prop · FX0328 · 1974-12-31 00:00:00 — börfrämst vara ett konsthistoriskt museum, vars huvudsakliga verksamhet ägnas deöstasiatiska kulturerna. En utvidgning av verksamheten till att söka belysaockså andra asiatiska kulturer än de östasiatiska är befogad inom ramen för enallmän samverkan mellan museet och östasiatiska museet. Även om skäl kan anförasför att skilja östasiatiska museet från bör någon omorganisationf. n. inte ske. Utredningen anser att detsaknas anledning att föreslå någon mer djupgående förändring i fråga omnationalmuseets avdelningsstruktur. De båda avdelningarna för slottssamlingaroch depositioner bör dock omorganiseras som en följd av i viss mån ändrade uppgifter.Inom konserveringsanstalt finns behov av ytterligare personal. I samband med denföreslagna omorganisationen föreslås med östasiatiska museet fåen lekmannastyrelse. bl.a. överta de uppgifter som åvilar östasiatiska museets nämnd. Utredningen konstateraratt och i flera avseenden uppvisargrundläggande överensstämmelser. De bildar bl. a. slutna kulturhistoriskamiljöer med samlingar som inte förnyas. Samlingarna vid börpå grund av sitt höga vetenskapliga värde bearbetas och vårdas planenligt ochmed hjälp av särskild personal. Det är vidare angeläget att en fuUgodforskarservice kan erbjudas vid . Det är mest rationellt attde två museerna ansluts till ett lämpligt större organ. Livrustkammaren,och bör bilda en ny museiorganisation. En samordning mellan deolika museala enheterna på bör eftersträvas, varvid i förstahand en gemensam publikservice bör anordnas för livrustkammaren och den år 1970installerade regahe-utställningen. Man bör också bygga vidare pålivrustkammarens utveckling som serviceorgan för konservering av vapen ochvissa slag av textilier. Den nyamuseiorganisationen föreslås uppdelad på eri vetenskaplig avdelning och enmuseiavdelning samt en enhet för administrativa och kamerala uppgifter. Dengemensamma organisationen föreslås få en lekmannastyrelse och en museichef. Vidvardera och bör finnas en särskildtjänsteman för vissa med den lokala verksamheten förenade uppgifter. Gränsdragningen avnaturhistoriska ämnesområde i förhållande till andra museer ochorgan är i huvudsak ändamålsenlig. På det geologiska fältet saknas dock en fastskiljelinje mellan och geologiska undersöknings (SGU) musealafunktioner. En utredning rörande bl. a. denna fråga bör komma tillstånd. I sin service till undervisningsväsendet har ett påtagligtbehov av samarbete med . Ett samarbetsavtal bör ingåsmellan staten och . Riksmuseetsledning har en delvis oklar arbetsfördelning. Musei-direktörens och prefektensuppgifter är otillfredsställande definierade i förhåUande till varandra ochtill styrelsen. En tjänst som museichef och tUlika styrelseordförande börinrättas. Prefekten och föreståndaren för museiavdelningen bör i styrelsenföredra ärenden som berör forskningsavdelningen resp. museiavdelningen.Museets administrativa personal inordnas i ett kansli direkt undermuseichefen. Forskningsavdelningensresurser är otillräckliga med hänsyn till förutsedda arbetsuppgifter.Museiavdelningen bör förstärkas, inte minst inför planläggningen ochuppbyggandet av den basutställning som skall ersätta de föråldrade permanentautställningarna. medverkan är också nödvändig vid uppbyggnaden avnaturhistorisk verksamhet vid de regionala museerna. 1974: 28 140 Statenssjöhistoriska museum har en för sina uppgifter väl fungerande organisation.Begränsade personalförstärkningar erfordras dock. Genom konserveringsarbetetmed regalskeppet har museet fått erfarenheter av konserveringoch konserveringstek-niskt utvecklingsarbete, som det är angeläget för svensktmuseiväsen att tillvarata. Starka skäl talar för att konserveringssektionenbibehålls inom museets organisation, även sedan den huvudsakliga konserveringenav avslutats. Museet bör kunna betjäna bl. ,museet och de regionala museerna. museetsverksamhetsområde bör vara i huvudsak oförändrat. I avvaktan på att museetslokalfråga blir löst måste det