prop · FX0332 · 1974-12-31 00:00:00 — Gruvundersökningen utgör del sista stadiet iundersökningsarbetet och omfattar i allmänhet schaklsänkning och ortdrivning. Malmprospekteringeni slår på en hög nivå internationellt sett både i fråga om omfattningoch beträffande kvalitet. Flera stora företag bedriver kontinuerligtprospektering. Sedan 1920-talel utför SGU omfattande malmprospektering förstatens räkning. 1972 har SGU genomfört en aUmän inventeringav järnmalmstillgångarna i . Prop, 1974: 32 92 ringsverksamheteni landet i fråga om inmutningsbara kan kostnadsmässigt ungefär hälften,dvs. i storleksordningen 15 mUj. , beräknas ha fallit på SGU ochhälften på enskilda företag. Gruvundersökningama,som drar mer än dubbelt så stor kostnad som prospekteringen, utförs tillövervägande del av enskUda förelag. Enligtgravrätlsulredningen kan utvecklingen av järnmalmsreserven i länunder senare år bedömas som gynnsam. I Bergslagen har däremot upptäckten av nyajärnmalmsfyndigheter under inte hållit jämna steg medbrytningen. En framtida prospektering där torde, när det gäUer järn, i aUtstörre utsträckning komma att inrikta sig på djupmalmer. Lelningen eftersulfidmalmer i de båda nordliga länen har gett gott resultat. En fortsattprospektering är dock enhgt utredningen nödvändig om den nuvarande produktionenskall kunna bibehållas. Undersenare år har fyndigheler med ferrolegeringsmetaUerna mangan, krom, nickel,molybden, , kobolt, vanadhi och i någon mån titan tUldragit sig ökaduppmärksamhet. Den svenska kvalitetsståltillverkningens behov av sådanametaller tUlgodoses f. n. helt genom import. Alla dessa metaller förekommerdock inom landet och har också brutits, låt vara i mindre omfattning. Enligt enutredning, som utförts av en av kommerskoUegium tUlsatt arbetsgrupp, har tidvisrått en besvärande brist på legeringsämnena nickel, molybden, vanadin, koboltoch . Mindre uttalade försörjningssvårigheter har även förekommitbeträffande krom. I sin promemoria försörjning med legerings-ämnen förstålindustrin (Dnr 119/69), som lades fram ,understryker arbetsgruppen vidare att de allvarligaste riskerna för framtidaförsörjningsstömingar föreligger i fråga om de legeringsämnen för vilkaprospekleringsutsiktema här i landet är gynnsamma, nämligen molybden, volframoch nickel. Gravrättsutredningenanför sammanfattningsvis att dess undersökningar klart givit vid handen attdel från allmän synpunkt är i högsta grad önskvärt att malmlelningsverksamheleni landet vidmakthålls och om möjhgt avsevärt ökar i omfattning i jämförelse mednuvarande nivå. 1964års geologiulredning har i belänkandet (SOU 1971: 17) sig till uppfattningen all del med hänsyn till bl. a. gravnäringensbetydelse för landet är nödvändigt att malmletningen intensifieras. Föratt gruvnäringen skall leva vidare och utvecklas krävs all nya fyndighelerupptäcks och att ökade kunskaper om redan kända mineralfyndigheler inhämtasgenom prospektering och annan malmletnmgs-verksamhet. Kunskaper om våra mineraltUlgångarbehövs också som underlag för den samhälleliga planeringen. Enligl min meningär det därför av vikt att malmletningsverksamheten kan vidmakthåUas på en högnivå. Prop, 1974: 32 93 Somhar framgått av vad jag sagt utför SGU en omfattande malmprospektering förstatens räkning. Anslag för prospekleringen anvisas f. n. över driftbudgeten. Enliglförslag i prop. 1973: 41 skall ett nytt industripolitiskl verk med utredandeoch planerande verksamhet inom bl. a. mineralsektorn inrättas. Vidare avsesatt SGU skall ulföra prospekteringsarbeten uteslutande på uppdrag.Inriktningen och omfattningen av SGU:s prospekteringsverksamhet kommer därvidatt bestämmas av uppdragsgivaren. Uppdrag skall kunna lämnas av såväl privataföretag som myndigheler. Det nya industriverket kan komma att aktualisera t.ex. näringspolitiskt motiverad prospektering. De föreslagna reformerna, som ifråga om SGU syftar till ett bättre utnyttjande av dess sakkunskap på detgeologiska området, kommer dock inte alt minska behovet av enskUd