prop · FX03109 · 1974-12-31 00:00:00 — Denkemiska avdelningen inordnas hksom i alternativ 1 i lantbrukskemiskalaboratoriet med bibehållna arbetsuppgifter. Ialternativ 2 blir planeringen av grundforskning och målinriktad forskning meddäri ingående fältförsöksverksamhet på växtpatologins och växtskyddets områdehelt samordnad. Den konstlade uppdelning som f. n. finns mellan grundforskningoch målforskning kan undvikas. I stället underlättas planering och genomförandeav stora projekt som behöver såväl grundläggande undersökningar som fältförsök m.m. Alternativet medför ett rationellt utnyttjande av lokaler och utrustning,som delvis är mycket dyrbar. Sammanförandetav växtskyddsförsöken och övriga växtodlingsförsök medför flera fördelar. Enviktig effekt blir att det praktiska jordbruket och trädgårdsnäringen samtfältpersonalen på rådgivningsområdet får ett helt annat inflytande vidplaneringen av växtskyddsförsöken än som förekommit. Det åstadkomsgenom att växtskyddsförsöken blir behandlade i distriktsförsöksnämnder m. m. påsamma sätt som andra fältförsök. Alternativetmedför också positiva effekter på undervisningen. Studerandena får värdefullkontakt med praktiska problem. Många examens- och doktorsarbeten kan ocksådirekt inriktas på aktuella försöksproblem inom växtskyddsområdet, Bekämpningsmedelsprovningenkan administrativt samordnas med den biologiska värdeprövningen av ogräsmedelvid högskolan. Någon separat organisation behövs därför inte för dettaändamål. Enligtalternativ 2 får lantbruksnämnderna primäransvaret för växt-skyddsrådgivningen.Detta ger flera fördelar. Växtskyddsrådgivningen integreras med övrigrådgivning på växtskyddsområdet, vilket är väsentligt eftersom växtskydd intefår ses som en avgränsad del av växtodlingstekniken utan i högsta grad ärberoende av odlingstekniken i övrigt. Det är också en fördel för jordbrukarnaur servicesynpunkt att få information i växtskyddsfrågor genomlantbruksnämnden. Det gäller särskilt i de delar av landet som ligger långtfrån nuvarande växtskydds-enheter. Vidare minskar alternativetarbetsbelastningen på växtskydds-expertema, vilka därmed i ökad utsträckningkan ägna sig åt mer kvalificerade frågor. Mera tid kommer därigenom att finnasför att lämna service åt nämnderna. Prop,1974:109 21 Den övriga upplysningsverksamheten inom växtskyddetföreslås förlagd till . Därigenom säkras behovet av nära kontaktermed forskningen som högskolans informationsservice kan utnyttjas. Alternativet medför att inspektionens ledning kommer attvara placerad på lantbruksstyrelsen och således lokaliserad till ,Den hjälp som inspektionen behöver från olika specialister på växtskyddsområdeterhålls därmed inte lika lätt som i alternativ 1, Det blir därvid nödvändigtatt ordna så att inspektionen även får möjlighet att i olikasituationer vända sig till v'äxtskyddsspecialister n'är akuta problem uppstår.Detta alternativ innebär att man får en organisation på växtinspektionensområde som liknar den man har inom djurhälsokontrollen, vilken fungerar bra. Utredningen har i detta sammanhang också noterat att växtinspektionoch växtskyddsforskning organisatoriskt är helt skilda i flera länder, bl. a.Danmark, , och . Detta visar att en samorganisationinte är nödvändig. Inspektionsarbetet är i hög grad författningsreglerat,vilket medför behov av juridisk expertis, I alternativ 2 kan detta tillgodosesav lantbruksstyrelsens juridiska enhet, 1 detta sammanhang kan erinras om attstyrelsen enligt växtskyddskungörelsen redan beslutar om ersättningöverstigande , till odlare till följd av kostnad eller förlust vid ingripandeenligt växtskyddslagen. Enligt utredningens alternativ 3 kvarstår växtskyddsanstaltensom fristående organ men anknyts till efter samma principsom föreslagits för statens veterinärmedicinska anstalt. Detta innebär attanstalten får gemensam styrelse med högskolan. Vidare får anstalten ochhögskolan vissa gemensamma förvaltningsfunktioner samt gemensamma centraler förredovisning och revision, Växtinspektionen kvarstår