utåtriktade arbetet fortsätta ochvidareutvecklas. Eftersom etnografisk museiverksamhet saknas utanför Stockholmoch , kommer större krav än för centralmuseema i allmänhet att ställaspå att museets verksamhet kan nå ut till olika delar av landet. I samverkanmed riksutställningar bör museet framställa vandringsutställningar ochutställningar i mindre format för skolbruk. Det är vidare angeläget att museetfinner former för ett samarbete med studieförbunden. Etnografiskamuseets nuvarande organisation är väl ägnad att läggas till grund för enfastare indelning i avdelningar med skilda ansvarsområden. Museet föreslåsbestå av en avdelning för museiundervisning och publik verksamhet i övrigt, enavdelning för vetenskapligt arbete samt ett kansli. börenligt utredningen räknas till de museer, vilkas behov av resursförstärkningarmåste sättas i främsta rummet. Vid bedömningen av museets personalbehov bör manutgå från att det behöver hög ämnesteoretisk sakkunskap med specialister påolika världsdelars kulturhistoria. Frågan om samlingarnas förvaring måstelösas och särskild personal anvisas för löpande vård och tiUsyn av samlingarna.För uppgifter som förutsätter avancerad teknisk sakkunskap föreslås museet fåstödja sig på de större museernas konserverings-anstalter. Medelhavsmuseetsverksamhet bör inte ensidigt inriktas på endera den kulturhistoriska eUer denkonsthistoriska aspekten. antiksamlingar, utom i , bör i konsekvens härmed ställas tillmedelhavsmuseets förfogande i den utsträckning som forskarservice och publikverksamhet kräver. Medelhavsmuseetföreslås få en ställning som självständig institution med egen styrelse underKungl. Även om museet i viss utsträckning måste stödja sig på statenshistoriska museum innebär detta inte att en organisatorisk samordning ärnödvändig. Museets nuvarande uppdelning på en egyptisk och en grekisk-romerskavdelning föreslås upphöra. Prop,1974: 28 141 Deorganisatoriska förslagen leder endast till begränsade kostnadsökningar, menmuseets resurser betecknas som otillräckliga. En lösning på frågan om museetslokalförsörjning är också nödvändig. Detär av största intresse för svenskt kulturliv att på längre siktges utrymme för fortsatt utveckling och expansion. Under den närmaste framtidenär det emeUertid nödvändigt att låta museet arbeta inom i stort settoförändrade ekonomiska ramar. Museet bör kunna koncentrera sig på att utvecklaoch leda en samordnad insamlings- och forskningsverksamhet vid landets kulturhistoriskamuseer. Nordiskamuseets arbetsområde inom konserveringen bör liksom f. n. inriktas på textiltmaterial av mindre speciell karaktär samt möbler. Museet bör kunna ge råd ochanvisningar till andra museer. Eftersomstaten redan nu har ansvaret för museets ekonomi, bör Stiftelsen ombildas till en helt statlig institution. MUS 65 föreslår att statenförhandlar med stiftelsen om ett förstatligande av museet och att en utredninggörs rörande donationsvillkoren för stiftelsens fonder. gårdssärställning som en kombination av museianläggning och lantbruksegendom behöversärskilt beaktas. Museetsinre organisation bör f. n. inte förändras. Det bör utredas om förvaltning,vård och underhåll av museets kulturhistoriska fastigheter helt eller delviskan överföras på , varvid museet dock fömtsatts svara förall verksamhet av muséal eller annan karaktär. Samtidigtsom utvecklingen av ett på teknik- och industrihistoria inriktat verksamhetsprogramvid regionala museer är angelägen är det nödvändigt att öka resurserna förTekniska museet. Museets samlingar bör vara lätt tillgängliga för forskare ochmuseimän, samt vara förtecknade och publicerade på ett ändamålsenligt sätt.Utställnings- och undervism'ngsverksamheten hindras av bl. a. den ringa forskningeninom det teknikhistoriska området. Museet måste vidare rastas för att kunnamedverka i utredningar och ge service till i arbetet medatt skydda äldre industrimiljöer. Ettökat statUgt engagemang i museiverksamheten ger enligt utredningen anledningatt överväga om alltjämt bör ha