prop · FX0377 · 1974-12-31 00:00:00 — Förvissa slag av tvistemål har särskilda rättegångsordningar ansetts behövliga.Behoven av avvikelser från den processuella reglering som RB innehåller hartillgodosetts på olika sätt, genom inrättande av specialdomstolar medsakkunnig-eller intresserepresentation, genom särskild sammansättning av allmändomstol, genom koncentration av handläggningen till viss eller vissa domstolarsamt genom avvikelser från allmänna regler om förfarande, fullföljdsrätt ochinstansordning. Som exempel pä mål för vilka sådana avvikande regler gällerkan nämnas mål som skall handläggas av fastighetsdomstol, hyres- ocharrendetvister, vattenmål och patentmål. För vissa tvistemål som gäller mindrevärden har .särskilda bestämmelser meddelats i lagen (1974:8) om rättegången itvistemål om mindre värden. Beträffandearbetsrättsliga tvister gäller att de under vissa förutsältningar skall prövasav AD som enda behöriga domstol. Så är fallet med tvister som avser tolkningeller tillämpning av kollektivavtal eller lagen (1928:253) om kollektivavtal.Även tvister om tillämpningen av vissa andra lagar -,såsom lagen (1963:114) omsemester - skall prövas av AD, om tvisten rör arbetstagarevars anställningsförhållande regleras av kollektivavtal. Beträffanderättegången i tvister som upptas och avgörs av AD gäller lagen (1928:254) omarbetsdomstol (LAD). Tvister i övrigt rörande förhållandet mellan arbetsgivareoch arbetstagare handläggs vid allmän domstol på samma sätt som andratvistemål. För vissa inkassokrav kan vidare enligt lagen (1947:638) ombetalningsföreläggande för vissa fordringar på arbetslön m, m. en summarisk prövningske vid allmän domstol, även om (vist rörande Ibrdringsanspråket skall tas uppoch avgöras av AD. Pådet offentliga området gäller särskilda bestämmelser för prövningen avarbetsrättsliga tvister. Tvister rörande fråga som omfattas av del s. k. avtalsförbudeti 3 § statstjänstemannalagen (1965:274) eller 2 § kommunaltjänstemannalagen(1965:275) prövas genom besvär i administrativ ordning, i sista hand hosregeringsrätten eller, i vissa fall, av Kungl. Majrt i statsrådet. Sådanafrågor kan dock i princip prövas även av allmän domstol i form av enskadeståndstalan. Tvister rörande fråga som faller utanför del angivnaavtalsförbudet prövas av allmän domstol eller, om tvisten rör kollektivavtal,av AD. Beträffande statstjänstemän kan rättelse av myndighets beslut i sådanfråga dessutom som regel sökas genom förvaltningsbesvär, dock ej om målet hörunder AD. Beträffande det statligt reglerade kommunala området gäller denskillnaden att besvär över beslut av styrelse eller nämnd somomhänderhar reglerad förvaltning ibland skall föras genom kommunalbesvär istället för genom förvaltningsbesvär. För arbetstagare på det kommunalaområdet i övrigt kan besvär föras endast i form av kommunalbesvär. 2.2Tvistemålsprocessen vid allmän domstol Deallmänna underrätterna utgörs av 104 tingsrätter. Tingsrätt kan vara delad itvå eller flera avdelningar. Lagfarna domare i tingsrätt är och rådmän,I dispositiva tvistemål är tingsrätt domför med tre eller högst fyra lagfarnadomare, I vissa fall är tingsrätt dock domför med endast en lagfaren domare.Detta gäller vid måls avgörande utan huvudförhandling, vid annan handläggningsom inte sker vid huvudförhandling eller syn och vid sådan huvudförhandling somhålls i förenklad form. Talan mot tingsrätts domkan utan begränsning fullföljas till hovrätt. Sådan talan förs genom vad. Annatavgörande än dom kan överklagas till hovrätt genom besvär. 