prop · FX03150 · 1974-12-31 00:00:00 — Uppräkningen i 46 § av de besittningsskyddsbrytandegrunderna avslutas med en allmänt hållen bestämmelse av innehåll allbesittningsskyddet bryts, om det inte strider mol god sed i hyresförhållandeneller eljest är obilligt mot hyresgästen alt hyresförhållandet upphör (46 §första styckel 10 hyreslagen). Generalklausulen har kommit lill därför atl detinte har ansetts möjligt alt i lagtext närmare reglera alla de situationer därfråga kan uppkomma all bryta besittningsskyddet. Bland de situationer därintresseavvägningen vid lillämpning av bestämmelsen kan komma att utfalla lillhy- resvärdensförmån nämns i förarbetena (SOU 1966:14 s. 207 och prop. A s. 102)mindre genomgripande ombyggnad än som avses i paragrafens punkt 4, dvs, sådansom inte kräver att hyresgästen fiyltar från huset, I ett sådant fall skallhyresvärden kunna säga upp avtalet och som villkor för föriängning krävagarantier föratt få obehindrat tillträde till lägenheten under ombyggnadstidenoch begränsning av hyresgästens rätt till skadestånd och till nedsättning ihyran (jfr 26 § hyreslagen). Generalklausulen lorde i detla sammanhang kunna lämnasuianför diskussionen, efiersom det i de ombyggnadsfall där klausulen enliglmotiven är tillämplig inte rör sig om hyresförhållandets fortsatta bestånd ulani första hand om hyresavtalels innehåll under följande hyresperiod. Den tvistsom hyresvärdens uppsägning utlöser är således i första hand en villkorstvistoch inte en föriängningslvisl i egentlig mening. Skulle emellertid fråga omhyresförhållandets definitiva upphörande i något fall aktualiseras inför mindreombyggnad, får man ulgå från att av vad som haranförts förul är restriktiv när det gäller att använda dén möjlighet attupplösa hyresförhållandet som generalklausulen formellt öppnar, I allmänhetbör den intresseavvägning som alltid skall äga rum ulfalla lill hyresgästensförmån på så sätt atl hyresgästens kvarboenderält får bestå åtminstone iprincip. Deföreslagna bestämmelserna om ökat boendeinfiytande aktualiserar också fråganom tillämpningen av besitlningsskyddsbestämmelserna i de fall hyresvärden villriva huset. Som har anförts i avsnittel 10.7.1.2 läggs inlenu fram förslag omdirekt infiytande för hyresgästerna i rivningsfallen. 1 stället bör den f n.gällande rivningsregleringen bestå, vilkel innebär all bl. a. bostadssocialaskäl kan hindra rivning. Därutöver får hyresgästernas intressen tillgodoses ibesittningsskyddsproceduren. Av särskill iniresse är därvid verkan av de s. k.rivningsklausuler som åtskilliga hyreskontrakt upptar. Den billighelsprövningsom enligt 46 § första stycket 3 skall företas i rivnings-fallen kan leda tillatl en alltför gammal rivningsklausul lämnas ulan avseende. Jag har emellertidkommii lill den uppfattningen atl de tillämpande myndigheterna i allmänhet ärmindre benägna att bortse från en rivningsklausul annal än då avsevärd lid harförflutit från dess tillkomst och att enhetlig rättstillämpning inte harutbildats med följd att rätt stora olikheter förekommer vid bedömningen avfrågan vilken verkan som en rivningsklausul bör tillerkännas. Enligt min mening bör en rivningsklausul tillmätasbetydelse i långt mindre utsträckning än vad nu vanligtvis är fallet. Redanefier efter rivningsklausulens tillkomst bör det krävas myckelstarka skäl för alt hyresvärden skall kunna åberopa klausulen. Riktmärket börvara atl, om hyresförhållandet har varat under en inte alllför kort lid ochhyresgästen kommit atl uppfatta del som permanent, en rivningsklausul börkunna frånkännas betydelse. Ett annat krav som bör kunna uppslällas är atlrivningen varitnågorlunda aktuell , då rivningsklausulen togs in i avtalet.Har den tillkommit s, a. s, för säkerhets skull bör den kunna lämnas helt ulanavseende även om föriängningsfrågan uppkommit redan elt eller annat år efierklausulens tillkomst, Eu väsentligl syfte med de lagförslag som läggsfram är att slärka hyresgäsiernas rätl lill den egna bostaden. Del ligger ilinje med detla syfte atl vid den billighelsprövning som sker enligt 46 §första stycket 3 tillmäta rivningsklausuler den mer begränsade innebörd jagnyss angav. Jag anser mig kunna räkna med alt rättstillämpningen iforisäiiningen blir mer restriktiv när det gäller all låla rivningsklausulenfälla avgörandet till hyresvärdens förmån. Några uttryckliga lagregler i dendelen föreslås därför inte, 1 paragrafen meddelas bestämmelser om villkoren förden fortsatta förhyrningen i samband med förlängning av hyresavlal. Ändringen i paragrafens första stycke innebär altutrymmet för höjning av hyran inskränks. 