prop · FX031 · 1974-12-31 00:00:00 — Den säsongmässiga uppgången i arbetslöshetstalenuteblev eller var klart mindre somsysselsättningssiffrorna visade en stabU, positiv utveckling. Minskningen iarbetslösheten har till största delen hänfört sig till män. Även de månader närarbetslösheten totalt sett har minskat, har en ökning kunnat konstateras förkvinnornas del. Arbetsförmedlingens statistik pekar på samma utveckling. Antalet arbetslösa enligt , fördelat på kön och ålder (tusental) Ir 42 32 37 28 Bland de arbetslösa i åldrarna var andelen kvinnor större än andelen män. Även av de arbetslösa ungdomarnavar en stor andel kvinnor. Som exempel kan nämnas att av de arbetslösa under 25år var nära två tredjedelar kvinnor. Den ökande andelenkvinnor bland de arbetslösa är ett karakteri-tiskt drag i de senaste årensutveckling. bör dock uppmärksammas att sysselsättningen för kvinnorhar ökat, varför ökningen av arbetslösheten är uttryck för en ökadtillströmning av kvinnor till arbetsmarknaden. Antalet arbetslösa i procent av antalet personer iarbetskraften enligt åren 19711973 ' v--kvinnor I 1 I I I I I I I I I I I i I I I I I I I I I I I j JFMAMJJASONDJFMAMJJASONDJFMAMJJASOND Arbetslösheten iprocent i olika åldersgrupper enligt 16-24är 25-44 " 45-54" 55-64" 65-74" I många län har kvinnorna utgjort mer än halva antaletarbetslösa. Denna utveckling har gjort sig starkt gällande särskUt i skogslänen. Av följande diagram som avser perioden 19701973framgår den förut beskrivna tendensen klart. 1974: 1 Bilaga 13 29 Arbetslösa kvinnor i procent av samtliga arbetslösa Arbetsförmedlingarnas statistik överarbetslösheten visar en utveck-lingsbUd som i stort sett överensstämmermed . Det bör observeras att en allt större andel av de i registreradearbetslösa uppger att de söker arbete genom arbetsförmedhngen. AMS har beräknatatt denna utveckling medfört en höjning avantalet hos arbetsförmedlingarna registrerade arbetslösa med ca 5 000 underperioden juni 1971juni 1973. finner man att antalet ickearbetslöshetsförsäkrade arbetslösa har ökatunder . Även denna utveckling tyder på att nytillträdandepå arbetsmarknaden i allt högre grad söker sig till arbetsförmedlingen. Detförbättrade konjunkturläget fick till effekt attökningen av icke-försäkrade arbetslösa avstannade. Den kraftigaste effekten avhögkonjunkturen finner man dock i fråga om arbetslösheten bland kassamedlemmar.Detta innebär att arbetslösheten, även när efterfrågan på arbetskraft ökar,ligger kvar på en förhållandevis hög nivå för de grupper som inte har etableratsig på arbetsmarknaden, dvs. framför allt kvinnor och ungdomar med begränsadeller ingen arbetserfarenhet. Detta gäller även för äldre, ortsbundna ochhandikappade. 1974:1 Bilaga 13 30 Vid arbetsförmedlingarnaregistrerade arbetslösa och inom skilda åldersgrupper 8 400 32 400 18 900 9 000 27 800 16 800 11400 26 800 15000 17 200 36 400 17 700 16 500 44 300 19 900 12 300 32 100 17 200 14 600 30 900 16100 18 400 36100 18 100 16 900 46100 19 900 12 100 32 100 16 600 15 400 28 700 15 300 15 500 30 000 17 800 Den uppgång i konjunkturen som blev allt mera påtaglig under senaredelen av kom till uttryck i sänkta arbetslöshetstal först efter någonfördröjning. Antalet arbetslösa låg sålunda kvar på en osedvanligt hög nivålångt in . Under senare delen avår 1972 vidtogs en rad åtgärder 1 syfte att öka sysselsättningen ochatt förbereda arbetsmarknaden för den kommande kon-junktumppgången. Anslagentill beredskapsarbeten ökades med sammanlagt 900 milj. kr. och statsbidragentill kommunala beredskapsarbeten höjdesför tiden fram tUl . Omfattande tidigareläggningar av statliga byggen och sjukhusbyggenbeslutades. Särskilda skatteavdrag infördes i syfte att stimuleraindustrins investeringar i byggnader och det tidigare införda skatteavdragetför företagens investeringar i maskiner och andra inventarier höjdes och fickförlängd giltighet. Begränsningarna ifråga om byggnadstillstånd för flertalet s. k. oprioriterade byggenavskaffades