som en verksamhetsgren inom växtskyddsanstaltenmen ställs under tillsyn av lantbruksstyrelsen. På beställningsbasis delegerasuppgifter på den inre inspektionens område i ökad utsträckning tilllantbruksnämnderna. Ledningen för växtinspektionen stationeras tillsammans medannan växtskyddsexpertis i , Lantbruksnämnderna får det primära ansvaret förrådgivningen till utövarna inom jordbruket och trädgårdsnäringen, Växtskyddsanstaltensvarar bl, a, för svårare provdiagnostisering liksom också för förmedling avförsöks- och forskningsresultat till lantbruksnämnder, hushållningssällskap m,fl, Enmansfilialerna behålls i princip och sorterar under växtskyddsanstaltenmen samlokaliseras med lantbruksnämnderna i resp, , och ,Anstaltens resurser i övrigt för information och rådgivning förläggs till Skåneoch samt i viss utsträckning till , Försöks- och forskningsverksamheten ingår i växtskyddsanstaltenmen organiserasoch lokaliseras i övrigt i enlighet med alternativ 2. Nuvarandeförsöksavdelning för trädgårdsodlingens växtpatologi vid överförs till växtskyddsanstalten och inordnasdär i avdelningen för virussjukdomar. Försöksplaneringensker i nära samverkan mellan växtskyddsanstalten och lantbrukshögskolansförsöksorganisation. Försöken utförs i anstaltens egen regi eller sombeställningsuppdrag av lantbruksnämnder, hushållningssällskap m, fl. Denkemiska avdelningen överförs även i detta alternativ till statens lantbrukskemiskalaboratorium. Ledningenför växtskyddsanstalten förläggs till . Ialternativ 3 kan forskningens och försöksverksamhetens planering ochgenomförande till vissa delar samordnas på motsvarande sätt som i alternativ 2.I praktiken innebär förslaget att både och växtskyddsanstaltensorgan skall behandla försöksplanerna. Detta förfarande blir enligt utredningensmening tungrott och medför ett väsentligt administrativt merarbete jämfört medalternativ 2. Utredningenanser att alternativ 3 i stort sett ger samma fördelar som alternativ 2 i frågaom rådgivning och information. Förinspektionens del är skillnaden mellan alternativ 3 och alternativ 1 endast denatt inspektionen i det förstnämnda alternativet ställs underlantbruksstyrelsens tillsyn. Det innebär bl, a, att vissa bestämmelserfastställs av lantbruksstyrelsen. Resurs- och arbetsmässigt är alternativetdock identiskt med alternativ 1, De för- och nackdelar som angetts föralternativ 1 i fråga om inspektionen gäller således också alternativ 3, Sammanfattningsvisfinner utredningen att från forsknings- och försöksverksamhetens synpunkt äralternativ 2 klart att föredra. Även ur inspektionens synvinkel föredrasalternativ 2. Från rådgivningssynpunkt bedöms alternativen 2 och 3 vara bäst. Sammantagetleder detta till att utredningen förordar en organisation av växtskyddet ienlighet med alternativ 2, Denna organisation ger enligt utredningens meninggoda förutsättningar för en samordnad och rationell forskning, en effektivinspektion och en förbättrad service i form av rådgivning m, m, åt jordbruk ochträdgårdsnäring. Alternativet innebär också att behovet av samordning ochkontakter mellan de olika verksamhetsgrenarna inom växtskyddet kan tillgodosespå ett fullt tillfredsställande sätt. Närdet gäller organisationen och lokaliseringen av verksamheten på växtskyddsområdetframhåller utredningen att den föreslagna försöksavdelningen bör i likhet medandra avdelningar vid bedriva programbunden forskning samti vissa fall också provningsverksamhet m, m. Planering, samordning ochutförande bör ske inom ramen för den organisation som gäller för övrig försöks-och Vissa typer av försök är i hög gradberoende av årsmån och aktuell förekomst av skadegörare. Den speciellaplaneringssituation som därmed råder för dessa försök ställer stora krav påflexibilitet i planeringen. Högskolan bör också prova bekämpningsmedel.Verksamheten bör samordnas med den biologiska värdeprövningen av ogräsmedel vidhögskolan. Högskolan skall i enlighet med gällande bestämmelser svaraför undervisning och forskarhandledning m. m. inom