prop · FX03128 · 1974-12-31 00:00:00 — Den enligt min mening största garantin för att fondförvaltningenkommer att skötas på betryggande sätt erhålls, om den utövas i aktiebolagetsform. Härigenom kommer aktiebolagslagens regler att bli tUlämpliga påförvaltningsbolaget. Detta innebär en trygghet för dem som investerat medel iaktiefondsverksamheten. Jag förordar sålunda att det av lagen framgår att ettföretag som utövar aktiefondsverksamhet, dvs. fondbolag, skall vara aktie- bolag.1 saramanhanget vill jag också framföra uppfattningen att den nu förekommandefondförvaltningen i stiftelses form efter en övergångstid bör bringas attupphöra och i stället omvandlas till en verksamhet som utövas i aktiebolagsform. En annan fråga av central betydelse gällerförvaringen av fondegendoraen. Det är självfaUet ett väsentligt intresse fördera som investerat medel i en aktiefond att fondegendomen förvaras pä ettbetryggande sätt. Häri ligger också, som utredningen anfört, ett krav på reglersom hindrar eller försvårar obehöriga förfoganden beträffande fonden. Det måstedärför skapas garantier för att de investerade medlen förvaras åtskilda fråndet förvaltande bolagets tillgångar och så att den förvaltade fondegendomensamtidigt kan bli föremål för tUlsyn av offentlig myndighet. Utredningensförslag att låta en s. k. för\'aringsbank förvara tillgångarna har godtagits avremissinstanserna och är även enligt min mening välbetänkt. Jag tillstyrkerdärför en lösning i enlighet med förslaget. I det föregående har jag anfört vissa allmännasynpunkter på innehållet i en lagstiftning om aktiefondsverksarahet i vårtland. Jag har i det sammanhanget angett huvuddragen för regler om aktiefonderoch i samband därmed berört bl. a. frågor om investerarnas rätt tillfondegendomen samt om förvaltningen och förvaringen av denna. Ytterligare frågorav väsentlig betydelse i sammanhanget gäller bestämningen av begreppetaktiefondsverksamhet och avgränsningen av denna verksamhet mot annan liknandeverksamhet. Närmare regler mäste vidare utformas om det förvaltande företaget,bl. a. måste bestämmelser ges om minsta aktiekapital och om styrelsenssammansättning. Vidare måste riktlinjer för fondförvaltningen tas upp ilagstiftningen. För att erbjuda såväl investerare som tredje man erforderligtrygghet bör regler finnas om skyldighet alt inhämta tillstånd för rätt attutöva aktiefondsverksamhet och om det förvaltande bolagets funktioner ochbefogenheter. Regler måste finnas om förvaringen av fondegendomen. Av betydelseär också att bestämmelser ges i fråga om de i fonden ingående andelama, omfondandelsbevis och om inlösen av fondandelar. Vidare bör i lagen angesskyldighet för fondbolag att avge redovisning över aktiefonder samt omövertagande av fondförvaltningen för den händelse fondbolagets verksamhetskall upphöra. För att så långt möjligt ge investerarna och tredje man garantiför att aktiefondsverksamheten sköts på rätt sätt måste bestämmelser om tUlsynfinnas. Väsentligt är också att regler finns om skadestånd och straff vid feleller försummelse i fråga om förvaltningen av fondtiUgångama m. ra. En lagstiftning om aktiefondsverksamhet bör varaexklusiv, dvs. förbjuda sådan verksamhet i annan ordning än den av lagstiftarenangivna. I det föregående har framhållits att aktiefondsverksamhet i Sverigebör få utövas endast av svenskt företag. Begreppet aktiefondsverksamhet måsteanges uttö.nmiande i lagen som en klar avgränsning måste görasgentemot verksamhet på närliggande områden. Vissa former av verksamhet, vUka företer likhetermed den som utövas av aktiefondsföretag, bedrivs i av investmentbolagoch av aktiesparklubbar eller liknande samraanslutrungar. Som jag tidigarenämnt drivs investmentbolagets verksamhet vanligtvis i form av ett aktiebolag.Investraentverksamhet av samma slag kan också drivas genom ekonomisk förening.Investmentbolaget skiljer sig i flera avseenden från aktiefondsföretaget.Värdepappersinnehavet är sålunda en del av investmentbolagets egen förmögenhet,i vilken också