temporärt. Åtgärdernainriktades särskUt på att underlätta utträdet i arbetslivet för nytiUträdandepå arbetsmarknaden, dvs. ungdomar och tidigare hemarbetande kvinnor. Ett särskilt utbUdningsgstöd infördes sålundatill företag som anstäUde ochutbUdade särskUt ungdomar och kvinnor och möjlighet öppnades förungdomar i ålder att genomgå en särskUd arbetsmarknadskurs medpraktik inom arbetsmarknadsutbildningensram. ArbetsmarknadsutbUdningens resurser vidgades för att öka de arbetssökandesmöjligheter att hävda sig vid den ökning i efterfrågan på yrkesutbUdadarbetskraft som en konjunkturuppgång medför. SärskUda insatser vidtogs ocksåför att öka tUlgången på yrkesutbildad arbetskraft inom vårdsektorn. 1974:1 Bilaga 13 31 fattades beslut om vissaekonomisk-politiska åtgärder som delvis hade samma syfte som de under år 1972vidtagna åtgärderna. Sålunda utökas arkivarbetena och uppskattningsvis 10 000nya arbetstUlfällen skapas inom den kommunala servicesektorn. Vidare innebäråtgärderna betydande stimulans inom byggsektorn dels genom ökade resurser förberedskapsarbeten och ordinarie vägbyggande, dels genom ökat byggande avbarnstugor, skolor, reningsverk m. m. Sysselsättningsstimulansen inriktas framför allt påkvinnor och ungdomar samt på tjänstesektorn och byggsektorn. Genomriksdagsbeslutet kombineras angelägna åtgärder för att förbättra samhälletsservice med sysselsättningsskapande åtgärder. har de direktsysselsättningsskapande åtgärderna varit särskilt inriktade påbyggsektorn. Bakgrunden härtUI är den försämring i sysselsättningen inom dennasektor som blivit en följd av nedgången i bl. a. bostadsbyggandet. Som en följdav dessa åtgärder har arbetslösheten bland byggnadsarbetare legat på en klartlägre nivå än de båda föregående åren. Antalet sysselsatta i branschen har emellertid fortsattatt minska, vilket klart framgår av arbetskraftsundersökningarnas redovisningmen också av byggnadsarbetareförbundets medlemsstatistik. I inte obetydligutsträckning ar det yngre och välutbildade personer som lämnar byggbranschen. har byggarbetsmarknadens problembehandlats av den tillsatta byggarbetsgmppeni som har lagtfram två promemorior (Ds In 1973: 2 och 1973: 10) Sysselsättningen på byggarbetsmarknaden19731974. Gruppen konstaterar i den första promemorian att minskningen ibostadsbyggandet och nedgången i de kommunala investeringarna tillsammans meden fortsatt snabb rationalisering samt en mindre gynnsam fördelning påyrkesgrupper inom bygg-nadsarbetarkåren innebär risker för en betydandearbetslöshet och en snabb nedgång i sysselsättningen, om inte åtgärder vidtasunder i varje fall en övergångsperiod. Gruppen menar att kåren inte får minskai alltför snabb takt. För att få till stånd en mer balanserad nedgång hargruppen föreslagit en rad åtgärder. Bland dessa förslag ingår tidigareläggningav offentligt byggande, inte minst vägbyggande, samt ökat statligt stöd tillombyggnads- och saneringsverksamhet. Vidare har gmppen föreslagit fortsattasatsningar på miljövårdsbyggandet, fortsatt hög nivå på beredskapsarbetena samthöjd planeringsberedskap hos stat och kommuner. med dessabyggstimulerande åtgärder borde fackorganisationer och arbetsmarknadsverketgemensamt gå ut med 1 Generaldirektören . , ordförande,överdirektören , byråchefen , departementssekreterarenErling , tillika sekreterare, andre förbundsordföranden direktören . I de sakkunnigas arbete har även sekreterarenUlf deltagit. 