växtskyddsområdet. Högskolanbör vidare bistå olika myndigheter med svårare diagnostiserings-arbete samt medutredningar och utiåtanden i växtskyddsfrågor, i första hand med sådanaundersökningar beträffande farligare växtskadegörare som lantbruksstyrelsenanser bör utföras. Omfattningenoch den geografiska spridningen av försöksverksamheten i växtskyddsfrågor samtkravet på aktualitet och flexibilitet inom denna gör den svåradministrerad.Kontakterna med myndigheter och organisationer inom landet samt medinternationella organisationer blir många och i vissa fall omfattande.Utredningen bedömer att arbetsuppgifterna kommer att bli så tidskrävande attde inte går att förena med dem som f, n, åligger professorn vid institutionenför växtpatologi. Det är enligt utredningens mening olämpligt att låta en avcheferna för försöksavdelningarna tillika företräda samtligaförsöksavdelningar. Utredningen finner det med hänsyn härtill nödvändigt attdet för den samlade ledningen av försöksverksamheten inrättas en professur i växtskydd. Beträffandelokaliseringen av försöksverksamheten föreslår utredningen att det norrländskaväxtskyddet bibehålls i Röbäcksdalen i , verksamheten rörande nematoder ochresistensbiologi förläggs till samt att återstoden delas mellan Ultunaoch , Såsom förläggningsort för en sydsvensk växtskyddscentralföreslog lokal- och utrustningsprogramkommittén , Förslaget grundades bl,a, på de samordnings- och kontaktmöjligheter för forsknings- ochförsöksverksamheten som en sådan förläggning skulle ge, I fanns vidarevissa möjligheter att utnyttja befintliga byggnader samt tillgänglig service.Vid remissbehandlingen accepterades allmänt som förläggningsort. Bl, a,anförde Sydvästra att jordbruksinstitutionerna i Alnarpligger i ett brett öppet stråk som reserverats mellan bebyggelseområdena ochatt lämpar sig för fortsatt utbyggnad såsom centrum för växtforskning. Utredningen rörande kontrollanstalterna på jordbruketsområde finner att de skäl som anfördes i samband med lokal- och utrustningsprogramkommitténsförslag för en förläggning av en växtskyddscentral för till Alnarpfår ytterligare slagkraft vid ett genomförande av förslaget om attorganisatoriskt sammanföra växtskyddsanstaltens forsknings- ochförsöksverksamhet med , bör där- förbli förläggningsort för den sydsvenska delen av forsknings- och försöksverksamhetenpå växtskyddsområdet. Medhänsyn till möjligheterna till gemensamt resursutnyttjande samt medverkan iundervisning föreslås större delen av verksamheten rörande svamp- ochbakteriesjukdomar m, m. bli förlagd till , Det stora växtskyddsbehovet iSydsverige motiverar dock att en väsentiig del av verksamheten förläggs till , Huvuddelenav verksamheten rörande virussjukdomar föreslås bli förlagd till Alnarp.Ytterligare en tjänst som försöksledare bör inrättas med tanke på de viktigaarbetsuppgifter till nytta för trädgårdsnäringen men även jordbruket som finnspå detta område. För att utnyttja de resurser för virusforskning, som finns vidUltuna, bör en ny tjänst för försöksledande personal och en ny tjänst förkvalificerat biträde placeras där. Inomförsöksverksamheten rörande skadedjur föreslår utredningen lika stora resurserförlagda till som till , Ultunadelen kommer att få godamöjligheter till gemensamt resursutnyttjande och samarbete med befintligforskning där, inte minst med skogshögskolans entomologiska verksamhet somkommer att förläggas till . Växtskyddsbehovet på skadedjursområdet ärstörst i , vilket talar för att en del av verksamheten förläggstill , En ny tjänst med försöksledande uppgifter behövs i , Den ärfrämst avsedd för arbete med biologisk och integrerad bekämpning, Växtskyddsanstaltensnematologiska verksamhet är f, n, helt förlagd till , Växtskyddsbehovet påområdet är också störst i , Verksamheten bör alltjämt vara förlagdtill , Försöksverksamheten på området är med tanke på omfattningen av nematodernasskadeverkningar inom jordbruket underdimensionerad. Därtill kommer att nematodernainte har studerats vid universitet och högskolor