1 paragrafens nuvarande lydelse angesatt fordrad hyra är att anse som oskälig, om den väsentligt överstiger hyranför lägenheter som med hänsyn till bruksvärdet är likvärdiga. Enligt den föreslagnaändringen skall fordrad hyra anses oskälig redan om den är påtagligt högre änjämförelsehyran. I elt nytt andra stycke föreskrivs alt vidjämförelseprövning enligl första stycket främst skall beaktas hyra förlägenheier i hus som förvaltas av allmännyttigt bosladsföretag. Vidare tasuppen regel om att ombyggnads-, ändrings- eller underhållsarbete eller åtgärdav därmed jämföriig betydelse som bekostats av hyresgästen inte får beakias vidhyressätlningen enligt första styckel såvida inte särskilda skäl föreligger, Belräffande bakgrunden till den föreslagnaändringen i paragrafen hänvisas lill vad som anföris i den allmännamotiveringen (avsnittet 10.7,4.3). Som jag anförl i den allmänna motiveringen svararden föreslagna andra punkten i andra stycket mol 3 § iredje styckethyresregleringslagen. Tillkomsten av en sådan motsvarighet torde i praklikeninte behöva medföra några nämnvärda tillämpningsproblem. I fiertalet fall blirdet knappast aktuellt för hyresgästen atl åberopa bestämmelserna därför att dearbeten han utfört och bekostat är av begränsad omfattning och bara harmarginell betydelse vid en bruksvärdeprövning. Det bör i sammanhangetframhållas, atl det är hyresgästen som är skyldig alt styrka att han vidtagitförbättringsåtgärder i lägenheten och all dessa medföri att lägenhelensbruksvärde har ökat. Beträffande tillämpningen i visst fall av 48 §iredje slyckel andra punkten i paragrafens lydelse enligt föreliggande förslaghänvisas till vad som har anförts under 45 och 46§§, Ändringeni paragrafens sista stycke enligt förslaget är rent redaktionell, I paragrafen meddelas bestämmelser ombesittningsprocedurens inledande. Den jämkning som har vidtagits rör iredjestyckel av paragrafen och är rent formell. I paragrafen meddelas bestämmelserom rätt forbostadshyresgäst att säga upp avtalet för villkorsändring. I första och andrastyckena anges förutsättningarna för att hyresgästen med bibehållet besittningsskyddskall få säga upp avtalet lor att få villkoren omprövade och i tredje stycketmeddelas bestämmelserna om vad hyresgästen har atl iaktta för att få till stånden omprövning. 55 § upptar normerna för hur de nya villkoren skall bestämmas. För att hyresgästen skall ha rätt att säga uppavtalet för villkorsändring, krävs enligt paragrafens första stycke i dess nugällande lydelse bl.a. att hyresförhållandet har varat iföljd då avtalet skulle ha upphört enligl lag eller avtal, omuppsägningen i stället hade gällt dess upphörande, och alt lägenheten inteutgör del av upplåtarens egen bostad. Genom bestämmelserna i andra styckel harmöjlighet öppnats för bostadshyresgäst med hyresavtal än niomånader all säga upp avtalet för villkor.sändring. Uppsägning får då ske tillden tidpunkt då han har vunnit besittningsskydd. Han behöver således i dettafall inte avvakta den nya hyresperiodens ulgång. Nuvarande bestämmelser i 54 § första och andrastyckena skall sammanställas med bl, a. beslämmelserna i 4a§ i dess nuvarandelydelse. Sistnämnda lagrum ger bostadshyresgäst med tidsbestämt hyresavtal,överstigande ell år, rätt all säga upp avtalet lill den fardag som inträffarnärmast efier från uppsägningen, om hyresförhållandet på fardagenhar varat i följd. På grund av utformningen av 54 §första stycket kan