1974:1 Bilaga 13 32 intensifieradinformation till byggnadsarbetarna om vidareutbildningsmöjligheter ochövriga arbetsmarknadspolitiska åtgärder som samhället erbjuder. I sin andrapromemoria har gruppen kompletterat sina tidigare förslag. Sålunda börbyggfrågorna framöver prioriteras hos beslutande lokala, regionalaoch centrala myndigheter, handläggningen av bl. a. statliga byggnadsärendenförenklas så att sysselsättningsaspekter (säsongstyrning) bättre kantillgodoses och vissa konkreta arbetsuppgifterav betydelse för svensk byggexport påskyndas. Byggarbetsgmppensförslag har legat till grund för flera av regeringens åtgärder inombyggsektorn . Den stimulans för byggsektorn detta har inneburittorde i väsentlig mån ha bidragit till att arbetslösheten har kunnat dämpas. Debyggstimulerande åtgärderna kunde väntas få effekt endast om rekryteringen tillbranschen reglerades. En sådan reglering infördes genom den av förra åretsriksdag antagna lagen (1973: 160) om anställning av arbetskraft förbyggnadsarbete. Lagen, som gäller tUl utgången av , ålägger arbetsgivare som vUl anställa arbetstagare utanutbildning eller erfarenhet inom byggnadsbranschen att först vända sigtill arbetsförmedlingen. När investeringarnainom byggnadsbranschen minskar, får det snabbt återverkan också på andra gmpperän byggnadsarbetarna. Även konsulternas arbetsmarknad har berörts avutvecklingen, och byggarbetsgruppens förslag tog sikte även på denna grupp avarbetstagare. En särskild arbetsgrupp med företrädare för och konsulternasorganisationer har arbetat med denna delsektor. Gruppen har i enrapport redovisat vissa förslag som AMS' styrelse har ställt sig bakom. Vissa av dessa förslag har förverkligats.Det gäller t. ex. vidgade ekonomiska ramar för det statliga stödet tillkommunemas projektering samt vidgningen av stödberättigad kommunalprojektering till att omfatta även viss förberedande projektering. Ävenbyggarbetsgruppen har lagt vikt vid dessa åtgärder. Vidare har genom AMS'försorg vissa åtgärder inriktade påarbetskraften inom konsultsektorn (utbildning och information) kunnatkomma till stånd eller planläggas. Av tidigare redovisning har framgått att behovetav sysselsättnings-stimulerande åtgärder varit särskilt markerat inomvissa branscher och för vissa grupper på arbetsmarknaden. Underkonjunkturnedgången 19711972 inriktades åtgärderna i större utsträckning äntidigare även på de södra och mellersta delarna av landet. De allmännaberedskapsarbetena ökade t. ex. i omfattning och bedrevs över hela landet. Enbetydande stimulans gavs åt industrin för att riskerna för friställningar ochdriftinskränkningar skulle mhiskas. I takt med konjunkturuppgången harinsatserna aUtmer inriktats på grupper och regioner som inte imärkbar mån har berörts av konjunktumppgången. 1974:1 Bilaga 13 33 Denna konjunkturbetingade anpassningav åtgärderna har tagit sig uttryck bl. a.i ökning av beredskapsarbeten för äldre, ortsbunden eller handikappadarbetskraft, ökning av antalet arkivarbetsplatser och fortsatta ansträngningaratt ge kvinnor och ungdomar arbete på öppna marknaden.Arbetsmarknadsutbildningen har hålhts på fortsatt hög nivå och möjlighetematill arbetsplacering efter genomgången utbildning bör nu öka även för äldrearbetstagare och andra grupper som har en svag ställning på arbetsmarknaden. Arbetsmarknadspolitikensolika medel har utnyttjats för att svara mot de förändrade behov som har trätti förgrunden. Inom arbetsmarknadsutbildningens ram har alltmer differentieradebehov av kurser kunnat tillgodoses. För kvinnornas del har den allmännaarbetsförbe-redande utbildningen kommit attspela en viktig roll. I fråga om val av yrkesutbUdning visar sigemellertid de traditionella, könsbundna atti-tydema starka även inomarbetsmarknadsutbildningen. SärskUda kurser förungdomar har tillkommit. Det beslutade särskUda utbildningsstödet,den s. k. femkronan, har tillämpats och får tillämpas även . Beredskapsarbetenas breddninghar fortsatt. Arbeten inom tjänste- och servicesektorn har således ökatkraftigt. I arbeten av detta slag sysselsattes under en stor del av mer än 5 000 personer och var antalet 8 000 personer. De särskUda åtgärder som prövades inomvårdsektorn och som innebar en kombination av utbildning och beredskapsarbetenhar visat sig vara en lämplig väg att dels öka anställningstryggheten för redananställda som har enbart praktik, dels ge ett inte obetydligt antal personer möjlighet att arbeta inomsjukvårdssektorn. Verksamheten har förlängts och får bedrivas tillutgången av . Utvecklingenunder har med