i samma utsträckning somandra skadegörare, varför kunskaperna på området är begränsade. En tjänst somchef utöver den befintliga försöksledar-tjänsten bör inrättas. Förstärkningenmotiveras också av att rutinverksamheten är så omfattande attförsöksverksamheten eljest lätt kan bli eftersatt. Denresistensbiologiska verksamheten måste enligt utredningen tillmätas storbetydelse och bör omfatta nuvarande resurser för resistensbiologi vid växtskyddsanstaltenoch tre nya tjänster, nämligen en befattning som chef för avdelningen och tvåkvalificerade biträdestjänster. Motiven för denna förstärkning 'är bl, a. desnabbt ökande kraven på service och utvecklingsarbete åt den mycket omfattanderesistensförädling som bedrivs vid växtförädlingsanstalterna. Resistensförädlingen,som syftar till att få fram sorter som är oemottagliga för vissa skadegörare,möjliggör en milj ovänligare produktion genom minskat behov avbekämpningsmedel. Efter det att nya sorter framtagits måste de provas officiellt bl, a, med avseende påsjukdomsresistens. Sorterna måste sedan godkännas av statens växtsortnämnd innande får saluföras. Den officiella resistensprovningen utförs f, n. vid växtskyddsanstalten.Provningsresurserna har emellertid varit små. Dessutom förväntasbehovet av provningar öka väsentligt . De båda föreslagna tjänsternaför kvalificerade biträden är avsedda främst för denna verksamhet. Utredningenföreslår att verksamheten förläggs till , Detta motiveras med det storakontaktbehovet mellan avdelningen och växtförädlingsanstalterna som harhuvuddelen av sin verksamhet förlagd till . Det iirnärmast två orter som är aktuella för förläggnmg av den resistensbiologiskaverksamheten, nämligen och . Båda är enligt utredningens meningändamålsenliga förläggningsorter. Det finns samordningsfördelar att viimavilket av de båda alternativen som väljs. Verksamheten bör enligt utredningensbedömning kunna byggas upp inom samma tidrymd i och i . Vissalokaler och viss dyrbar apparatur behöver vid en förläggning av avdelningentill finnas såväl i som i . Alternativet blirdärigenom mera kostnadskrävande än alternativet . Såsom skäl för en förläggningtill har åberopats vissa integrationsvinster för 'utsädesförening. Utredningen anser att ur statsfinansiell synpunkt enlokalisering till är att föredra. Utredningen godtar dock med hänsyn tillnämnda integrationsvmster en föriäggning till . Försöksarbetet för norrländskt växtskydd bör omfatta förnorrländsk växtodling särskilt aktuella skadegörare. Det bör också i enlighetmed vad som redovisas senare svara för vissa uppgifter inom rådgivning ochupplysning som ligger på växtskyddsanstaltens filial i , Umeå.En tjänsteman arbetar f, n, med resistensbiologiska frågor av specielltnorrländsk art. Biträdesresurserna är dock små, varför utredningen föreslåratt en biträdestjänst inrättas. Även för annan angelägen forskning ochförsöksverksamhet är växtskyddsanstaltens nuvarande norrlandsfilial underbemannadmed hänsyn till dess viktiga uppgifter och geografiskt vida verksamhetsområde.Ytterligare en tjänst för försöksledande uppgifter bör sålunda inrättas vidavdelningen. Verksamheten bör alltjämt vara förlagd till Röbäcksdalen, Beträffande organisationen av rådgivnings- ochinformationsverksamheten föreslår utredningen att lantbruksnämnderna underlantbruksstyrelsens ledning skall svara för rådgivningen i växtskyddsfrågortill dem som är yrkesverksamma inom jordbruk och trädgårdsnäring samt så långt möjligtäven till allmänheten i övrigt. Förslaget innebär vidare attlantbrukshögskolans konsulentavdelning skall förmedla forskningens ochförsöksverksamhetens rön inom växtskyddsområdet till i första hand rådgivarnasamt svara för publikationsverksamheten. Till den nuvarande verksamheten inomupplysningsavdelningen hör också uppgiften att diagnostisera insända prov och attbesvara förfrågningar inom växtskyddsområdet, I stor utsträckning kan lantbruksnämndernaklara dessa uppgifter. Enligt utredningens mening kommer det dock även i dennya organisationen att