1 hovrätt finnshovrättspresident, en eller flera hovrättslagmän samt hovrättsråd, vilka samtligaskall vara lagfarna. Hovrätt skall vara delad i två eller flera avdelningar.Avdelning består av presidenten eller en hovrättslagman som ordförande samtminst tre hovrättsråd, av vilka en är vice ordförande på avdelningen. Hovrättenär domför med fyra ledamöter. Fler än fem ledamöter får inte sitta i rätten. Talanmot hovrätts dom kan i princip fullföljas till högsta domstolen. Sådantalan förs genom ansökan om revision. Annat avgörande än dom överklagas genombesvär. För alt ett mål skall tas upp till prövning i högsta domstolen krävsemellertid att domstolen meddelar prövningstillstånd. Möjligheterna atterhålla sådant tillstånd är begränsade. I princip skall högsta domstolen prövaendast mål som har prejudikatintresse. , som består avjustitieråd, är delad i tre avdelningar. Ett av justitieråden utses att för sintjänstetid vara högsta domstolens ordförande. Denne är även ordförande på enavdelning. Till ordförande på annan avdelning utses någon av övriga ledamöter,1 behandling av fråga om prövningstillstånd skall tre ledamöter delta. I övrigtprövas och avgörs mål i högsta domstolen av fem ledamöter. 1 vissa fall kanhögsta domstolen dock bestämma alt ett mål skall avgöras av domstolen i desshelhet, varvid alla justitieråd bör delta i avgörandet. Sådant s. k,pleniavgörande kan förekomma när fråga uppkommer att meddela elt avgörande somstrider mot en av domstolen tidigare antagen rättsgrundsats eller lagtolkning. Sedantiden för fullföljd av talan mot ett avgörande gått till ända, vinner dettaavgörande laga kraft. Delta innebär att den avgjorda frågan inte kan prövas pånytt. 1 vissa extraordinära fall kan avgörandet dock angripas med särskildarättsmedel, dvs, ansökan om resning och besvär över domvilla. Om någonförsuttit tid för fullföljd av talan, kan vidare den försuttna tiden undervissa förutsältningar återställas. Ansökan om resning eller återställande avförsullen lid prövas av högsta domstolen. Besvär över domvilla förs hos denrätt där talan mot avgörandet skulle ha fullföljts eller, om fullföljd inle vartillåten, hos högsta domstolen. Tvistemålsförfarandelenligl RB vilar på principerna om rättegångens muntlighet, omedelbarhet ochkoncentration. Muntlighetsprincipen innebär att allt som parterna vill åberopai målet skall läggas fram muntligen för domstolen vid det sammanträde då måletavgörs. Målets avgörande skall och uteslutande grundas på dettamaterial och alltså inte på innehållet i ingivna handlingar som inteföredragits vid sammanträdet och ej heller på vad som antecknats i protokollöver tidigare sammanträden. Detta förutsätter att den förhandling vid vilkenmålet avgörs kan koncentreras till ett enda rältegångstillfälle eller i varjefall till rättegångstillfällen som ligger varandra så nära i tiden altdomstolen ännu haren god uppfattning om vad som har förekommit när måletavgörs. Densom vill föra talan vid tingsrätt skall till rätlen inge en skriftlig ansökanom stämning på motparten. Stämningsansökan skall innehålla uppgift om bl. a.grunden för talan, det yrkande som framställs och de skriftliga bevis somkäranden åberopar. Genom stämningsansökan anges ramen för processen, ochansökningen har till syfte att göra det möjligt att målet blir snabbt ochfullständigt förberett. Som huvudregel gälleratt den genom stäm- ningsansökanväckta talan inle därefter får ändras. Domstolen skall nämligen i principendast döma över de yrkanden och grunder som käranden angett i sin stämningsansökan.Är ansökningen så bristfällig att den inte kan läggas till grund för rättegång,skall den avvisas. 1 annat fall utfärdar rätten stämning på svaranden. Denfortsatta handläggningen vid tingsrätt är uppdelad på två olika stadier,förberedelse och huvudförhandling. Förberedelsen har till främsta syfte att låmålet så väl förberett att det vid den kommande huvudförhandlingen kanslutbehandlas i ett sammanhang. Huvudförhandlingens uppgift är att ge underlagför domen. Förberedelsenskall enligt huvudregeln vara muntlig. Rätten får emellertid förordna omskriftlig förberedelse, om det skulle medföra oskälig kostnad eller synneriigolägenhet för part att inställa sig eller om det med hänsyn till målelsbeskaffenhet eljest är lämpligare med skriftlig förberedelse. Rätten kan ävenförordna att skriftlig förberedelse skall övergå i muntlig förhandling elleratt muntlig förberedelse skall fortsättas genom skriftväxling. Vid