prop · FX0383 · 1974-12-31 00:00:00 — Tingsrätten framhåller, att en sammanslagning av regleringsavgifteroch fiskeavgifter till en enhetiig vattenföretagsavgift kan synas naturlig.Sora argument raot en dyhk saramanslagning har utredningen åberopatkomplikationer, främst av administrativ natur. Även om utredningen inte allsbelyst vari dessa komplikationer skulle bestå, är det möjligt att en enhetligavgift skulle vara olämplig. Tingsrätten vill därför inte påfordra en sådan. iVästernorrlands län noterar raed tillfredsställelse, att utredningenåstadkommit vissa förenklingar i avgiftssysteraet och sökt nå en så näraöverensstämmelse som möjligt raellan de kvarstående avgiftema. Länsstyrelsenanser mot bakgmnd av lagstiftningen om återställningsåtgärder i avlystflottled (se prop. 1969r 104) att raan redan nu bör se till att det finnstUlgångar för en återställning i våra vattendrag, när kraftverk ochregleringsanläggningar läggs ner sora i fortsättningen obehövliga.Länsstyrelsen föreslår, att varje kraftföretag åläggs att lUlskapa en särskUdfond för återställningsåtgärder i berörda vattendrag och att tillskotten tUldenna fond sker genora domstolsbe-slämda avgifter från kraftföretagen. Utredningensförslag i denna del tillstyrks eller lämnas i huvudsak utan erinran avflertalet remissinstanser. Åtskilliga avvikande synpunkter framförs. Utredningens förslag attskyldigheten alt utge bygdeavgift begränsas tUl kraftföretagen kritiseras avnågra remissinstanser. ifrågasätter skäligheten avbegränsningen till regleringar för vattenkraftsändamål. Vatten kan ju ävenlUlgodogöras för den kommunala förbrukningen eller för industriändamål somfabrikationsvatten och allt flera vattenregleringar genomförs nuraera för dessaändamål. Det finns enligt tingsrättens mening knappast något sakligt skäl föralt inte avgift skulle utgå också för sådana regleringar. Tingsrätten föreslårdärför att avgiftsplikt införs för alla slag av regleringar. iJönköpings län har särskUt övervägt om inte bygdeavgift bör erläggas för störrevattenbortledningar t. ex. för vattenförsörjning. Sådana företag kan medföraallvarligt intrång i allmänna bygdeintressen raen vanligen syftar de till atttillgodose bygdens eget vattenbehov. I fråga om vattenbortledningar sora görsför att tUlgodose andra vattenbehov än bygdens egna är det däremot angelägetatt intrång i allraänna bygde-inlressen kompenseras. Eftersora i allabeaktansvärda fall korapensa-tion kan utgå i förra av villkorsmedel, harlänsstyrelsen stannat för att bygdeavgift inte skall utgå förvattenbortledningar. Jämtbygdens tingsrätt förordar avgiftsplikt även för andraförelag än kraftföretag på sätt nu gäller och alltjärat föreslås gälla i frågaora fiskeavgift enligt 2 kap. 10 §. Det är av allraänna rättviseskäl motiveratalt införa avgiftsplikt för alla företag sora orsakar inverkan på bygdensförhållanden. En kompensation genom vUlkorsmedel skulle innebära dels attföretag, som medför kännbart intrång men inte skall underställas Kungl. Majrtsprövning, slipper kompensationsskyldighet, dels att sökanden tUl ett företagsom skall underställas Kungl. Majrts prövning inte på samma sätt som sökandentUl ett kraf Iföretag från början kan beräkna kostnadema för företaget.Föreningen framför raotsvarande synpunkter. I fråga om gmndema förberäkning av den föreslagna bygdeavgiften framförs många olika synpunkter.Jämtbygdens och Umebygdens tingsrätter samt Föreningen framhåller alt förslaget till ändring av beräkningsgrandemainnebär en avsevärd förenkling i förhållande till nuvarande regler. Bålforsenskraftaktiebolag ifrågasätter om inte beräkningarna kunde förenklas ytterligare.Vattenöverdomstolen tillstyrker förslagel att införa avgift även för kraftverkoch att slopa avgiften för korltidsregleringar. Vattenöverdomstolen anser deldäremot vara tveksarat om man bör ändra granderna för beräkning avårsregleringsavgifl. Det av utredningen föreslagna systemet Prop.1974: 83 128 medmagasinsvolymen sora beräkningsgrund är på det