prop · FX03150 · 1974-12-31 00:00:00 — 1 formellt hänseende är beskattningen likartad försjälvägda egna hem, bostadsrättsföreningar och allmännyttiga bostadsföretag.Beskattningen sker som nämnts schablonmässigt med viss procent avtaxeringsvärdet, och avdrag får ske för skuldräntor och tomträttsavgälder. ranlibeskattningenär helt lika. Vissa skillnader föreligger dock bl.a, i in-läkisproccniens höjdoch vidare åtnjuter egnahemsägaren eU schablonavdrag av /år För enskiltägda fierfamiljshus gäller skatteregler som i formellt hänseende siarkt avvikerfrån de schablonbeskattade fastigheterna. Kommittén framhålleratl denna bild av relativformell överensstämmelse i beskattningen av schablonbeskattade fastigheterockså har reell motsvarighet, när byggnadsbeståndet blivit äldre och lånenlill betydande del av-betalats. Egnahemsägaren, bostadsrättsföreningen ellerdet allmännyttiga bostadsföretaget visar då laxeringsmässig vinst, dvs. denschablonmässigt be-riiknade intäkten är slörre än skuldräntan och eventuelltomirällsavgäld. Den omfallande ökning och förnyelse avbostadsbeståndet som har ägt rum under de gångna 20 åren har emellertid medförtatt numera ytterst lä bostadsrätlslöreningar och allmännyttiga bostadsföretaguppvisar laxeringsmässig vinst. De har i stället betydande underskott som intekan utnyttjas av medlemmar eller hyresgäster. De betalar ingen skatt utom denkommunala garantibeskaltningen, men avsaknaden av möjlighet lill underskottsavdragleder lill all räntekostnaden, som tas in i hyreskalkylen, lår betalas avmedlemmar och hyresgäster med beskattade medel. I realiteten bestrides enbelydande del av hyra och avgifier i nyare hus av statsmedel viaparitetslånesystemet, I bostadsrättsföreningar och allmännyttiga bostadsföretagbetalas genom paritetslånesystemel ,/m' och år av staten mot ,för villor och enskilt ägda fierfamiljshus. Men paritetslånesystemel innebäringen subventionering i egentlig mening, endast alt betalningen skjutes påframtiden. Beloppen i fråga belastar fastigheterna som en skuld. Bilden synes ifråga om enskilt ägda flerfamiljshus vara likariad med den som gäller lör deallmännyttiga företagen. Beträffande egnahemsfastighelerna påpekas ibetänkandet att den schablonbeskattning av egna hem, som infördes fr. o. m. år1954, i realiteten har inneburit en skatleskärpning i jämförelse med tidigarekonventionell taxering. Successivt har dock intäktsprocenien sänkts från 3till 2 96 och vidare har det extra avdraget införts i schablonen. Genom dessaålgärder har taxeringsvärdehöjningarna överiag neutraliserats för mindre egnahem, medan de höjda taxeringsvärdena delvis har slagit igenom belräffandemedelstora och slörre villor. Tendensen att behandla större villor slrängareförstärktes, när den s. k. lyxvillabeskattningen infördesår , varvidintäktsprocenten blev 4 för den del av taxeringsvärdet som låg närmast övergränsen för denna beskattning och 8 i det högsta skiktet. har å andra sidan en allmän räntehöjningägl rum sedan 1950-lalcts milt. De höjda räntorna har visserligen medförtutgifisökningar för egnahemsägarna, men dessa ökningar har till betydande delkunnat kompenseras genom avdragsrätlen för gäldräntor, Viirdet avavdragsrätten har med tiden ökat genom den skatleprogressionsökning som ägt rumi anslutning till penningvärdets fall och som endast i förhållandevis låga in- komsilägeneffektivt molverkats genom ändringar i den statliga in-komsiskatteskalan. Isamma riktning har de ökade produktionskoslnaderna verkat. Genom den utveckling som sålunda ägl rum å enasidan i fråga om egna hem och å andra sidan på marknaden för hyreslägenheteroch bo-sladsrältslägenheter har en belydande förändring i konkurrenslägelskett. Enligt kommillén råder det inte heller delade meningar om atl det egnahemmet framstår som ett ekonomiskt fördelaktigt allernaliv. Den stegradeefierfrågan på ägda småhus och den vikande efierfrågan på lägenheter i flerfamiljshustalar sitt lydliga språk, även om andra faktorer