prop · FX034 · 1974-12-31 00:00:00 — I detta jfaänseende föreligger en väsenthg skUlnad mellanvarumärke och firma. Vammärket följer en vara medan firman används merfristående och "tol. a. kan sägas utgöra en postadress i vidsträcktbemärkelse. Nämnden .anser att dessa frågor bör övervägas vid utformningen avregeln om förväxlingsbarhet i firmalagen, som eventuellt kan ersätta desärskilda lordningsföreskrifterna i olika lagar. Iviss motsättning härtill uttalar att det delar utred-jningensuppfattning att förväxlingsskyddet vid registrering skall vara av-liängigt avbranschlikhet. Förbundet understryker att de föreslagnare-jgistreringsföreskrifterna inte genom en extensiv tillämpning får leda till-att de materiella reglerna i förslaget till firmalag åsidosätts. Förbundetfranihåller också att prövningen vid registreringstiUfället av eventuellförväxlingsbarhet som regel torde få göras med utgångspunkt i de ibo-äagsordningen angivna ändamålen. Vid eventuell domstolsprövning medanledning av intrångstalan måste hänsyn tas även till resp. företags faktiskaverksamhet. Patentverketfinner det naturligt att den s. k. Kodakdoktrinen kodifieras i firmalagen,eftersom det ofta är just i fråga om firmadominanter som denna blir aktuell.Verket förklarar sig i likhet med ut-Tcdningen inte vilja förorda införande avett nytt slags Kodakfirmor för vilka skydd oberoende av branschlikhet skullegrundas enbart på firmans säregna beskaffenhet. Beträffandeförslagets regel om passivitetsverkan påpekar , attsådan skall kunna inträda utan att innehavaren av den äldre rätten ägt vetskapom användningen av det yngre kännetecknet. Föreningen delar inte dennauppfattning och anser, att vetskap måste direkt krävas om redan ibmktagandetskall gmnda firmarätt. Iremissvaren berörs bl. a. vissa för registreringsförfarandet gemensammafrågor. i förklarar att den ansluter sig tiUförslaget att ge registreringsmyndigheten möjhghet att vägra registrering, omden sökta firman inte har utformats i överensstämmelse med den materiellafirmarättens regler eller om den inkräktar på allmänna intressen eller andraprivaträtter. tUlstyrker i huvudsakregistreringsbestämmelserna i förslaget tiU firmalag. iNorrbottens län delar utredningens uppfattning att en skärpning av gällandebestämmelser för registtering av firma bör genomföras men finner detregelsystem som bär upp förslaget i denna del ganska svårtUlgängligt. Utredningens förslag tillhuvudregel i fråga om furmas särskUjningsförmåga tUlstyrks av . i vill med stöd avegna erfarenheter gäma vitsorda behovet av en skärpt författningsreglering ifråga om registreringsmyndigheternas prövning av särskiljningsförmå-gan ochbiträder utredningens förslag på denna punkt. Liknande synpunkter förs fram avlänsstyrelsen i , som anser att det kanske rentav måste beklagasatt närmare anslutning tUl varumärkeslagens regler inte har kunnat förordas. Idetta sammanhang kan också erinras om vad patentverket har anfört i anslutningtill frågan om när firmor skall anses förväxhngsbara. Verket har på senare årsett sig nödsakat att införa en mera rigorös firmagranskning . Ensådan skärpning kan inte genomföras utan att man också stäUer bestämda krav påfirmans särskUjningsförmåga och utredningens betänkande har redan nu ansettskunna tjäna tUl god ledning för verkets sålunda ändrade praxis. ,näringsfrihetsrådet, pris- och kartell-nämnden, förordar försiktighet vid tUlämpning avdistinktivitetskravet. anför att den föreslagnabestämmelsen om särskUjningsförmåga kan komma att inskränka rörelseidkarnasfrihet att utforma sina firmor efter egen önskan även i fall där någotmotstående skyddsinttesse inte föreligger. Nämnden vitsordar att det finnsmotiv för kravet på särskUjningsförmåga. En viss näringsidkare bör inte genomregistrering kunna Prop.1974: 4 143 fåensamrätt till ord som ingår i den gemensamma språkskatten för vederbörandebransch eller utgör en naturhg utveclding av språket och därför bör hållas friaför användning av envar. måste emellertid beaktas att