltar i undervisningen,oavsett om denna bedrivs under arbetstid eller ej. Förarbetstagare som börjat sin första anställning här i landet före den 1 januari1973 gäller vissa särregler. Hans rätt lUl ledighet och lön omfattar 160 eller240 limmar, beroende på hans kunskaper i svenska språket. Har han under minst240 lektionstimmar deltagit i undervisning i svenska språket med samhällsorienteringoch för deltagandet fått ersättning av arbetsgivaren, grundad på avtal mellanarbetsgivaren och berörd arbetstagarorganisation, är han helt undantagen frånlagens förmåner. Har han åtnjutit sådan undervisning under 80 men inte 240lektionstimmar begränsas hans rätt enligt lagen till alt omfatta endast 160limmar. 1974: 31 52 Föratt vara berättigad till lagens förmåner fordras alt arbetstagaren är bosallhär i landet och har arbetstillstånd. Är han undantagen från skyldighet att haarbetstillstånd eller har han befriats från sådan skyldighet omfattas han avlagen om han är kyrkobokförd här. Lagenomfattar inte alla utländska arbetstagare. Sålunda undantas arbetstagare somhar svenska, danska eller norska som modersmål eller som eljest har sådanakunskaper i dessa språk alt undervisning inte kan anses erforderlig. Vidare undantasden som genomgått undervisning som avses i lagen eller sådan undervisning isvenska språket som har meddelats i samband med arbetsmarknadsutbildning elleri AMS' mollagningsförläggningar för flyktingar. Arbetstagare, som sysselsättsi feriearbete eller eljest i arbete av tillfällig natur, eller som är anställdi arbetsgivarens hushåU omfattas inte heller av lagen. Lagstiftningen innebär iövrigt huvudsakligen följande. Arbetstagaren har rätt till ledighet frånarbetet för att delta i svenskundervisningen i den omfattning vartill han ärberättigad. Frågan om arbetstagarens behov av undervisning skall prövas i denordning Kungl. Arbetstagaren har vidare rätt att avarbetsgivaren få lön för den lid han deltar i undervisningen. Rätten tillledighet får begränsas genom kollektivavtal eller, om fackförening eller annanliknande förening av arbetstagare inle finns, genom avtal mellan arbetsgivarenoch arbetstagaren. Däremot får rätten liU lön inte inskränkas. Arbetsgivarenskall så snart del kan ske efter anställningens början upplysa arbetstagarenom hans rättigheter enligt lagen samt från anställningens börjanbereda honom möjlighet till ledighet för att påbörja undervisningen. Byterarbetstagaren anställning efter påbörjad undervisning har den nye arbetsgivarenmotsvarande skyldighet att ge honom ledighet och lön för den fortsattaundervisningen. Har arbetsgivaren upplyst arbetstagaren om hans rättigheterenligt lagen och berett honom möjlighet till ledighet för all delta iundervisning, upphör arbetsgivarens övriga skyldigheter enligt lagen om intearbetstagaren påbörjat undervisning från det han tillträdde sinförsta anställning här i landet. Arbetsgivare som inle fullgör sinaskyldigheter enligl lagen skall ersätta arbetslagaren för uppkommen skada.Omständigheter av annan än rent ekonomisk betydelse kan därvid beaktas.Arbetstagaren måste dock underrätta arbetsgivaren om sina anspråk inom fyramånader efter det skadan inträffade samt anhängiggöra sin talan senast två årefter skadans uppkomst. Förklaring, varigenom arbetstagare frånsäger sig sin rällenligt lagen i annat avseende än som är särskilt tillåtet samt uppsägning, somsker enbart av det skälet att arbetstagaren begär eller utnyttjar sin rätt enligllagen, är ogiltig. Mål om lagens tillämpning skall, med undantag för prövningenav arbetstagares kunskaper i svenska språket prövas av arbetsdomstolen, om anställningsavtaletregleras av kollektivavtal, och i annat fall av allmän domstol. Sådant mål kanockså hänskjutas till skiljemän. Prop.1974: 31 53 Ifråga om arbetstagare, som har börjat sin första anställning här i landet föreden , gäller vidare följande avvikelser från vad som harsagts. Arbetsgivaren skall senast från anställningens börjanunderrätta arbetstagaren om hans rätt enligl lagen samt före utgången av juni1978 bereda honom möjlighet lUl ledighet för att påbörja undervisning. På sammasätt som gäller i fråga om begränsning av ledighet för undervisning kanmotsvarande avtal träffas om förläggning av ledigheten. Underlåterarbetstagaren utan synnerliga skäl att utnyttja sin rätt