har medverkat. Kommittén har med stöd av de tidigare nämndakalkylerna sökt få underlag för en jämförelse mellan de skattemässigaresultaten av nuvarande schablonmetod och en taxering efier konventionell metodmed beräkning av marknadsmässiga förmånsvärden och verkliga kostnader. Kalkylerna har även gett visst material förungefärliga jämförelser mellan kostnaderna för egna hem och för hyreslägenheterav samma storlek, ålder och standard, I fråga om de egna hem som har anskaffats1950 och 1960 och som alltjämt är i samma ägares hand kan enligl kommittén inlemed fog göras gällande atl de är speciellt gynnade. Boendekostnaden är ungefärlika hög som hyran i jämförliga flerfamiljshuslägenheter, Belräffande nyare hus är bilden en annan. Dekontanta kostnaderna 1970 byggda, icke paritelsbelånade husen-jämtemistad ränta på eget kapital och värdeminskning - är visserligen ungefär likastora som hyran för jämföriiga lägenheter. Men hyran för dessa lägenheter ärtill följd av paritetslånesystemel lägre än den eljesl skulle vara. Differensenuppgår åtminstone till /år, motsvarande /m' bostadsyta.Gör man en jämförelse med kalkylerna för uthyrning av motsvarande villor, blirdifferensen ännu något slörre, beroende på atl produktionskostnaden perkvadratmeter lägenhetsyta för en villa normalt är något större än för enjämföriig flerfamiljshuslägenhet. Även om man beaktar att egnahemsägarenålminslone efier kan få betala förmögenhetsskatt för det kapital sominnestår i villan, att han kan beskattas för realisationsvinst vid en kommandeförsäljning och att han kan få kostnadsökningarvid framtidalaxeringsvärdehöjningar, är det enligt kommittén uppenbari all beskalt-ningen, såvittgäller de nya villorna, inte är neutral, Egnahemsiigaren är beträffande nyarehus gynnad, 4.2.3Kommitténs Iöislag lill lösningar För att motverka ojämnheter i verkningarna avbeskattningen och åstadkomma största möjliga neutralitet hos skattereglerna ärenligt kommittén i princip två vägar länkbara. Den ena är att skärpabeskattningen av egna hem, den andra all åsladkomma lättander för medlemmar avbostadsrätts- föreningaroch för hyresgäster. Beträffande äldre egna hem har dock kommittén inle ansettsig kunna konstatera någon nämnvärd bristande neutralitet i skattereglerna.Eventuella skärpningar bör därför i princip inte träffa dem. Det bör vidarenämnas alt kommiUén byggi upp sina förslag med Utgångspunkt från atl nuvarandeschablonbeskattning behålls. Under arbetet har man dock övervägt en del andramodeller för villabeskattningen men inte funnit atl dessa skulle innebära någraförbättringar i förhållande till gällande syslem som sådani. Kommittén tarförst upp ivå delfrågor, som i viss mån är ägnade att påverka förutsättningarnaför en lösning av huvudfrågorna. Den ena gäller garantibeskattningen. Kommitténerinrar om atl denna skall kritiserats för sina ojämna verkningar.För hyresgäster och bosladsrättsinnehavare måsle det kännas stötande att devia hyror och årsavgifier skall betala sådan skatt, oaktatbostadsrättsföreningen eller bostadsföretaget visar stora taxeringsmässigaunderskott som inte kan Utnyttjas. har frågan om alt avskaffagarantibeskatiningen fallit på grund av åtgärdens kommunalekonomiskakonsekvenser. Härvidlag har rörulsättningarna ändrats, i vart fall såvitt angårbostadsfastigheter för permanent boende. Kommittén föreslår också atlgarantibeskattningen skall avskaffas för bosladsfasligheter. Härigenomåsiadkommes en lättnad för hyresgäster och bostadsrättsinnehavare, som fördetstora fiertalet beräknats motsvara /m'. Den andra delfrågan avser rätten till avdrag försådana räntor s o m ej betalas kontant utan finansieras genom skuldökningenligt parilelslånesystemei. När denna avdragsrätt infördes, torde man inte haräknat med alt övervällringen av ränlor på framliden skulle bli så omfattandesom senare visat sig bli fallet. Enligt kommittén framstår del som stötande attavdrag lill betydande belopp medges för ränlor som skall betalas först