malmlelning. Malmlelningföratsätter som jag redan framhållit i aUmänhet en långsiktig satsning avbetydande ekonomiska resurser i projekt med tämligen ovissa vinstutsikler. Desvenska malmerna förekommer i regel som skarpt avgränsade kroppar. Till lägeoch form kan dessa i allmänhet beskrivas som kanlslällda, mer eller mindreregelbundna skivor. Deras relativt ringa övre yta läcks i allmänhet av mäktigalager ofyndigl material. Fyndigheterna är ofta små och särskilt sulfidmalmernaär svårupptäckla. Man får också räkna med att de lättast anträffbara malmernaredan hittats. För all leta upp nya fyndigheter fordras i dagens läge alltstörre insatser. All prospektering är förknippad med ett betydande ekonomisktrisklagande sammanhänger dock inle bara med svårigheten att firma nyafyndigheter. Prospeklören har också all la hänsyn till bl. a. en hårdnandekonkurrens på den intemationeUa malmmarknaden. Utbudet av högvärdig malm harsålunda ökat mycket starkt genom att nya gravor öppnats i , ,och . närhet till avnämarländerna innebär inlelängre samma försteg som tidigare, eftersom Iransportkostnadema har sjunkit. Detär mol bakgrand av vad jag i del föregående har sagt viktigt att en ny gravlagges en sådan utformning alt enskilda stimuleras till malmlelning. Jag har ilikhet med utredningen och remissinstanserna kommit lUl uppfattningen alt ettinmutningssystem från denna synpunkt alltjämt är alt föredra framför ettkoncessionssystem. Vid valet av gruvrättsligl syslem måste emellertid ävenandra synpunkter beaktas. Av särskUt intresse härvidlag är möjligheten atttillgodose samhällets intressen inom gruvnäringen. Statenförfogar direkt eller genom bolag över betydande gruvegendomar och intar endominerande ställning inom den svenska järnmalmsbrytningen. Huvuddelen avstatens gruvegendomar har tillkommit genom inmutningar i samband med SGU:sprospekteringsverksamhet eller genom kronoandelsinstitutet. Som nämnts infördesdetta institut i 1938 1974: 32 94 årsgruvlag just för att inom ramen för inmutningssystemet stärka det allmännasinflytande inom gruvnäringen. Del totala antalet utmål i landet uppgick /1968 tiU omkring 5 000. Av dessa äger staten direkt cirka 500och genom statiiga bolag cirka 600. hade anmälan ombegagnande av kronoandel gjorts eller fanns kronoandel latent i avsamtliga utmål. Räknat efter arealen täckte de utmål där kronan innehade anmäldeller latent kronoandel av den totalt utmålslagda arealen. I egenskap avjordägare har staten även fått ett antal jordägarandelar i utmål, som reglerasgenom äldre lagstiftning. I sammanhanget bör vidare nämnas att det f. n. finns16 statsgravefält där inmutning av enskUda får ske bara efter tillstånd avKungl. Gravrätlsulredningenhar fäst stor vikt vid de möjligheter som kro-noandelssystemet ger alt främjaen från samhällets synpunkt önskvärd inriktning av gravhanteringen.Kronoandelen ger staten s. k. brytningsvitsord vilket som nämnts innebär attstaten, även om annan delägare i gruvan inte vill det, kan sälla igångundersökning eller brytning i gruvan. Vid splittrade ägarförhållanden erbjuderkronoandelsinstitutet staten möjlighet att tillse all enhetiig gravdriflkommer till stånd. HittiUshar kronoandelarna regelmässigt utnyttjats på så sätt att de utarrenderatstill inmutaren. Detta har delvis haft sin grand i organisatoriskaförhållanden. De stathga gruvrättigheteraa förvaltas f. n. av kommerskoUegium.Enligl det förslag som framlagts i den förat nämnda prop. 1973: 41 kommer bl.a. de uppgifter som kommerskoUegium har enligt gruvlagen att överföras tUl detnya industriverket. En särskild nämnd skall vidare inrättas med uppgift attsvara för förvaltningen av den gruvegendom som är eller kommer i statens ägo.Huvudsyftet med nämndens verksamhet skaU vara att se till att gruvegendomen påbästa sätt tas lUl vara. Nämnden skall bl. a. göra övergripande bedömningar avhur staten på lämpligaste sätt skall kurma utnyttja sin gruvegendom t. ex.genom utarrendering, annat samarbete med intresserade företag eller drift iegen