erfordras en särskild grupp av experter för diagnostik m.m, beträffande skador och skadegörare på växtmaterial. Till denna grupp börnämnderna vid behov kunna vidarebefordra prov eller förfrågningar. Vidare bör isärskilda fall andra myndigheter och allmänheten kunna vända sig dit. En sådangrupp av experter bör vara placerad i anslutning till lantbrukshögskolaneftersom det ofta krävs undersökningar i laboratorier eller växthus.Erfarenheten visar också att den centrala diagnostiseringen och rådgivningenfungerar bäst om den sköts av rådgivare med ett brett kunskapsområde inom växtskyddsamt om rådgivaren har möjlighet att i särskilt svåra fall rådgöra medspecialister. En tjänst med handläggande uppgifter bör inrättas för växtskyddsrådgivningpå bl, a. trädgårdsområdet. Liksom inom andra ämnesområden bör lantbrukshögskolanskonsulentavdelning svara för sammanställning, samordning och spridning avkunskapsmaterial rörande växtskydd från såväl inhemska som utländska källor.Avdelningen bör också svara för att praktikens problem vidarebefordras tillforskarna. För de nya uppgifterna föreslår utredningen att två nya statskonsu-lenttj'änsterinrättas vid . Den ene statskonsulenten bör svara förämnesområdet jordbruk: Den andre statskonsulenten bör svara förträdgårdsområdet, innefattande fältmässig köksväxtodling, prydnadsväxter, fruktoch bär samt odling under glas. Lantbruksnämnderna får enligt utredningens förslag vidgadeuppgifter på växtskyddsområdet dels genom att nämnderna får det primäraansvaret för rådgivningen på området, dels genom att inspektionsverksamhetenförs över till lantbruksstyrelsen och nämnderna. Redan nu utförlantbruksnämnderna betydande insatser inom växtskyddet. Tillgängligapersonalresurser bör enligt utredningen med en mindre förstärkning räcka tilläven för de utvidgade uppgifterna. Vidare måste nämnderna förses med vissutrustning, som gör det möjligt att utföra enklare diagnostisering. Såväl i samband med inspektions- sområdgivningsverksamheten behöver lantbruksnämnderna anlita specialister på växtskyddsfrågor.Det blir givetvis främst vid , och Röbäcksdalen som dessaspecialister kommer att finnas, I vissa områden där behovet av växtskyddsexpertisär stort och inte kan tillgodoses på annat sätt har nämnderna behov av attförstärka personalen med särskilda växtskyddsexper-ter. För sådana specialisterbör inrättas tre lantbrukskonsulenttjänster i stället för tre befintiigatjänster som filialföreståndare. De senare är nu stationerade i ,och och bör föras över till Vidare bör med utnyttjande av deresurser, som f. n. finns vid växtskyddsanstalten i Akarp förrådgivningsverksamhet på prognosområdet, inrättas en fjärdelantbrukskonsulenttjänst såsom förstärkning av personalen på växtskyddsområdetvid de sydligaste lantbruksnämnderna. De sålunda föreslagna fyra specialkonsulenterna bör varoch en betjäna flera län i frågor om rådgivning och inspektion. Till dem börnämndernas växtodlingsrådgivare i första hand vända sig i aktuella växtskyddsfrågor.Bl, a, bör det vara en viktig uppgift för de nya växtskydds-konsulenterna attombesörja eller samordna massinformation i aktuella växtskyddsfrågor tilljordbruket och trädgårdsnäringen samt att även bygga ut prognosverksamheten på växtskyddsområdet. Det är viktigt att de fyra lantbrukskonsulenterna på växtskyddsområdetfår goda möjligheter till kontakter med specialisterna vid lantbrukshögskolan.De bör beredas tillfälle att delta i överläggningar rörande aktuella växtskyddsfrågorinom växtskyddsinstitutionen i samma utsträckning som om de organisatoriskthade ingått där. Utredningens förslag att växtskyddsinspektionen förs övertill lantbruksstyrelsen och lantbruksnämnderna innebär att styrelsen blircentralt statligt organ för kontroll och inspektion på växtskyddsområdet ochfår ansvaret för att gällande bestämmelser på området tillämpas. Uppgifternablir desamma som växtskyddsanstaltens inspektionsavdelning nu har och kommersåledes att omfatta kontroll på växtskyddsområdet utan begränsning tilljordbruk