ennäringsidkare ofta har ett legitimt behov av att finna en beteckning som inteendast skiljer honom från andra näringsidkare utan även avspeglarverksamheten. Detta gäller i fråga om vammärken men i än högre gradbeträffande firma. Det är ingalunda ovanligt att ett nystartat företag förstväljer ett namn, som tydligt anger något om verksamheten. När företaget sedanhar blivit väletablerat sker en naturlig övergång från en deskriptiv firma tUlfantasiordsfirma med starkare särprägel, ofta genom att en förkortning ellerbifirma inarbetas och därigenom slår ut huvudfirman. Rätten att registrerafirma med deskriptiva ord har därför en funktion att fylla. Nämnden anser attvittgående möjligheter för myndigheterna att påverka utformningen av firmor ärsärskilt betänkliga, när såsom här är fallet enhetiiga bedömningsgrunderknappast kan skapas. Enligt nämndens mening är det därför nödvändigt att det imotiven klart anges att distinkti-vitetsprövningen skall ske med iakttagande avstor varsamhet. iVä-ringsfrihetsrådet fömtsätter att de nya reglema tillämpas påett smidigt sätt så att kraven på distinktivitet och på att firmor inte ärförväxlingsbara inte sträcks längre än nödvändigt. Skulle mot förmodan någotvisst område ha blivit så blockerat av redan i anspråk tagna firmor att detvisar sig svårt att konstruera nya vettiga firma-benänmingar, synes dettaenligt rådet böra leda till att man på detta område sänker kravet på olikhetmellan existerande och nytUlkomman-de firmor. Pris- och kartellnämndenuttrycker hknande synpunkter. vUl inte direkt motsätta sigen viss skärpning av kravet på särskUjningsförmåga men anser att uttedningenbetydligt har överdrivit nackdelarna av nuvarande praxis. Tanken bakomutredningens förslag synes vara att registrering av deskriptiva firmor kanskapa en oberättigad monopolisering av i språket förekommande termer.Förbundet framhåUer att registtering av en deskriptiv furma inte medför någotreellt "monopol" eftersom registreringen något förenklat barahindrar andra att använda samma firma men däremot inte att begagna ordet iannat sammanhang eUer i kombination med klart särskUjande tiUägg. Förbundetfinner det angeläget att registreringsmyndigheterna anlägger ett praktisktsynsätt och inte överdriver distinktivitetskraven. anför attverksamhetens lokala begränsning bör vara ett beaktansvärt moment vidbedömningen av firmas särskUjningsförmåga. Den som av olika skäl väljer enmindre distinktiv firma, vUket enligt förbundet måste anses stå honom fritt,får då räkna med att erhåUa ett tämligen svagt firmaskydd. ställer signågot tveksamt till utredningens ståndpunkt att ett allmänt förbud motregistrering av slagord som firma uite bör 1974: 4 144 uppställas.Verket framhåller att ett sådant förbud gäller enligt den nya varumärkeslagenoch att en annan ståndpunkt på firmarättens område medför möjlighet att kringgåvammärkeslagens förbud. Vissa skäl kan dock enligt verket tala för att man påfirmaområdet tiUämpar en något mindre rigorös praxis. Med anledning av utredningensförslag att firma som enbart består av bokstäver eller siffror får registrerasendast om firman har blivit inarbetad förklarar sig överåklagaren i Göteborgsåklagardistrikt livligt instämma i att allmänheten inte skulle vara betjänt avatt få fler företag som uppträdde med nanm, bestående endast av bokstavs- ochsifferbeteckningar. ifrågasätter emellertid om den föreslagnabestämmelsen är förenlig med . anför i dettasammanhang att verket inte anser bestämmelsen utgöra hinder mot godkännandeockså i fortsättningen av stiftelsehandlingar för aktiebolag med s. k.seriefirma och registrering av bolag med sådan firma. Handelsregisterförarnai och finner det praktiskt, att de speciella registreringshindrenfullständigt anges i en särskild bestämmelse. Vad angår omfånget avregistreringsmyndigheternas granskningsskyldighet anför iStockholms län att förslaget kommer att medföra en mer tidsödande granskning avanmälningarna. De flesta av de specieUa registreringshindren kan intekontrolleras