prop · FX0328 · 1974-12-31 00:00:00 — Några remissinstanser, däribland Föreningen , i och och Göteborgskommuner uppehåller sig vid de speciella problemen för kulturminnesvården iStorstadsområden. Man beklagar att utredningen inte närmare berört den fråganoch fömtsätter att förhållandena i storstadsområdena kommer att studerasnärmare innan beslut fattas i huvudfrågan. Nordiskamuseet och anser att utredningens behandling avlandstingens kulturminnesvårdande verksamhet är alltför kortfattad. Dålandstingsanslagen till kulturminnesvården för hela riket är nästan lika storasom de primärkommunala menar man att landstingens betydelse inte redovisats påett rättvisande sätt. Rent allmänt instämmer några instanser i vad MUS 65 anförtbeträffande hembygdsrörelsens betydelse för kulturminnesvården.Landstingsförbundet, ett antal kommuner och landsting samt kulturrådetunderstryker de sakkunnigas positiva uttalanden. i Jönköpingslän tillägger att hembygdsrörelsen även bör kunna spela en aktivroll genom att verksamheten fömyas och breddas. Ett antal remissinstanser, däribland , läns fornminnesförening. Föreningen kommun, är mycket kritiska till det sätt på vilket hembygdsrörelsenbehandlats av MUS 65. Dessa anser att de sakkunniga under- värderateller nonchalerat hemygdsrörelsens betydelse. Även , , och kommun finner att hembygdsrörelsen behandlatsytterst knapphändigt. framhåUer att hembygdsrörelsensbetydelse såsom folkrörelse är starkt undervärderad i betänkandet. Någraremissinstanser, såsom och tarsärskilt upp de sakkunnigas synpunkter på att hembygdsrörelsen bör stå fri ochobunden från myndigheter och institutioner. anser att så bör varafallet för att den skall effektivt kunna verka för opinionsbUdning och varapåtryckningsgrupp i miljöfrågor. ,i och landsantikvarien i länframhåller att det är angeläget att samhället lämnar ekonomiskt stöd tillhembygdsrörelsen. Föratt kunna bedriva och utveckla sin kulturminnesvårdande verksamhet inomhembygdsrörelsen anser sig Samfundet för hembygdsvård behöva ett faststatsbidrag utöver vad som erhålls för miljövårdsupplysning. Ettstort antal remissinstanser har tagit upp frågan om hur hembygdsrörelsenpåverkas av en omorganisation. i och konstaterar att förslaget innebär att kontaktmöjligheternamed hembygdsrörelsen försämras och kulturminnesvårdens folkliga förankringförsvåras. Även bl.a. , kommun. framför liknande synpunkter. Om hembygdsrörelsen överhuvud taget skall kunna få den inriktning som eftersträvas så är, enligtSamfundet för hembygdsvård, tillgången på museifolk av avgörande betydelse.Östersunds kommun, Föreningen och ett parhembygdsföreningar efterlyser fortsatt statsstöd till länsmuseerna för attdessa skall kunna fortsätta konsultverksamheten åt hembygdsföreningarna. Hembygdsföreningarnasframtida kontakt med länsstyrelse och kommun tas upp av i Örebrolän som understryker att man vid en omorganisation så långt möjligt bör bevarasamarbetet mellan kulturminnesvårdens företrädare på länsplanet och dessföreträdare i länsorganisationer och lokalföreningar. Landstingsförbundetframhåller att hembygdsföreningarna även i fortsättningen måste kunna påräknaexpertmedverkan från den regionala kulturminnesvården. Häri instämmerLinköpings kommun och . Detär enligt MUS 65 angeläget att ges förutsättningar attfortsätta sin verksamhet även efter landsantikvarieorganisationensförstatligande. i län, ochhumanistiska fakulteten vid 1974: 28 199 delardenna uppfattning, medan kommun och menar att verksamheten inom övrigahembygdsförbund inte är mindre viktig. 