förberedelsenskall rätten, som då är domför med en lagfaren domare, iaktta en aktiv processiedning.Möjligheten au förebringa nya omständigheter och bevis i högre rätt är nämligenbegränsad. Det är därför viktigt att rätten vid förberedelsen verkar för altparterna anger allt som de vill åberopa i målet och att rätten även ser tillatt parternas ståndpunkter blir klariagda. Förberedelsen inleds med attsvaranden avger svaromål. Av detta skall framgå om svaranden medger ellerbestrider kärandens yrkande. Bestrids käromålet skall grunderna fördettaanges. Under fortsättningen av förberedelsen skall parterna ange de ytteriigareomständigheter som de vill åberopa och yttra sig över vad motparten anfört, Ivissa särskilt angivna fall kan målet avgöras i sak redan under förberedelsen.Så är fallet när talan medges eller efterges. Vidare kan tredskodom meddelas dåena parten uteblir från muntlig förhandling, om den part som kommit tillstädesyrkar det. Det är vanligt att parterna förliks under förberedelsen.Förlikningen kan stadfästas av rätten och las då in i en dom. Ommålet inle slutbehandlas under förberedelsen, sker,det i stället vidhuvudförhandling. Huvudförhandlingen kan i vissa fall hållas i förenklad formav den domare som lett förberedelsen. Sådan förenklad huvudförhandling kanhållas antingen i direkt anslutning till förberedelsen eller inom femton dagarfrån den dag då den muntliga förberedelsen avslutades. Vad som förekommit underdet sammanträde då den muntliga förberedelsen avslutades behöver då inteupprepas vid huvudförhandlingen. Om huvudförhandling inte äger rum i förenkladform, skall rätten beslå av tre juristdomare. Därvid måste alla yrkanden,invändningar och omständigheter som parterna vill åberopa i målet redovisas pånytt för rätten. Huvudförhandlingen följer ett visst schema. Först fixerastvistefrågan genom att käranden framställer sitt yrkande och svaranden angerom han medger eller bestrider käromålet. Därefter följer sakframställningen.Käranden redogör för vilkaomständigheter han åberopar till stöd för sin ståndpunkt. Svaranden yttrar sigsedan över vad käranden har anfört. Efter sakframställningen förebringasbevisningen.Förutom skriftlig bevisning kan det härvid bli fråga om förhör med part undersanningsförsäkran eller förhör med vittne eller sakkunnig. Sedan bevisningentagits upp får parterna tillfälle att slutföra sin talan. Om målet inte kanslutbehandlas , får huvudförhandlingen fortsättas under deföljande dagarna. Avbrott i handläggningen får Ske under två eller, omsärskilda skäl finns, . Om längre uppehåll görs föreliggeruppskov med huvudförhandlingen. Överstiger det Sammanlagda uppskovet femtondagar, måste ny huvudförhandling hållas. Därvid måste i regel helaprocessmaterialet redovisas på nytt. Om uppskovet är kortare kan däremothuvudförhandlingen fortsätta där den slutade. Parternaär skyldiga att inställa sig personligen vid muntlig förberedelse, om det kanantas att förberedelsen därigenom främjas. Vid huvudförhandling skall parternavara personligen närvarande, om deras närvaro inte kan antas sakna betydelseför utredningen. När part inte behöver inställa sig personligen får han istället företrädas av ombud. Uteblir part helt skall tredskodom meddelas mothonom, om den part som kommit tillstädes yrkar det. Om sådant yrkande inteframställs skall målet avskrivas. Part mot vilken tredskodom meddelats kaninom viss lid söka återvinning vid den domstol .som meddelat tredskodomen.Målet företas då i samma skick vari det förelåg före det sammanträde då parlenuteblev, Ifråga om processmaterialet bygger RB på den s, k. dispositionsprincipen. Dennainnebär att det är parterna som anger ramen för processen. Rätten kan inte dömaöver annat än vad part i föreskriven ordning har yrkat, och domen får inteheller grundas på andra omständigheter än dem part har åberopat. Det är vidarei första hand parterna som har att sörja för utredning och bevisning i målet.Visserligen kan rätten självmant föranstalta om bevisning, men