särskild skärpa visat betydelsen av en väl fungerande och väl dimensionerad arbetsförmedlingsorganisation.Det gäller allmänt för att åstadkomma den nödvändiga anpassningen mellanarbetssökande och lediga platser men i synnerhet för att skapa förutsättningarför de äldre, de handikappade och övrigasvårplacerade att få anställning. Besluten om förstärkning av arbetsförmedlingarnaspersonal och de organisatoriska förändringar som har genomförts inomförmedlingen har i hög grad haft till syfte att stärka dessagruppers ställning på arbetsmarknaden. Det förhållandet att det finns ettbetydande antal lediga platser som det finns ett stort antalarbetssökande utgör bakgrunden till beslutet att under år 1974ställa särskilda lönemedel till AMS' förfogande för att med särskilt anställdpersonal genomföra en kampanj i syfte att påverka arbetssökandes ocharbetsgivares önskemål så att de arbetssökande kan beredas anställning på delediga platserna (prop. 1973: 165 s. 45, FiU 1973: 40, rskr 1973: 344). 1 saml Nr 1. 1974:1 Bilaga 13 34 Omfattningenav vissa arbetsmarknadspolitiska åtgärder åren 1971 1973 Tids- Antal personer som Genomsnittiigt antal personer i period fått flyttningsbidrag ------- ----------- ------------------------------------------------------------ beredskaps- särsk. beredskaps- ning arbete arbete 1971 1972 1973 1971 1972 1973 1971 1972 1973 1971 1972 1973 54 300 3 500 29 700 17 800 14400 13 100 23 900 46 500 4 500 26 800 19 600 12800 13 400 23 500 31300 3 300 8 600 7 400 11400 10 900 15 000 52 500 5 900 8 900 8 700 17500 15 800 17 400 Som anmäldes statsverksproposition (prop.1973: 1 bil. 13 s. 26) har en särskUd sakkuimig utrett frågan om fortsattavälfärdsundersökningar. I promemorian (Ds In 1972: 17) Forskning om väl-värdenoch dess fördelning i presenterades vissa förslag om dels denorganisatoriska formen för, dels uppläggningen av fortsatta välfärdsundersökningar.Promemorian har remissbehandlats. Maj:ts uppdrag har institutet försocial forskning sedermera, efter samråd med ,överlämnat förslag till den fortsatta välfärdsforskningens inriktning på olikavälfärdskomponenter samt hur dessa skall belysas. Vidare har centralbyrån lagtfram förslag om undersökningar av levnadsförhållandena i samhället. När detgäller uppläggningen och inriktningen av arbetet finns olikheter mellan debåda myndigheternas uppfattning. Chefen för har vid sin anmälan avanslaget : Statistik, register, prognoser förordat ensuccessiv utveckling och utvärdering av olika välfärdskomponenter i eiUighetmed vad centralbyrån föreslagit. Ett nära samarbete bör därvid komma till ståndmed berörda konsumenter. Som har förutsatt kommer denatt ha ansvaret för planering och genomförande av statistikproduktionen kommer att bedriva forskningsverksamhet ochutveckla forskningsmetoder på området. Det blir därför naturligt attstatistiska centralbyrån och samarbetar så attforskningsresultaten successivt tillgodoförs arbetet med undersökningarna avlevnadsförhållandena. 1974:1 Bilaga 13 35 pen arbetsmarknadspolitiska verksamheten under /75 Innan jagredogör för mina förslag i fråga om den arbetsmarknadspolitiska verksamhetenunder /75 vill jag först anmäla dels en inominrikesdepartementet upprättad promemoria (Ds In 1973: 3) Principer för förmedlingsverksamheten vid de offentliga arbetsförmedlingskontorensamt över denna avgivna remissyttranden, dels enfrån akademikers centralorganisation () inkommen framställningsom har formen av ett arbetsmarknadsprogram för akademikerna samt överframställningen avgivna remissyttranden, dels en skrivelse till regeringen fråndelegationen för jämställdhet mellan män ochkvinnor med vissa förslag till särskilda arbetsmarknadspolitiska åtgärdersamt över skrivelsen avgivna remissyttranden. Departementspromemorian (Ds In 1973: 3) Den grundläggande principen förförmedlingsverksamheten vid de offentiiga arbetsförmedlingskontoren finnsintagen i 4 § arbetsmarknadskungörelsen (1966: 368, omtryckt 1972: 300,ändrad : 832). Den lyder:"Vid