regi. Vidare skall den kunna ta initiativ av olika slag i syfte attförbättra del ekonomiska utbytet, t. ex. att lägga ut prospekteringsuppdrag ochliknande uppdrag. Vadjag nu sagt innebär att staten också inom ramen för ett inmutningssystemkommer att ha inte obetydliga möjligheter att tUlgodose samhällsintressena.Frågan är då om ett koncessionssystem därutöver kan ge sädana fördelar frånsamhällssynpunkt att del bör äga företräde framför inmutningssystemet.Utredningen har redovisat olika fördelar som skulle kunna vinnas genom övergångtUl elt koncessionssyslem. Del allmänna skulle kunna tillse att koncession gesendast åt företag som bedöms lämpliga för uppgiften. Koncessionsområdena skullekunna ges ändamålsenlig utformning och storlek. Genom olika vUlkor skullevidare kunna tillses att koncessionen utnyttjas effektivt. 1974: 32 95 flytandetskulle kunna tUlgodoses antingen genom att koncession ges åt statiigt företageller genom villkor av olika slag. I samband med koncessionsprövningen skullestaten också kunna göra en samhällsekonomiskt rimlig avvägning mellangruvintressel och motstående allmänna och enskilda intressen. Utredningen haremellertid också pekat på omständigheter som på olika sätt begränsarkoncessionssystemets fördelar. Jag vill här nämna följande. De svenska malmernaär, uttalar utredningen, med hänsyn till att de uppträder i form av relativtmånga, små och svårupptäckla fyndigheter i och för sig inte så väl lämpade förett koncessionssystem. Man skulle få ett myckel stort antal koncessionsärenden.Ett koncessionssystem torde fungera bäst där det med hänsyn tUl fyndigheternasuppträdande är ändamålsenligt med stora sammanhängande koncessionsområden.Samhällets möjligheter att påverka gruvföretagens lokalisering är med hänsyntill bundenheten vid minerallUlgångarna begränsade. Begär flera ekonomiskt ochtekniskt väl kvalificerade förelag undersökningskoncession tiU samma område,uppkommer enligl utredningen svårigheter för koncessionsmyndigheten att avgöravem som från samhällsekonomiska synpunkter bör erhåUa koncession. Möjligheternaatt genom koncessionsvillkor reglera omfattningen av undersökningsarbete ochbrytning torde i realiteten vara begränsade. Intensiteten och m.etoderna iarbetet måste anpassas efter vad som efter hand blir känt om fyndighetensbeskaffenhet och andra förhållanden som inte är kända vidkoncessionsgivningen. Brytningens omfattning måste bli beroende av lönsamhetoch avsättningsmöjligheter. Sammanfattningsvis synes utredningen mena, attkoncessionssystemet visserligen erbjuder något bättre möjligheter äninmutningssystemel i dess nuvarande utformning när det gäller att tUlvaralaga detallmännas intressen. De fördelar som skulle kunna uppnås från samhällehg synpunktmed en övergång tUl ett koncessionssystem är dock i praktiken begränsade. Vid bedömningen av vilketsystem som bäst tillgodoser de samhälleliga intressena har man som jag redansagt inte att välja mellan renodlade former av inmutningssystemet ochkoncessionssystemet. Valet står i stället mellan ett koncessionssystem, somjämkats med hänsyn till enskilda intressen, och ett på olika sätt modifieratinmutningssystem. Utredningens förslag innebär att vissa partiella reformer medkoncessionspräglade inslag vidtas inom ramen för ett i princip bibehålletin-mutningssyslem. Jag skall här nämna några punkter i utredningens förslagsom är av särskilt intresse i detta sammanhang. Delär från allmän synpunkt angelägel att inmutningar utnyttjas för intensivtundersökningsarbete och inle bibehålls längre än som är nödvändigt för dettaändamål. Utredningen föreslår därför den nyheten att inmutaren under den lidhan bedriver undersökningsarbete skall utge en med hänsyn till tid och arealberäknad avgift som höjs. 1974: 32 96 Undersöknuigslidenskall vara , om inte förlängning medges. Förlängning skall kunna vägrasom sökanden inte utfört någol ändamålsenligt undersökningsarbete och del finnsanledning anta att han inte heller kommer all bedriva sådant arbete. Som enytterligare