den får inteutan framställning av part höra vittne, som inte förut hörts på parts begäran,eller meddela föreläggande om föreleende av skriftligt bevis. Om rätten anseratt det för prövning av fråga, vars bedömning kräver särskild fackkunskap, ärnödvändigt att anlita sakkunnig, kan rätten inhämta yttrande av sakkunnig. Sedan målet har slutbehandlatsoch överiäggning hållils meddelar rätten' dom i målet. Detta skall ske så snartsom möjligt, helst som huvudförhandlingen avslutas eller påföljandedag. Anstånd får dock ske om det behövs rådrum för att besluta eller avfattadomen. Om synneriigt hinder inte möter skall dom dock meddelas senast inom tvåveckor efter förhandlingens avslutande. Enligthuvudregeln skall den part som föriorar målet ersätta motparten dennesrättegångskostnader. I vissa fall gäller dock undantag från denna regel. Måletsbeskaffenhet kan föranleda att vardera parten skulle bära sin rättegångskostnad(s, k, kvittning). Kvittning av parternas kostnader kan vidare ske bl, a, omden omständighet varav utgången berodde inte före rättegångenvar känd för den förlorande parten och denne inte heller hade bort ha kännedomdärom. Skall rättegångskostnad ersättas av flera medparter, svarar desolidariskt för denna kostnad, I vissa undantagsfall kan dock kostnadenfördelas mellan dem. Skyldighetenatt ersätta motpartens rättegångskostnader gäller även om den förlorande partenåtnjuter rättshjälp enligt rättshjälpslagen (1972:429), Den som beviljatsrättshjälp behöver däremot inte svara för sina egna rättegångskostnader. Rättshjälpkan i princip beviljas i fråga om varje rättslig angelägenhet, där behov avsådan hjälp finns. Vissa undantag härifrån gäller dock. Bland annat fårrättshjälp inle lämnas annan juridisk person än dödsbo och ej hellernäringsidkare i fråga om angelägenhet, som har samband med hansnäringsverksamhet, om inte särskilda skäl föreligger, 2.2,3Rättegången i hovrätt Processeni hovrätt följer i stort sett samma linjer som underrättsprocessen. Den är iprincip muntlig. Möjlighet finns dock att avgöra mål på handlingarna. Densom vill överklaga en dom som har meddelats av tingsrätt skall inom en veckafrån domen anmäla vad hos tingsrätten. Detta kan ske muntligen ellerskriftligen. Sedan vad anmälts skall talan fullföljas fråndomen genom att en till hovrätten ställd vadeinlaga ges in till tingsrätten. Omen part har vädjat kan domen överklagas av motparten även eftertre-veckorsfristens utgång. Sådant anslutningsvad måste dock ske inom en veckafrån denna tidpunkt, alltså från domen. Om vadetalan intefullföljs på föreskrivet sätt eller inom rätt tid skall den avvisas av tingsrätten. Vadeinlaganfyller i hovrätten samma funktion som stämningsansökan i underrätisprocessen,nämligen ati ange ramen för den fortsatta rättegången. 1 vadeinlagan skalluppges bl, a. den överklagade domen, grunderna för vadetalan, den ändring idomen som yrkas och de bevis som vadekäranden åberopar. Är vadeinlagan såbristfällig att den inte kan läggas till grund för rättegång i hovrätten, skallvadeialan avvisas av hovrätten, I annat fall skall hovrätten vidta åtgärder förmålets beredande, Ihovrätten förbereds målet genom skriftväxling mellan parterna. Vadeinlaganskall delges vadesvaranden, som föreläggs att inkomma med skriftligt genmäle.Därefter kan ytterligare skriftväxling ske, om del behövs för att målet skallbli tillräckligt förberett. Möjlighet finns även att hålla förberedande förhörmed parterna eller andra som bör höras i målet samt att vidta andraförberedande åtgärder. Sedande förberedande åtgärderna avslutats skall målet utsättas till huvudförhandling.För huvudförhandlingen gäller i stort sett samma regler som i tingsrätten. Tillhuvudförhandlingen skall parterna inställa sig personligen, om deras närvarointe kan antas sakna betydelse för utredningen. Uteblir vadekäranden frånhuvudförhandlingen, förfaller hans vadetalan, I såfall kan han dock ansöka om målets återupptagande. Uteblirvadesvaranden, kan målet avgöras i hans