sättet sämre än det nuvarandesystemet att det inte direkt återspeglar nyttan av regleringsföretaget. Enfördel raed förslaget är eraellertid att det förenklar avgiftsberäkningen.Vidare medför det att man i princip får överensstämmelse med deberäkningsgrander sora gäller i fråga ora fiskeavgift enligt 2 kap. 10 §. Eftersom utredningen utgår från att den totala avgiftsnivån i landet inte börhöjas, kommer förslaget om kraftverksavgift och nya beräkningsgrunder förårsregleringsavgifl att leda till en omfördelning av avgiftsmedlen. Såsomframgår av betänkandet skulle avgiftsmedlen i öka kraftigt påbekostnad av medlen för främst och i någon raån även Uraeälven.Vidare skulle en omfördelning komma att ske från reglerings- tillkraftverks-bygder inora ett och sararaa vattensystem. Enligtvattenöverdom-stolens mening skulle det närmast vara stötande alt på detta sättgynna på bekostnad av glesbygder i övre sora allvarligtpåverkas av vattenkraftutbyggnader. För att i någon raån raot-verka dennaorafördelningseffekt kan raan ulforraa beräkningsgrunderna förårsregleringsavgiften så att förutora raagasinsvolymen även fallhöjdenbeaktas. Om man använder schablonmetoder för att beräkna fallhöjden komplicerasinte beräkningsförfarandet nämnvärt. Vad beträffar omfördelningen raellanreglerings- och kraftverks-bygder har utrednmgen antytt en lösning av deltaproblera. Den innebär i princip att raan för samman avgiftsraedel för olikareglerings-och kraftverksföretag i ett vattensystem till en enda fond och attfördelning av fondens raedel mellan berörda bygder inora vattensystemet sker iförhållande till graden av inverkan på bygden. Vattenöverdomstolen har sigbekant att ett liknande förfarande tillämpas av en länsstyrelse i Norrland.Där ett vattendrag går genom två eller flera län torde förfarandet förutsättaatt länsstyrelserna komraer överens i frågan eller att den löses genombestämmelser i administrativ ordning. Utredningen föreslår attövergången till det nya systemet sker på en gång för hela vattendrag, så snartdet tUlkoraraer ett nytt avgifts-pliktigt företag eller oraprövning i någolfall skall ske av utgående avgift. Vattenöverdomstolen är inte alls övertygadora att en saratidig omprövning för samtliga företag är så enkel somutredningen viU göra gällande. Om man har den utgångspunkten attavgiftsbelastningen i princip inle får öka, torde det emellertid varaofrånkomligt med en sådan samtidig oraprövning. Även ora man skulle accepteraen ökad avgiftsbelastning talar vissa skäl för utredningens förslag. Också ensuccessiv övergång till det nya systemet raedför näraligen svårbemästradeproblem, eftersom man i allmänhet måste räkna raed ett flertal års- och korttidsreglermgsföretagi samma vattendrag, för vilka avgiftsperioderna löper ut vid olika tidpunkter.Som utredningen anfört kan det vidare anses i och för sig ändamålsenligt attavgiftsfrågorna Prop.1974: 83 129 för varje vattensystem komraer under bedöraande i ettsararaanhang. Sora framgår av det anförda är utredningens förslag behäftatmed brister, som gör att det inte kan godtas oförändrat. Vattenöverdomstolenhar redan antytt en möjlighet att jämka beräkningsgrunderna för att delvis rådabot på dessa nackdelar. En ännu bättre lösning är emeUertid enligtvattenöverdomslolens mening alt övergå till ett system med enbartkraftverksavgift av den typ som utrednuigen föreslagit. En sådan avgift kanlätt avvägas så att totalbelastningen för ett vattensystem blir i huvudsakoförändrad jämförd raed nuläget. Den förenkling av avgiflsbcräkningen sora utredningen eftersträvar blir ännu större om man har bara en avgiftatt räkna med. Även övergången till det nya systeraet blir enklare. Däremotförstärks omfördelningseffekten inom varje vattensystera. Sora redan anförtskan eraellertid denna konsekvens eliraineras genora lämphg fondbildning. Vattenöverdomstolen tar också upp frågan ora hur man skall få reda på deninstallerade effekten. Det är inte lämpligt att, som utredningen föreslår,enbart utgå från