ingår annan egendom. I egenskap av aktieägare i investmentbolagkan allmänheten därför förvärva och inneha värdepapper i en annan form än närfråga är om förvärv och innehav av andelar i ett aktiefondsföretag. Karaktäristisktför ett investmentbolags verksamhet är visserligen att den i likhet medaktiefondsföretagets verksamhet utövas under beaktande av önskemålet om en välfördelad sammansättning av värdepappersportföljen. Aktie-ägandet i eltinvestmentbolag kan eraellertid tjäna även andra syften än riskspridning.Vidare sker det tillskott av medel från allmänheten som bygger upp eller ökaraktiekapitalet i ett investmentbolag i form av teckning av och inbetalning föraktier i saraband med emissioner. Utredningen anser det önskvärt attlagstiftningen om aktiefonder avgränsas så, att den inte omfattarinvestmentbolag. Andra former av värdepappersförvärv förekomraergenom aktiesparklubbar och liknande samraanslutningar mellan en större ellermindre gmpp personer. Sådan verksarahet är i allmänhet begränsad tUl en visspersonkrets, t. ex. anställda vid ett företag eller medlemraar i en förening,och riktar sig inte till aUmänheten. Eftersom denna verksamhet bara riktar sigtill en begränsad krets av personer, anser utredningen att behovet av attomgärda verksamheten med detaljerade föreskrifter från alhnän synpunkt inte ärlika stort. Verksamheten bör därför inte omfattas av enaktiefondslagstiftaing. Mot bakgmnd av det anförda föreslår utredningen attbegreppet värdepappersfondrörelse i lagen bestäms som en rörelse, vars ändamålär att förvalla en huvudsakligen av aktier, obligationer eller andra värdepapperbestående och från rörelsens övriga egendom skild förmögenhet(värdepappersfond) och att erbjuda aUmänheten att sätta in medel i fonden motbevis om rätt tUl andel i fondens beräknade värde. Dettasätt att ange verksamheten har i stort sett läm- nätsutan erinran av remissinstanserna, I några yttranden framförs emellertidinvändningar. Man har sålunda pekat pä att den föreslagna avgränsningen avaktiefondsverksamheten skulle kunna tolkas som ett hinder för denplaceringstjänst som banker och fondmäklare erbjuder sina kunder och i sambandmed vilken det finns ett behov av samförvaltning av mindre och medelstoraförmögenheter. Man har vidare framhållit att förslaget innebär ett hinder förhandel med certifikat, dragna mot en gemensara depå av värdepapper. På sätt närmare utvecklas i specialraotiveringenfinner jag de nu redovisade invändningarna inte ha sådan tyngd att de i ochför sig kan anses utgöra något hinder för den av utredningen föreslagna avgränsningengenteraot annan verksamhet som avser förvärv av värdepapper. Däremot kan enligtmin uppfattning vissa invändningar riktas mot den lagtekitiska utformningen avaktiefondsbegreppet och den av förvaltningsförelaget bedrivna verksamheten.Dessa två grundläggande element i en aktiefondslagstiftning bör hållas klarareåtskilda och bestämmelserna ges etl tydligare innehåll. Av betydelse anser jag som jag också tidigare framhållit vara bl. a. att fondens karaktär av enandelsägarnas gemensam.ma egendom kommer till klart uttryck och att verksamhetensart blir tydligt angiven i lagen. Innan jag går närmare in på dessa spörsmålvill jag ta upp en fråga av huvudsakligen terminologisk art. En remissinstans, dåvarande riksskattenämnden, harframhållit att den av utredningen använda beteckningen rörelse i samband med uttrycketvärdepappersfondrörelse bör bytas ut mot "verksamhet". Jag delardenna uppfattning. Begreppet rörelse för enligt rain mening närmast tanken tiUdet skattemässiga området, medan "verksamhet" uttrycker en vidaresyftning. Termen verksamhet bör därför användas i stäUet för"rörelse". I sammanhanget vUl jag erinra ora att någrareraissinstan-ser föredragit ullrycket aktiefond i stället för det avutredningen begagnade "värdepappersfond". Även ora benäraningenaktiefond inte i samma utsträckning som "värdepappersfond"återspeglar fondtillgångarnas karaktär och därför måhända inte är helt adekvati detta