tiU ledighet enliglsådant avtal upphör arbetsgivarens skyldighet all ge arbetstagaren sådanledighet. Har arbetsgivare fullgjort dessa skyldigheter upphör hans övrigaskyldigheter enligl lagen gentemot arbetstagaren om denne inte har påbörjatundervisningen . Slutiigen ges beträffande aUaarbetstagare möjligheter att vid bestämmande av omfattningen av rätten tillledighet och lön beakta viss undervisning, som arbetstagaren fått genomarbetsgivaren före lagens ikraftträdande. Utredningen påpekar i sittbelänkande all utiänning som mönstrar på ett svenskt fartyg i svensk hamn iprincip skall ha arbetstillstånd. Är han dessutom bosatt i landet kan han göraanspråk på förmåner enligt lagen. Utländsk som mönstrar på sådant fartygi utländsk hamn behöver däremot inte ha arbetstillstånd och omfattas inle avlagen. Från olika synpunkter hänsyn till arbetarskyddet och säkerheten samt önskvärdheten av all underlättaden fortiöpande kollekliva samvaron ombord är del enligl utredningenangelägel att sjömännen bereds möjligheter till förbättrade språkligakommunikationer. Lagen om rätt till ledighet och lön vid deltagande isvenskundervisning föreslås därför även omfatta de sjömän, som enligl vadutredningen har föreslagit bevUjas anslällningstillstånd. Även om frågan ärkomplicerad och dess lösande kan komma att påfordra speciella åtgärderbeträffande sjömän med anställning ombord på svenska fartyg i huvudsakligenutrikes sjöfart anser utredningen att förutsättningar finns alt uppnå konstruktivaoch för sjöfartsnäringen och berörda arbetslagargmpper ändamålsenligalösningar. Nuvarande lagstiftning om svenskundervisning föreslås därförkompletterad på så sätt, att den kommer att omfatta också nämnda grupper avsjömän. Rederinäringensexpert inom utredningen har uttryckt tvivel om möjligheterna all genomföra förslageloch framhållit all bl. a. de långtgående praktiska konsekvenserna måstebeaktas. Därutöver har han anfört att svenskundervisningen för utländska sjömäninle kan få den betydelse, som gällande lagstiftning avsett. Avde remissinstanser som har behandlat frågan är flertalet positiva tillförslaget. SÖ påpekar dock att utredningen inte har lagt fram något 1974: 31 54 konkretförslag om hur undervisningen skall bedrivas. Några remissinstanserifrågasätter om inte undervisning i engelska språket kan ges som alternativ tUleller i stället för svenskundervisning. Liknande synpunkter ligger bakom dennärmast negativa hållning som SAF och intar. Somförut har nämnts utgörs en inte obetydlig del av del totala antalet anställdapå svenska fartyg av utländska medborgare. Enligt tillgängliga uppgifter fannsunder 1972 ca 5 000 utiändska sjömän på fartyg om minst 300 bruttoton. Av dessasjömän var drygt 3 000 eller av del totala antalet anställda på dessafartyg utomnordiska medborgare. En av utredningen gjord enkät per den 1januari 1973 ulvisar i stort samma andelstal utomnordiska sjömän hos de tillSveriges redareförening anslutna rederierna. Bland de nordiska sjömännen finnsde som uteslutande är finsktalande. Anledningarna till denrelativt stora andelen utländska sjömän på svenska fartyg har jag tidigareberört. Det är givet att kunskaper i svenska språket särskilt hos utomnordiskasjömän i allmänhet är ringa eller obefintliga. Språksvårigheterna kan skapaproblem ombord och kan komma att inverka menligt på arbetet. Bristandekunskaper i språket kan vara ägnade att medföra allvarliga svårighetersärskilt i fråga om arbetarskyddet och säkerheten ombord. Men också denallmänna trivseln för de olika sjömännen, möjligheterna att exempelvis delta isamvaro , kan påverkas negativt av språksvårigheterna. Såsom utredningen haranfört talar angivna skäl för att de utländska sjömännen på svenska fartyg gesmöjlighet till undervisning i svenska språket. En förbättring av de språkligakommunikationerna ombord kan också sägas ligga i linje med strävandena attförbättra arbetsmiljön för både de utländska och de svenska sjömännen. Jag ärdock medveten om att betydelsen av rätten tiU undervisning i svenska språketkan variera inom olika delar av den svenska utrikessjöfarten. Medan den påvissa håll kan få ett påtagligt värde kan den på andra håll te sig mindre meningsfuU.Jag viU emellertid i det sammanhanget erinra om att utländska sjömän, somarbetar inom svensk sjöfart, är enligl