uppgiftema i ansökningshandlingama, eftersora den verkligaeffekten ofta är större än den från början uppgivna. Ett säkrare värde kanenligt vattenöverdorastolens mening erhållas om man utgår från raärkeseffektenhos generatorerna. Vattenöverdomstolen ansluter sig till utredningens förslagatt avgift inte skall utgå om antalet avgiftsenheter understiger 2 000. Vattenöverdomstolen förutsätter, att förslagel innebär att ett äldreregleringsföretag vid omprövning skall befrias från avgiftsplikt, ora sådaninte föreligger enligt nya lagen. Med förslaget att från avgiftsskyldighetundanta regleringsmagasin med mindre volym än 30 miljoner kubikraeter harutredningen avsett att undanta även korttidsregleringarna.Vattenöverdorastolen anser det emellertid inte uteslutet med korttidsmagasinpå mer än . Det förekommer korttidsregleringar i anslutningtill årsregleringar med en latitud sora delvis faller utanför latituden för årsregleringen. Enligt vattenöverdomslolens mening krävs därför ettuttryckligt undantag för korttidsregleringama. Umebygdens tingsrätt anser dettveksamt om gränsen för avgiftsskyldighet vid regleringar bör ligga så högtsom vid . Regleringar av ett flertal sjöar inom en ochsamraa bygd, vilka samraantagna kan innebära stor olägenhet för bygden, kan dåkomma att bli avgiftsbelagda enbart i form av kraftverksavgift. Utredningenssyfte att på ett enkelt sätt undanta korttidsregleringarna kan självfallettUlgodoses på annat sätt. Den av utredningen föreslagna"mängdrabatten" kan även diskuteras. Hög utbyggnadsvaltenföring torderegelmässigt medföra häftig och för bygden obehaglig korttidsreglering och iden mån ett stort års- eller flerårsraagasin uppnåtts genora hög reglerings-amplitud fmns knappast skäl för. Hänsyn kan dock i de enskildafallen tas till sådana förhåUanden vid besläraning av avgiften inora latituden. 9 1974.1 saml Nr 83 Synpunkterpå granderna för beräkning av bygdeavgiften fraraförs även av andrareraissinstanser. Kammarkollegiet konstaterar, att regleringsbygderna genomden föreslagna reformen går miste om uppskattningsvis hälften av sUt nuvarandeavgiftsunderlag tUl förmån för kraftverksbygdema längre nedströms. Förregleringsbygderna är detta naturligtvis en klar försäraring. Utredningenspåslående att det från byg-deinlressenas synpunkt skulle vara likgiltigt kanalltså inte vara riktigt. TiU ledning för domstolarna hade det enligtkararaarkoUegiets rae-ning varit önskvärt med en mera åskådlig redovisning avutredningens undersökningar av utfallet av det nya avgiftssystemet, exempelvisgenom en fullständig redovisning av utredningens beräkningar för ett av de iundersökningen ingående vattendragen. Det sätt på vilket materialet nuredovisas tUlåter knappast någon kontroll eller bedöraning av metodiken.Länsstyrelsen och lantbruksnämnden i anser, att raöjlighet börfinnas att döraa ut bygdeavgift även när antalet avgiftsenheter understiger 2000. I så fall bör den årliga avgiften förvandlas till ett engångsbelopp. VASOhälsar raed tUlfredsstäUelse att det nya systemet är enkelt att tUlämpa. Närbygdeavgiften delas upp raellan regleringar och kraftanläggningar, bliremeUertid följden ofta en väsentlig omfördelning mellan de olikakraftföretagarna av avgiftsbördan. Omfördelningen inskränker sig inte baratill förhållanden inom en och samma alv utan komraer även att fraraträda vidjämförelse raellan olika älvars totala avgiftsbelastning. Det nyaavgiftssystemet bör enligl dock godtas för nytillkommande utbyggnader. Mertveksarat är att tillärapa systeraet på äldre utbyggnader. De nyaavgiftsreglerna kan för ett äldre företag innebära att företagets rättsskydd,grundat på lagakrafiägande beslut, bryts igenom. Detta är ur principiell synpunktbetänkligt och kan även medföra ofördelaktiga ekonomiska konsekvenser. framståsom klart otillfredsställande ora äldre avgifter kan sänkas. Enligtlänsstyrelsens raening bör det inte heller få ske, i vart fall inte utansaraband raed lagstadgad oraprövning per tioårsperiod. Svenska