sammanhang, förekommer uttrycket aktiefond dock ilagstiftningen (35 § 3 mora. Denna beteckning innebärockså en kortare uttrycksform. Jag förordar därför att benämningen aktiefond ifortsättningen används i stället för uttrycket värdepappersfond. Som framgått av det föregående är ett utmärkandedrag för en aktiefond att den består huvudsakligen av aktier eller andravärdepapper och atl den uppkommit genom kapilaUillskott från allmänheten(fondandels-ägare). Jag har tidigare också framhållit att karaktäristiskt förfonden enligt mitt förslag är att den ägs av fondandelsägama gemensamt. Dessaför en aktiefond kännetecknande egenskaper bör framgå vid bestämningen avaktiefondsbegreppet. Aktiefondsverksamhetenär inriktad huvudsakligen på förvaltning av fondenoch försäljning till aUmänheten av fondandelar. Även inlösen av andelar ingår iverksamheten. Förvaltningen omfattar bl. a. placering av investerade medel ivärdepapper. Denna del av aktiefondsverksamheten är av central betydelse närdet gäller bestämningen av tillåtna forraer för liknande verksamhet ochavgränsningen gentemot ej tillåtna verksamhetsformer. Aktiefondsverksamhet bör,som nämnts, få utövas bara i aktiebolags form. Genom aktiebolagsformen skapasförutsättningar för att verksamheten utövas under betingelser som är ägnadeatt ge tillfredsställande skydd åt dem som investerar raedel i aktiefonder. Detfinns eraellertid forraer av placeringar av enskUdas raedel i värdepapper sorastarkt påminner om aktiefondsverksamhet utan att dock kunna hänföras till sådanverksamhet. Om placering i dessa former sker under betryggande fömtsättningar,torde anledning saknas att i lag förbjuda dem. Saknas emellertid norraalamöjligheter till kontroll av att investerarnas medel inte sätts i fara, bör deinte tUlåtas. Uttryckliga av-gränsningsregler är därför nödvändiga. Medel tillinvestering i en aktiefond erhålls genom kapitaltillskott från deltagare blandallmänheten. Utredningen avvisar tanken på att geraensarat aktiesparande fårutövas i förra av ett enkelt bolag, i vUket allraäiUieten erbjuds att träda insora bolagsmän. Bolagets värdepappersportfölj är här inte fristående frånbolagets övriga förmögenhet och ett aktiesparande i denna form skulle inte bliunderkastat de för fondbolagen gällande bestämmelserna. Investerama skulledessutom i ett enkelt bolag med obegränsat antal delägare i praktiken koraraaatt sakna allt inflytande på verksaraheten. Ett gemensamt värdepappersinnehavunder sådana betingelser skulle således innebära risker för investerarna. JagviU i likhet med remissinstansema instämma i uppfattningen att gemensaratakliesparande inte bör få förekomraa i det enkla bolagels form, närverksamheten riktar sig till allraänheten. Över huvud taget anser jag det intelämpligt att företag som drivs under personUgt ekonomiskt ansvar har hand ommedel som på detta sätt investeras av allmänheten. Därför bör inte heller företagsformernahandelsbolag eller kommanditbolag tUlåtas. Däremot kan det inte gärna komma ifråga att uppställa förbud mot sådan verksamhet som utan att kimna hänförastill aktiefondsverksamhet så som denna angetts i det föregående avser förvärvav värdepapper på grundval av kapitaltillskott från allmänheten, omverksamheten utövas av aktiebolag eller av ekonomisk förening. Genombestämmelserna i såväl aktiebolagslagstiftningen vUken är tUlämplig påinvestraentbolagen som lagstiftningen om ekonomiska föreningar tordenämligen de väsentligaste kraven på trygghet och inflytande för investeramavara uppfyllda. Jag finner sålunda att hinder inte bör föreligga mot att sådanverksamhet bedrivs som går ut på värdepappersförvärv i någon av dessa former.Detta bör komma tUl klart uttryck i lagen. Verksamhet sora inte riktar sig till allmänhetenutan bara tUl en begränsad krets av personer omfattas inte av utredningensförslag till lagstiftning. Jag delar utredningens uppfattning att den enskUdei dessa fall bör ha frihet att i största möjliga utsträckning själv bestäraraaom sina ekonomiska förhållanden och att