åtgärd för all hindra missbruk av inmutningssystemet förordarutredningen att hinder mol ommutning införs. När verkligt behov av längreundersöknmgslid än den normala föreligger skall detta i första hand tillgodosesgenom förlängning efter särskUd prövning. Statsgruvefältinstilutel föreslås blitUlämpligt på all mark i hela landet. I förslagel utökas inmutningshindrenockså med bl.a. en reservregel enligt vUken Kungl. Maj:t kan införainmutningshinder på område där gruvdrift kan antas hindra eUer avsevärtförsvåra sådan förekommande eller planerad användning av marken som är avväsentlig betydelse från allmän synpunkt. Vad gäller bestämmelserna om utmålföreslår utredningen att en viss skärpning genomförs beträffande kraven på denbevisning om malmförekomst som måste presenteras för att utmål skall kunnaerhållas. Kronoandelen bibehåUs och föreslås uppkomma automatiskt i och medutmålsläggningen, om inte staten då avstår från kronoandelen. Vidare förordarutredningen en ordning, som gör gruvrältens bestånd beroendeav att den utnyttjas på ett effektivt och ändamålsenligt sätt. Enligtförslaget skall utmål bevUjas för en lid av . På ansökan avgruvinnehavaren skall kunna förlängas med högst i sänder. Förfrämjande av ett enhetiigt utnyttjande av gravrältigheter som avser sammafyndighet eller närbelägna fyndigheter skall enligl förslagel inlösen undervissa förutsättningar kunna äga rum av utmål som ligger nära varandra. Inlösenskall även kunna ske när det är av synnerlig vikt från allmän synpunkt att vissmineralfyndighel undersöks eller bearbetas eller att fyndighet utnyttjas påannat sätt eller i större omfattning än tidigare och därigenom vinns väsentligteknisk och ekonomisk fördel. Deolika reformer som utredningen föreslagit inom inmutningssysle-mets ram har iallmänhet tillstyrkts eller lämnats ulan erinran vid remissbehandlingen. Ävenjag anser att förslagen är i huvudsak väl anpassade för sitt ändamål. Deförordade reformerna innebär enligl min mening all väsentliga modifikationertill förmån för samhällsintressena sker i det nu gällande inmulningssystemet. SammanfattningsvisvUl jag anföra följande. Detnu tiUämpade inmulningssystemet synes i stort sett ha fungerat väl.Utredningen, vari ingått bl. a. företrädare för gruvnäringen och dessanställda, har efter ingående överväganden kommit tiU slutsatsen att de bristersom dock finns i den nuvarande rättsliga regleringen bör avhjälpas genom attpartiella reformer vidtas inom ramen för inmutningssystemel. Remissinstansernahar i allt väsentligt enhälligt intagit samma ståndpunkt. Allmänl har man,liksom jag själv gör, anslutit sig 1974: 32 97 tilluppfattningen all inmutningssystemel har elt klart försteg framförkoncessionssystemel när del gäller all stimulera till sökande efter nyafyndigheter. Samhället har redan genom kronoandelama och på annat sätt ettbetydande inflytande inom gruvnäringen. Genom modifieringar av regelsystemet avdet slag utredningen förordar förbättras möjligheterna alt tUlgodose deallmänna intressena som inmutningssyste-mels fördelar bibehålls. Vidövervägande av samtiiga omständigheter som inverkar på frågan om valet avgruvrättsligl syslem har jag kommit till uppfattningen att inmulningssystemetbör bibehållas. Jag ansluter mig således till den ståndpunkt som utredningenoch remissinstanserna intagit. Inmutningssystemel bör dock modifieras genomkon-cessionsbelonade inslag efter de riktlinjer som utredningen har föreslagit.Elt sådant blandat syslem synes mig innebära en lämplig avvägning mellan å enasidan behovet av alt stimulera den enskUda malmletningen och å andra sidanönskemålet om ett samhälleligt inflytande inom gruvnäringen. Jagövergår härmed lUl alt behandla vissa viktigare avsnitt i utredningens förslaglUl ny gruvlag. Förslagel har i allmänhet tUlstyrkts eUer lämnats utan erinranvid remissbehandlingen. Även jag anser all förslaget kan läggas till grand förny lagstiftning. Som framgår av del följande föreslår jag dock i någrahänseenden andra lösningar än