i enoviss framlid. Någon motsvarande möjlighet alt finansiera räntebetalning påprivat väg lorde inte finnas beträffande de högt belånade egna hem det härgäller. Avdragsrätten föreslås därför över-fiyttad till de år då räntornaverkligen betalas. En sådan förskjutning i en nybyggd villa 'betyder enökning av de aktuella kontanta utgifierna och en däremol svarande minskning iframtiden med /år eller ca /m'- Efiersom del här enbarirör sig om boritagande av en klart oberättigad förmån, har kommittén inleansett särskilda övergångsbestäm melser erforderliga. Förslaget medförpålängre sikt inte någon ändring av skattebelastningen utan endasl en tämligenkrafiig likvidiieismässig försämring av innehavet, någotsom fått beaktas vid skattens avvägning. Den lättnad som uppkommer för egna hem genom denslopade garantibeskattningen bör enligt kommittén motsvaras av höjdintäkts-procent. Den genomsnittliga lättnaden har beräknats motsvara 0,6-0,7 procentenheter,varvid hänsyn tagits lill såviil fastigheter med underskott som sådana somredovisar taxeringsmässiga överskott. Kommittén har övervägt att beslämmaintäktsprocenten till 2,5 eller 3, Kommittén har inte funnit skäl att föreslåsärskilda åtgärder för all neulralisera verkningarna av de förestående taxcringsvärdehöjningarnapå sätt som skett vid tidigare allmänna fastighetstaxeringar. Som skäl har manbl. a. anfört alt egna hem överlag inte kan anses skattemässigt missgynnade.Däremot har kommittén ansett det motiverat att låta de höjda taxeringsvärdenainverka på så sätt alt intäktsprocenien avrundats nedåt till 2,5 och inte uppåttill 3. Beträffande nya villors ägare har kommitténkonstaterat alt de till följd av skattereglernas utformning ochränteutvecklingen är gynnade både i jämförelse med hyresgäster ochbosladsrättsinnehavare och i förhållande till ägare av äldre villor. En någothögre beskattning har därför anselts motiverad. Därmed skapas större rättvisainte bara i jämförelse med hyresgäster och bostadsrättsinnehavare ulan ocksåolika egnahemsägare emellan, Enligl kommillén är det de höga avdragsgillaräntorna och de låga icke avdragsgilla reparationskostnaderna som i fråga omnyare egna hem gör beskattningen oneulral till ägarnas förmån. När räntornaefier etl antal år minskat genom amorieringar och reparationskostnaderna börjatöka, verkar skattereglerna åter mera neutralt. Den högre beskattningen bör dockupphöra och således inte fortsätta när reparationskostnadernaerfarenhetsmässigt börjar växa och amorteringarna inom olika låneformer kommiti gång på allvar. Kommittén föreslår alt tiden bestäms till och attskalleuttaget blir en procent högre än för övriga egna hem. Den högre intäktsprocenten, 3,5, föreslås intetillämpas i fråga om egna hem, som är färdiga för infiyttning före den nyalagstiftningens ikraftträdande. Förvärvet av ett eget hem innebär ofia enansträngning av förvärvarens ekonomi och han bör därför inte genombeskattningens omläggning drabbas av större utgifier för fastigheten som haninte haft anledning kalkylera med. Kommittén räknar med att de nya reglernaskall träda i krafi den med tillämpning första gången vid 1976års inkomsttaxering, I fråga om den s. k. lyxvillabeskattningen påpekarkommittén atl de nuvarande reglerna bygger på att gränserna skall justeras ianslutning till de allmänna fastighetstaxeringarna, så att dessa regler ävenefier taxeringsvärdehöjningen kommer alt omfatta villor av ungefär sammastoriek och standard som lidigare. Taxeringsvärdena väntas stiga med igenomsnitt ca 30 96 och kommillén föreslår all den lägre gränsen höjs från150000 kr, till . Med hänsyn till den mindre gynnsammaprisutvecklingen för de största villorna föreslås att gränsen för del högstaskiktet sätts vid . I gengäld harintäktsprocenten i detlägre skiktet föreslagits bli 2,5 mot nuvarande 2. För äldre villor blirintäktsprocenien 5 för den del av taxeringsvärdet som överstiger 200 000 kr.men inte . saml 8 för överskjutande del, I fråga om nya villorföreslås