gällande lagstiftning i principberättigade till ledighet cch lön vid deltagande i svenskundervisning om de ärbosatta här i landet och har arbetstillstånd eller, om de är undantagna eUerbefriade från den tiUståndsskyldigheten, är kyrkobokförda här i landet. Atterbjuda likartade möjligheter ål även övriga utländska sjömän, som i alltväsentligt kan betecknas som ganska fast knutna till den svenska utrikessjöfarten,kan därför också motiveras från rättvisesynpunkt. Som anförts i olikaremissyttranden skulle en undervisning i engelska språket, som är"sjöfartens språk", också ha betydelse i detta sammanhang. Medhänsyn till att del är fråga om svenska fartyg med i regel dominerande andel av svenskar och svensktalande bland besättning- 1974: 31 55 arna,anser jag dock all den undervisning som bör komma i fråga bör avse det svenskaspråket. Frågan omsvenskundervisning för utländska sjömän kan som inrikesutskottel påpekat lösaspå olika vägar. Utskottet har antytt möjligheten att lösa frågan avtalsvägen.Till, utredningens förfogande har funnits experter från redarnas och de ombordanställdasstörsta organisationer. En lösning avtalsvägen skulle mot bakgrund därav hakunnat initieras eller förordas inom utredningen. Någol underlag för en sådanlösning synes med hänsyn till utredningens ställningstagande uppenbarligen inteföreligga. I likhet med utredningen anser jag därför att frågan bör lösas genomlagstiftning. Utredningenhar inte utformat någol konkret förslag. Den anser emellertid att den nuvarandelagen om svenskundervisning bör utvidgas till att omfatta de sjömän som ienlighet med de föreslagna bestämmelserna beviljas anställningstiUstånd.Samtidigt har utredningen anfört att frågan är komplicerad och alt dess lösandekan komma att kräva speciella åtgärder beträffande sjömän på svenska fartyg ihuvudsakligen utrikes sjöfart. Genom lagen om rätt tUlledighet och lön vid deltagande i svenskundervisning för invandrare erbjudssom nämnts de i bosatta utländska arbetstagarna att, under arbetstidoch med bibehållen lön eller på fritid och med lön för undervisningstiden,deltaga i undervisning i svenska språket med samhällsorientering. Enligt minmening bör, som utredningen förordat, lagen utvidgas till att omfatta även deutländska sjömän, som arbetar inom den svenska utrikessjöfarten. Detta föranledertillägg till och ändringar i några paragrafer. I1 § första stycket anges vUka utiänningar som omfattas av lagen. Detta lagrumbör kompletteras med en bestämmelse, varigenom även utländsk som äranställd på svenskt fartyg i utrikes fart och som har anställningstillstånd ellerär undantagen från skyldigheten att ha sådant tUlstånd förs in under lagenstillämpningsområde. Begreppet "" och "utrikes fart"ges i lagen samma innebörd som i sjömanslagen (1973: 282). I den mån ingetannat sägs medför utvidgningen också att begreppet arbetstagare omfattar ävensjöman som avses i 1 §. I2 § behandlas arbetstagarens rätt tUl ledighet under ordinarie arbetstid föratt deltaga i undervisningen och i 3 § finns bestämmelser om arbetstagarensrätt till lön. En utvidgning av lagens tillämpningsområde till att avseutländska sjömän kräver ingen ändring i dessa paragrafer. Det kan emellertidpåpekas att kollektivavtal som enligt lagen kan träffas i vissa frågor endastavser avtal som träffats mellan arbetsgivaren eller förening av arbetsgivareoch svensk fackförening eller annan liknande svensk förening av arbetstagare. Arbetsgivarensupplysningsplikt och skyldighet att bereda arbetstagaren ledighetför att delta i undervisningen regleras i 4 §. 1974: 31 56 I Iredjestycket av denna paragraf föreskrivs alt om arbetsgivare fullgjort sinaskyldigheter i dessa hänseenden så upphör hans övriga lagenliga skyldighetergentemot arbetstagaren om denne inte påbörjat undervisningen fråndet han tillträdde sin första anställning här i landet. Utvidgas lagenstillämpningsområde till att omfatta utländsk anställd på svenskt fartygi utrikes fart, bör del tillägget göras i paragrafen att tvåårsperioden iförekommande fall räknas från första anställningen som på svenskt fartygi utrikes fart. Detta tUlägg medför dock en komplikation, som jag berör . Somframgått av del föregående ställs vissa inskränkande särregler upp i lagens övergångsbestämmelserför de arbetstagare, som börjat sin första anstäUning