prop · FX03150 · 1974-12-31 00:00:00 — Vissa av förslagen har docksådant samband med utjämningslånesystemet alt de som en följd avställningstagandet lill lånesystemet inle behöver behandlas närmare. När jag i det följande diskuterar de allmänna kravpå bostadsfinansieringssystemet som bör ställas sker det sålunda i viss utsträckningmed utgångspunkt i utredningarnas redovisning av synpunkter och förslag. 1 ett avseende har jag en helt annan utgångspunkt änutredningarna. Ett syfte är nämligen, som jag redan beröri, alt en ökaduijämning av bo-endeutgifterna mellan olika besittningsformer skall uppnåsgenom åtgärder inom lånesystemels ram. Det kravel medför, som jag redan nämnt,bl. a. all omlältningen av de räntesubventioner som bör förenas medlånesyslemet blir olika för å ena sidan ägda bostäder och å den andra sidanbostäder upplåtna med bostads- och hyresrätt. Ett annat krav på finansieringssystemet bör varaalt det skall ge förutsättningar för rimliga boendekostnader i förhållandetill belalningsförmå-gan både i nyproduktionen och det äldre bestånd somomfattas av långivningen. Det innebär att de kapitalkostnader som de boendefaktiskt har atterlägga i början, vid hög räntenivå och fortgående infiation, måsle sältas lågti förhållande lill de nominella kapitalkostnaderna, medan de faktiskakostnaderna underhusens livslid däreftersuccessivi kan höjas,även avseväri överden nominella nivån. Det innebär också möjligheter atl utjämna effekterna avtillfälliga räntefiuktuationer. Etl tredje krav äratl systemet i möjlig mån skallkunna förhindra väsentligt olika boendekostnader mellan likvärdiga bostäder avolika ålder, s, k. paritetskrav är särskill betydelsefullt i en situationsom den nuvarande med starkt stigande byggnadskostnader och överskott pålägenheter. Uppfylls inle parilelskravet kommer nämligen de senast produceradebostäderna all bli allt dyrare i förhållande till de lidigare producerade medföljd att hushållen föredrar de äldre bostäderna och i ett läge med överskottfaktiskt också kan förverkliga sina önskemål. Särskill viktigt är naturiigivisdetta krav för företag som inle har möjligheter all utjämna kostnaderna inombeståndet. Ett fjärde krav är atl lånesystemets uiformningskall bidra till att motverka den förmögenhetsomfördelning till förmän förfastighetsägarna som uppstår genom den infiatoriska utvecklingen och som medföratl del i fastigheten nedlagda egna kapitalet ökar mycket snabbt. Det kan skegenom alt kapitalkostnaderna successivt ökas i huvudsaklig takt med inkomst-och prisutvecklingen i samhällel. Ett femte krav som bör ställas påfinansieringssystemet är att storleken av subventionerna skall kunna anges ochvara känd . Det innebär bl, a, att utgående subventionerantingen de uppkommer genom avskrivningar eller i form av utlämnade bidragskall fastställas av och redovisas för . Det innebär vidare attlåntagarna skall kunna ha kännedom om låneskuldens storlek vid varje tidpunktoch alt återstående skuld skall kunna framgå klart av den ekonomiskaredovisningen. Tillgodoseendet av dessa krav skulle också medverka till attlånesyslemet i sin helhet blir mera begripligt och överskådligt. Jagövergår nu till den närmare utformningen av finansieringssystemet. Den första ändring som bör göras i lånesystemet äratl bestämma en kapitalkostnadsnivå i nyproduktionen som i möjlig mån uppfyllerkraven på både ökad utjämning mellan upplåtelseformerna och rimliga boendekostnader. Boende- och bostadsfinansieringsutredningarna har,i syfie att finna en kapitalkoslnadsnivå för bostads- och hyresrättslägenhelersom ger en med egna hem likvärdig boendekostnad, beräknat storieken avskatteförmånen för ägda småhus. Utgångspunkten för utredningarnas beräkningarhar varil ell tänkt småhus om producerat som kanupplåtas med äganderätt eller med hyresrätt. Beräkningarna visar bl.a. altkapital-koslnadsprocenien för småhuset, om det upplåts med hyresrätt, måstesänkas till 3,9 96 för att kostnaderna skall bli likvärdiga medkapitalkostnaderna för huset - sedan hänsyn lagils till skatteeffekten - om detupplåts med äganderättoch finansieras med s. k. nominella lån, dvs, lån utan kapilalkoslnadsomfördelning.Om också det ägda småhuset finansieras med det av utredningarna föreslagnautjämningslånet bör enligl utredningarnas beräkningar kapiialkoslnadsprocenienvara 6,7 96. Utredningarnas beräkningar har allmänt godtagitseller lämnais utan erinran av remissinstanserna. Sålunda konstaterar LO att envillaägare i en ny och normalt belånad villa har en med hänsyn tillunderskottsavdragen effektiv bostadsränla på ca 4 96. Jag anser för egen del alt del inle är möjligt attmatematiskt exakl och på ett meningsfullt sätt bestämma skillnaderna iboendekostnader mellan olika besittningsformer. Detla sammanhänger med attberäkningar av dessa skillnader kan grundas på olika förutsättningar som gerskilda resultat. Jag anser emellertid med utgångspunkt i bl. a. nyssnämndaberäkningar all en kapitalkoslnadsnivå på 4 96 för nyproducerade bostads- ochhyresrättslägenheler ger goda förutsättningar fören väsentlig och i lidenbeslående utjämning mellan besittningsformerna. Denna kapitalkoslnadsnivåmotsvarar med hänsyn tagen till amorteringarna på underiiggande lån engaranterad ränla pä . Vid min bedömning av lämplig kapitalkoslnadsnivå inyproduktionen har jag också tagit hänsyn till de förslag i fråga omfinansiering av de skyddsrumsspecifika merkostnaderna som chefen förförsvarsdepartementet avser att senare anmäla för Kungl. Maj:t. Förslageninnebär bl. a. att de särskilda merkostnaderna för uppförande av skyddsrum iväsenllig mån förs över lill försvarsbudgeten med motsvarande minskning av boendekostnadernai främst nyproducerade fierfamiljshus som följd. Den av mig förordadekapitalkosinadsnivån, som i jämförelse med dagens nivå, 5,1 96. ger en sänkningav kapitalkostnaderna med /m' och år, tillgodoser enligt minmening också kravel på rimliga koslnader i nyproduktionen. Jag finner det angelägel alt understryka att dennasänkning av kapitalkostnaderna inle kan leda till en motsvarande hyressänkningi bostadsbeståndet. Bostadsföretagens möjligheter att låta de sänktakapitalkostnaderna slå igenom i hyrorna torde nämligen vara begränsade beroendepå de senare årens försämrade kostnadstäckning i förelagens verksamhet. Härtillkommer behovel av att göra godtagbara avsättningar för framlida underhåll. För nyproducerade småhus som skall bebos avlåntagaren bör den garanterade räntan vara 6 96, Som jag kommer atl behandlanärmare i det följande bör amoriering av det statliga bostadslånet ske redanfrån början i fråga om småhus som skall bebos av låntagaren. Med hänsyn tillalt amorteringar sålunda sker på både bottenlån och bostadslån blirkapitalkostnadsnivån för småhus del första året för småhus medstatslånet utformat som annuitetslån och 7,1 96 om statslånet återbetalas medrak amoriering. Dessa lal är dock ungefärliga och kan bli något annorlundaberoende på variationer i amorteringslid för boltenlån. Med de av mig nu förordade kapitalkoslnadsnivåernaanser jag alt syfiet atl uppnå en väsentligt ökad utjämning mellan olikabesitlnjngsformer har tillgodosetls. Den garanterade räntenivån bör åstadkommas påföljande sätt, räntebidrag, som motsvarar skillnaden mellan den marknadsbestämda(nominella) ränlan och den garanterade räntenivån bör utgå. Räntebidraget böravse räntekostnader för bottenlån och bosladslån till den del lånen belöper pålåneunderiaget för bosläder. Den garanterade ränlan bör då husetfärdigställs, som jag redan nämnt, vara 6 96 för småhus som skall bebos avlåntagaren och 3,9 96 för övriga hus. Den garanterade räntenivån bör därefier höjasårligen. Höjningen bör ske i en takt som i möjlig mån tillgodoser såväl kravenpå kostnadsparitet mellan olika årgångar av hus som kraven på kostnadsutjämningmellan olika besittningsformer. Ytterligare krav bör vara alt höjningarnaskall ske i en takt som medger återbetalning av statslånet inom en rimliglånetid och begränsar statens utgifter för räntebidragen. Mot denna