det saknas anledning att underkasta enverksarahet, sora inte vänder sig tiU allm,änheten, begränsningar som inte ärnödvändiga från allmän synpunkt. En fråga som hänger samman med lagenstUlämpningsområde gäller ett fondbolags försäljning av fondandelar under sådanaformer att det kan ifrågasättas, om verksamheten är att hänföra tillaktiefondsverksamhet enligt den bestämning jag förordat. Jag syftar påsådana s. k. sparplaner eller investeringsprogram, som innebär att den blivandefondandelsägaren förbinder sig att regelbundet betalain fasta belopp som, så långt de inbetalade medlen förslår, omsätts ifondandelar. Fondandelsbevis och kvotdelar av bevis omhänderhas underinbetalningstiden av en bank. En sädan investeringsform kombineras ibland medannat sparande, t. ex. försäkrings- eller banksparande. Det synes inte varamöjligt att i lagtext göra en klar avgränsning mellan dels alla de aktivitetersom kan tänkas förekomma och som i realiteten bara är att anse som enförsäljningsforra vid utövande av aktiefondsverksamhet och dels sådana typer avvärdepappersförsäljning som inte bör hänföras till aktiefondsverksamhet. Nuberörda spörsmål bör enligt min mening bedömas från fall till fall och får lösasi rättstillämpningen. 5.4.3Fondbolags aktiekapital och styrelse, m. m. 1 det föregående har jag anslutit raig tillutredningens och reraissin-stansernas uppfattning att ett fondbolag skall varaaktiebolag och underkastat de regler sora gäller för aktiebolag i allraänhet,i den raån annat inte följer av den nu föreslagna lagen om aktiefonder. Sora tidigare nämnts bör särskilt tUlstånd krävasför utövande av aktiefondsverksamhet och verksamheten stå under tUlsyn.Utredningen föreslår att uppgiftema att lärana tiUstånd och utöva tillsyn skallanförtros åt bankinspektionen. Förslaget har tUlstyrkts eller lämnats utanerinran av alla remissinstanser. Också jag anser att bankinspektionen, somredan nu har tUlsyn över bl. a. banker, fondkoraraissionärer, och , är den rayndighet sora ärbäst lärapad för dessa uppgifter. Jag tillstyrker därför förslaget. TiU dennärraare behandlingen av frågor ora tillståndsgivning och utövande av tillsynåterkommer ajg i det följande. Ett spörsmål av stor betydelse gäller vilka kravsom bör ställas i fråga om den minsta storleken av ett fondbolags aktiekapital.Enligt aktiebolagslagen får aktiekapitalet för ett aktiebolag numera intesättas lägre än 1 lagen (1919:240) om fondkommissionsrörelse och fondbörsverksarahetuppställs etl kapitalkrav på i princip . för enskildfondkommissionär och handelsbolag och på . för annat aktiebolag änbank. Bakgrunden till sistnäranda bestämmelser som penningvärdeinnebar betydligt strängare krav än vad som gäller var enligt motiven(prop. 1919: 114, 1 LU 1919: 15 och 20, rskr 1919: 109) att en fondkomraissionärborde äga en viss allmän ekonomisk gmndval för sin rörelse. Bestäraraelsemaansågs också i viss mån kunna indirekt bidra tUl tryggheten för de kunder somanförtrott fondkommissionären pengar och värdepapper. Utredningen anser attkrav på ett minsta aktiekapital bör uppställas också för fondbolag och föreslårett minimikapital på , vilket skall vara helt inbetalat innanverksamheten påbörjas. Förslaget har lämnats utan erinran av alla utom tvåremissinstanser. Den ena av dessa förordar att det bundna kapitalet ställs iviss relation till de aktiefonder sora bolaget förvaltar. Den andra instansengodtar ett minimikapital på . men anser att det dämtöver bor ställaskrav på att kapitalet är tiUräckligt stort med hänsyn till bolagets verksamhetoch att denna fråga fortlöpande bör prövas av bankinspektionen. För egen del vill jag anföra följande. Ettfondbolag torde frän rent företagsekonomiska synpunkter som regel inte ha behovav något större rörelsekapital, om man tänker på de försäljnings- ochförvaltningsprinciper som vanligen följs. Som utredningen anfört finns detemellertid av andra skäl anledning att uppställa krav på en viss minstakapitalstorlek hos ett fondbolag. Liksora t. ex. fondkoraraissionärens