StäUning som enskild stiftelse.Bidragen från industrin och museets vänförening kan inte förutsättas växa iproportion till det ökade statliga stödet. Förhandlingar föreslås äga rummellan staten och Stiftelsen om ett förstatligande av museet. Någonomedelbar omstrukturering av museets inre organisation föreslås inte. Entämligen omfattande ökning av Tekniska museets personal betraktas som en av demer angelägna prioriteringar som kan göras för centralmuseernas del. Dekulturhistoriska byggnaderna på avses i första hand 1974: 28 142 geupplevelser av äldre tiders miljöer och levnadssätt. kan inte ta ansvarför att fortlöpande dokumentera utvecklingen framåt i tiden. Dekulturhistoriska anläggningarna bör rustas upp. Beträffande Skansensnaturhistoriska verksamhet finns behov av ytterligare utredning.Nyinvesteringar bör f. n. inte göras i djuranläggningar. Detär inte i första hand angeläget att öka publiktiUströmningen till , utandet gäller framförallt att utveckla som kulturinstitution. börges tillräckliga resurser för att inom den kulturhistoriska avdelningen kunnabedriva en rikt sammansatt utåtriktad verksamhet. Anvisade bidrag föreslås fådisponeras friare och med undvikande av en specificerad ändamålsbestämning.Principen att skall vara till största delen självbärande står imotsättning till de allmänna strävandena att göra kulturinstitutionernastillgångar mer lättillgängliga. En prövning av frågan om i hur storutsträckning verksamheten skall finansieras genom avgifter av de besökande ärangelägen. Överläggningar härom bör inledas mellan staten och Stockholmskommun. Armémuseetsanslag är f. n. uppfört under försvarshuvudtiteln. Ingen ändring i fråga omdepartementstillhörigheten föreslås. Vissa förändringar behöver göras i frågaom museets kontakter med armén. MUS65:s förslag rörande verksamhetsinriktningen beräknas leda tillkostnadsökningar om ca . och utarbetatförslag till program för ett utvidgat är enligt utredningenväl ägnat att läggas till grund för den framtida organisationen avarkitekturmuseet. Detta innebär att bör svara förutställningar som belyser den aktuella utvecklingen inom formgivning ochmiljögestaltning, vilket medför att museet får viktiga uppgifter inom nuvarande arbetsområde. utställningsprogrambör förutom en mindre, fast utställning inrymma bl.a. vandringsutställningaroch lokala utställningar för skolbruk. Arkitekturmuseetföreslås få ställning som centralmuseum med riksansvar för dokumentationeninom sitt område. Med hänsyn till bl. a. att kostnaderna för verksamheten redannu främst åvilar staten bör museet övergå i statlig ägo. Förhandlingar börupptas med stiftelsen om ett förstatligande avinstitutionen. Arkitekturmuseetbör få en organisation som redan från början kan bedriva den nya verksamheten ifull utsträckning. Museet bör ställas under en lekmannastyrelse. Utredningenberäknar det ökade anslagsbehovet tiU ca . Utredningen använder begreppet specialmuseum för vissa Prop.1974: 28 143 museersom har ett mer avgränsat ämnesområde, men svarar för insamling av materialfrån i princip samtliga delar av landet. Problem rörande verksamheten vidmindre specialmuseer med lokala eller regionala uppgifter berörs i detföljande (12.4.6). Förde större specialmuseernas del fordras liksom för centralmuseerna en allmänökning av omkostnadsmedlen samt särskilda medel för projekt. ,och hör nära sammanämnesmässigt och en fusion mellan dem kan förmodas erbjuda viktiga fördelar.Med hänsyn till museernas nuvarande lokalsituation lägger utredningen emellertidinte fram något förslag om en gemensam organisation. En viss förstärkning avpersonalen föreslås för och . Musikhistqriskamuseet föreslås få vidgade uppgifter som ett specialmuseum med riksomfattandefunktioner. En vidgad verksamhet kan realiseras endast genom ökade statligainsatser. Med hänsyn till att staten bär det huvudsakligaekonomiska ansvaret för driften föreslår utredningen att förhandhngar inledsmed om ett förstatligande av Musikhistoriska museet.Statsbidraget föreslås