1974: 28 200 14 Arkiven m.m. 14.1 Nuläge Riksarkivetär central myndighet för arkivfrågor (22.1). Till försvarsdepartementet hörkrigsarkivet som är central arkivmyndighet inom försvarsväsendet. De sjulandsarkiven, i , , , , , ochÖstersund, är regionala arkivmyndigheter och arkivdepåer. harskyldighet att bistå kommunala organ och, i den mån så kan ske, enskilda medråd i arkivfrågor. Kommunernahar enligt kommunallagen skyldighet att vårda och förteckna sina arkiv. I fleraav de större kommunerna finns särskilda arkivinstitutioner, flertalet benämndastadsarkiv. i och fullgör vissa uppgifter av detslag som i övrigt ankommer på landsarkiv. Landstingen har motsvarandeskyldigheter som kommunema beträffande sina arkiv. Vidsidan av de offentliga arkiven finns den enskilda arkivsektorn, dvs.föreningars, företags och enskilda personers arkiv. Staten ger bidrag tillStiftelsen och Föreningen ochpressmuseum. Stöd utgår vidare till inventering av enskilda arkiv. Vissa avfolkrörelsearkiven får bidrag för att avlöna depåföreståndare. Densnabba tekniska utvecklingen har medfört att nya medier för att bevarainformation kommit till. (U 1968:48) utrederarkivfrågorna för den moderna informationsbehandlingens databärare m.m.Utredningen beräknas slutföra sitt arbete . Sedanår 1970 är dialekt- och ortnamnsarkiven samt svenskt visarkiv organiserade somen myndighet. I denna ingår numera dialekt- och folkminnesarkivet i ,ortnamnsarkivet i , dialekt- och ortnamnsarkivet i , dialekt- ochortnamnsarkivet i samt svenskt visarkiv. Myndigheten har till uppgiftbl.a. att samla in, bevara, bearbeta och utge material om dialekter, ortnamn,visor, folkmusik och folkminnen. 1974:1 (bil. 10 s. 38) har föreslagitsatt vid i omvandlas till ett nytt dialekt- och ortnamnsarkiv inom myndigheten. Svenskt biografiskt lexikon har till uppgift attfortsätta och slutföra utgivandet av verket Svenskt biografiskt lexikon. Nämndenför svensk språkvård grundades av ett 20-tal s.k. stiftare,representerande skilda myndigheter, institutioner och organisationer. Sedan år1954 bedrivs nämndens huvudsakliga verksamhet vid . I verksamheten ingår rådgivning i språkfrågor, språkgranskning,utgivande av publikationer, vetenskapligt arbete, föredrag, kurser ochkonferenser m.m. 1974: 28 201 Kulturrådethar inte på annat sätt berört arkivinstitutionerna än i avseende på centralledning för den stathga arkivsektorn (22.2.2). 14.3 Remissyttranden över betänkande Detförhållandet att inte närmare behandlar arkivområdet kritiseras avvissa remissinstanser. Sålunda efterlyser krigsarkivet en ingående analys avarkivens uppgifter i kulturpolitiken. Analysen bör innefatta en inventering avnu existerande arkivinstitutioner i landet, både statliga, kommunala ochprivata, vUka mål de arbetar för och hur man önskar dem styrda förframtiden. I anslutning därtUl bör självfallet resursfrågorna bedömas. efterlyser en kompletterande utredning om arkivvärdensmålsättning, huvudmannaskap och ekonomiska resurser. Stiftelsen framhåller att man i en kompletterande utredning särskilt böruppmärksamma arkiven utanför de statliga eller statligt stöddaarkivinstitutionernas verksamhetsområden. 14.4 Riksarkivetsutredning om teatramas arkivfråga Statligaoch statligt stödda fasta teatrar och teaterorganisationer bör som villkor förstatsbidrag åläggas att sända in ett exemplar av program, pjästexter, affischerm. m. tUl och i förekommande fall även tillDansmuseet. Av varje teaterpjäs som därutöver uppförs eller kommer till medstöd av statsmedel bör på samma sätt den uppförande institutionen eller gruppenresp. författaren åläggas att sända in ett exemplar. Drottningholmsteatermuseum bör därför få ökade resurser för katalogisering m. m. Riksarkivetbör bli arkivmyndighet för de kungl. teatrarna och Svenska . Övrigastatligt stödda teatrar och teaterorganisationer bör genom bestämmelserna förstatsbidrag åläggas att i viktigare arkivfrågor samråda med resp.landsarkiven. Särskildamedel bör kunna ställas till teatrarnas förfogande för arkivvårdande uppgifteroch förbättringar av arkivlokalerna. Medlen bör fördelas av teater- och musikrådetefter samråd med . Ett årligt anslag om . Nämndensverksamhet fyller ett väsentligt behov. En ökning av personalstyrkan ärnödvändig och personalen bör få en tryggad anställning. Möjligheternaatt anknyta institutets verksamhet till viduniversitetet i har prövats. Denna utväg