utredningen. Enliglgruvlagen kan mineralfyndighet inmutas om den innehåller malm till någon avföljande metaller, nämligen guld, silver, platina, kvicksUver, koppar, bly,zink, järn, mangan, krom, kobolt, nickel, titan, vanadin, molybden, ,tenn, vismut, anlimon och arsenik. Undantag görs dock för sjö- och myrmalm.Inmutning kan också ske om fyndigheten innehåller svavelkis, magnetkis, grafit,apatil eller magnesit. Gravrätlsulredningenhar inte föreslagit någon ändring i fråga om kretsen av inmutningsbara . Vidremissbehandlingen har från bergmästarhåll föreslagits att uran och uranföreningarskall göras inmutningsbara. Jaganser för min del att det inle finns anledning all frångå principen allutnyttjandet av uran bör vara underkastat den kontroll som koncessionssystemelinnebär. Inte heller i övrigt bör någon ändring i fråga om kretsen avinmutningsbara nu ske. Inmutningi anslutning till prospektering sker i varierande omfattning och på olikastadier i arbetet beroende bl. a. på fyndighetens karaktär, geografiska lägeoch betydelse från ekonomisk synpunkt. Vanligen söks dock inmutning somförberedelse för lokalprospeklering. Inmulningsrätt beviljas av bergmästaren. Antaletinmutningar utgjorde i genom- 7 1974.1 saml. 1974:32 ;, 98 snittnära 1 800 . har antalet inmutningar, huvudsakligenberoende på den särskilda Norrbollensinventeringen, varit väsentiigt högre.Antalet översteg sålunda 8 1969 och 5 000 . Inmutatområde skall enligl gällande bestämmelser vara cirkelformigt och ha en radie avhögst . Arealen kan således högst uppgå till . har malmlelningsleknikens utveckling medfört behov avstora undersökningsområden. Storleken och formen av området för en inmutningbör anpassas härtiU och tUl vad som är ändamålsenligt med hänsyn tillinmutningens huvudsyfte. Delta bör enligt utredningens mening vara alt beredaskydd för investeringar i undersökningsarbeten i form av ensamrätt lUl fyndighetersom påträffas vid undersökningarna. Sådant skydd bör i princip utformas medtanke på sådana undersökningsarbeten,som drar en tämligen hög kostnad perarealenhet, dvs. Del bör däremot inle avpassas medhänsyn till undersökningsområdets storlek vid flygprospektering, översiktligamarkundersökningar eUer regionalprospektering. Införande av ett så omfattandeskydd skulle enligt utredningens mening innebära att vidsträckta områdentemporärt avspärrades från undersökning av andra prospeklörer, även i sådanafall då undersökningsintensileten per arealenhel kan, beräknas bli ringa. Utredningenföreslår från dessa utgångspunkter och på grandval av beräkningar rörandelokalprospekteringens behov m. m. all inmulningsområde skall få omfatta högst100 hektar. Cirkelformenhar, framhåller utredningen, den fördelen all dét inmutade områdets gränserenkelt kan anges genom att medelpunktens läge på marken fixeras. Den störstanackdelen med cirkelformen är att den inte kan avpassas efter fyndighetensform. Denna olägenhet skulle än tydligare komma till uttryck, om man somutredningen förordar ökar maximiarealen på det inmutade området till 100hektar. Med hänsyn till de svenska malmfyndigheternas vanligen långsträcktaform skulle cirklarna i många fall komma att läcka mycket större områden än inmutarenvore intresserad av att undersöka. Vidare skulle mellanrammen mellan cirklarnabli så stora all betydande överlappningar blev ofrånkomliga. Med hänsyn tilldessa omständigheter föreslår utredningen att kravel på att inmutat område skallha viss form slopas. Iutredningens förslag ingår också alt inmutaren han utförundersökningsarbete skall betala inmulningsavgifl tUl staten. Denna beräknasmed hänsyn till undersökningstidens längd och det inmutade områdets storlek. har anfört har den moderna malmlelningslekniken medfört behov avstora undersökningsområden. Den nuvarande maximiarealen är i flertalet fallhelt otUlräcklig. Följden har blivit, alt malm-lelningsföretagen i betydandeutsträckning lägger ut sammanhängande Prop, 1974: 32 99 komplexav inmutade områden. Detta innebär praktiska problem och onödigt besvär