prop · FX0377 · 1974-12-31 00:00:00 — konstaterar att förslaget i praktiken innebär en väsentligförsvagning av den oorganiserade tjänstemannens situation vid en tvist.Förbundet anser sig emellertid inte ha anledning att motsätta sig förslaget pädenna punkt. Förbundet tillstyrker vidare förslaget att AD skall kunna prövatvister som hänför sig till tid då s, k, avtalslösl tillstånd råder ochtillägger att denna ordning dock förutsätter att s. k, tolkningsförhandlingarskall kunna föras. Enligt förbundels mening bör AD inte belastas med ett stortantal mäl som frän domstolens synpunkt kan betraktas som bagatellmål, t, ex. mälom tjänstledighet. Det kan knappast betraktas som ett framsteg frän nägonsynpunkt sett att överföra tvister av detta slag till AD. Förbundet påpekarvidare att en av konsekvenserna av en kollektivavtalsreglering av t. ex.pensionsförmåner blir att varje personalorganistion måste ha till förfogandepensionsexpertis i en helt annan omfattning än f n. lör all kunna biträdamedlemmarna vid sådana tvister i och med att prövningen besvärsvägen intelängre står till buds. Öoch TCO tillstyrker utredningens förslag all icke avtalsbara frågor, t. ex,uppsägningstvister, skall behandlas enligt lagen om arbetstvister, ombestämmelse härom ges i lag. Båda remissinstanserna reserverar sig dockbeträffande läraromrädet och anser att frågan om tvisteförfarandet på dettaområde först måste fä en lösning. SÖ hänvisar till sitt yttrande i anledning avbelänkandet (SOU 1973:56) Trygghet i anställningen 11, att det krävs storvarsamhet vid anpassningen av lagen om anställningsskydd till lärar- området.Enligl SÖ:s sålunda uttalade mening är en särreglering nödvändig pä skolområdetmed stöd av 2 ii nämnda lag, vilkel kräver en grundligare utredning. SÖ anseratti avvaktan pä en sädan utredning bör någon genomgripande förändring i fräga omrältegångsförfarandet ej ske. Enligt har nuvarande regler ombesvärsförfarande fungerat väl. SÖ vill också ifrågasätta om man inte måste innan skolområdet förs in under AD göra en undersökning av det antal mål,uppsägningsfall etc. från skolområdet som därmed skulle komma att belasta AD.SÖ poängterar vidare att, om frågor på skolområdet genom den föreslagnalagstiftningen förs över till AD och besvärsrällen i motsvarande män inskränks,starka skäl ofta torde föreligga för AD att tillse att skolmyndigheternassakkunskap utnyttjas som bevisning i målet, vilkel nu sker, t.ex. iuppsägningsmål, genom remissförfarande från kammarrätten. anför alt tvisteförfarande, som innebäratt ADersätterregeringsrätten som sista instans, kan förbundet acceptera. Förändringen ärdock umbäriig. Förbundet avvisar däremot ett tvisteförfarande som innebär alttalan förs direkt till AD. En sådan förändring skulle betyda en allvariigförsämring för förbundets medlemmar. Frågor rörande uppsägning är icke avlalsbarainom den statsreglerade sektorn. Innan ett mäl tas upp i AD är det normala attparterna haft s, k. tolkningsförhandlingar. Flertalet fall sållas bort genomsådana förhandlingar. Eftersom uppsägningsfrågor inte är avtalsbara, kan dylikaförhandlingar inte föras. Det är tveksamt om förutsättningar för överiäggningari stället för förhandlingar föreligger pä del centrala planet. Om AD skullekomma att utgöra både första och sista instans, kommer domstolen att i störreomfattning belastas med uppsägningstvister och ofta ofullständigt förbereddasådana. JKanser att lika angeläget som det är att arbetstvistprocessen inte tillförsandra mål än sädana som är av huvudsakligen arbetsrättslig karaktär är det attreglerna utformas så att samtliga tvister av förevarande karaktär förs in underarbetstvistlagen, JK syftar här på t, ex. tvister om pensioner som även omfrågorna är avtalsbara regleras av särskilda författningar och avutredningen föresläs ej bli överförda till arbetstvistprocessen. Principielltsynes det JK helt klart att en sädan handläggning som avses med arbetstvistlagenär mer motiverad i mål av detta slag än i t. ex, mål om skadestånd pä grund avbrottslig handling, Nägraremissinstanser uttrycker tveksamhet beträffande regeln i I kap, 2 ii 5 attlagen skall omfatta mål om tvisten rör fråga som inte fär regleras i avtal ochsom är reglerad i annan författning än lag. och SR anför att pä denoffentliga sektorn kan ofta kollektivavtalsreglerade frågor vad t. ex. gälleravtalad förmåns storlek regleras i sädana författningar, där tvist enligt