har emellertid befunnitsmindre lämplig, eftersom institutets verksam- 1974: 28 202 hetär klart artskild från en universitetsinstitutions. Över huvud taget kan intefördelarna med ett förstatligande anses överväga utan nämnden bör även ifortsättningen ha en fristående ställning med oförändrat huvudmannaskap. Personalenvid nämndens sekretariat föreslås bestå av en föreståndare, treforskningsassistenter och två deltidsanställda skrivbiträden, vilket utgör enökning med två heltidstjänster och en deltidstjänst. Tjänsterna somföreståndare och forskningsassistent bör bli statligt reglerade. Statsbidragföreslås utgå för dessa tjänster. Kostnadernaför de tjänster, som föreslås bli statligt reglerade, beräknas tiU 322 000kr., vilket är en ökning med . jämfört med de statliga bidrag somutgår innevarande budgetår. Kostnaderna för övrig personal, hyra och expenseranses kunna täckas genom nämndens egna inkomster och genom bidrag fråndonationsfonder och övriga givare. 14.6Remissyttranden över utredningen rörande Denav utredningen föreslagna organisatoriska lösningen tillstyrks bl.a. avstatskontoret, SÖ, UKÄ, , . RRV anser däremot att man vid en förstärkning avnämndens resurser, varigenom statens ansvar ökar, yttterligare bör övervägaatt samordna nämnden med någon annan statlig institution. Härigenom uppnår manfördelar när det gäller t.ex. administration av verksamheten. Skulle det visasig att en samordning med annan statlig verksamhet inte är lämplig, ligger detenligt RRV närmast till hands att nämnden organiseras som ett fristående,statligt organ. Även LO förordar ett förstatligande dels på grund av att ettväsentligt ökat statsbidrag föreslås, dels på grund av att insynen iverksamheten från samhällets sida bör garanteras. Bl.a.statskontoret, UKÄ, SÖ. , dialekt- och ortnamnsarkiven samt svensktvisarkiv instämmer i utredningens bedömning av nämndens personalbehov. Svenskaakademien anser en kraftig personalförstärkning behövlig. och den språkvetenskapliga sektionen vid i under att den föreslagna personalorganisationen endast tillgodoser ettminimikrav. Utredningens förslag att de vetenskapliga tjänsterna blir statligtreglerade och att statsbidrag skall utgå för dessa tjänster tillstyrks avstatskontoret, statens personalutbildningsnämnd. RRV anser däremot att bidraget till nämnden bör beräknasutan någon formell anknytning till vissa tjänster. I nämndens verksamhet bördessutom inte någon skillnad göras mellan olika personalkategorier när detgäller anställningsvillkor. 15 FoIkbibUoteken 15.1 Nuläge Folkbibliotekensnuvarande uppgifter kan sammanfattas under mediaförmedling,informationscentrum och kulturellt centrum. Mediaförmedlingendomineras av böcker, tidningar och tidskrifter. Den har dock i växandeutsträckning kommit att omfatta också andra medier som grammofonskivor,ljudband, bildkonst och film. Mediaförmedlingen sker delvis i samarbete medlokala och regionala AV-cent-raler. Med teknikens fortgående utveckling kan manräkna med att ytterligare medier som videoband och ADB-material kan komma atttillföras biblioteken. Bibliotekensställnmg som de mest besökta kommunala institutionema har bidragit till att defått uppgifter som informationscentra bl. a. för information.Specialinriktad information tUl bestämda grapper som invandrare ochvuxenstuderande förmedlas i växande utsträckning. På många orter fungerarbiblioteket som kulturcentrum med bl. a. utställningar, teaterföreställningar,författaraftnar, konserter samt olUca former av baraverksamhet. I alla sinafunktioner har biblioteken i växande grad tagit upp uppsökande ochmålgrappsinriktad verksamhet. FoUcbibliotekenuppvisar fortfarande betydande skUlnader sinsemellan såväl i verksamhetenskvalitet som i fråga om dess bredd. Länsbibliotekenfyller i viss utsträckning en utjämnande funktion. Deras främsta uppgifter äratt komplettera de lokala biblioteken i fråga om mediaförsörjningen, att bistådem med råd och vägledning samt att i övrigt verka för en