utevaro, om hans närvaro inte behövsför målets handläggning eller utredning. Äveni hovrätten gäller att målets avgörande skall grundas uteslutande på detmaterial som läggs fram vid huvudförhandlingen. Den bevisning som lagts fram itingsrätten beaktas alltså endast om den förebringas på nytt i hovrätten. Detär emellertid inte alltid nödvändigt att de muntliga förhör som hållits itingsrätten görs om i hovrätten, 1 princip är det tillräckligt att protokolleti tingsrätten över dessa förhör gås igenom i hovrätten. Om avgörandet ihovrätten beror på vilken tilltro som bör sättas till denna bevisning, fårtingsrättens dom emellertid inte ändras utan att denna bevisning tas upp pånytt i hovrätten, dvs. att nya förhör hålls där. Möjligheterna att i hovrättenåberopa omständigheter eller bevis som inle förut åberopats i tingsrätten är åandra sidan starkt begränsade. Delta får nämligen ske endast om parten görsannolikt att han haft giltig ursäkt för sin underiåtenhet att åberopaomständigheten eller beviset vid tingsrätten eller om det av annan särskildanledning bör tillåtas att omständigheten eller beviset åberopas. Somförut nämnts finns det i vi.ssa fall möjlighet att avgöra ett mål påhandlingarna, alltså utan att huvudförhandling hålls i hovrätten. Så kan fördet första alltid ske när prövningen avser något annat än själva huvudfrågan imålet. Vidare kan mål avgöras på handlingarna när vadetalan har medgetts ellerär uppenbart ogrundad, 1 dessa fall är ju utgången given, och en förhandlingframstår därför som onödig. 1 viss utsträckning kan huvudförhandlingemellertid underlåtas också när målet kräver en mera ingående prövning. Så ärfallet när målet rör mindre värden än ett basbelopp enligt lagen (1962:381) omallmän försäkring - dvs, f n, -och inte båda parterna vill haförhandling. Vidare kan målet på båda parternas begäran avgöras utanhuvudförhandling, om det enligt hovrättens mening är uppenbart att sådanförhandling inte behövs. Denreglering som har genomgåtts avser mål som överklagats genom vad. Somtidigare nämnts skall andra avgöranden än dom - dvs. beslut som meddelats avtingsrätt -överklagas genom besvär. For sådana besvärsmål gäller särskildaregler. Den tid inom vilken besvär skall föras uppgår räknatfrån beslutets meddelande eller, i vissa fall, från den dag när parten fick delav beslutet. Handläggningen i besvärsmål är skriftlig. Muntliga förhör kan dockhållas, om det behövs för utredningen. Målet avgörs alltid utanhuvudförhandling, ibland även utan att motparten hörts över besvären. Ändringfår dock inte ske i tingsrättens beslut ulan att motparten lämnats tillfälleatt förklara sig över besvären. 2.2,4Rättegången i högsta domstolen Mothovrätts dom eller beslut kan talan fullföljas genom revisionsansökan ellerbesvär från det domen eller beslutet meddelades (ifråga om besvär räknas tiden i vissa fall i stället från den dag när parlenfick del av beslutet). Rätlen att fullfölja talan till högsta domstolen är emellertidinskränkt i fiera avseenden. I fråga om vissa slags avgöranden får talan överhuvud taget inte fullföljas dit. De viktigaste hindren följer dock avbestämmelserna om prövningstillstånd. Det har visat sig nödvändigt att göralångtgående inskränkningar i fullföljdsrälten för att begränsa högstadomstolens arbetsbörda och inrikta dess verksamhet på de särskilda uppgiftersom tillkommer den högsta instansen. Prövningstillstånd får meddelas endast omdet är av vikt för ledning av rättstillämpningen att talan prövas av högstadomstolen eller om det föreligger synnerliga skäl till sådan prövning, såsomatt grund för resning föreligger eller domvilla förekommit eller att måletsutgång i hovrätten uppenbarligen beror på grovt förbiseende eller grovt misstag.Högsta domstolen har härigenom i princip fått ställningen av prejudikatinstans. Detförberedande förfarandet i högsta domstolen är, liksom i hovrätten, i principskriftligt. Sedan skriftväxlingen avslutats, bestämmer högsta domstolen omprövningstillstånd skall meddelas. Denna fråga avgörs alltid på handlingarna. 