sådan förtida uppsägning från hyresgästens sida avse villkorsändringi stället för avtalets upphörande. Genomförs den av mig idet föregående förordadeordningen att bostadshyresgäsl skall kunna säga upp avtalet att upphöra iförtid vid det månadsskifie som inträffar närmast frånuppsägningen (4a § i lörslaget) och att han i princip skall kunna få avtaletförlängt trots all hyresförhållandet har varat än iföljd (45 § första stycket i förslaget), måste bestämmelserna i 54 § jämkas. Till all börja med bör den nuvarandeförutsättningen för hyresgästens uppsägning för villkorsändring som ligger ikravet på att hyresförhållandet skall ha varat i principutmönstras. Avser hyresavtalet inte möblerat rum eller lägenhet förfritidsändamål, åtnjuter enligt lörslaget hyresgästenredan dessförinnan besittningsskydd och spärregeln kan därför ulgå somobehövlig i dessa fall, Däremol bör spärregeln behållas beträffandehyresförhållanden i vilka besillningsskydd enligt förslaget inte föreliggerförrän efier . Härigenom uppnås överensstämmelse med 45 § förstastycket i den föreslagna lydelsen. Föreskrifterna härom har, jämte kravet attlägenheten inte får utgöra del av upplåtarens egen bostad, tagits upp i ettsärskilt stycke närmast efter det nuvarande första stycket. Förulsättningen i första stycket all hyresavtaletkan sägas upp för villkorsändring lill den tidpunkt då hyresgästen enligt lagskulle ha kunnat säga upp avtalet lill upphörande kommer atl avse även 4 a § iden föreslagna lydelsen, om 54 § första stycket i förevarande del behållsoförändrat. Del skulle innebära att bostadshyresgäsl skulle kunna säga uppavtalet för villkorsändring under löpande hyrestid med i princip tre månadersuppsägningstid. Som har anförts i avsnittet 10.7,2 i den allmänna motiveringenbör det inle vara möjligt. Uppsägning från hyresgästens sida för villkorsändringbör kunna göras bara till den tidpunkt, då hyresgästen enligt avtalet ellerenligt huvudreglerna i 3 § andra styckel eller 4 § andra stycket hyreslagen omuppsägning av avtal kan bringa del alt upphöra. Som har framhållits i denallmänna motiveringen torde den ordning som jag sålunda förordar leda till atthyresvärdarna undviker alt sluta tidsbestämda avtal med kort löplid, 1överensstämmelse med vad som har anföris har i första siycket tagils upp endirekt hänvisning lill de nämnda lagrummen. Av lagtexten framgår atthänvisningen inle gäller den särskilda uppsägningstid en månad som föreskrivsi 4 § andra styckel sista punkten för det fallel alt hyresförhållandet beror avannan anställning än som avses i 46 § första slyckel 7 (jft prop, 1973:23 s.180). Enligt gällande ordning har som nämnts hyresgästmed tidsbestämt hyresavtal, överstigande etl år, möjlighet att säga uppavtalet för villkorsändring ulan att behöva avvakta hyrestidens ulgång. Dennamöjlighet bör finnas kvar. Till paragrafen har därför fogats ett nytt tredjestycke. Det har utformats efier förebild av 4a§ i den nuvarande lydelsen.Fjärde stycket upptar bestämmelserna i det nuvarande tredje stycket med enredaktionell jämkning. Till paragrafen, som innehåller bestämmelser somger domstol rätt att i mål om föriängning av hyresavtal pröva även talan avhyresvärden om åläggande för hyresgästen att fiytta, har fogats två nyastycken. 1 dem föreskrivs atl hyresnämnd självmant skall ta upp fråga omutdömande av vite som förelagts med stöd av de nya bestämmelserna omreparationsföreläggande, att vite inte för dömas ut, om ändamålet harförfallit, och all utdömt vite inle får förvandlas. självmant kan ta upp fråga om utdömande av vite innebär självfalletinte all nämnden skall vara skyldig atl efierforska i vad mån hyresvärden harvidtagit de ålgärder som föreläggandel avser. Man får räkna med att hyresgästennormalt kommer att hålla nämnden underrättad om utvecklingen, men skullenämnden på annat sätt få kännedom om att föreläggandet inte har iakttagits,bör nämnden således vara oförhindrad att la upp frågan om utdömande av vitet. Deföreslagna bestämmelserna kräver ingen ytterligare