av registreringsmyndigheterna. Utredningen har också förutskickatatt firma emeUanåt blir registrerad trots att den inte uppfyller alla defömtsättningar som gäller för en giltig firmarätt. Eftersom domstol fårmöjlighet att häva en felaktig registrering har emellertid intenågot att erinra mot att bestämmelserna genomförs. Enligt länsstyrelsensmening är det lämpligt att det i lagen kommer till uttryck attregistreringsmyndigheternas utrednings- och prövningsplikt begränsas tiUhinder som är kända för myndigheten. i och ländelar utredningens uppfattning att lokal registreringsmyndighets granskning medhänsyn till förekomsten av annan firma bör begränsas till genomgång av deregister som myndigheten själv har att föra. En granskning också med hänsyntill firma som har tagits in i annat register och oskyddad firma ställer sig sågott som omöjlig för del. iNorrbottens län anser att utredningen i alltför hög grad har nedtonat desvårigheter myndigheterna kan komma att ställas inför vid prövningen av fråganom registreringshinder föreligger. I vart fall torde den av utredningenuppställda målsättningen ställa helt nya krav på länsstyrelserna i fråga ompersonella resurser för handläggningen av firmaärenden. iKopparbergs län anför beträffande förslaget att förväxlingsskyddet i principskall omfatta även firma 1974: 4 145 somhar tagits in i annat register än det i vilket registrering begärs, att någonannan metod än att begränsa lokal registreringsmyndighets granskning tUl detegna registret inte torde vara praktiskt genomförbar ens om ett landsomfattandesamlingsregister inrättas. Under sådana omständigheter är det risk för att denföreslagna bestämmelsen kan bli mer eller mindre meningslös. framhållersåvitt angår aktiebolagsregistreringen, att verket med nuvarande resurser intekan nämnvärt utvidga den granskning som görs i firmaärendena. Verket har undersenare år skärpt sin praxis på området och den prövning som ärendena bestås f.n. synes i stora drag motsvara vad utredningen har räknat med, eftersom vissaregistteringshinder inte skall föranleda någon särsldld efterforskning från myndighetenssida. Denna diskrepans mellan formella registreringshinder och myndighetensgranskningsskyldighet är ägnad att i inte alltför sällsynta fall skapatveksamhet, huravida en registrerad firma uppfyller firmalagens fordringar.Varumärkeslagen uppvisar visserligen en lilcnande konstraktion somutredningsförslaget, men beslut om ett varumärkes registrering träffas förstefter ett publiceringsförfarande som kan sägas komplettera pateritverkets egengranskning. Samma ordning gäher i princip på patent- och namnrättens områdesamt i fråga om mönsterskyddet. Den bristande överensstämmelsen mellan lagensregistreringshinder och myndighetens faktiska granskningsmöjligheter framstårdärför som mera iögonenfallande i utrednuigens förslag än på varamärkesområdet. Patentombudsföreningenfinner det otiUfredsstäUande att länsstyrelsernas granskning av enfirmaregistreringsansökan inte skall utsträckas tUl vammärkesregistret dåansökningen avser en realfirma av sådant slag att kollision med ett tidigareregistrerat vammärke skuUe kunna tänkas föreligga. Denna brist i granskningeninnebär att innehavaren av en registrerad realfirma efterregistreringen riskerar att tvingas ändra sin firma på gmnd av kollision meden äldre varumärkesrätt. Föreningen uppger att det finns näringsidkare som,sedan de på grund av en äldre märkesrätt inte har kunnat få önskadvaramär-kesregistrering, i stället sökt firmaregistrering i ett lokalt registermed varamärket i fråga som firmadominant i medvetande om att någon granskningmed hänsyn tUl registrerade varamärken inte förekommer och i syfte att trotsden hindrande äldre märkesrätten förvärva ett registreringsskydd och få enmotivering för att använda firmadominanten som varumärke. Föreningen förordaren utredning om hur granskningen av alla firmaregistreringsansökningar skullekunna utsträckas till det centrala varumärkesregistret. Förslagetatt firma skall