kunderhar anspråk på ekonomisk solvens hos kommissionären är det viktigt för köpareav fondandelar att det finns en betryggande ekonomisk grundval för fondbolagetsverksamhet. Även om andelsägarnas medel omhänderhas av en förvaringsbank ochdärför inte komraer att slå direkt under fondbolagets vård, kan vissasäkerhetsrisker uppkomraa. Fondbolaget kan t, ex. ha ådragit sigskadeståndsskyldighet gentemot fondandelsägare eller tredje man. Det är därvidav betydelse att aktiekapitalet är tillräckligt slort för att åtminstone iviss utsträckning skapa ekonoraisk trygghet i verksaraheten. Också enligtEuroparådets och riktlinjer förutsätts att ett fondbolag skall ha visstrainsta aktiekapital tUl skydd för fondandelsägarna. Enligt Europarådetsriktlinjer får raedlemsstatema själva bestäraraa storleken av det kapital soraskall vara inbetalat. OECD-reglerna anger däremot att kapitalet enligttiUsynsmyndighetsns bestämmande skall uppgå till . 1 Enligt lagen (1973: 303) om ändring i lagen (1944:705) om aktiebolag, vilken trätt i kraft . För bolag, sombildats före lagens ikraftträdande, gäller enligt lagen (1973: 1081) om ändringi förstnämnda lag de äldre bestämmelsema i aktiebolagslagen, dvs. krav pä ettminsta aktiekapital pä . till utgången av . Därefter skall ävenäldre bolag ha ett aktiekapital på lägst . finnerdet naturligt och lämpligt att ställa högre krav pä visst minsla aktiekapitalhos ett fondbolag än vad som ställs på aktiebolag i allmänhet. Kravet börenligt min mening ställas högre än utredningen föreslagit. Att helt följaOECD:s rekommendation och sålunda för fondbolagen kräva elt aktiekapital på . finner jag dock vara att gå för långt. Däremot kan det finnasfog för att uppställa krav på att aktiekapitalet skall stå i visst förhållandetiU fondernas storlek. En lämplig nedre gräns för aktiekapitalet anser jagvara , om värdet av den eUer de aktiefonder som fondbolagetförvaltar saramanlagt uppgår tUl högst 50 milj. kr. Är fondvärdet högre, bör ienlighet med rekommendation krävas ett minimikapital på . Jagförordar att bestämmelser av nu berört innehåU, som inte torde vålla någrasvårigheter i tillämpningen, upptas i lagen. Medhänsyn till aktiefondsverksamhetens art bl. a. det förhållandet att ettfondbolag kan komma att förvalta betydande belopp som uppsamlats frånallmänheten finns det anledning att ställa särskilda krav i fråga oraföretagets ledning. För att inttesset av allsidig fackkunskap skall kunnatUlgodoses föreslår utredningen att antalet styrelseledamöter i ett fondbolagalltid skall vara minst fera. Härav följer, raed tUlämpning avaktiebolagslagens regler, att verkställande direktör alltid skall finnas i ettfondbolag. Utredningen framhåller att något särskilt stadgande därför intebehövs i detta hänseende i den föreslagna lagen. Utredningen diskuterar ocksåmöjligheten att i lagen införa krav på särskild kompetens för styrelseledamot ifondbolag eller föreskrift att ledaraöterna skall ha erforderlig insikt iekonoraiska frågor. Utredningen avstår dock från att föreslå sådana vUlkor.Däreraot bör enligt utredningen ett allmänt krav på lämplighet uppställas närdet gäller bolaget. Härigenom kommer också en bedömning av personerna iföretagsledningen att ingå som ett led i prövningen av bolagets lämplighet. Utredningens förslag i fråga om styrelsens storlekgodtas i allmänhet av remissinstanserna. I ett yttrande anförs dock attminimiantalet styrelseledamöter kan synas väl lågt, i synnerhet för bolag sombUdar flera fonder raed olika inriktning. Jag delar uppfattningen att antaletstyrelseledamöter i ett fondbolag bör vara minst fem. Härigenora kan krav påallsidighet i styrelsens samraansättaing tUlgodoses, bl. a. kommer med hänsyntill aktiebolagslagens regler alltid en verkställande direktör att utses. Somframgår av det följande föreslår jag att särskilda styrelseledamöter utses somrepresentanter för fondandelsägarna. Del kan med hänsyn härtUl föreligga ettbehov av flera ledamöter än fera i styrelsen. Elt större antal kan också varapåkallat raed tanke på verksarahelens omfattaing, fondemas olika inriktning, m.m. Någon övre gräns för antalet ledaraöter behöver enligt rain raening inteanges i lagen. 