öka med ca . /751978/79. ,, Waldemarsud-de och betraktas som värdefullakomplement till museerna i övrigt. Dessa museer bör med oförändrade resursersöka åstadkomma en intensifiering av den utåtriktade aktiviteten. En vissökning av statsbidragen till och kan blierforderlig för att verksamheten skall kunna bibehållas i nuvarande omfattning. Marinmuseetoch m o de 11 ka m maren i Karlskro-n a föreslås med bibehållen organisatoriskställning successivt inleda ett samarbete med . Derationaliseringsvinster som uppkommer genom det föreslagna samarbetet börbereda visst utrymme för expansion. Detär inte möjligt att till sammanföra de större samlingar avflyg- och järnvägsmaterial som redan finns. bör emellertid haett översiktligt centralt ansvar i fråga om kommunikationshistoriska museisamlingar. Järnvägsmuseeti bör som specialinstitution bl. a. belysa järnvägskommunikationernassociala och kulturella roll under olika tider. Utredningen anserjärnvägsmuseets organisatoriska ställning som en enhet inom statens järnvägarscentralförvaltning vara lämplig. Järnvägsmuseet saknar tillräckliga ekonomiskaresurser och bör i ett första skede erhålla medel för försöksverksamhet. 1974: 28 144 nadernaför museet aktualiserar en omprövning av finansieringsfrågan. I stället för attbelasta statens järnvägars verksamhet bör för museets driftkostnader utgåanslag under kommunikationshuvudtiteln. För den närmaste femårsperiodenberäknas ett årligt anslag på ca . Utrymme bör skapas för en iförhållande tUl fristående flyghistorisk museiverksamhet. Deredan var för sig påbörjade museiaktiviteterna inom luftfartsverket ochflygvapnet bör utvecklas. MUS 65 kommer att lägga fram förslag rörande flygvapnetsmuseiverksamhet. bör ömsesidigt lämna varandra stöd både i fråga om denvetenskapliga verksamheten och den utåtriktade, publika aktiviteten. Gemensammaorganisationer för museer och universitetsinstitutioner är emellertidmotiverade endast för ett fåtal museer med rena forsknings- ochundervisningsfunktioner vid universiteten. Beträffandeverksamheten vid de universitetsmuseerna förordar desakkunniga i anslutning till tidigare förslag av biologiutredning ennärmare samverkan med . En samarbetsnämnd med representanter förriksmuseet, och de biologiska och geologiskauniversitetsmuseerna bör inrättas. Dånaturhistoriska möjligheter att sköta fältbevakningen i hela landetär begränsade är det önskvärt att de större museerna ute i landet, främst de iGöteborg och , kan medverka i fältbevakningen när det gäller attdokumentera utvecklingen i naturen. För att tillgodose dokumentationen avnaturutvecklingen i norra föreslås verksamheten vid StiftelsenVästerbottens museum vidgad till att omfatta även det fältet. Inomdet kulturhistoriska området föreslår MUS 65 att i Lunds universitets historiska museum bildar en större gemensamorganisatorisk enhet. Museet bör svara för en allsidig museal verksamhetinnefattande både vetenskapligt och pedagogiskt arbete. I fråga om de närmareproblemen vid en sammanslagning av de båda kulturhistoriska museerna i Lundhar de sakkunniga påbörjat en särskild utredning. Museetför nordiska fornsaker vid i bör tiUförasUpplandsmuseet, som skall lämna service till arkeologiska institutionenslärare och forskare samt genom depositioner ställa material till förfogande.Statens historiska museums nuvarande samarbete med den arkeologiskainstitutionen vid i bör utvidgas till att omfatta ävenUppsalainstitutionen. MUS 65 föreslår att Stiftelsen , som har Prop.1974: 28 145 viktigasamlingar för forskning och undervisning, skall lämna service till denblivande arkeologiska institutionen vid i . MUS65 behandlar främst regionala museer som har ett län som arbetsfält. Utredningenssynpunkter berör emellertid också större museer med mer begränsadeverksamhetsområden. Detär inte möjligt att ange någon för hela landet gUtig norm förmuseiverksamhetens omfattning. Det primära ansvaret när det gällerverksamhetsinriktning och ambitionsnivå för lokal och regional museiverksamhetmåste