arbetsförmedling skall eftersträvas att varje arbetsgivarefår bästa möjliga arbetskraft och varje arbetssökande det arbete som ärlämpligast för honom." Bestämmelsen har, med väsentligen samma innehåll,varit intagen i författningar om offentlig arbetsförmedling alltsedan år 1907. Frågan om förmedlingsverksamhetens inriktningtogs upp av inrikesutskottet i dess betänkande (InU 1971:33)över två motioner omarbetsmarknadspolitiken. I den ena motionen (1971: 109) hade begärts enutredning av arbetsmarknadspolitiken som fördelningspo-litiskt ochstrukturpolitiskt instrument. Väsentliga förändringar i arbetsförmedlingensmålsättning och arbetssätt borde därvid övervägas. Kritik hade enligt motionenriktats särskilt mot arbetsförmedlingens dubbla mål enligt 4 § arbetsmarknadskungörelsen.Den neutralitet som här åsyftas mellan tvåparter med väsentiigt olika styrka på arbetsmarknaden blev i realitetenett stöd för den starkare parten, arbetsgivaren. Denna "förmenta neutrahtet" mellan arbetsgivare ocharbetstagare borde enligt motionen därför uppges. Frågan omarbetsförmedlingens neutralitet hade tagits upp även i den andra motionen(1971: 1113). Den målsättning för arbetsförmedlingsverksamheten som uttrycks i4 § arbetsmarknadskungörelsen inne- 1974:1 Bilaga 13 36 barenhgt motionen att verksamheten skulle tjäna två sinsemellan oförenligasträvanden: individens strävan att få det arbete som är lämpligast för honom och arbetsköparens intresse att fåelitmänniskor uttr}'ckt i termen "bästa möjliga arbetskraft".Denna bestämmelse borde enligt motionen utgå ur arbetsmarknadskungörelsen.Vidare borde en allmän översyn av instruktionerna för arbetsförmedlingen ske. Beträffande fråganom arbetsförmedlingens ställning som opartiskt informationsorgan påarbetsmarknaden förklarade sig utskottet inte ha ifrågasatt någon ändring avarbetsförmedlingens neutralitet i förhållande till arbetsgivare ocharbetstagare. Detta hindrade emellertid inte att arbetstagarens möjligheter attgöra sig gällande kunde förbättras inom ramen för nuvarandeförmedlingsprinciper. Utskottet pekade särskilt på vikten av en väl utbyggdinformation beträffande arbetsplatser och arbetsvillkor etc. som statsmakternatidigare hade tagit ställning för. Beträffande utformningen av 4 §arbetsmarknadskungörelsen uttalades följande: "Utskottet är införståttmed behovet av en författningsmässigreglering som allmänt anger förmedlingsarbetets inriktning men kan inteunderlåta att ifrågasätta om regeln numera ger ett helt adekvat uttryck för arbetsförmedlingens serviceskyldighetgentemot arbetsgivare och arbetstagare mot bakgrund av de storaförändringar som inträtt i fråga om arbetsförmedlingsarbetets innehåll ochmetodik. Vad utskottet anfört i denna fråga bör ges Kungl. Maj:t tillkänna." I utskottetsbetänkande berördes inte närmare en aspekt på neutralitetsfrågan som hadetagits upp i den förstnämnda av de båda här refererade motionerna, nämligenfrågan om arbetsförmedlingens service till företag med dåliga arbetsförhållanden.I motionen erinras bl. a. om att AMS i ett cirkulärmeddelande tilllänsarbetsnämnderna hade bemyndigat dessa att med företag med onormalt hög personalomsättningi första hand ta upp överläggningar om åtgärder för att söka minska arbetskraftsomsättningenoch i andra hand, om sådana överläggningar ej ledde tUl resultat, minskaservicen till företaget. Sedan detta cirkulärmeddelande hade anmälts tilljustitieombudsmannen, förklarade denne i beslut att AMS hadeöverskridit sin kompetens genom att i tUlämpningsföreskrifter meddela normerom prestationsavbrott i arbetsförmedlingens service. Sådana normer kunde enligtjustitieombudsmannens uppfattning inte tillkomma på annat sätt än genomföreskrifter i arbetsmarknadskungörelsen eller genom annan av Kungl. AMS återkallade härefter cirkulärmeddelandet. I skrivelseden hemställde AMS att Kungl. Maj:t måtte undanröja de formellahinder som begränsade möjligheterna att bl. a. anpassa arbetsförmedlingensservice i förhållande tUl arbetsmarknadenskrav och verkets personella och organisatoriska resurser. 