1likhet med utredningen anser jag att särskUda kvalifikationskrav beträffandeledamöterna inte bör uppställas i lagen, bl. a. därför att fondbolagensverksamhet kan komma atl organiseras på olika sätt. Om styrelsen i ettfondbolag, utöver sin allmänna roll av företagsledning, också har hand oraandra uppgifter sora investeringsbedömning, köp och försäljning av värdepapper,distribution av fondandelar ra. ra., måste särskilda krav på specialiseradkunskap hos styrelseledamöterna uppställas. Är däreraot verksamheten uppdeladnär det gäller andelsförsäljning, marknadsanalys, placeringstjänst etc, kandelvis andra fordringar ställas på fondbolagsstyrelsen. Dessa frågor bör kunnabedömas från fall till fall. Som framgår av det följande föreslår jag attfondbolag skall ha särskUt tillstånd för att utöva aktiefondsverksamhet ochatt en av förutsättningarna för tillstånd skall vara att bolaget finneslämpligt att utöva verksaraheten. Organisationen av verksamheten ochsakkunskapen hos bolagsledningen kommer härvid att ingå som ett led i denprövning av bolagels läraplighet sora jag föreslår skall ske innan tillståndlämnas. Utredningen föreslår en uttrycklig föreskrift ilagen att fondbolaget vid förvaltningen av aktiefond skall handla uteslutande ifondandelsägarnas gemensamma intresse. Utredningen framhåller att fondandelsägamasjälvfallet har ett väsentiigt intresse av att fondens tUlgångar placeras såfördelaktigt som möjligt utan onödigt risktagande. Fondandelsägarna har ocksåintresse av att verksamheten utövas effektivt och i överensstämmelse med godaffärssed. De kan därför ha berättigade krav på insyn och medinflytande iverksaraheten. Utredningen föreslär att dessa krav tillgodoses genom attfondandelsägarna blir representerade i fondbolagets styrelse med minst enledamot, som skall ha tUl särskUd uppgift att vaka över alt fondandelsägamasintresse vederbörligen beaktas. Genom denna huvudsakligen övervakande funktionskulle den särskilde ledamoten också utgöra ett komplement tUlbankinspektionens tiUsynsverksamhet. Utredningen påpekar att den förordadelösningen inte garanterar andelsägarna den eftersträvade insynen. a. kanen sådan särskild ledamot ha svårt att upptäcka missförhållanden som man vUldölja för honom. Förslaget har i allmänhet tUlstyrkts eller lämnatsutan eruiran av remissinstanserna. Två instanser går något längre änutrednuigen och förordar att antalet särskUda ledamöter utökas. Förslaget avstyrks av några instanser, vilkapåpekar att, då det gäller fondens förvaltning, alla styrelseledamöter ärförhindrade att företräda andra intressen än fondandelsägarnas och att de, omde bryter mot denna regel, kan drabbas av skadeståndsskyldighet. Dessainstanser anser också att en särsldld representant för fondandelsägama istyrelsen knappast är en bättte garanti för att hindra överttädelser frånfondbolagets sida än en revisor som utsetts av bankinspektionen. behandlingav andra frågor än sådana som rör förvaltningen av fonden, t. ex. bestämmandeav förvaltningsersättning tUl fondbolag, kan den särskilde ledamoten komma i ensådan intressekollision att aktiebolagslagens jävsregler kan bli tUlämpliga.Sora ledamot av styrelsen har han näraligen i första hand att ta tUl varabolagets intressen, medan han enligt förslaget närmast skulle i styrelsen företrädafondandelsägamas intresse. Nämnda instanser motsätter sig därför förslaget omen särskUd ledamot och föreslår att fondandelsägarnas intressen tillvaratas,utom av bankmspektionen, av en god raan eUer godmansstyrelse. IUkhet med utrednmgen och majoriteten av remissinstansema tUlstyrker jag attfondandelsägama ges representation i fondbolagets styrelse. När det gällerantalet sådana särskUda ledamöter finner jag det väsentligt attrepresentationen får sådan omfattning att fondandelsägarna ges erforderligmöjlighet till insyn och medbestämmande.