motsvarande procenttal bli 6 resp. 9. Genomde nu redovisade förslagen åsiadkommes en relativ förskjutning i kostnadslägetmellan egna hem samt hyres- och bostadsrätlslägenheter. Om garantiskaitenslopas, går kostnaderna i hyres- och bostadsrätlslägenheter ned med /m'och år. Taxeringsvärdehöjningarna kommer inle att drabba hyresgäster ochbosladsrättsinnehavare men ökar skatten för villaägarna. Med den föreslagnaintäktsprocenien 2,5 innebär della för vanligen förekommande egna hem av olikaslag en ökad skall med , motsvarande /m', ilandsorten med något lägre belopp. För nyproducerade villor tillkommer 8-11kr/m'. En sammanlagd förskjutning av konkurrensläget kommer således att ske,såvitt angår äldre villor och motsvarande äldre flerfamiljshus med /m'och, såvitt angår nya villor och nya flerfamiljshus, med ca /m".Beträffande paritets-belånade egna hem beiyder omläggningen i liden av rältentill avdrag för skuldflnansierade ränlor en likvidiieismässig belastningmotsvarande ca /m'. Kommitténpåpekar att även om de nu redovisade förslagen skulle genomföras så kvarstårtrots alll en kostnadsskillnad på ca /m' lill de nya villornas förmån ochdärmed en bristande neutralitet. Därtill kommer också alt del även efier etlgenomförande av förslagen blir praktiskl laget omöjligt för allmännyttiga,kooperativa och enskilda byggnadsföretag att till konkurrenskrafiiga priseruppföra småhus för uthyrning eller upplåtelse med bostadsrätt. Enligt kommitténbör den kvarstående bristen i neutralitet undanröjas och detta har man söktåstadkomma inom beskattningens ram. Kommillénhar härvid inte velat göra någon reell åtskillnad mellan bostadsrältshavareoch hyresgäster utan föreslagit alt dessa båda grupper skulle vara berättigadetill allmänt avdrag vid inkomsttaxeringen för viss del av hyran ellerårsavgiften. Avdraget avses utgöra en viss motsvarighet tillgäldränleavdragel för villaägare. Delföreslagna avdraget avser den del av hyran som överstiger viss andel av denskallskyldiges sammanlagda årsinkomst, dvs. den sammanräknade inkomsten frånolika förvärvskällor före underskotlsavdrag och andra allmänna avdrag. Om denskattskyldige är gifi och sammanbor med maken, skall man räkna med den högstaav makarnas årsinkomster och göra avdrag från denna. Avdraget avser den del avhyran eller årsavgiften, som överstiger av den sammanräknadeinkomsten av olika förvärvskällor. Nämnda relation lorde genomsnitlligl ge deneffekten atl den kvarstående förmånen i villaboendet neutraliseras. Avdragethar maximerats till /år för all få godtagbara finansiella konsekvenserför stat och kommun och föratt inte uppmuntra till bosättning i utprägladelyxbostäder. Kommittén har förutsatt att reglerna omstatskommunalt bostadsbidrag jämkas så alt avdraget för hyra och årsavgifibeakias på samma sätt som villaägarnas gäldränleavdrag, 4.2.4 Finansiellakonsekvenser ftir siat och kommun Förslaget att avskaffa garantibeskaltningen påbosladsfasligheter innebär enligt kommittén etl skattebortfall för kommunernapå ca 700 milj. kr./år, varav hälfien avser villafastigheter. Omläggningen av rätten till avdrag för skuldräntor,som finansieras genom skuldökning enligt paritetslånesystemet, innebär pålängre sikt ingen förändring. ökar emellertid det allmännasintäkter med 200 -300 milj. kr., varav huvudparten hänför sig till villorna. Ca100 milj. kr, kommer på kommunerna. Omläggningen av villabeskattningen i övrigt samthöjningarna av taxeringsvärdena tillför det allmänna sammanlagt omkring 1miljard kr./år. Av dessa lillfaller ca 400 milj. kr, kommunerna. Under delförsta året begränsas emellertid de ökade intäkterna på grund avövergångsregeln till ca 800 milj. kr., varav kommunerna får ca 300 milj. kr. Verkningarna av den föreslagna nya avdragsrätlenför hyresgäster och bosladsrättsinnehavare är svåra alt beräkna, eftersomsenast tillgängliga statistik över hyra i kombination med inkomst är från år1970. Kommittén har uppskattat skattebortfallet lill /år.Härav skulle