detföreslagna lagrummet inte skall prövas av AD, Sålunda kan exempelvis i tvistom ersättning vid fiyttning ersättningens utgående komma att prövas av AD medant. ex. frågan om resekostnadsersättningens och traktamentets storiek kan kommaatt prövas av kammarrätten. hävdarvisserligen med all rätt, att dessa senare frågor bäst belyses i deadministrativa domstolarna med deras praxis och erfarenhet. Men den föreslagnaordningen befrämjar inle snabbhet och homogenitet i behandling av tvisterna.Kammarrätten i ställer sig tveksam till att gränsdragningen mellanlagen om arbetstvister och den administrativa besvärsrällen görs beroende avden form som har valts för regleringen av sakområdet. En fast praxis ellerinvecklad reglering är enligt kammarrättens mening knappast i sig nägot skäl iförevarande sammanhang. Det bör anmärkas att det sedan läng tid tillbaka pågårarbete för att försöka föra över pensionsbestämmelserna till kollektivavtal ochatt en liknande utveckling är tänkbar, kanske t, o, m. trolig, när del gäller rese-och traktamentsbe-stämmelserna. Om man här får en reglering genomkollektivavtal, kommer om utredningens förslag i övrigt genomförs frågornaatt automatiskt föras in under lagen om rättegång i arbetstvister. Av fieraskäl är det enligl kammarrätten önskvärt att få en ändring till ståndav nuvarande ordning. Den gällande behörighetsfördelningen mellan AD ochförvaltningsdomstolarna ger i tilllämpningen svårbemästrade problem. Somexempel kan nämnas att kammarrätten vid tillämpning av allmänna resereglementetställts inför frågan vilken hänsyn som kan tas till innehållet i det kollektivavtalsom bestämmer ersättningens storlek vid tjänsteresa med egen bil. För denenskilde är det också förvirrande att sakligt likartade frågor behandlas päskilda häll. Kammarrätten förordar mot bakgrund av det anförda att alla frågorinom det avtalsbara området sä längt möjligt förs under lagen om rättegången i arbetstvisterutan hinder av varde regleras. Kammarrätten går härefter in pä vissa frågor somfär lösas om denna ordning införs. Även om mot den skisserade ordningen kaninvändas att statstjänstemannens ställning skulle försämras, kan man enligtkammarrätten häremot med fog säga att redan i del nuvarande systemet ligger attarbetsmarknadsfrågor inom den offentliga sektorn sä långt möjligt skallbehandlas på samma sätt som andra arbetsmarknadsfrågor. De viktigaste frågorna de i AST kommer enligt förslaget att helt vara undantagna denadministrativa besvärsrätten. Det är Ju också förutsatt att författningsregleradefrågor successivt skall föras över till kollektivavtal och att sålunda denadministrativa besvärsrällen i förevarande frågor skall upphöra. Kammarrättenanför slutligen att del är möjligt att man inte genast kan genomföra en sälångtgående reform som kammarrätten skisserat bl.a. av domstolsorganisatoriskaskäl. Om det inte bedöms som möjligt att redan vid lagens ikraftträdandeutvidga dess tillämpningsområde pä sätt som antytts bör i vart fall detfortsatta utredningsarbetet inriktas härpå. Stockholmstingsrätt önskar att lagtexten på ifrågavarande punkt görs tydligare, JK anseratt i lagtexten bör tas in en erinran om att i den män arbetstvistlagen inte ärtillämplig skall vad som tidigare gällt om överklagande av offentligarbetsgivares beslut och ordningen för dessa tvisters överprövning fortfarandegälla. Medett undantag gör remissinstanserna inga invändningar mot alt s k ä -lighetsfrågorenligt 1 kap, 2 ii 5 sista ledet faller utanför lagens tillämpningsområde.Juridiska fakulteten vid anser alt föreskriften ärmissledande och alt den kan uppfattas som om domstol intealls haratt tabefattning med dylika skälighetsfrågor, Pä domstol ankommer dock alt pröva delsom avtalet rör en fräga beträffande vilken rättsordningen accepterar att part avhändersig processuellt rättsskydd, dels huruvida arbetsgivaren hållit sig inom ramenför den honom tillerkända fria prövningsrätten. Föreskriften bör utgå. Om avtalmed bindande verkan föreskriver att skälighelsfräga skall avgöras avarbetsgivaren, så följer ju av avtalet att domstol inte har alt överprövaarbetsgivarens bedömning sä länge denna skett inom angivna ram, och nägonbestämmelse härom behövs inte i lagen om rättegången i arbetstvister, 9Ikraftträdande, övergångsbestämmelser och följdändringar 9.1 Ikraftträdandeoch övergångsbestämmelser Endastelt fätal remissinstanser behandlar frågan om tidpunkten för ikraftträdandetav den föreslagna lagstiftningen. Som förut har nämnts stryker bl. a. TCOkraftigt under vikten av att lagstiftningen sätts i kraft den . A vde remissinstanser som ställer sig tveksamma till förslagel anser hovrätten förSkåne och att det över huvud taget är olämpligt att genomföra en sägenomgripande processuell reform som den föreslagna utan tillräckligförberedelsetid för dem som skall tillämpa lagen. Tidpunkten för ikraftträdandetär särskilt illa vald, eftersom semesterförhållandena inverkar ocksä pä domstolarnaoch mindre van personal då kan komma att ställas inför helt nya, svåra ochbrådskande tolkningsfrågor. 