och trädgårdsnäring. Inför beslut i frågor av mera övergripande karaktär och iärenden av principiell vikt bör enligt utredningens mening lantbruksstyrelsenkunna repliera på en särskild samrådsgrupp, växtskyddsnämnden, I denna bör ingåbl, a, växtpatologisk expertis och representanter för berörda odlar-organisationer.Vid styrelsen bör inrättas en central enhet för växt-inspektion med sextjänster varav fyra för handläggande personal. Förslaget innebär en ökning meden handläggare i förhållande till nuvarande personalstyrka vidinspektionsavdelningen. Den för avdelningen föreslagna personalen skall dockäven täcka behovet i Röbäcksdalen där f, n, ett halvt årsverke ägnas åtinspektion. Även växtskyddsanstaltens föreståndare har ägnat relativt stor delav sin tid åt inspektionsfrågor. Den mindre förstärkning som föreslås är,enligt vad utredningen funnit, motiverad mot bakgrund av den arbetsbelastningsom uppstått inom växtinspektionen och som inte väntas avtautan snarare öka . Den yttre inspektionen bör regionalt liksom nu i förstahand ombesörjas av fasta inspektionsenheter i de orter som har mest omfattandeexport och import av växter och växtprodukter. På orter som inte har sådan enhetbör den yttre inspektionen åligga närbelägen inspektionsenhet ellerlantbruksnämnd i enlighet med lantbruksstyrelsens bestäm- Extra personal kan under kortare eller längre tidbehöva anställas lör inspektionsuppdrag. Härvid kommer inspektionen liksom nuatt vara beroende av hjälp bl, a, från frökontrollmyndigheten och skogsvårdsorganen. Personalen för yttre inspektion har normalt sinarbetsplats i anslutning till tullstationerna. Deras behov av kontakter ifackfrågor med lantbruksnämnderna kan inte bedömas vara så stort. Däremotföreligger behov av täta kontakter med den vid lantbruksstyrelsen placeradecentrala enheten för växtinspektion. Enligt utredningen är det därför lämpligastatt även den regionala delen (ca 15 tjänster) av den yttre inspektionenorganisatoriskt ingår i lantbruksstyrelsen. Detta bör inte hindra attadministrativa uppgifter för de regionala inspektionsenheterna ombesörjs avlantbruksnämnderna i resp, län. Den inre inspektionen bör under ledning avlantbruksstyrelsens in-spektionsenhet skötas av lantbruksnämnderna. Vidare börpersonalen vid den yttre inspektionen i mån av tid medverka i det inre inspektionsarbetet.Med denna ordning garanteras en god regional t'äckning vad gäller bevakning avfarliga skadegörare på växter och växtprodukter. Behovet av personal för deninre inspektionen torde trots detta inte bli täckt i alla lägen. I områden ochvid tidpunkter med hög frekvens av farliga skadegörare måste möjligheter finnasatt sätta in extra personal för inventeringar och bekämpningsåtgärder. Liksomnu bör anslagsmedel finnas tillgängliga för sådana ändamål. Utredningen föreslår att den kemiska avdelningen överförstill statens lantbrukskemiska laboratorium med bibehållande av sina uppgifteroch med oförändrat antal tjänster. Utredningen förutsätter därvid att lantbrukshögskolankommer att anlita laboratoriet för analys av bekämpningsmedelsrester m, m. Genom att tillförs inemot 80 anställdavid ett genomförande av utredningens förslag ökar belastningen på högskolanscentrala förvaltning. Utredningen erinrar om att enligt ett av organisationskommitténför omlokalisering av och statens veterinärmedicinska anstaltnyligen avgivet förslag (Ds Jo 1973: 4) kommer engemensam central förvaltning för , ochveterinärmedicinska anstalten att byggas upp. Den växtskyddspersonal som enligtutredningens förslag tillförs högskolan utgör därvid ett jämförelsevis litettillskott. Det bör enligt utredningen få ankomma på att, närbehovet av personal för de ökade förvaltningsuppgifterna kan överblickas, tillKungl, Maj:t göra framställning om nödvändig förstärkning. Kostnaderna för de nya tjänster som utredningen föreslagitberäknas till . kan medelsbehovet minskas med ,till följd av indragning av vissa tjänster. Utredningens förslag innebär attlönekostnaderna ökar med , netto.