omkring 40 96 avse kommunalskatt, Kommitténs förslag är långt ifrån enhälliga ochdelade meningar råder både om bostadsbeskattningens allmänna utformning ochvillabeskattningens höjd. Ordföranden och ledamöterna . Carlsiein ochJansson har reserverat sig mol förslaget om allmänt avdrag för hyror ochårsavgifier. Reservanterna anser i likhet med majoriteten att den brisl ineutralitet i beskattning som kvarstår efter de föreslagna ändringarnabeträffande egna hem och villor bör undanröjas men alt frågan bör lösas inombostadsfinansieringens ram, I reservationen påtalas åtskilliga nackdelar -såväl skattemässiga som bostadspolitiska - som är förenade med det avmajoriteten föreslagna allmänna avdraget. I en annan reservation vänder sig ledamöterna . och mot förslaget om höjd intäktsprocenl för nyaegna hem och anser att det saknas underlag för olika behandling av hus beroendepå om de är mer eller mindre än . Differentieringen skulle dessutomkomma atl motverka nyproduktion av småhus och försvåra för inkomslta- garemed måttliga inkomster att förvärva sådana hus. Procentintäkten bör varadensamma för samtliga årgångar, ochLindh reserverar sig mot införandet av en sexårsgräns i intäklsschablonerna,efiersom en sådan molverkar den eftersträvade neutraliteten i skattehänseendemellan olika upplåtelseformer. LedamotenDahl har reserverat sig mol att garantibeskaltningen behålls förfritidsfasligheier och i ett särskilt yttrande redovisat synpunklerpå det allmänna avdraget för hyresgäster m. fi. Tillbetänkandet har även fogats särskilda yttranden av ledamölerna yfl/;. och samt rörande främst bostadsbeskattningensallmänna uiformning. Flerialet remissinslanser beklagar altbostadsskattekommittén (BSK) varit tvungen atl påskynda arbetet på sådant sättalt elt fullständigare malerial inle kunnat presenteras. Genomgående menar manatl mer djupgående och detaljerade analyser varit påkallade för alt möjliggöraen allsidig belysning av de frågor som hänger samman med beskattningen avskilda boendeformer, 1 sammanhanget kan även nämnas att åtskilligaremissinstanser ansett remisstiden alltför kort tillmätt föratt möjliggöra entillfredsställande bedömning av förslagens innebörd och räckvidd. Särskiltstark har kritiken i denna del varit från underremissinslanserna. Enannan allmän anmärkning avser att BSK:s förslag inte är samordnade med boende-och bosladsfinansieringsulredningarnas. Många instanser menar nämligen atl enlösning av boendeproblemen förutsätter etl samlat grepp. Svenska rikshyggenpåpekar att BSK synes ha baserat sina förslag på att inga förändringar sker ifråga om bostadsfinansieringen. Boende-och bostadsfinansieringsutredningarna åsin sida har förutsatt att BSK genom förslag rörande beskattningen skall klaraneutraliteten mellan olika boendeformer. Bristen på samordning har dessvärrefått till resultat att effekten av utredningarnas förslag knappast blir denavsedda. Likartade uttalanden görs av fiera remissinstanser, I och för sig råder enighet bland remissinstansernaom att skattereglerna för olika upplålelseformer bör vara neutrala i denmeningen all ingen form skall särskill gynnas framför andra, BSK:s allmännaprinciputtalande på denna punkt har alltså vunnit allmänt gillande. Olikameningar redovisas dock rörande neutralitetsbegreppets närmare innebörd och uiformning, Konjunklurinsliiutei anser alt likformighet vidbeskattningen av olika för-mögenheisobjekt inte föreligger på intäktssidan ochinte heller med avseende på behandlingen av realisationsvinster. Såvitt gällerexempelvis bankmedel beskattas den faktiska nominella avkastningen. Förfastigheter beräknas intäkten enligt en räntesals som i nominella termerframstår som exceptionellt låg men kan förefalla rimlig uppfattad såsomrealränta. För övriga varaktiga konsumtionsvaror (bålar, bilar m. beskattasinte avkastningen alls. Däremot får man i samtliga fall dra av de nominalräntekoslnadersom är att hänföra till finansieringen såväl av förmögenhelsobjekt som av