kunna registreras i översättning tUlstyrks av . anför att stor försiktighet måsteiakttas vid registrering av firmor som är utfor- 10 1974.1 saml. Prop.1974: 4 146 madepå utländska språk, så att inte kollision sker med firma som består av svenskaord vUka direkt motsvarar den översatta firmans beståndsdelar. Detta kommerenligt verket att medföra visst behov av särskild granskning beträffandeöversättningar. Ifråga om utgångspunkten för tidsprioritet på grund av registrering anserhandelsregisterförarna i och , att den relevanta tidpunkten börvara den dag då ansökningshandlingarna föreligger i fullständigt skick. Utredningensförslag att firma får överlåtas i samband med överlåtelse av näringsverksamhettillstyrks av patentverket och i . Verket finnerdet naturligt att behålla firmalagens regel att verksamhetens övergång ärfömtsättning för firmaöverlåtelse. anser det befogat att lagfästaden praxis som har utvecklat sig vid sidan av den nuvarande lagstiftningen ifråga om oförändrad övergång av enskild näringsidkares firma till nyinnehavare. biträder förslaget att firma efter överlåtelseskall kunna begagnas oförändrad. i anför däremotatt, om utredningsförslaget godtas, bakom en tidigare registrerad firma efterviss tids förlopp kan komma att dölja sig utom fysisk person snart, sagt varjejuridisk person utom aktie- och kommanditbolag, utan att detta på något sättskall behöva komma till uttryck i firman. finner lagförslaget idenna del felaktigt, inte minst mot bakgrund av den gång pä gång i betänkandetåberopade principen om sanning i firma. Rätttill fri överlåtelse av firma förordas av kommerskollegium. anför, att den faktiskautvecklingen i fråga om överlåtelse av firma motiverar att lagstiftningenmedger friare överlåtelse än enligt gällande rätt. Riskerna för vilseledandegenom avvikelse från den s. k. sannings-principen är små. En friareöverlåtelserätt ligger också i linje med förslaget att släktnamnstvånget skallöverges. Nämnden anför vidare att det ofta torde bli svårt att i praktikenbedöma vad kravet på samtidig överlåtelse av näringsverksamhet i själva verketinnebär. Enligt uttedningen skulle lagstiftaren vara berättigad att utgå frånatt verksamheten vid firmaöverlåtelse normalt övergår till så stor del somkrävs för dess fortsättande. Nämnden anser att detta inte alltid torde varafallet och att, oavsett hur det förhåller sig härmed, det dock synes tveksamtom argumentet är tillräckligt bärande. Några vägande allmänna rättspolitiskabetänkligheter kan enligt nämndens mening inte anföras mot en friöverlåtelserätt. På samma sätt som hittUls skett synes bestämmelsen kunnakringgås genom av- och nyregistreringar. hovetav skydd mot vUseledande tiUgodoses i förslaget av bestämmelserna om prövnmg isamband med registrering och om förbud mot användning av vilseledande firma. Nämndenanser därför att det bör övervägas att som enligt det finska förslaget införafri överlåtelse av firma. Detsamma bör gäUa de vammärken närstående sekundärakännetecknen. Nämnden hänvisar tUl att fri överlåtelserätt i princip gällerenligt vammärkeslagen. delar nämndens uppfattning och ävenIndustriförbundet anför liknande synpunkter. Ingaermringar framförs i remissvaren mot förslaget om möjlighet för domstol attmeddela förbud mot användning av vilseledande firma. Som jag kommer attredovisa i det följande framförs däremot vissa önskemål om att förbud motanvändning av firma skall kunna meddelas även vid firmaintrång. Sveahovrätt (majoriteten) ställer sig något tveksam tUl tanken att domstol skall kunnaföreskriva ändring av firmaregistrering. Enligt hovrättens mening kan skälåberopas för att domstol inte skall befatta sig med sådana åtgärder, som iregel innebär att en ny firma uppkommer, utan bara med frågor om hävande avregistrering, däri innefattat partieUt hävande. Hovrätten ser det närmast somen helt administrativ åtgärd att på begäran av den, vars firmaregistrering idom har förklarats hävd, registrera ny firma som registrerings-myndigheten kangodta efter