planmässig utbyggnadav biblioteksverksamheten i länen. I 19 län fungerar något avde primärkommunala folkbiblioteken som länsbibliotek. I några län har därvidlandstingsrepresentanter knutits tUl den primärkommunala styrelsen. I övrigafyra län svarar de statliga stifts- och landsbiblioteken förlänsbiblioteksfunktionen. Statskontoret föreslår i en utredning att dessabibliotek kommunaliseras (Huvudmannaskapet för stifts- och landsbiblioteken.1970). Maj:t har uppdragit åt statens förhandlingsnämnd att upptaförhandlingar med berörda parter angående en kommunalisering. Enregional verksamhet med serviceansvar för större regioner bedrivs av de trelånecentralerna. Som sådana fungerar de kommunala biblioteken i ,och . Statsbidrag utgår tiU denna verksamhet. Folkbibliotekensverksamhet behandlas i litteraturutredningens slutbetänkande (SOU 1974: 5)Boken. Betänkandet remissbehandlas f. n. Kuhurrådetbehandlar främst folkbibliotekens aUmänkulturella upp-. gifter och derasorganisatoriska ställning. Verksamheten i övrigt föratsatts bli behandlad avlitteraturatredningen. Kulturrådetanser att folkbiblioteken intar en central plats i kulturlivet. De bör därför iflertalet kommuner utgöra den institutioneUa grunden för ett merdifferentierat kulturatbud. Bibliotekenbör utvidga den avgiftsfria mediadistributionen inom ton-och bUdkonsten och sålångt möjligt även på fUmområdet. Då bildförsörjningen är ett relativtobearbetat område måste ett utvecklingsarbete här komma tiU stånd. Länsbibliotekenutgör ett vUctigt komplement till de lokala biblioteken. För att få en reelltutjämnande funktion är det dock nödvändigt att ge dem en i vissa delar nystraktur samt ökade resurser. Länsbibliotekensmediaanskaffning bör i större utsträckning än kunna anpassas till regionensbehov. Kursverksamhet, rådgivning och förmedling av kulturarrangemang är andrauppgifter som kan behöva öka. Nuvarande statsbidrag bör därför förstärkas. Stifts-och landsbiblioteken bör kommunaliseras. Vidare är det rimhgt med ett starkareinflytande för landstingen över länsbiblioteksverksam-heten. Formerna för dettainflytande bör emellertid studeras ytterligare med hänsyn till attlänsbiblioteken är kommunala folkbibliotek. Remissinstansemaaccepterar i allt väsentligt syn på folkbiblioteken. Bedömningenav deras betydelse och framtida uppgifter delas bl. a. av kungl. ,, , forskningsbiblioteksrådet, styrelsenför . ,Författarcentrum, Litteraturfrämjandet, , ABF och LO. Folkbibliotekensbetydelse för befolkningen i glesbygd, för invandrare, handikappade,institutionsvårdade och bam understryks av olika remissinstanser som samtidigtpekar på behovet av ytterligare insatser för dessa grupper. Vidare markerasbibliotekens betydelse för föreningsliv och folkbildningsarbete. Enrad remissinstanser bl. SÖ, ABF och ett antal kommuner betonar attfolkbiblioteken behöver ökade ekonomiska resurser och förordar ett statligtstöd. SÖ accepterar utvidgningen av biblioteksverksamheten men vill kraftigareunderstryka den informationsförmedlande funktionen. SÖ anser att den bok- ochinformationsförmedlande servicen vid många bibliotek är otUlräckligt utbyggd.Teater- och musikrådet anser att förstärkta personalresurser förfolkbiblioteken är en av de viktigaste kulturpolitiska insatsema just . Flera remissinstanser, bland dem ,några kommuner, allmänna biblioteksförening och , uppmärksammarstandardskilhiaden mellan biblioteksväsendet i olika kommuner. finner detotillfredsställande att inte framlägger några konkreta förslag tiUresursutjämning. a. anser att en bibhotekslag skuUe motverkadessa skilhiader. Några remissmstanser, däribland forskningsbiblioteksrådetoch , beklagar att samspelet mellan folkbibhoteken och de vetenskapliga bibliotekenmte uppmärksammats. Några remissinstanser däribland uttrycker oro for att folkbibliotekens situation inte blirtillfredsställande behandlad då och litteraturutrednmgen endast tarupp del-aspekter. kommun förordar därför en utredning om