bakgrund bör den garanterade räntan ifråga om nyproducerade bosläder som upplåts med hyres- och bostadsrätt och somfärdigställs efier för färdigställandel höjasmed , dvs, åren 1976 -1980, För tiden därefier bör gälla atl den garanterade räntenivån årligentrappas upp , varvid utgångspunkten är att statslånetskall vara återbetalat inom . Detla innebär vid nuvarande räntenivåall behovel av räntebidrag kommer alt upphöra , varefteråterbetalning av statslånet kan ske för län med en övre lånegräns av100 96 och något för lån med lägre länegräns. Därvid bör enligt minmening amortering i viss utsträckning kunna påbörjas redan innan räntebidragetavvecklats i syfte att åstadkomma en jämn ökningstakt i kapitalutgifterna, I fråga om småhus som skall bebos av låntagaren börden garanterade räntan höjas i en takt som med hänsyn till effekten avskattereduktionen för småhusägarna samt effekten av taxeringsvärdehöjningarnager ungefär samma ökning av kapitalkostnaderna som för bostäder upplåtna med hyres- och bostadsrätt. Mot dennabakgrund förordar jag att den garanterade räntan för nyproducerade småhus sombebos av låntagaren höjs . I fråga om småhus som skall bebos av låntagarnabordet finnas möjligheter till val av sätt för återbetalning av statslånet.Låntagarna bör sålunda fö välja mellan återbetalning med lika stora årligaamorieringar (rak amortering) och ålerbetalning av ränla och amortering i formav lika stora årliga annuiteter (annuiletsläneprincipen). Det först nämndaåterbetalningssättet ger slörre årliga kapitalkostnader i början av lånetiden menkapitalkostnaderna minskar däreftersuccessivii lakt med atl lånet återbetalas. Om statslånet återbetalas med rak amorieringutbetalas räntebidrag som motsvarar skillnaden mellan nominella ränlor och dengaranterade räntenivån. Om ränla och amortering på statslånet betalas enligtannuitelslåneprincipen bör annuileten grundas på en räntesats av 8 96 och enamorieringstid av . Annuileten bör justeras med hänsyn tillräntebidrag saml skillnader mellan nämnda räntesats och nominell ränta. Jag övergår nu till frågan om hur räntesubventionerskall tillföras beslåndel av bostäder som omfattas av ränte- och pariteislånesystemen. En allmän utgångspunkt bör, som jag redan angett,vara all anpassa kapitalkostnaderna i beståndet till de kostnader som föreslåsgälla i nyproduktionen och att förhindra forisatt skuldökning. Den skuldökningsom redan uppkommit bör däremot kvarstå tills vidare för senare ålerbetalning. Med denna allmänna utgångspunkt bör beståndet avhyres- och bostadsrätlslägenheter med paritelslån tillföras räntesubventioneri en omfattning som gör del möjligt både atl eliminera rortsatt skuldökning ochalt sänka kapitalkostnaderna så att dessa med hänsyn till kravel på kostnadsparitetär avpassade lill kapitalkoslnaderna i nyproduktionen. Följande nya annuiteterföreslås förär 1975, Nuvarande basannuitet multiplicerad med gällandeparitetstal anges som jämförelse. Huslarclig- Nuvarande basannuilel Ny annuilet (garanlc- siälldaSr x gällande paritetslal radränla saml beräk- nadamoriering på botlenlån 0,1 96) För lån till ombyggnad gäller i vissa fall andrabasannuiteter än de angivna. Räntesubventionen för dessa lån bör utformaspå etl likartat sätt. Genom att räntebidrag, motsvarande skillnadenmellan faktiska (nominella) ränlor och nämnda garanterade ränlor,tillförs de olika årgångarna i lånesyslemet kan sålunda kapitalutgifternasänkas med mellan 0,9 och 0,5 procenienheler för olika årgångar. Dengaranterade ränlan har för olika årgångar anpassais så atl bättrekosinadsparitei än f n. skall kunna uppnäs mellan olika årgångar. Den garanterade ränlan bör höjas i en takt sommolsvarar den som gäller för nytillkommande hyres- och bosladsrättslägenheter. Senast när den garanterade räntenivån höjts upplill marknadsräntenivån kan amortering av ursprungligt statslån och amorteringoch förräntning av lidigare uppkommen skuldökning påbörjas. Riktpunkten börhärvid vara att det ursprungliga statslånet skall återbetalas . Underden tid räntesubveniionerutgårskall den lidigare uppkomna skuldökningen påstatslånet vara ränle- och amorteringsfri. Ocksåbelräffande hyres- och bostadsrätlslägenheter med r ä n t e I å n förordar jagräntesubventioner som eliminerar behovel av räntelån och som för vissa årgångarockså möjliggör en sänkning av kapitalkoslnaderna i jämförelse med denkapitalkostnadsnivå som f n. gäller. Det senare bör gälla hus som ärfärdigställda fr, o, m, , För sådana hus som har lån enligt 1957 och1962 års kungörelser bör för basräntorna sänkas på följande säli. 1970 1969 1968 1967 1966 1965 nivå my basränta) För hus som har finansierats på annal sätt än medlån enligl 1957 och kungörelser gäller andra basräntor än de nyssnämnda. Motsvarande basräntesänkningar bör genomföras även för dessa hus. I fråga om hus som färdigställts börför gälla garanterade räntenivåer som nära motsvarar de nuvarandebasräntorna sedan dessa multiplicerats med gällande paritetslal. Mitt förslag till garanterade räntenivåer innebäratl räniesubvenlionens sloriek för olika årgångar har avpassats så all bättrekostnadsparitet än f n. kan uppnås mellan de olika årgångarna. För husfärdigställda har sålunda hänsyn tagits lill deofördelaktiga finansieringsvillkor, bl. a. stora s. k. överkoslnader, somgäller för dessa hus. Vad jag beträffande årgångarna med paritetslån haranfört om årlig höjning av den garanterade räntenivån samt förräntning ochamortering av nuvarande låneskuld saml ackumulerad skuldökning bör hamotsvarande tillämpning på ifrågavarande ränlelån. Också i fråga om beståndet av småhus medparitelslån som bebos av låntagaren bör räntesubventioner tillföras i enomfallning som eliminerar fortsatt skuldökning. Med hänsyn till önskemålei altuppnå paritet med nyproducerade småhus bör följande nya basannuiteterfastställas för . Hus lardig- Nuvarandebasannuilel Ny annuilel igaranic- slälkla år x gällande paritetslal rad riinia sami beräk nad amoriering på bollenlän ) Som jag kommer att behandla närmare i del följandebör i fråga om småhussom skall bebos av låntagaren denne få viss valfrihet mellan nya och äldre bestämmelserunder en övergångstid. Den kapitalkosinadsproceni som föreslås gälla för hus färdigställdaår om låntagaren väljerde äldre beslämmelserna ärfördelaktigare än den som skall gällaenligt de nya reglerna. Detta bör ses motbakgrund av att låntagaren enligt de nya reglerna kanerhålla en högre slaislåneandelmed åtföljande minskande behov av egen insats. De förordade nya annuiteterna förbeståndet av småhus med paritetslånbör på samma sätt som den garanterade räntenivånför nyproducerade småhus, som bebos av låntagaren, höjas . De småhusägare som förul har vall bosladslån med nominella lånevillkor i stället förparitetslån bör ges samma garanterade räntenivåer som jag har förordat beträffande småhus med paritelslån. Också de som innehar småhus med ränlelån bör komma i åtnjutandeav räntesubventioner som eliminerarframlida skuldökning till staten. Samtliga räntelåneårgångar bör av administrativa skäl behandlas som en enhet. Förall i möjlig mån uppnåparilel med nya småhus och småhus med paritetslånbör räntesubventionen anpassas lill en garanterad räntenivå för somerhålls genom att produkten avnuvarande basräntor och paritetslal multiplicerasmed parilelstalel 1,28, Ävendessa nya basräntor bör ärligen höjas . De av mig förordade kapilalkostnadsvillkoren för småhus med ränte- och paritetslån som bebos av låntagaren medför att kapitalkostnaderna kommer atl stiga förhållandeviskrafiigt. Dessa höjningar bör enligt min mening ses mot bakgrund av attkapitalkostnaderna legat påen mycket låg nivå om hänsyn las också lill effeklerna av avdragsreglerna inomvilla-beskaltningssystemel. Kapitalutgifierna blir dock lägre än om låntagaren i ställetvall nominella lån. Dessutom subventioneras räntorna såatt någon ny skuldökning inte uppkommer. Vidare blir den ackumuleradeskuldökningen ränte- och amorieringsfri räntesubventionen ulgår. blir denna utformning av