motivering. De nuvarande bestämmelserna i paragrafen, vilkaenligt förslaget har tagits upp som första stycke, föreslås i prop. 1974:151bli upphävda från den , Paragrafen upptar beslämmelser om skiljeavtal ihyresförhållanden. Den jämkning paragrafen har underkastats i förslaget hängersamman med alt beslämmelserna om förstagångshyra har upphävts i och medutgången av (SFS 1973:187; jfr punkten 7 av övergångsbestämmelsernatill lagändringen). Paragrafen anger i vilka fall hyresnämnds beslutfår klandras och hur part som är missnöjd med beslutet skall förfara (förstastycket). Vidare meddelas bestämmelser om i vilka fall beslut av hyresnämndinte får klandras (andra siycket). Enligt förslaget läggs en del helt nya uppgifier påhyresnämnderna, nämligen atl meddela reparationsföreläggande enligt 16 § andrastycket, att döma ut vite som förenats med sådant föreläggande (62 § andrastyckel) och att döma ut skadestånd i fall som avses i 24a§, Självfallet börpari som är missnöjd med nämndens beslut i dessa fall kunna få fråganöverprövad. Jämkningen i första stycket av paragrafeninnebärati skall anföras även mot hyresnämnds beslut i fråga omskadestånd enligt 24 a § i förslaget, om part är missnöjd med beslutet. Till paragrafen har fogals etl nytt andra stycke avinnebörd att lalan mot hyresnämnds beslut i fråga om reparationsföreläggandeenligt 16 § andra stycket i förslaget och vite som sådant föreläggande harförenats med skall föras genom besvär som gäller för väckande avklandertalan. I följande paragraf, 71 § har tagils uppbeslämmelserna om var re.sp. besvär skall anföras. Paragrafens nuvarande andra stycke har med enendast formell jämkning tagits upp i förslaget som ett iredje stycke. De föreslagna fullföljdsbeslämmelserna bör .ses sometl provisorium i avvaktan på all bostadsdomsiolen inrättas. Det är, som harnämnts förut, enligt prop, 1974:151 avsett att ske , 1 paragrafen meddelas forumbestämmelser. Enligtforsla styckel skall hy-restvist som inte ankommer på hyresnämnds prövning ochinte heller rör kollektivavtal tas upp av den fastighetsdomstol inom varsområde fastigheten är belägen. Klandertalan skall las upp, om den rörkollektivavtal, av arbetsdomstolen och annars av fastighetsdomstol som nämntsnyss. I andra styckel föreskrivs att tvist som efter mot hyresnämndsbeslut är anhängig vid domstol för återförvisas till nämnden. Till första styckel har i förslaget fogats en nypunkt av innehåll atl besvärslalan som avses i 70 § andra stycket i denföreslagna lydelsen skall las upp i första hand av . 1 ett nyttandra stycke har tagits upp vissa bestämmelser om handläggningen av sådantbesvärsmål i hovrätten. Bestämmelserna har utformats efter förebild av 21 §andra stycket BSL. Av paragrafen i den föreslagna lydelsen följeratt besvärenskall anföras hos arbetsdomstolen i slällel för hos hovrällen, om tvisten rörkollektivavtal, och att därvid de särskilda handläggningsreglerna i andrastycket kommer all gälla också i arbetsdomstolen. Paragrafens nuvarande andra stycke har i förslagettagits upp som elt Iredje stycke. Paragrafen upptar bestämmelser om begränsningar ifullföljdsrätten i mål som överprövas av allmän domstol. Enligt min mening bör fråga om skadestånd enligt 24a § hyreslagen lämpligen kunna prövas av hovrätt som sista instans. Anledningsaknas vidare att öppna möjlighet för part att fullfölja talan mot beslut avSvea hovrätt i fråga om reparationsföreläggande eller utdömande av vite somsådant föreläggande har förenats med. Detta kan visserligen sägas innebära bryter parallellileten mellan den föreslagna fullföljds- ochinstansordningen och BSL:s syslem, men det är enligl min mening motiverat avhänsyn till frågornas olika beskaffenhel och till atl fråga omreparalionsföreläggande bör kunna avgöras jämförelsevis snabbt. Paragrafenhar utformats i överensstämmelse med vad som har anförts. Enligt paragrafen i dess nuvarande lydelse skallrättegångskostnaderna i princip kvittas när del är fråga om hyreslvist somavses i 49 eller 55 §§, Departementsförslaget