teknologförenlngenanser det viktigt att avgiften knyts till den inverkan på bygden ett företaghar. En sådan grund för beräkningen av avgiftens storlek skulle ocksåöverensstäraraa med i andra sammanhang diskuterade miljöavgifter. kommunanser, att bygdeavgiften bör sättas i relation till företagets vinst. Enklart negaliv inställning till förslaget har i län.Länsstyrelsen anser, att del är av underordnad betydelse att försöka uppnå entotal balans raellan regleringsavgifter och bygdeavgifter för riket i desshelhet. Av vida större intresse är i stället utfaUet av det föreslagnasysteraet för varje enskilt kraftföretag. Avsevärda skillnader uppstår, bl. a.drabbas av en rainskning med inte årligen.Det finns även skäl att räkna med en betydande omfördelning av avgifter frånSkellefteälvens reglerings-magasin, som hgger i , tillkraftverksbygdema nedströms. För länet utgår f.n. 3,5 miljoner.kronor, varav3,1 faller på och 0,4 på nederbördsområde.Länsstyrelsen har inget väsentiigt att erinra mot den av utredningen föreslagnakonstmktionen men motsätter sig bestämt införandet av ett system som raedsäkerhet koraraer att innebära ett klart försärarat ekonoraiskl läge förkraftföretagsbygderna i . Förslaget kan leda till entillfredsslällande fördelning av avgiftsraedlen endast ora berörda bygdergenora korapensation i någon form exerapelvis villkorsvägen bibehålls viden oförändrad reell raedelstiUdelningsnivå. Om en sådan fördelningsprincip intekan koraraa till stånd, är det bäst att nuvarande syslem bibehålls. Arjeplogskommun ställer sig ytterst tveksam till förslaget, eftersom det torde kommaatt medföra en minskning av tillgången på avgiftsraedel för koraraunen. Fleraremissinstanser uttalar sig i raotsats till utredningen för en höjning avavgiftsnivån. Vattenöverdomstolen anser, att en ändring av gällande latitud börske . Härför talar för det första det förhållandet attkonsumentprisindex stigit med , då latitudensenast fastställdes. Vidare har förekommit omprövningsfall då en fullständiganpassning efter penningvärdet inle kunnat ske, eftersom raaxiraiavgiften 8kronor då skulle ha överskridits. Kammarkollegiet kritiserar utredningensarguraentering i fråga om avgiftsenhetemas storlek. Försöket att fastställa engräns för medelsbehovet ter sig något verklighetsfräraraande. Utredningen harockså övervägt vad en högre avgiftsnivå skulle innebära för kraftindustrin ochåberopar härvid det kärva läge denna industri arbetar i. Den i sammanhangetdominerande redan utbyggda vattenkraften kan enligt kollegiets mening knappastsägas arbeta i ett betryckt ekonomiskt läge. Ifråga ora penningvärdeförändringen uttalar utredningen, att den dågjorda anpassningen var tilltagen raed så vida raarginaler att någonytterligare anpassning f. n. inte är påkallad. ändring av latitudeninnebar eraellertid en materiell höjning av avgiftsnivån (se prop. 1959r 31 s.31). Penningvärdeförändringen motiverar enligt kollegiet i och försig en uppskrivning av avgiftsnivån med . Konsekvenserna avutredningens förslag kan illustreras raed att ett äldre företag raed dennorraala avgiften per turbinhästkraft redan vid övergången till detnya systemet kan komma i 8-kronorsnivån med hänsyn tUlpenningvärdeförändringen, medan ett nytiUkoraraande företag avraotsvarande typ placeras i 5-kronorsnivån. Eftersom i fråga om befintligaföretag den nya avgiften skall avvägas med hänsyn till det belopp som utgåtttidigare, är latitudsnivån i princip av mindre intresse. Det kan för dessaföretag alltid bli fråga om jämkningar till undvikande av obilliga ändringar uppåt eller nedåt i avgiftsskyldigheten. En anpassning tiU penningvärdeförändringensedan 1959 är därför enligt kararaarkoUegiets raening påkallad. Den börlärapUgen ske på sarama sätt sora utredningen föreslagit beträffandefiskeavgift enligt 2 kap. 10 §, dvs. genom en rainskning av avgiftsenhetensstorlek. Avgiftsenheterna bör förslagsvis bestämmas till fyra resp. åttakilowatt och raagasinsryrad. Länsstyrelserna i ,och , länsorgan