företagen granskning. Om domstol förordnar om hävande av enfirmaregistrering för ett firmapliktigt subjekt, bör firmainnehavaren samtidigtföreläggas att inom viss av domstolen föreskriven tid anta och låta registterafirma som godtas av registreringsmyndigheten. Utredningensförslag om användningstvång tiUstyrks av näringsfrihetsrådet och . Det avstyrks däremot bestämt av , somanser att utredningen inte har visat att något verkhgt behov föreligger avregler om användningstvång. Utredningen har enhgt förbundet överdrivitnackdelarna med att registren innehåller firmor som inte längre används.Variationsmöjligheterna är oändliga när det gäUer firma, varför någon risk fören hämmande monopolisering knappast föreligger. SkuUe det likväl anses erforderligtatt få bort s.k; döda registreringar kan det ske på annat sätt än genom reglerom användningstvång. Även en mycket måttlig årsavgift för beståenderegistreringar skulle sannolikt leda till att döda firmor snabbt kunde avföras.Förbundet anser det också uppenbart att i vissa fall ett berättigat behov avskydd föreligger även för firma som inte används. Detta gäUer t. ex. den somhar beslutat börja en ny rörelse, och skyddsbehovet föreligger från detplaneringen påbörjas tiU dess verksamheten kommer igång. Förberedelsetiden kaninte säUan vara eller längre. Behov av skydd föreligger också förtidigare använda firmor som till följd av fusion, omläggning av verksamheteneller annan omorganisation tUls vidare inte är aktueUa men som kan komma tillanvändning . Företagaren kan i sådana fall vilja garderasig för framtida behov t. ex. för egen räkning eller med tanke på eventueUförsäljning av den del av rörelsen tiU vUken den "avlagda" firman harvarit knuten. Alldeles bortsett från detta har en företagare enhgt förbundetsmening intresse av att hindra andra från att f. ö. utan någon som helst ersättningsskyldighet annektera den goodwUl som en avlagd firma alltjämt kan representera. F.n.försöker man i inte obetydlig utsträckning tillgodose skyddsbehovet genom atthålla bolag som inte bedriver egentlig rörelse vid liv formellt genom attsända in årsredovisningshandlingar till patentverket, ett förfarande som åsamkarbåde företagen och verket besvär och kostnader. Förbundet förordar att reglernaom användningstvång slopas och att man undersöker möjlighetema att skydda"avlagda" firmor exempelvis genom ett enkelt registreringsförfarande,eventuellt i ett särskUt register. Skulle regler om användningstvång komma attbibehållas måste enligt förbundet den föreslagna tidsfristen utsträckasavsevärt och bör inte sättas kortare än . anförliknande kritiska synpunkter mot förslaget om användningstvång. Enligt nämndenkan olika sätt att tiUgodose behovet av skydd för obrukade firmor tänkas. Ettsaft vore att avstå från användningstvång. Om detta inte anses möjligtförordar nämnden att efter mönster från vammärkeslagen företag lämnas möjlighetatt visa särskUda skäl för sin underlåtenhet att använda firma eller för sinönskan att behåUa registreringen. Om användnmgstvång införs bör tidsfristengöras väsentligt längre än den föreslagna och under inga förhållanden kortareän . Kravpå förlängning av tidsfristen och på undantag när näringsidkare kan visasärskilda skäl för sin underlåtenhet att använda firman förs fram också avvissa remissinstanser som i princip godtar ett användningstvång. En tidsfristpå förordas av överåklagaren i somalternativt föreslår att företagaren får möjlighet att efter anmälan förlängatidsfristen , Svenska försäkringsbolags riksförbtmd ochSvenska industriens patentingenjörers förening, som i andra hand förordar attfirma skall kunna förbli registrerad mot viss årlig avgift. Köpmannaförbundetvill inte motsätta sig att ett användningstvång införs under förutsättning attett sådant inte motverkar företagens berättigade intresse av skydd för firmor,som av olika skäl inte används. Förbundet anser att tidsfristen bör varaväsentiigt längre än den föreslagna och i allt fall inte kortare än den ivarumärkeslagen