5/lF framhåller att det förslag som utredningen nuhar lagt fram är tillkommet under utomordentlig tidspress och underförutsättningen att lagstiftning pä grundval av förslaget måste träda i kraftden Ijuli 1974. Föreningen hävdar att denna tidsplanering är illa genomtänktmot bakgrund av att den enligt RB gällande rättegångsordningen inom en snarframtid kommer att ses över och av att dä samtidigi frågan om en summariskbetalningsprocess bereds inom Kungl. Desto olyckligare är detom man inte hinner med att inom ramen för gällande ordning avpassa de mänga ochofta viktiga detaljer som en reform enligt huvudlinjerna i förslagel drar medsig. Utredningensförslag till övergångsbestämmelser möter inle nägra erinringar hosremissinstanserna. AD:s ordförande päpekar att, om den i 3 kap. 2 ii förstastycket andra punkten föreslagna behörighetsregeln införs, bör de övergångsproblemsom kan föranledas härav beaktas. 9.2.1 Förstagettill lag om tagsökning och betatningsföretäggande för fordrings anspråk i anställningsforhdltande Utredningensförslag till lag om lagsökning och betalningsföreläggande för fordringsanspråki anställningsförhållande har i allmänhet inte tagits upp till närmarebehandling av remissinstanserna. AD:s ordförande föreslär att i lagen börinföras regler om organisationernas inträde som parter i AD och om krav päfullgjord förhandlingsskyldighet. framhåller medutgångspunkt i utredningens uttalanden att lagsökning och betalningsföreläggandeskall kunna utverkas i arbetstvister för sädana anspråk som är ostridiga mellanparterna (s. 308) och att syftet härmed är att avlasta AD från mål där någonmeningsskiljaktighet inle föreligger mellan parterna (s. 139), att enligtlagsökningslagen kan emellertid en hel del tvistiga ansrpåk avgöraslagsökningsvägen. Om avsikten är att endast ostridiga anspråk skall kunna lasupp genom elt enklare processuellt förfarande synes endast betalningsföreläggandekunna komma i fråga. 9.2.2 Förstagettitt lag om ändring i lagen om förenings- och förhandtingsrätt Sveahovrätt, AD:s ordförande och arbetsrättskommittén päpekar att förslaget tilländring av 29 ii lagen (1936:506) om förenings- och förhandlingsrätt synesinnefatta några inte avsedda avvikelser från gällande ordning i fråga omorganisations talerätt. Förslagel synes sålunda innebära alt organisation ges talerättäven för förutvarande medlem och att organisation som över sig harhuvudorganisation får talerätt. Lagtexten bör därför jämkas. 9.2.3 Förslageltill lag om ändring i statstjänstemannalagen och förstaget titt kungörelse om ändring i stadgan om vissa tjänstemän hos kommuner m.fl. SAV anför all i 39 a ii slatstjänsiemannalagen (SljL) föreslås en regel om attvissa mäl skall handläggas enligt lagen om rättegången i arbetstvister. Enliknande regel föreslås i 45 ii kommunaltjänstemannasladgan, 1 avsnitt 5.3.4. ibetänkandet (s. 223) sägs att detsamma i princip bör gälla tvister rörandeförfattningar som utfärdats med stöd av 2 ii lagen om anställningsskydd (AL)eller det av utredningen föreslagna andra stycket i 41 ii StjL. SAV utgär fränatt det i de författningar som utfärdas med stöd av 2 ii AL eller 41 ii andrastycket StjL uttryckligen anges i vad mån talan skall föras enligt lagen omrättegängen i arbetstvister. I annat fall torde det komma att bli oklart ombesvär fär anföras mot beslut om tillämpning av sädan författningsbestämmelseeller om hinder häremot föreligger enligt den s, k, inskränkningslagen(1965:276) i dess föreslagna lydelse. SAV pekar vidare på en lagleknisk fräga idetta sammanhang. Om Kungl, Maj:t i en kungörelse pä statsljänstemannaområdetföreskriver avvikelse frän AL på en viss punkt ellermeddelar föreskrift enligt 41 ii andra stycket StjL och där anger att talanskall föras enligt lagen om rättegången i arbetstvister medför