förvattenkraftsfrågor särat ett antal kommuner betonar det stora behov som finnsav avgiftsmedel och den stora betydelse som dessa avgifter har och kräver enhöjning av avgiftsnivån. Möjlighetemaatt beakta framtida förändringar i penningvärdet behandlas av någrareraissinstanser. Vattenöverdomstolen anser i likhet med utredningen, att detär principiellt olämpligt att på ett speciellt rättsområde införa automatisktverkande regler sora kan påverka kostnadsutvecklingen. Ett indexregleratavgiftssystera bör därför inte komma i fråga. En anpassning efterpenningvärdet bör i stället, som utredningen föreslår, ske i samband medomprövning av fastställd avgift. Därvid måste eraeUertid beaktas att, omavgiftslatitudens övre gräns förblir oförändrad, relationen mellan olikaföretags avgiftsbelastning utjämnas efterhand som den högsta avgiftsnivån nås.För att komma till rätta med denna inte önskvärda konsekvens måsteavgiftslatituden med jämna mellanrum anpassas efter penningvärdet. Vidomprövning av avgiften efter en latitudjustering som föranletts av ändring ipenningvärdet måste man vara uppraärksara på risken för dubbelräkning.Anpassning efter penningvärdet kan näraligen ske antingen genom att avgiftenläggs på samma relativa nivå sora i den tidigare latituden eller genom attavgiften räknas upp med hjälp av index. Däremot kan dessa metoder intekombineras. För att avgiftslatituden skall kunna ändras ulan omgång kan detövervägas att låta det ankorama på Kungl. 1974: 83 133 i anser, att del kan finnasskäl för ett indexreglerat avgiftssystera. Eftersora tanken på enindexreglering av värden eller förraåner har avvisats på andra rättsområden,torde en sådan reglering inte heller kunna påfordras raed framgång i deltasamraanhang. i anser, all utredningensuttalande att omprövning skall kunna ske bl. a. med hänsyn till penningvärdelsförändringar är tUlfredsställande. Motiv har inte funnits för den tidigareskUlnaden i fråga ora fiskeavgifter och regleringsavgifter. Ett indexregleratavgiftssystera påfordras av . Tre tingsrätter kritiserarutredningens förslag i denna del. anser sig inte kunnagodta förslaget att införa penningvärdeförändring sora skäl för omprövning avavgift. Det är en missuppfattning när utredningen antyder alt gällande reglerskulle innefatta en sådan möjlighet. Visserligen var lalitudshöjningarna 1955och 1959 avsedda alt korapensera penningvärdeförändringen och en inplaceringav avgiften på sin relativa plats i den nya latituden vid en omprövningdärefter kan således sägas innefatta ett hänsynstagande till penningvärdetsförändring. Man kan emellertid inte enligt gällande rätt härutöver direkt tahänsyn till en sådan förändring såsom fallet är raed fiskeavgift enligt 2 kap.10 §. Om man kunnat göra detta sloille de flestaregleringsavgiftema legat vid latitudraaxiraum, oberoende av regleringarnassvårighetsgrad. Detta kan inte riraligen vara avsikten. Att inte raotsvarandeproblera uppstått beträffande fiskeavgiften i 2 kap. 10 § beror på attavgifterna där i regel satts så lågt inora latituden, att full hänsyn kunnattas till penningvärdets fall genora en direkt uppräkning vid omprövningen eftergällande konsumentprisindex. Ett direkt hänsynstagande till penningvärdet pådetta sätt genora uppjustering av värdet inom gällande latitud tordeemellertid leda till icke avsedda konsekvenser redan innan de flesta företagharanat på latitudmaximum. Såväl den gällande regeln i 2 kap. 10 § som den nuav utredningen föreslagna motsvarigheten i 4 kap. 15 § leder nämligen till attett äldre företag raed sraå verkningar på fiske eller kringliggande bygd,vilket förelag varit föremål för uppräkning av avgifterna p. g. a.penningvärdets fall, mycket väl kan komraa att betala större avgifter än ettyngre företag raed svåra verkningar i dessa hänseenden, där oraprövning avavgiften ännu inte skett. En lösning av frågan efler den modell, sora redanföreligger i 2 kap. 10 §, kan alltså inte rekoramende-ras. Antingen måste manhelt överlämna åt