lånesystemet väsentligtgynnsammare än om systemet skulle behållas oförändrat. Också för nyproducerade småhus som skall bebos avlåntagaren innebär de av mig förordade kapilalkostnadsvillkoren högrekapitalkostnader än vad som har gällt för paritelsbelånade småhus. Ijämförelse med nominella villkor på de statliga bostadslånen innebär emelleriidden av mig förordade ordningen fördelaktigare villkor. Jag vill i sammanhangeterinra om att mer än hälfien av de nyblivna ägarna lill nyproducerade småhus fn. har lån med nominella villkor genom atl antingen finansiera sitt hus utanstatliga lån eller inom det statliga lånesystemets ram välja lån med nominellavillkor. I många fall torde detta ske i syfie att bygga upp etl sparkapital påsikt. Förutsättningarna för att tillgodose delta syfie blir säkerställda medden förordade nya ordningen medan däremot en sådan säkerhet saknas inom paritetslånesystemet. Jag är emellertid medveten om all, i jämförelse mednuvarande förhållanden möjligheterna för hushåll med måttliga inkomster atlskaffa sig småhus vid en bedömning på kori sikl kan förefalla att bliförsämrade. Häremot vill jag emelleriid framhålla atl den av mig förordadesänkningen av kapitalutgifierna för bostäder upplåtna med hyres- ochbostadsrätt torde möjliggöra ett avsevärt ökat byggande av småhus i hyres- ochbostadsrältsform. Med årskostnader som är överkomliga även för hushåll medlägre inkomster och med möjligheter att få bo i småhus utan krav påkontantinsats eller med krav på endasl måttlig sådan insats kan nämligen småhussom boendeform komma att efterfrågas av hushållsgrupper som f n, inte har ekonomiskamöjligheter atl bo i småhus. 1 syfte att öka möjlighelerna för hushåll med lågainkomster alt skaf fa sig ägda småhus bör emellertid vissa åtgärder vidtas somminskar kraven på kontantinsats och ökar möjligheterna för dessa hushåll altbetala erforderliga årskostnader, särskilt i början av husens livslid.Statslånets storlek för småhus som bebos av låntagaren bör med dessautgångspunkter utökas från 20 till 25 96 av låneunderiaget, varmed följer enhöjning av den övre lånegränsen från 90 till 95 96. Härigenom kan i principkontantinsatsen minskas till hälften av vad den är . För att erhålla lägrekapitalkostnader i början av lånetiden även vid nominella lånevillkor bör somjag tidigare nämnt bostadslån vidare kunna återbetalas med fasta annuiteter istället för återbetalning enligt principen med rak amortering. Till vissaytteriigare åtgärder, som förbättrar småhusbelåningen särskilt i orter därsvårigheter föreligger att få bottenlån upp till bostadslånels nedre gräns,återkommer jag i del följande, I sammanhanget vill jag också ta upp frågan omstatslånets storlek och den övre lånegränsen för bosladsrällsföreningar somarbelar utan enskilt vinstsyfte och har insyn, dsv. främsi föreningarsom är anslutna lill HSB eller Svenska . Sådana bostadsrättsföreningarfår f n, bostadslån som utgår med 28 96 av låneunderiaget med en övre lånegränsvid 98 96 av pantvärdel. Ifrågavarandelånegränser tillkom genom beslut av riksdag (prop, 1971:140, bil. 9,FiU 1971:47, rskr 1971:293). Lånegränserna höjdes då från avlåneunderlagel och 95 96 av pantvärdet. Syfiet med höjningarna var attstimulera efierfrågan på bosladsrättslägenheter. Jag kommer i del följande att behandla medinfiytandefrågori bosladsförvaltningen. Den kooperaliva ägandeformen ger som jag närmaremotiverar i det följande de boende del önskvärda inflytandet i sammanhanget.Med hänsyn till del angelägna i atl på olika sätt öka de boendes inflytandeöver bosladsförvallningen finner jag del motiverat au ytterligare stimuleraefterfrågan på bostadsrätlslägenheter. Det kan ske genom en höjning av de nämndalånegränserna. Höjningen bör dock inle vara så slor att den eliminerar det förbostadskooperationen grundläggande kravet på egen kapitalinsats. Mot dennabakgrund bör lånegränserna höjas till 29 resp. . Innan jag övergår till atl behandla reglerna förberäkning av låneunderlag och pantvärde vill jag i korthet