della enliglinskränkningslagen i dess nya lydelse att besvär inle får anföras i frågan.Möjligen skulle föreskriften kunna sägas stå i strid med ordalagen i 39 iiförsta stycket StjL som är avsedd att innebära elt förbud för Kungl. Maj:l attavskära besvärsrätten i frågor som regleras i StjL eller i författning somutfärdats med stöd av StjL. Möjligen bör nu angivna förhällande föranleda enändring av texten i 39 ii första stycket StjL. Bestämmelserna i 39 ii förstastycket StjL är om man ser till ordalagen inte heller väl förenliga med den nya39 a ii StjL eftersom den senare bestämmelsen jämförd med inskränkningslagenhindrar besvär, t. ex. i frågor enligl 30 ii SljL, Även med hänsyn till detsist sagda bör kanske övervägas om inte 39 ii första stycket StjL bör ges enändrad lydelse. 9.2.4 FörslagetUll lag om ändring i lagen om rättegången I tvistemål om mindre värden Sveahovrätt anser all 1 ii genom tillägget av en ny undantagsregel i första stycketblir tung och svårtillgänglig. Paragrafen bör därför ses över. Hovrättenställer sig tveksam till föreslagen bestämmelse i 4 ij andra stycket andrapunkten, som innebär att s. k. inlressedispens skall kunna meddelas i arbetstvister.Nägot bärande skäl varför arbetstvister om mindre värden i full-följdshänseendebör inta en särställning i förhållande till andra bagatelltvister har inte angetts. 9.2.5 Förstagettitt lag om ändring i rätlshjälpslagen Sveahovrätt konstaterar att den föreslagna bestämmelsen innebäratt rättssökandekan få rättshjälp i arbetstvister men inte i en därmed kumulerad tvist av annannatur. Detta resultat ler sig mindre lyckligt med hänsyn till de svårighetersom torde uppkomma att särskilja rättegångskostnader som belöper pä de olikamålen. Utdrag urstatsrådsprotokollet ...... 28 1 Inledning........................................................ 28 2 Nuvarande ordning för prövning av arbetsrättsligatvister 29 2.1 Inledning ............................................. 29 2.2 Tvistemålsprocessen vid allmän domstol ...... ... 30 2.3 Rättegängen i arbetsdomstolen .................. ... 38 2.4 Summarisk betalningsprocess........................ ... 44 2.5 Skiljeförfarande.......................................... ... 47 2.6 Den processuella behandlingen av tvister ioffentliga anställningsförhållanden 50 3 Utländskaförhållanden .................................... ... 53 3.1 ............................................... ... 53 3.3 .......................................... ... 56 4 Utredningen................................................... ... 59 4.1 Inledning ............................................... 59 4.2 Riktlinjer för en nydomstolsorganisation i arbetstvister . 4.3 Tillämpningsområdet ................................ 64 4.4 Gränsdragningen mellanarbetsdomstolens och tingsrätternas behörighet 66 4.5 Arbetsdomstolens organisation ochsammansättning 71 4.6 Rättegångsförfarandel vid arbelsdomslolen .... 78 4.7 Rättegången i tingsrätt ............................ 87 4.8 Arbetstvister pä den offentligasektorn .,........ 4.9 Skiljeförfarande iuppsägningstvister ........... 89 4.10 Ikraftträdande m, m.................................... 91 5 Departementschefen....................................... ... 92 5.1 Allmänna utgångspunkter ............................ ... 92 5.2 Tillämpningsområdet ................................ ... 99 5.3 Gränsdragningen mellan arbetsdomstolens ochtingsrätternas behörighet 106 5.4 Arbetsdomstolens organisation och sammansättning 111 5.5 Rältegångsförfarandet vid arbetsdomstolen ... . 119 5.6 Rättegängeni tingsrätt ............................ 126 5.7 Arbetstvister pä det offentliga området ......... . 127 5.8 Skiljeförfarande i uppsägningstvister ........... 133 5.9 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser ... . 134 6 Upprättade lagförslag ...................................... 136 7 Specialmotivering .......................................... . 136 7.1 Lagen om rättegången i arbetstvister .......... . 136 7.2 Lagen om lagsökning och betalningsföreläggande förfordringsanspråk i anställningsförhållanden .............................................................. 194 7.3 Följdändringar .......................................... 197 8 Hemställan.................................................... 199 Bilaga1 Utredningens lagförslag ......................... 201 Bilaga2 Sammanställning av remissyttranden ......... . 226