statsmakterna att tillgodose behovet av ändring med hänsyntUl penningvärdesförändringar genora återkoraraande ändringar av avgiftsnivån ilagtexten, varefter oraprövning kan ske raed hänsyn till den ändradeavgiftsnivån. Detta är vad sora skett beträffanderegleringsavgifterna. Eller också får raan. istället för att höja avgiften efter index inom latituden, indexreglera självalatituden. Tingsrätten delar utredningens uppfattning angående det olämpliga iatt införa automatiskt verkande regler sora kan påverka kostnadema och föreslårdärför en lösning enligt det första av angivna två alternativ. Umebygdenstingsrätt fraraför liknande synpunkter. Enligt tingsrätten lades 1959 årslatitud så högt att någon ny justering inte beräknades bli erforderlig inomöverskådlig tid. lagändring har emellertid avgiftema i mångafall satts så högt, i synnerhet av vattenöverdomstolen, att full hänsyn tillpenningvärdeförsäraring inte kan tas inora gällande latitud. Med utredningensförslag koraraer raer-parten av avgifterna att ligga vidlatitudmaxiraura oberoende av regleringarnas svårighetsgrad, vUket inte kanvara avsikten. Enligt tingsrättens mening måste latituden höjas eller övregränsen göras flexibel eller också måste föreskriften ora hänsyn tUl penningvärdeförändringstrykas ur lagtexten. fraraför motsvarande kritik motförslaget och efterlyser klarläggande regler eller uttalanden föromprövningsfallen. Tingsrätten ifrågasätter om inte det mest ändamålsenliga äratt ändringar i penningvärdet först får koraraa till uttryck i en ändradavgiftslatitud. En sådan lösning medför bl. a. den fördelen att oraprövningen ide fall, där den nya oraständigheten uteslutande består i att en nyavgiflslatitud antagits under den förflutna avgiftsperioden, kan ske iadrainistrativ ordning och att domslolsför-farandet kan reserveras för de fall,där nya erfarenheter vunnits rörande företagets verkningar. I de enkla fallenbör den adrainistrativa rayn-digheten fastställa den nya bygdeavgiften efterdels det antal avgiftsenheter sora beslärats tidigare dels det belopp i dennya latituden sora raotsvarar tidigare utgående belopps läge i den äldrelatituden. Flerareraissinstanser uttalar sig ora bygdebegreppet. Kammarkollegiet anser, attutredningens förslag ora uppdelning av nuvarande regleringsavgifter påbygdeavgifter för både kraftverk och årsregleringar ter sig föga meningsfullt,ora bygdebegreppet tunnas ut så att det kanske orafattar hela vattensystera.Länsstyrelsen i anser i likhet med utredningen att det inteär lämpligt att regelraässigt knyta bygdebegreppet tUl komraun. Läget växlarkommuner emellan och praxis bör inte låsas vid ett nytt bygdebegrepp.Länsstyrelsen i anser på grandval av hittUlsvarande erfarenheterav avgiftsfrågor, att några mera betydande problem beträffande en rättvis fördelningav medlen i regel mte behöver uppstå. Utredningens slutsats att anknytning tUlkoraraun kan iimebära en inte önskvärd begränsning av användningsområdet ärenligt mening långt ifrån invändningsfri. Kommunreformen medföratt kommunerna i länet kommer att vara mycket stora. Handläggningen avavgiftsärendena skulle underlättas av en anknytning tUl komraun. Men därtillkomraer, att en sådan generell regel skulle innebära att den kommun, som berörsav företaget Prop.1974: 83 135 ifråga, också i görligaste raån skulle kompenseras för företagets skadeverkningar.Enligt talar alltså mycket för att ändaraåls-orarådet bestäms tUlkommun. vill med bestämdhet och skärpa slåvakt om regleringsmagasinen och kraftverken kringliggande bygders självklararätt till huvuddelen av avgiftsmedlen och finner det naturligt att medlen tUlövervägande del knyts till i varje fall sådana storkoramuner, sora inora sinagränser har vattenmagasin av mera betydande storlek. Det finns en överhänganderisk för att närliggande komrauner, sora är befolkningsraässigt och ekonomisktbetydande, begagnar sig av en vag skrivning i VL till att på de skadelidanderegleringskommunernas bekostnad tillskansa sig avgiftsmedel.