konsumtion.Realisationsvinstbeskattningen är vad gäller egna hem så utformad all nominellvärdestegring undgår beskattning i den mån den inte har real innebörd. Denna brytningmellan reala och nominella beskattningsprinciper inom framför alllinkomstbeskattningen kan enligl institutets mening ses som en av grunderna lillden brist på neutralitet som fåranses känneteckna dennuvarande bostadsbeskattningen i synnerhet vad gäller behandlingen av egna hemmed stora lån. Länsslyrelsen i Upfisala län anser del tveksamt om försök altåstadkomma en rättvis beskattning bland olika boendeformer bör göras utan allframför alll lyxkonsumtion, som möjliggörs genom lån med avdragsgillaräntekostnader, tas med i bilden. Om en så viktig social funktion som boendelblir föremål för utredning av beskaltningseffeklerna av ränteavdrag bör i varifall lyxkonsumtion som finansierats med lån och avdragsgilla räntor beaktas.Härigenom skulle undvikas atl neutraliserings-åtgärder inombostadsbeskattningen indirekt lämnar slöd till satsningar som frånsamhäUssynpunkt är mindre värda än satsningen på egna hem. En totalbedömningoch en genomgripande och fullständig utredning av olika konsumtionsformer såsomexempelvis boende, bil- och båtköp, fritidshusköp mm, vore önskvärd somunderlag för säkra slutsatser om någon skattskyldig grupp ur materiellbeskattningssynvinkel särskill gynnas eller missgynnas vid jämförelse med andragrupper, Slalens insiiiul ftjr byggnadsforskning ullalar ianslutning till frågan om bristande neutralitet mellan olika boendeformer attBSK inte gjort någon närmare analys av bristerna och bedömning av hurallvarliga de är från bostadssocial och allmän rättvisesynpunkt, BSK har intetillräckligt klargjort innebörden av den efiersträvadebeskattningsneutraliteten. Det är därför oklart varför neutraliteten ses somangelägen, BSK har vidare inte belyst förhållandena på bostadsmarknaden påsådant sätt alt det går att bedöma beskattningsreglerna vare sig som instrumentför efierfrågepåverkan eller utifrån rättvisesynpunkt. Altdel egna hemmet är en gynnad boendeform anser bl. a, kammarräiien i Siockholmoch pekar på den successiva urholkning som skett av villaschablonen efier desstillkomst , Genom successiva sänkningar av repartitionstalel i föreningmed införande av elt extra avdrag -och dessutom taxeringsvärden som liggerunder de verkliga värdena - har den från början skattemässigt väl avvägdaschablonen kommit alt urholkas till villaägarnas förmån. A andra sidan harhyrorna i hyreslägenheterna stigit under motsvarande lid. Likartade uttalandenrörande villaschablonens utveckling görs av bl, a, sialskoniorei. länsslyrelsernai Slockholms och . boende- ochbosladsfuiansiering,suiredningarna. och Svenska melallindiislriarbclareförbimdel. Såsom redovisats i avsnitt 3,1.5 i anslutning tillbehandlingen av yttrandena över boende- och bosiadsfinansieringsutredningarnashuvudbetänkande anser en stor majoriiei av remissorganen atl gällandeskatteregler inte är neutrala gentemot bostädernas upplälelseform. Vissaremissinslanser har dock inte tagit slällning i frågan, bl, a, därför att demenat atl tillförlitligt underiag har saknats härför. Kritik har i detta sammanhang riktats mot BSK:skalkyler Så anser t. ex, RSV atl BSK:s förslag är grundade på ett bristfälligtstatistiskt underiag. Uppfattningenall valet av boendeform är beroende av skattereglernas nuvarande utformning ärenligt verket i alll väsentligl obekräftad. De utförda undersökningarna visarinte i vilken utsträckning gällande skatteregler påverkar den enskildes val avboendeform. NBD liksom Näringslivets skattedelegaiion påpekar likaså atl dengjorda utredningen inte ger underlag för någon säker bedömning avneutralitetsfrågan. Länsslyrelsen i Norrbollens län an.ser att det framstår somen brist atl kommittén fått ta fiertalet ståndpunkter på till synes osäkragrunder. RRV kritiserar likaså BSK:s kalkyler och anser att uppskattningen avförmånsvärdena för villaägarna kan ifrå-gasätUis.