innebär att detsamma skall gällai besvärsmål som skall prövas av eller arbetsdomstolen. De nya bestämmelserna bör träda i kraft den Ijanuari 1975. Det är en allmän princip atl civilrältsliglagstiftning inte bör ges till-bakaverkande krafi. Vid lidigare reformer påhyresrättens område har det emellertid ansetts ofrånkomligt att göra vissaavsteg från denna princip. Så har skett bl. a. vid och 1973 årsreformer av hyreslagstifiningen. De överväganden som härvid gjorts bör varavägledande även i detta sammanhang. Övergångsbestämmelserna bör såledesutformas med utgångspunkt i huvudregeln atl de civilrättsliga bestämmelserna ilagen inte äger tillämpning på avtal som har slutits före lagens ikraftträdandemen med vissa avsteg härifrån som framgår av vad jag anför i det följande. Till skillnad från vad som i övergångshänseendeanses gälla i fråga om civilrättsliga bestämmelser blir förfaranderegleromedelbart tillämpliga vid ikraftträdandet, om inte annal särskilt anges. 1förslaget häri 62 och 70-73 §§ hyreslagen nya sådana bestämmelser lagits upp.De nya bestämmelserna innefattar emellertid inte ändring i gällande ordningutan utgör tillägg till nuvarande bestämmelser. Särskilda övergångsbestämmelserbehövs därför inte. De nya bestämmelserna blir således tillämpliga i den månfråga som regleras i dem uppkommer efter ikraftträdandet. Bestämmelser motsvarande dem som tagits upp i punkt14 av övergångsbestämmelserna till ändringar i JB och som ägerlillämpning i fråga om vissa tillsvidareavial torde kunna undvaras. De nya beslämmelserna i 4 a § hyreslagen om rättför bostadshyresgäst att säga upp avtalet till upphörande med i princip tremånaders uppsägningstid bör äga tillämpning även i fråga om avtal som harträffats före ikraftträdandet. Den möjlighet som 4a § i nuvarande lydelseöppnar för bostadshyresgäsl med tidsbestämt långlidsavtal att i förväg befriasig från avtalet, behöver därmed inte i och för sig ges fortsatt tillämpning.Emellertid kan del inträffa att sådan bostadshyresgäst inlett ett förfarandegenom uppsägning före ikraftträdandet. Det bör i så fall få fortsättas. 1överensstämmelse härmed bör 4a § i den äldre lydelsen alltjämt vara tillämplig,om uppsägningen har skett innan lagen trätt i kraft. Härigenom uppnås ocksåöverensstämmelse med vad som i övergångshänseende föreslås gälla i fråga om 54§. De nya bestämmelserna i 16 § om reparalionsföreläggandebör bli tilllämpliga ulan inskränkning i fråga om avtal som ingåtts förelagens ikraftträdande. På motsvarande sätt som har skett vid tidigareändringar i hyreslagens besillningsskyddsregler bör de föreslagna ändringarna i45, 46 och 48 §§ göras tillämpliga även på avtal som har slutits före lagensikraftträdande. Har avtalet sagts upp , bör emellertid äldrebestämmelser gälla (jfr punkt 6 i övergångsbestämmelserna till 1973 årsändringar i JB). hyresförhållande, som varat kortare än i följd, avtalet sagtsupp av hyresvärden före ikraftträdandet, har hyresgästen således intebesittningsskydd och någon skyldighet för hyresvärden all lämna avfiyttningsmeddelandeenligt 49 § föreligger inte. Motsvarande bör självfallet gälla då ett enliglförslaget besittningsskyddat korttidsavtal löper ut före ikrafilrädandet (jfr4 § första siycket). Också de nya beslämmelserna i 54 § omförutsällningarna för att bostadshyresgäsl skall kunna säga upp hyresavtal förvillkorsändring bör äga tillämpning på äldre avtal. Äldre bestämmelser bör docklillämpas, om hyresgäst sagt upp avtalet för del angivna ändamålet föreikraftträdandet. Härigenom uppnås den erforderliga samordningen med vad sombör gälla övergångsvis i fråga om de nya bestämmelserna i 45 §. I förslagethar i 54 § tredje stycket tagits upp särskilda bestämmelser om uppsägning förvillkorsändring i de fall hyresavtalet är bestämt än etl år. Debör gälla också i fråga om äldre avtal med samma begränsning som harföreslagits i fråga om de nya bestämmelserna i 4a§. Blir avtal efier uppsägning föriängl på grund avlag för lid efter ikraftträdandet genom dom eller beslut