folkbibliotekensstälhimg och ekonomi. Konsekvenserna av förslag förbibliotekarieutbildningen tas upp av bl. Skolan anseratt förslag innebär att utbUdningen vid skolan måste förändrasoch att större utrymme måste ges åt moment som kulturdistribution ochkulturpedagogik. Också nya medier kräver en förändrad utbildning. syn på länsbiblioteken accepteras i alltväsentligt av remissinstansema. Förslaget om ökade resurser tUl länsbiblioteken förkurser, rådgivning och förmedling av kuhurarrangemang stöds bl. a. av kungl.biblioteket, SÖ. forskningsbiblioteksrådet, styrelsen för Sverigesförfattarfond, några landsting, några kommuner och . förordar att länsbibliotekenfår en ny organisatorisk stmktur med starkt landstingsinflytande. ,några landsting och några kommuner anser att frågan om ökat landstingsmflytandeöver länsbiblioteken behöver analyseras närmare. Länsberedningen och bl.a. finner inga skäl för en ändring av huvudmannaskapet. ABF och Litteraturfrämjandet anser att biblioteken bör gesen organisation som överensstämmer med vad som kommer att tillämpas för andralokala och regionala institutioner. 16 Folkets park och Folkets hus Folkparksrörelsenoch folketshusrörelsen är inte enbart lokalhållande organisationer. De bedriveräven omfattande verksamhet i egen regi. Folkparkernaspelar en roll i folkrörelsemas arbete men fyller också funktioner somnöjesplats, kulturinstitution och dagpark. Dag-parksfunktionen är underutveckling. Det anses ofta naturligt och ekonomiskt riktigt att förlägga olikafritidsanläggningar i eller i anslutning tiU folkparkerna. Nödvändighetenatt arbeta efter lönsamhetsprincipen upplevs inom folkparksrörelsen som ettdilemma. Valfriheten för publiken minskas därigenom. erhöll statsbidrag tUl vissa programproduktionersom annars inte varit möjliga att genomföra. Folketshusrörelsenslokaler används för en rad olika ändamål som t. ex. teater, konserter, film,utställnmgar, dans och föreningssammankomster. Därigenom spelar också de roll för folkrörelsemas arbete. Vissverksamhet bedrivs i folketshusföreningarnas egen regi, främst biografrörelseoch dans. I övrigt hyrs lokalema ut till föreningar, organisationer m. fl. Lönsamhetsprincipenhar inneburit problem också för folketshusrörelsen och dess biografrörelse. Enrad biografer på mindre orter har lagts ned. Som altemativ till denkommersiellt styrda biografrepertoaren startade folketshusrörelsen år 1970försöksverksamhet med kvalitetsfilmvisning, Bio Kontrast. TUlförsöksverksamheten har sedan starten utgått statligt stöd. Kulturrådetanser att folkparkerna erbjuder möjlighet till kontakt och samvaro i trivsammUjö och under otvungna former. De erbjuder också stora möjhgheter att någrapper av människor som mte i första hand nås av det institutionsbundnakulturutbudet. Folkparkemas verksamhet utgör vidare en väsentlig motvikt motkulturverksamhetens koncentration tUl vmterhalvåret. En stor del, kanskehuvuddelen av folkparkernas funktioner faller därför inom samhälletskulturpolitiska ansvar. Kulturrådetanser det angeläget att folkparksidén får möjlighet att vidareutvecklas.Behovet av statligt stöd bör utredas men statsbidrag i mera provisoriska formerbör kunna utgå . Prop.1974: 28 207 bör i första hand avse central service, metodutveckling,utbildning samt lokal och regional försöksverksamhet med teater-, balett-,musik- och utställningsverksamhet. Man bör särskilt söka utveckla fri skapandeverksamhet i former som passar folkparkerna. Institutetför rikskonserter och statens försöksverksamhet med riksutställningar bör fåresurser att vidareutveckla sitt samarbete med folkparkerna. anser att också folketshusrörelsen bör fåmöjlighet att vidareutveckla kulturverksamheten genom experunent ochförsöksverksamhet av olika slag. Folketshusföreningama bör dock inte generelltta över aUt arrangörsansvar i sina lokaler. uppfattning att folkparkerna ochfolketshusrörelsen har viktiga uppgifter och att deras verksamhet bör fåmöjlighet att vidareutvecklas delas