1974:1 Bilaga 13 37 I promemoriankonstateras att en väl fungerande offentiig arbetsförmedling är en avgrundförutsättningarna för en politik som syftar tUl full sysselsättning. Sedanden grundläggande regeln för den offentliga arbetsförmedhngens verksamhet komtUl har samhället ändrats radikalt, och ambitionsnivåninom social- och arbetsmarknadspolitiken har höjts. Den offentligaarbetsförmedlingen har förstärkts, och en rad nya medel har skapats för atthjälpa de enskUda arbetssökandena att få sysselsättning och för att stödja demsom trots allt står utan arbete. Den offentligaarbetsförmedlingen är avgiftsfri och står öppen för alla som söker arbete ellerarbetskraft. Om en arbetssökande inte kan få arbete via annonsmarknaden ellergenom personliga kontakter, är han i allmänhet helt beroende avarbetsförmedlingen. För att komma i fråga för stöd genomarbetsmarknadspolitikens åtgärder måste man anmäla sig som arbetssökande vidarbetsförmedlingen. Skyldighet att stå till arbetsmarknadens förfogande gällerockså för den som under arbetslöshet vUl uppbära vissa former av ekonomisktstöd. Behovet och beroendet av de tjänster som den offentligaarbetsförmedlingen erbjuder är således väsentligt större för dem som sökerarbete än för dem som söker arbetskraft. Denomständigheten att arbetsförmedlingen har att ägna den största omsorgen åt dearbetssökande innebär enligt promemorian inte att den som söker arbetskraftgenom förmedlingen skall drabbas av några begränsningar i den service som hanväntar sig och har rätt att kräva. Det självklara häri framgår redan av attarbetsförmedlingen för att kunna anvisa de arbetssökande arbete på öppnamarknaden är beroende av att en efterfrågan på arbetskraft finns anmäld hosförmedlingen och att denna efterfrågan riktar sig mot alla grupper som sökerarbete genom förmedlingen. Arbetsgivarens intresse av att anmäla ledigaplatser till förmedlingen och lämna utförliga uppgifter om dem torde varaberoende av vilka förväntningar han har i fråga om arbetsförmedlingens service. Med de restriktioner som gäller enligt särskUdabestämmelser åvUar det och måste det således vara ett intresse för arbetsförmedlingen att så långtmöjligt söka tillgodose föreliggande behov av arbetskraft i enlighetmed arbetsgivarens önskemål. Enligt promemorian är det inte någon ändamålsenligmetod att försöka åstadkomma förbättringar av dåliga arbetsförhållanden,otillfredsställande personalpolitik o. d. genom att neka arbetsgivare denoffentliga arbetsförmedlingens tjänster. Tvärtom kan en sådan åtgärd leda vidgad personalrekrytering vid sidan av den offentliga förmedlingen, tillskada för de arbetssökande som skulle ha behövt stöd genom andraarbetsmarknadspolitiska åtgärder än ren platsförmedling. I fall av den art somhär avses är i stället en aktiv insats från för- 1974:1 Bilaga 13 38 medlingens sida önskvärd i syfteatt direkt påverka arbetsgivaren att förbättra förhållandena för de anställda.Härvid blir verksamheten med s. k. anpassningsgrupper aktuell, liksom de medelsom kan komma att ställas till arbetsförmedlingens förfogande på grundval avde förslag som har lagts fram av utredningen rörande ökad anställningstrygghetoch vidgad behörighet för arbetsdomstolen. Denna aktiva linje bör enligtpromemorian prägla det fortsatta arbetet. Det betonas ipromemorian att den offentliga arbetsförmedlingens möjligheter att lösa sinprimära uppgift beror av att förmedlingen har goda kunskaper omarbetsmarknaden, de arbetssökande och de anställningar som erbjuds. Dencentrala frågan är hur förmedlingen skall få kännedom om alla som söker arbeteoch om alla arbetstUlfällen som bjuds samt hur ingående denna information skallvara. Medutgångspunkt i de synpunkter som anläggs i promemorian på den offentiigaarbetsförmedlingens verksamhet dras följande slutsatser i fråga omförmedlingens allmänna uppgifter och dess ställning i förhållande tillarbetssökande och arbetsgivare.