eller överenskommelsesom träffals i förlängningstvist, bör de nya bestämmelserna utan hinder avuppsägningen bli tillämpliga på avtalet (jfr punkt 13 avövergångsbestämmelserna till ändringar i JB). En övergångsbestämmelsemed denna innebörd bör avse endast det fallel alt förlängningen kommii tillstånd enligt bestämmelserna om direkt besillningsskydd. Uppsägning av avtalsom inle är förenade med sådant besittningsskydd gäller alltid avtalelsupphörande. Träffas i ett sådant fall efter uppsägning överenskommelse omfortsatt förhyrning, blir avtalet alt betrakta som en ny upplåtelse på vilkende nya bestämmelserna blir tillämpliga vid ikraftträdandet (jfrprop. 1973:23 s. 197). Bestämmelser med det innehåll som har angetts i delföregående har tagits upp i punkt 2 av övergångsbestämmelserna. 3, Även de nya bestämmelserna i 24 a § om rätt förbostadshyresgäst atl utföra målning m. m. i lägenheten bör äga lillämpning påäldre avtal. Undantag bör emellertid göras för det fall att avtalet avserlägenhet i enfamiljshus, I sådant fall bör de nya bestämmelserna inle kunnatillämpas före den tidigaste lidpunkt till vilken hyresvärden genom uppsägningsom görs efter ikraftträdandet kan säga upp avtalet för jämkning av hyresvillkoren.Hyresvärden får därigenom möjlighet att, om avtal inle kan iräffas medhyresgästen om undantag från regleringen, få prövat av opartiskt organ vad somi detta hänseende bör gälla i avtalsförhållandet. Bestämmelser med den avgivnainnebörden har lagits upp i punkt 3 av övergångsbestämmelserna. Det torde ligga i sakens natur att den i 24 a §upptagna skadeståndsregeln inte är tillämplig i andra fall än då den åtgärd somminskal liigenhetens bruksvärde har företagits efter ikraftträdandet, dvs, medstöd av 24 a § första stycket första punkten. Ändringen i 35 § hyreslagen innebär altbostadshyresgäsl i vissa läll kan utöva sin bytesrätt utan hinder av atthyresförhållandet har varat än i följd. Det nuvarandekravel på viss varaktighet av hyresförhållandet bör upprätthållas i fråga omäldre avtal som inte enligt punkten 2 av övergångsbestämmelserna är förenat meddirekt besillningsskydd. Annars bör 35 § i den nya lydelsen äga lillämpningäven på äldre avtal, 1 punkt 4 av övergångsbestämmelserna har lagils upp enföreskrift av denna innebörd. 10,10,3Förslaget lill lag om ändring i bosiadssaneringslagen Som har anföris i avsnittet 10,7,1,2 börhyresgäsiernas infiytande över fastighetens förvaltning ökas bl. a, genom altde ges räll atl genom sin organisation förhindra all vissa ålgärder företas ifråga om fasligheten. Gemensamt för de åtgärder som åsyftas är att de intebehövs för att lägenheten skall uppnå den standard som ärfastlagd som lägsia godtagbara standard för bostadslägenhet. De materiellabestämmelser som behövs ha lagits upp i BSL, Anknytningen lill BSL medför atl de nyabestämmelserna om boendeinfiytande i 2 a § inte blir lillämpliga i fråga omhus som tillhör staten eller kommun. Någon risk för lyxsanering inom deltalägenhetsbestånd föreligger inte. Bestämmelserna är emellertid tillämpliga ifråga om hus som ägs av kommunägda bolag eller kommunala siifielser. Som också har anförts i den allmänna motiveringen börtills vidare de föreslagna bestämmelserna äga tilllämpning i slockholms-göieborgs- och malmöområdena. Vad som anförs i det följande i anslutning tillde olika lagrummen utom 2 b § är således begränsat till förhållandena inomnämnda områden. Till bör i delta sammanhanghänföras följande kommuner nämligen , , , ,, , , , , , ,,, , , , , ,och Viirmdö, Till bör hänföras Ale, , ,, , , , , , och Öckerö.Till slutligen bör hänföras följande kommuner nämligen Bara,, , , , , , , ochVellinge. Den möjlighet att förhindra genomförandet av vissaåtgärder som enligt förslaget tillkommer hyresgäslkollektivet är självfalletinle begränsad till åtgärder inom de olika bostadslägenheterna i huset. Deföreslagna bestämmelserna kan tillämpas exempelvis om hyresvärden önskarrenovera husets fasad eller trapphus eller bygga om vinds- ellerkällarutrymmen.