förbåde myndigheter och inmulare. Ett undersökningsområde om synes iallmänhet vara tUlräckligt för detalj-undersöknmg även av en relativt storfyndighet. Antalet mmulningar kan härigenom minska betydligt.Utredningsförslaget är från denna synpunkt ändamålsenligt och har inte möttnågon erinran vid remissbehandlingen. Enligt min mening kan det emellertidifrågasättas om det finns skäl alt i lagen ta in en föreskrift om alt inmutatområde får omfatta högst viss areal. Två synpunkter gör sig härvid gäUande. Åena sidan bör en bestämmelse i ämnet tUlgodose prospektörernas behov av storaundersökningsområden. Å andra sidan bör det vara möjligt alt hindra att störreområden än inmutaren har möjlighet att undersöka undantas från prospektering avandra intressenter. Vadförst gäUer frågan om behovet av stora undersöknuigsområden framgår av materialsom utredrungen har framlagt angående inmutnings-enheternas storlek i norrabergmästardistriktet åren 19551964 att ett inmulningsområde om 100 hektarskulle ha varit otUlräckligt som skydd för ett undersökningsområde avnormalstorlek. Även vid elt genomförande av utredningens förslag torde såledesi många fall komplexbUd-ning bli erforderlig. Detta är som redan nämnts enopraktisk ordning. När det gäller begränsning av de inmutade områdenas storlekhar en regel som den föreslagna ringa praktisk betydelse. Om den skall få avseddeffekt måste den kompletteras med förbud mot att inmutade områden läggs ut isammanhängande komplex. Något sådant förbud föreslås dock inle av utredningenoch torde inte heUer lämpligen böra uppställas. Man får som jag förut sagträkna med att det i många fall finns ett fullt berättigat intresse av alt hatillgång tUl mycket stora undersökningsområden. Ett förbud av nämnda slagskulle i många fall kunna hindra att undersökningsarbetet bedrivs på ettändamålsenligt sätt. Enligt1884 års gruvsladga var inmulningscirkelns radie , motsvarande en ytaav . gruvlag bestämdes radien . Höjningenvisade sig snart nog helt otUlräcklig. Den tekniska utvecklingen fortgår snabbtoch kan leda lUl alt inte heller en maximiareal om motsvararbehoven. Medhänsyn till det anförda anser jag alt det inte finns skäl att i den nyagravlagen la in en arealregel av del slag utredningen har föreslagit. Enallmänt hållen regel som gör det möjligt att avpassa inmutat område efter vadsom i varje särskilt fall är lämpligt är enligt min mening att föredra.Bestämmelsen synes kunna få den innebörden alt inmutat område inte får varastörre än all del kan antas all sökanden har möjlighet alt undersöka del i sinhelhet på elt ändamålsenligt sätt. Härigenom blir det möjligt att avpassaområdets storlek med hänsyn till omständigheterna i det enskUda falletsamtidigt som missbruk av inmulningsrätten kan förhindras. Önskemålet attonödig fältspärrning inte sker torde Prop,1974: 32 100 dessutomi stor utsträckning bli tillgodosett genom det system av un-dersökningsavgiflersom jag förordar i det följande. Vadgäller frågan om inmutat områdes form vUl jag anföra följande. Cirkelformenhar som nämnts den fördelen, att det inmutade områdets gränser lätt kanbestämmas genom att medelpunktens läge på marken fixeras. Å andra sidan medförkravet på viss form den nackdelen att inmutningsområdet inte kan avpassas medhänsyn liU de indikationer som kommit fram i fråga om fyndighetens sträckning.Denna nackdel blir ännu större om någon begränsning i fråga om inmutat områdesstorlek inle längre skall finnas. Mol förslagel all slopa kravel på bestämdform har från några håll anförts, att del medför ökat arbete med lägesangivelseoch beskrivning av inmulningsområdet. Denna synpunkt bör enligt min mening inlefå vara avgörande. Jag vUl f. ö. peka på att ett genomförande av uttedningensförslag självfallet inte utesluter, all cirkelformen alltjämt används. För småinmutningsområden och i särskilda fall även större sådana kan cirkelformen varaden lämpliga. I andra fall kan del vara mest praktiskt all låta området omfattaviss fastighet eller vissa fastigheter.