här i landet före den 1januari 1973. Att göra dessa särregler tillämpliga även på sjömän, som avses i1 §, medför såväl tekniska som praktiska svårigheter. Det enklaste sättet attkomma ifrån dessa problem är att låta enbart lagens huvudregler bli tillämpligapå sjömännen, oavsett när de börjat sin första anställning på svenskt fartyg iutrikes fart. En sådan ordning ger visserligen sjömännen en mer gynnadställning än andra arbetstagare. Det bör emellertid hållas i minnet attsärreglerna gäUer ett mycket stort antal arbetstagare i prop. 1973: 43uppskattat till ca 75 000 personer. För sjömännens vidkommande kan det endaströra sig om ett relativt ringa antal. Mot bakgrund härav och då varje annanlösning skulle bli avsevärt komplicerad förordar jag att lagens huvudreglergörs tUlämpliga på alla sjömän på svenska fartyg i utrikes fart, oavsett när debörjat sin anställning. Ävenom sjömännen undantas från nämnda särregler behövs vissa bestämmelser avövergångskaraktär. Härom kan sägas följande. Somtidigare nämnts åläggs arbetsgivaren enligt 4 § första stycket att så snart delkan ske upplysa nyanställd arbetstagare om hans rättigheter enligt lagen ochatt innan från anställningens början bereda arbetslagaren möjlighetall påbörja undervisningen. Är anställd när lagen träder i kraft börföreskrivas att arbetsgivarnas skyldigheter skall räknas från ikraftträdandet. I4 § tredje stycket föreskrivs att, om arbetsgivare fullgjort sina skyldigheterenligt första stycket men arbetslagaren inte påbörjat undervisningen inom tvåår från det han tillträdde sin första anställning här i landet, så upphörarbetsgivarens övriga skyldigheter enligt lagen mol arbetstagaren. Jag har nuföreslagit att anställning som på svenskt fartyg i utrikes fart skalljämställas med anställning här i landet. Om haft anstäUning här i landeteller till sjöss innan förevarande lagändring trätt i kraft men är han inteanställd på svenskt fartyg i utrikes fart vid själva ikraftträdandet utantillträder sådan anställning först därefter, kan emellertid nämnda tvåårsperiodkomma all löpa ut innan han fått praktisk möjlighet att utnyttja sina lagenligarättigheter. Därför behövs en regel enligl vilken tvåårsperioden under angivnaförhållanden räknas från första anställningen efter lagens ikraftträdande. Prop, 1974: 31 57 Denföreslagna ändringen i 4 § tredje stycket medför emellertid också för dearbetstagare, som f. n. omfattas av lagen, att tvåårsperioden kan komma atträknas med utgångspunkt från en anställning som , någol som inlegäller. Härigenom kan utvidgningen leda tUl försämring för de arbetstagare somhaft sjömansanställning innan utvidgningen av lagen trätt i kraft. För attundvika detta bör i nämnda lagrum göras det tillägget alt sjömansanställningföre ikraftträdandet av nu föreslagna bestämmelser inte skall beaktas. Försjömännens del bör slutligen övergångsvis införas en avräknings-regel liknandeden i punkt 4 avseende tiden den 1 januari 1973den . Härigenom gesmöjlighet att avräkna den lagenliga undervisning, som kan ha åtnjutitvid anställning inom landet . Nuangivna övergångsbestämmelser för sjömän kan fogas till gällande övergångsbestämmelsersom en särskild punkt, 5. Enutvidgning av lagen om rätt tUl ledighet och lön vid deltagande isvenskundervisning för invandrare i enlighet med vad jag nu har förordat kansåledes göras utan större ändringar i själva lagen. Ett tillägg till 1 och 4 §§samt vissa tUlägg i övergångsbestämmelsema är tillräckliga. Somtidigare nämnts har rederinäringens expert inom utredningen ställt sigtvivlande till de praktiska möjligheterna att genomföra förslagel. Deltatvivel kan emellertid knappast gälla möjligheterna att bedriva självaundervisningen. förekommer i inte ringa omfattning kursverksamheti olika ämnen på den svenska handelsflottans fartyg. Svårigheter att få lärareoch kursmaterial torde i de flesta fall inte föreligga. Möjligheterna attbedriva undervisning i svenska språket måste därför bedömas som goda. Vadgäller möjligheterna att på fartyg tUlämpa lagens bestämmelser i övrigt villjag framhålla följande. För att en lagstiftning som den förevarande skallkunna fungera praktiskt fordras ett aktivt samarbete mellan parterna, dvs. meUanarbetsgivaren, arbetstagaren och dennes fackorganisation. I fråga om bl. a.själva undervisningen gäller