1övrigt gäller beträffande rättegången i högsta domstolen i allt väsentligtsamma regler som gäller för hovrätt. 2.2.5Rättegången i tvistemål om mindre värden Beträffandetvistemål om mindre värden har genomförts en reform, som syftar tillatt åstadkomma ett enklare rättsligt förfarande än som medges enligt RB:sregler. Reformen får i viss mån ses som en försöksverksamhet vars resultatsenare får utvärderas, eventuellt i samband med en allmän reform avrättegångsförfarandet (prop, 1973:87 s, 135). Lagen(1974:8) om rättegången i tvistemål om mindre värden är tillämplig pådispositiva tvistemål där tvisteföremålets värde inte överstiger hälften av detenligl lagen om allmän försäkring bestämda basbeloppet för oktober nästföregående år. uppgår värdegränsen alltså till 3 950 kronor.Lagen kan även tillämpas på tvistemål om högre värden, om parterna är överensom del och rätten anser att detta är lämpligt, Lagen skall å andra sidan intetillämpas, om part första gången han skall föra talan i målet yrkar det ochdärvid gör sannolikt att bakomliggande tvist rör högre värde eller att utgångenannars är av synneriig betydelse för bedömningen av andra föreligganderättsförhållanden, Lagen är inte heller tillämplig på mål som skall handläggasav tingsrätt i särskild sammansättning (t, ex, arrende- eller hyrestvist,patentmål eller tryckfrihetsmål) eller med tillämpning av konkurslagen(1921:225) eller ackordslagen (1970:847) eller mål som skall tas upp omedelbartav högre rätt. Föratt parternas rättegångskostnader inte skall behöva bli alltför höga harförfarandet i tvistemål om mindre värden utformats så att parterna skall kunnaföra sin talan utan hjälp av juridiskt biträde. allmänhetentillhanda med allmänna råd och upplysningar om olika möjligheter att fåtvister prövade vid domstol eller reklamationsorgan. Om en tvist förs tilldomstol, skall domstolen bistå och vägleda parterna när de utför sin talan.Domstolen skall vidare se till att tvistefrågorna blir klarlagda och att måletblir utrett efter vad dess beskaffenhet kräver. Rätten skall alllid sökaförlika parterna, om inte särskilda skäl föreligger mot detta, 1fråga om rättegångskostnaderna gäller huvudregeln i RB att den som förlorarmålet skall ersätta motparten dennes kostnader. De kostnader som den förlorandekan åläggas att ersätta motparten begränsas emellertid starkt i del förenkladeförfarandet. a, ersätts biträdeskostnad endast i obetydlig omfattning.Syftet med detta är att en part inte på grund av risken alt behöva ersättamotpartens rättegångskostnader skall hindras från att gå till domstol med enmindre tvist. Självadomstolsförfarandet skall vara informellt. Liksom i den vanliga rättegångeninleds förfarandet genom ansökan om stämning på motparten. Sådan ansökan skallinnehålla uppgift om vad som yrkas saml de omständigheter som åberopas tillstöd för yrkandet. Den fortsatta handläggningen är inte formellt uppdelad iförberedelse och huvudförhandling. Om stämning utfärdas skall svarandenföreläggas att yttra sig över käromålet. Yttrandet får göras skriftligen ellermuntligen. 1 det senare fallet upptecknas yttrandet genom rättens försorg.Därefter slutbehandlas målet vid sammanträde, om inte enbart skriftlighandläggning är lämpligare. Fler än två sammanträden får inte hållas annat änom synnerliga skäl föreligger. Vid sammanträde, varvid rätten är domför med enlagfaren domare, skall parterna redogöra för sina ståndpunkter sami bevisningentas upp. Som förut antytts gäller som allmän princip att rätten skall utöva enstark processledning. Rättens avgörande skall grundas på vad som har förekommitvid sammanträde och vad handlingarna i målet innehåller, Tredskodom kanmeddelas mot utebliven part. Rätten har dock möjlighet att i stället avgöramålet utan hinder av parts utevaro. Rättenatt fullfölja talan mol ett avgörande som tingsrätt meddelat i det förenkladeförfarandet är begränsad. Sålunda krävs för överprövning i hovrätt att prövningstillståndmeddelas.