med något undantag av de remissinstansersom berör frågan. Statiigt stöd till folkparksrörelsen och tillfolketshusrörelsen biträds bl. a. av teater- och musikrådet, någralänsstyrelser, några kommuner. Teatercentrum, ABF, Konstfrämjandet, och . ABF delar uppfattning att Folkets park ochFolkets hus har stor allmän kulturell betydelse inte bai-a därför att dessaorganisationer tUlhandahåller lokaler utan också med hänsyn till de kulturaktivitetersom genomförs i organisationemas regi. LO anser att den ojämna kostnadstäckning från samhäUetssida som framträder, om man jämför å ena sidan de offentiiga kulturinstitutionernamed deras ännu smala och socialt sneda publikunderlag och å den andra defolkligt uppbyggda folkparkerna och Folkets hus, är ett uttryck för en förlegadsyn på kulturpolitiken. ABF uttrycker en liknande uppfattning. LO betonarockså, liksom flera andra remissinstanser, alt folkparkerna kan bidra till enjämnare fördelning över året av kulturaktiviteterna. Teater- och musikrådet anser att folkparkerna bör kunnabli en betydelsefull stimulansfaktor i det lokala kulturlivet genom att geplats åt lokala och regionala kulturproducenter. Teatercentrum stöder i och för sig tanken på attfolkparksidén ges möjligheter att vidareutvecklas men framhåller att enfömtsättning är att den kommersiella inriktning som varit förhärskandeinom folkparksrörelsen bryts. Folkparkernas centralorganisation och noterar med tillfredsställelse den betydelsekulturrådet tillmäter folkparkernas och Folkets hus verksamhet. 1974: 28 208 tralorganisation,som instämmer i förslag, betonar att samarbetet med , och statens försöksverksamhet medriksutställningar behöver utvidgas och få fastare former. börfolkparkema få möjhgheter att fortsätta viss egen programproduktion utöver derent kommersiella samt möjlighet till utvecklingsverksamhet. Statsmakterna börbetrakta folkparkerna med samma intresse som övriga kulturinstitutioner. Flertaletav de instanser som är positiva tiU statligt bidrag instämmer i att frågan omstödets utformning behöver utredas. Flera remissinstanser,som stäUer sig bakom tanken på stöd tUl folkparker och Folkets hus, betonaratt ett statligt stöd även bör utgå till bygdegårdsrörelsen och Våra Gårdar.Särskilt betonas bygdegårdarnas betydelse för ett mångsidigt kulturatbud. a. länsstyrelserna i HaUands och , länslandsting och . 1974: 28 209 17 Radio och television Televisionensoch ljudradions (rundradions) programverksamhet regleras genom radiolagen(1966: 755, omtryckt 1972: 240) och genom ett särskilt avtal meUan svenskastaten och . Regleringen innebär att medensamrätt svarar för rundradions programverksamhet. För yttrandefriheten irandradioverksam-heten gäller radioansvarighetslagen (1966: 756) som bl. a.föreskriver att för varje program skall finnas en av programföretagets chef förordnadprogramutgivare med uppgift att förebygga yttrandefrihetsbrott. MyndigheteUer annat allmänt organ får enligt bestämmelser i radio-lagen ej i förväggranska eller föreskriva förhandsgranskning av radioprogram och ej hellerförbjuda rundradiosändning på grund av dess innehåU. För granskning av programsom förekommit i rundradio-sändning finns radionämnden som utses av Kungl.Maj:t. Anmärkningar mot visst program prövas av nämnden. Drift-och investeringsutgifterna bestrids av avgiftsmedel med undantag avskolprogram och program för utlandet som bekostas genom riksstatsanslag. Aktiernai innehas av pressen, näringslivet och folkrörelserna.Styrelse utses till en del av Kungl. Maj:t och i övrigt av bolagsstämman. SverigesRadio har en central programproduktion och ett antal distriktskontor som producerarregionala och lokala program samt i viss utsträckning även riksprogram. Olikasektorer av TV- och ljudradioverksamheten har variteller är f. n. föremål för utredning. 1969års radioutredning avlämnade sitt betänkande (SOU 1973: 8)Radio i utveckhng. Betänkandet har remissbehandlats och beredning avutredningens förslag pågår.