samarbetet också studieförbunden. Attett sådant samarbete förutsatts för tillämpningen av den nu gällandelagstiftningen framgår klart av propositionerna 1972: 100 och 1973: 43.Möjligheterna enligt lagen att träffa avtal i fråga om förläggning avundervisningstid m. m. är också uttryck för behovet av samverkan vid tUlämpningav en lagstiftning som omöjligen kan göras likformigt tillämplig över helaarbetsmarknaden. I dessa hänseenden torde sjöfarten knappast ha ettbesvärligare läge än andra näringsgrenar. Maj:ts bemyndigande harnärmare föreskrifter för prövning av kunskaper i svenska m. m. utfärdats avSÖ. Föreskrifterna har utarbetats i nära samråd med parisorganisationerna ochberörda myn- digheter,varvid i allt väsentligt enighet uppnåtts om föreskrifternas utformning. Enutvidgning av lagen till att omfatta utländska sjömän gör det nödvändigt att påmotsvarande sätt se över gällande föreskrifter samt, om så behövs, utfärdakompletterande föreskrifter för lagens till-lämpning inom sjöfarten. Underåberopande av det anförda hemställer .jag alt Kungl. Maj:t föreslår riksdagenalt antaga inom upprättade förslag till 1. lag om ändring iutlänningslagen (1954: 193), 2. lag om ändring i lagen (1972:650) om rätt liU ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisning förinvandrare. Medbifall till vad föredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övrigaledamöter hemställt förordnar Hans Maj:l Konungen alt tUl skallavlåtas proposition av den lydelse bilaga till detta protokoll utvisar. Prop,1974: 31 59 Bilaga (Utredningens lagförslag) Lagom anställningstillstånd för utländska sjömän 1 §Utländsk får icke utan anställningstillstånd inneha befatt ning på svenskt fartyg som trafikerar utiändsk hamn. 1) medborgare i , ,eller , 2) den som enligt utlänningslagen(1954: 193) har bosältningstillstånd eller gällande arbetstillstånd eller iannat fall än under 1) nämnts är befriad från skyldighet att haarbetstillstånd, 3) den som under tolv av de senastförflutna aderton månaderna haft befattning på svenskt fartyg; med tid förbefattning jämställes väntetid och viss sjukdomstid. Befrielsefrån skyldighet att ha anstäUningstUlstånd enligt andra stycket 3) gäller icke utiändsksjöman, som befinner sig här i landet om icke särskilda skäl för befrielseföreligger. 2 §Anställningstillstånd meddelas och återkaUas av arbetsmarknads styrelsen. I den omfattning Konungen bestämmer får anstäUningstill stånd meddelas av sjömansförmedling eller av svensk beskickning eller svenskt konsulat. AnstäUningstUlståndfår icke bevUjas utländsk som befinner sig här i landet. Vidhandläggning av fråga om anställningstillstånd skall berörda organisationer avredare och ombordanställda beredas tillfälle att yttra 3 § Ansökan omanställningstillstånd göres hos sjömansförmedling som arbetsmarknadsstyrelsenbestämmer eller hos svensk beskickning eller svenskt konsulat som ministern förutrikes ärendena bemyndigat mottaga sådan ansökan. 4 § Anställningstillstånd skallmeddelas för anställning på visst fartyg, men får, om utlänningen rederianställtsenligt kollektivavtal, meddelas för den tid anställningen fortgår hos rederiet.Tillståndet får förbindas med de föreskrifter som finnas erforderliga. Omsärskilda skäl föreligger får anställningstillstånd återkallas. 5 § Från skyldighet att ha anslällningstillståndfår svensk beskickning eller svenskt konsulat, som därtill bemyndigats avministern för utrikes ärendena, befria utiänning om särskUda skäl föreligger.Som särskilt skäl anses att utlänningen avser att tillträda befallning påfartyg, där vakans hastigt uppkommit bland besättningen och befaltnhigen icke skäligenkan tillsättas med , som har anstäUningstillstånd, eller som eljest ärundantagen från tiUståndsskyldighet enligl denna las. Prop, 1974: 31 60 Befrielsefrån tillståndsskyldighet enligt första stycket får lämnas för resa till närmastehamn eller icke överstigande . Om befrielse meddelatsskall beskickning eller konsulat härom underrätta sjömansförmedlingsom bestämmer. Utlänning som erhållitbefrielse från tillståndsskyldighet enligt första stycket och som icke föredispenstidens utgång på egen begäran erhållit anställningstillstånd, ärberättigad all efter avslutad resa efter eget val på rederiels bekostnadåtervända till påmönslringshamn eller närmare belägen hamn.