ligga hos kommun och landsting, medan det statliga ansvaret främst måstegälla olika former av stöd. Enförnyelse och förstärkning av de lokala och regionala museernas utställnings-och undervisningsverksamhet är den mest angelägna frågan för svensktmuseiväsen. Utredningen föreslår en organisationsmodell för länsmuseerna,enhgt vilken dessa skaU bestå av en undervisningsenhet och en allmän enhet.Tillkomsten av en sär.skild undervisningsenhet är en förutsättning för attlänsmuseerna, med egen museipedagogisk sakkunskap och materiella resurser förutåtriktad verksamhet, skall kunna erbjuda invånare i olika delar av länet etttillfredsställande utställnings- och undervisningsprogram. Enväsentlig del av det informationsbehovet bör tillgodoses genomnaturhistoriskt verksamma museer i alla delar av landet. En anknytning till debefintliga länsmuseerna får betraktas som en förutsättning för sådanverksamhet. Personalmed uppgifter inom insamling och kulturminnesvård bör sammanföras inom denallmänna enheten. Vidare bör konserveringsverksamheten vid de regionalamuseerna i regel vara knuten till allmänna enheten. För underhåU och vård avsamlingar bör vid varje länsmuseum finnas minst en konservator med biträde. Chefsbefattningenvid länsmuseerna bör vara placerad utanför de båda föreslagna enheterna. Vidmindre institutioner kan chefskapet behöva förenas med befattningen somföreståndare för någon av enheterna. Länsmuseernabör eftersträva en ökad regional spridning av sin verksamhet. En rimligfördelning mellan landsting och kommun vad gäller finansiering och inflytandeär nödvändig. Huvudmannaskapet för länsmuseerna kommer bäst att kunna utövasav stiftelser, i vilka framför allt ingår företrädare för de organ som bärhuvudansvaret för verksamhetens finansiering. Kommunoch landsting bör tillhöra stiftarna tillsammans med den förening som ärursprunglig huvudman och ägare tiU samlingarna. 1974: 28 146 Ettalternativ är att föreningen inte ingår i stiftelsen, men fortsätter sinverksamhet som stödförening åt museet. bör utse en ledamot ilänsmuseets styrelse. Föreningsägdamuseer som har en huvudsakligen på kommunala medel baserad budget bör Överförastill stiftelser med större kommunalt inflytande eller underställas kommunalthuvudmannaskap eller förvaltning. Där länsmuseer saknas finns möjlighet attinleda en på kommunala museer baserad länsomfattande museiverksamhet. Länsmuseernasinsamling och övriga vetenskapligt inriktade verksamhet inom detkulturhistoriska fältet bör fortsätta i oförändrad omfattning. För atttillförsäkra den statliga kulturminnesvården museal medverkan viddokumentations- och inventeringsverksamheten fordras att minst ett museum ivarje län har kompetens inom arkeologi, etnologi och konstvetenskap. Förlänsstyrelsernas del krävs viss löpande bibhoteks- och arkivservice frånlänsmuseerna. Staten har sålunda ett ansvar för att länsmuseerna gesgrundläggande resurser för den kulturhistoriska verksamheten. MUS65 föreslår ett statsbidrag för kulturhistorisk regional museiverksamhet somhjälp främst till att avlöna en tjänsteman med vetenskaplig och musealerfarenhet inom de kulturhistoriska museemas ämnesområden. Bidraget föreslås iett första skede uppgå till . De mottagande museerna bör havetenskapligt kompetent personal och resurser för vård och förvaring avdokumentariskt värdefulla samlingar. IStockholms samt , där särskilda länsmuseer saknas, börbidraget till kulturhistorisk museiverksamhet kunna utgå till annat museum, iförsta hand de kommunala museerna i och . Frågan om vilka avSkånemuseerna som bör erhålla statsbidrag behandlas närmare i samband med MUS65 :s särskilda utredning om i . Särskiltstatligt stöd föreslås utgå till verksamhet vid större regionala museer medansvar för värdefullt vetenskapligt material representerande en region omflera län. Ett vidgat statsstöd bör också kunna ges till museer med regelbundenservice till bl. a. den högre utbildningen och forskningen. Enskildaoch kommunala museer med regional eller lokal