ta upp ett parfrågor som aktualiserats av boende- och bostadsfinansieringsutredningarna ochsom tilldragit sig stor uppmärksamhet vid remissbehandlingen, I fråga om amorteringstiden för statslånet är jagsom framgått av vad jag tidigare anfört inte beredd atl förorda någonprincipiell ändring av gällande regler bl. a. med hänsyn till angelägenhetenatl finansielll utrymme skapas för modernisering och underhåll. Utredningarnahar föreslagit alt låntagarna skall ges en inom lånesystemet av statengaranterad avkastning på den egna kapitalinsatsen. Utredningarnas förslaginnebär att slalens krav på ränla och återbetalning av statslånet skalltillgodoses först sedan låntagaren fått en förräntning på egen instats somsvarar mot räntesatsen pä bottenlån. Den nuvarande behandlingen av den egna insatseninom paritetslånesystemet inrymmer obestridligen problem för låntagarna. Denegna insatsen förulsälts nämligen bli förräntad på samma sätt som statslånet.Del innebär bl.a. alt det belopp, som återstår sedan kostnaderna för botlenlånräknats av från den av basannuitet och paritetslal bestämdakapitalersättningen, fördelas proportionellt på egen insats och statslån. Närdenna kapitalersättning, som bestäms av basannuilel och paritetslal, inleräcker till lör någon förräntning alls på det statliga lånet blir del sålundainte heller någon förräntning på den egna insatsen. När, såsom fallel varilunder senare är, kapitalersättningen inte räckt till föratt täckakapitalkostnaderna på bottenlånet har systemet inneburit alt staten genomkontanta utbetalningar till låntagarna bidragit till betalningen avkostnaderna för bollenlånen. Härigenom har också lånlagarna, utöver uteblivenförräntning på egen insats, tvingats lill kontanta tillskoll, varvid en negalivförräntning pä det egna kapitalet uppkommit. Vidare blir den skuldökning som uppkommer under deninledande delen av statslånets löptid avsevärt större än den ursprungligainsatsen, , somär särskill påfallande för bostadsrältsliigenheter, medför att möjlighelernaalt återfå gjorda insatser bfir avsevärt begränsade. Genom den av mig förordade ordningen medräntesubventioner elimineras problemet med Ibrtsatt skuldökning inomlånesystemet. Härigenom borifaller i väsenllig utsträckning också problemet medförräntning av egen insats i nyproduktionen. Genom vissa ändringar inom detreviderade paritetslånesystemet bör motsvarande förräntningsmöjligheiåstadkommas för beståndet. När det gäller reglerna för låneunderlag ochpantvärde har i olika sammanhang föreslagit ändringar som allasyftar till all så långt det är möjligt eliminera skillnaderna mellanlåneunderlag och panlvärde. Sålunda har styrelsen i sina anslagsframställningarlör innevarande och nästa budgetår behandlat möjligheten att bl.a. slå sammanlåneunderiag och pantvärde för småhus som bebos av låntagare. Jag vill först erinra om atl det ankommer på Kungl,Maj:t att besluta om jämkningar av reglerna för beräkning av låneunderlag ochatt meddela närmare beslämmelser om vilka koslnader som skall ingå ipantvärdet. För sammanhangets skull anser jag del emellertid vara lämpligt atterinra om vissa redan genomförda ändringar i beräkningsreglerna, innan jag gårin på frågan om en sammanslagning av låneunderlag och pantvärde för småhus ochdärmed sammanhängande ändringar av lånereglerna, vilka förutsätter riksdagensmedgivande. I syfie främst att uppnå en administrativförenkling av lånehanteringen har Kungl, Maj:t genom skilda beslut under de tvåsenaset åren slopat eller till låneunderlagel föri över vissa tillägg som förutbeaktades endast vid beräkningen av pantvärdel. Härigenom har med några smärreundanlag, främsi belräffande vissa lokaler som även i fortsättningen endast förbeaktas vid beräkningen av pantvärdet, skillnaden mellan låneunderlag och panlvärdevid nybyggnad av flerfamiljshus i alll väsentligt eliminerats. Vid ombyggnaderav flerfamiljshus får det s, k, ingångsvärdet, dvs. priset på saneringsfastigheterföreombyggnaden,dock räknas in endast i pantvärdet.