föreslcrivna femårsfristen. förbundpåpekar, att avtalstiderna inom vissa försäkringsgrenar är mycket långa. Mångaförsäkringsbrev med namn på bolag som har uppgått i andra bolag äralltjämt i kraft. Inemot 150 bolag har successivt uppgått i andra bolag ibranschen. En tidsfrist ifrågasätts av (majoriteten) ochförordas åtminstone för aktiebolag av patentverket. Verket framhåUer att mandärigenom skuUe nå viss överensstämmelse med regeln i 144 § aktiebolagslagenom tvångslikvidation på den gmnd att fastställd balansräkning inte har kommitin tiU registreringsmyndigheten för något av . Att hävande avfirmaregistrering inte skall ske om firmainnehavaren visar skäl för sinunderlåtenhet att använda firman föreslås av (majoriteten).Advokatsamfundet, och Patentombudsföreningen.Advokatsamfundet anför att man kan tänka sig fall där det är ostridigt att enfirmainnehavare på grund av sjukdom eller olyckshändelse är ur stånd attfortsätta att vara näringsidkare men där firman representerar en goodwill varsvärde firmainnehavaren inte kan tUlgodogöra sig genom överlåtelse avfirman. Om en firmainnehavare som upphör att vara näringsidkare har skapat enbetydande goodwill för firman, kan man knappast förtänka honom om han inte vUlutan vidare avstå från det ekonomiska värde som kan ligga i denna goodwUl utanönskar t. v. bevara sin firmarätt för att vid lämpligt tillfäUe kunna få utersättning genom att själv avregistrera firman som annan beredstillfälle att få inregistrera en likadan firma. Samfundet påpekar vidare attförslaget synes innebära exempelvis att aktiebolag, som i föreskriven ordninghar fuUgjort sin århga redovisningsskyldighet enligt aktiebolagslagen och ävenavgivit självdeklaration men som inte bedrivit någonrörelse och därför heller inte faktiskt begagnat firman i reklam,affärshandlingar o. d., skulle kunna riskera en talan om attfirmaregistreringen skaU hävas eller ändras. Enligt samfundet kan man mycketväl tänka sig fall där det förehgger legitimt behov för enskildfirmainnehavare att få behålla firmaregistreringen trots att firman inte harvarit i brak . Ännu oftare kan sådant behov föreligganär firmainnehavaren är en juridisk person. Särskilt gäUer detta aktiebolag. Imånga fall föreligger ett klart legitimt behov att få skydda en firma genomett namnbolag, något som också i praktiken förekommer i stor utsträckning. Samfundetanser därför att förslaget bör ändras så, att beslut om hävande eller ändringav firmaregistrering inte skall kunna meddelas, om firmainnehavaren kan visabärande skäl för sin underlåtenhet att använda firman under de två senasteåren. Denna ändring är särskUt angelägen eftersom användningstvånget enligt deföreslagna övergångsbestämmelserna skall gälla också för registreringar somhar skett före nya lagens ikraftträdande. Utredningensförslag om straff och skadestånd som påfölj- dervid firmaintrång tillstyrks av handelsregisterföraren i under hänvisningtUl att motsvarande bestämmelser i den gällande firmalagen är i vissa avseendenoklara. Överåklagarna i och åklagardistrikt fumer inte skältUl eriman mot de föreslagna straffbestämmelserna. Däremot ifrågasätter Sveahovrätt (majoriteten) om det är påkaUat med straffsanktion mot firmaintrång.Hovrätten framhåller att straff inte är föreskrivet i gällande rätt påområdet, frånsett den särskilda regeln i 9 § lagen med vissa bestämmelser motUlojal konkurrens, som dock kräver ett på visst sätt kvaUficerat uppsåt föratt straff skall kunna följa. Visserligen föreskrivs straffpåföljd för intrångi andra ensamrätter på immaterialrättsområdet med undantag för rätten tiUegenartat släktnamn enligt namnlagen. Ett firmaintrång ligger dock enligthovrättens mening längre bort från de egentliga förmögenhetsbrotten än ettintrång i någon av dessa övriga straffskyddade ensamrätter. Hovrätten anser attskadeståndspåföljden är den praktiskt viktiga sanktionen mot firmaintrång ochatt frågan om behovet av straffsanktion bör, här liksom påimmaterialrättsområdet i övrigt, övervägas ytterligare.