verksamhet måste kunna mötaanspråken på en livlig utställnings- och undervisningsaktivitet och kunnatillgodose behoven i olika delar av regionerna. Kommuner och landsting kanförväntas vara beredda att fortsätta den hittiUsvarande ökningen av medel tillmuseerna. En mer betydande museal expansion riskerar dock att ställas ,om inte statligt stöd kan utverkas. Utredningenföreslår ett statsbidrag för regional utåtriktad museiverksamhet i form avett lika stort belopp till 1974: 28 147 Bidrag föreslås utgå med . Bidraget bör i första handutgå till de nuvarande länsmuseerna. I län med mer än ett större museum börbidraget kunna delas mellan samverkande museer med olika ämnesinriktning. Helastatsbidraget eller del därav bör också, om en samverkan över länsgränsernavisar sig rationell, kunna gå till museum utanför det län, för vars verksamhetbidraget är avsett. Som allmänna viUkor för bidragen tiU utåtriktad aktivitetbör gälla bl. a. att bidrag från bör utgå med lägst samma beloppsom statsbidraget och att skall vara väl företrätt i det bidragsmottagandemuseets styrelse. Region- och lokalmuseernaföreslås vidare kunna erhålla statsbidrag för genomförande av projekt. Sådanaprojektbidrag skall främst vara avsedda för insamling och dokumentation, konserveringav samlingar, större utställningar och olika former av utvecklingsarbete.Statliga projektbidrag föreslås kunna utgå i högst . Bidraget får inteöverstiga av de totala projektkostnaderna. I ett inledande skede bör 2milj. anvisas för projekt vid enskilda och kommunala museer. Verksamhetenvid i bör ses i förhållande till de bådaskånelänens museisituation i dess helhet. MUS 65 har föreslagit attKulturhistoriska museet och Lunds universitets historiska museum bildar enstörre organisatorisk enhet (se 12.4.5) och har påbörjat en närmare utredningav hithörande frågor. harlänsomfattande funktioner såväl inom den utåtriktade aktiviteten som inom detvetenskapliga arbetet. Genom samlingarnas storlek och systematiska karaktärintar museet en viktig plats i svenskt museiväsen. Museets ställning somsjälvständigt organ med egen styrelse och chef måste bibehållas och museetmåste garanteras ett statligt stöd som tryggar dess vidareutveckling. Ett genomförande av MUS65: s statsbidragssystem ger utrymme för oförändrad bidragsgivning tillVarbergs och museer. Statsbidrag som anvisas för museiverksamhet iHallands län bör delas mellan och museer, varvid detnuvarande särskUda statsbidraget till bör upphöra. Frågan omden fortsatta statsbidragsgivningen till bör bli föremål förförhandlingar meUan Föreningen museum, ochstaten. Göteborgskommun svarar genom sin museiverksamhet för uppgifter, som till en beaktansvärddel tillgodoser riksintressen. museer är bl. a. genom sin geografiskaspännvidd jämförbara med de statliga centralmuseema. Den ekonomiska satsningsom gör för museiverksamhet motiveras i första hand av kommunensegna behov. De anspråk som av kultur- och forskningspolitiska skäl måste ställas på Göteborgsmuseerna förutsätter emellertid vä- 1974: 28 148 sentligtökade anslag, varav viss del måste ställas till förfogande av staten. Göteborgsmuseer föreslås få ett årligt statsbidrag. Bidragets storlek och de närmarevillkoren för det bör övervägas vid förhandlingar mellan staten och Göteborgskommun. Utredningen rekommenderar ett bidrag på 2 milj. kr. SkogsmuseetSilvanum i bör fortsätta att vara en huvudsakligen för regionens skoloroch publik avsedd utställningsinstitution. Medel för verksamheten bör liksomhittills ställas till förfogande av kommun och landsting. Genom det föreslagnastatsbidraget för regional utåtriktad museiverksamhet bör visst statligt stödkunna lämnas även för verksamheten vid . 12.5Remissyttranden över MUS 65:s betänkande Utredningensallmänna överväganden rörande museernas utåtriktade verksamhet får stöd avflertalet remissinstanser. Ett uttalat bifall lämnas av bl. a. ochmodeUkammaren i , och statens historiskamuseum. för de fria konsterna, länsstyrelserna i ochVästmanlands län samt .