prop · FX0312 · 1974-12-31 00:00:00 — Till följd av att densärskilda vårdavgiften slopas vid de enskilda anstalterna blir slutligen sammaregler om utbetalning av pension tillämpliga vid värd i allmän och enskildanstalt. En särskild fråga vid införande av rätt till sjukpenningäven vid vård i allmän vårdanstalt är tillämpningsområdet för särbestämmelsernai 3 kap. 18 § AFL om utbetalning av sjukpenning till annan än den försäkrade. F. n. gäller att nykterhetsnämnd hos den allmännaförsäkringskassan kan begära att sjukpenning för den som är alkoholmissbrukarehelt eller delvis skall betalas ut till myndighet eller till denförsäkrades make eller annan person att användas till den försäkrades och hansfamiljs nytta. En förutsättning för sådan begäran är att det föreligger någon sädanomständighet som anges i 15 § första stycket lagen (1954:579) om nykterhetsvärdoch som kan leda till att alkoholmissbrukaren ställs under övervakning eller tvångsintasi anstalt. Motsvarande särbestämmelser finns i lagen (1954:243) omyrkesskadeförsäkring och i mUitärersättningsförordningen (1950:261). Enparallellbestämmelse beträffande pension finns i 16 kap. 12 § AFL. Eftersom sjukpenning nu inte utgär vid värd i allmänvärdanstalt är särbestämmelserna i 3 kap. 18 § AFL f. n. av begränsad betydelse.De har sin tillämpning främst dä den försäkrade står under övervakning. Enligtuppgifter som sjukförsäkringsutredningen inhämtat utnyttjar nykterhetsnämndernasärbestämmelserna i mycket ringa utsträckning av den anledningen att man villundvika tvångsinslag i övervakningen av alkoholmissbrukare. 1 fråga om intagnavid de enskilda anstalterna, där alltså särbestämmelserna nu är tillämpliga,kommer de likaledes sällan till användning. Utbetalning av sjukpenning tillannan än den berättigade sker däremot i stor utsträckning genom ettfullmaktsförfarande, vilket den intagne frivilligt medverkar till. framhåller i sitt betänkande omrätt till sjukpenning vid vård i allmän vårdanstalt att garantier måste skapasför att sjukpenningen används till nytta för den sjuke och dennes anhöriga.Utredningen föreslår därför en utvidgning av tillämpningsområdet förbestämmelserna till att gälla alla som vårdas i allmän värdanstalt samt dem somstår under övervakning under permission eUer efter utskrivning från sådananstalt. Vid remissbehandlingen har ansett en sädan utvidgningvara en förutsättning för genomförande av en rätt till sjukpenning vid värd iallmän anstalt. har anmält viss tveksamhet inför dessasärbestämmelser över huvud taget men uttalat att man inte vill motsätta sig denföreslagna utvidgningen. förordat bör en utvidgning ske avtillämpningsområdet för särbestämmelserna i 3 kap. 18 § AFL. De bör göras tillämpligai de fall där förutsättningar för övervakning eller intagning på vårdanstaltenligt 15 § första eller andra stycket nykterhets-vårdslagen föreligger.Motsvarande ändring bör göras i 16 kap. 12 § AFL, 37 § lagen (1954:243) omyrkesskadeförsäkring och 10 § miUtärersättningsförordningen (1950:261). Sammaregler bör gälla oavsett om intagningen skett med tvång eller frivilligt.Därigenom undviker man att det uppkommer en skillnad mellan allmänna ochenskilda värdanstalter. Jag vill kraftigt understryka att bestämmelserna kantillämpas endast dä det sker i patientens eller hans familjs intresse. Denvidare frågan om det över huvud taget bör finnas sådana särbestämmelser fär somsocialutredningen anfört prövas i samband med en ny socialvårdslagstiftningoch dä bedömas mot bakgrund av erfarenheterna av den utvidgning av rätten till sjukpenning som föresläs. 1 samband med de nuföreslagna ändringarna bör även styrelse för värdanstalt ges befogenhet att hosförsäkringskassa begära att särbestämmelserna skall tillämpas beträffandepatient som vårdas i anstalten. De föreslagna ändringarna i fråga om rätten tillsjukpenning kan beräknas öka sjukförsäkringens kostnader under nästa budgetårmed ca 5 milj. kr., varav ca 1,7 milj, kr. kommer att belasta det under femtehuvudtiteln uppförda förslagsanslaget Bidrag till sjukförsäkringen. De föreslagna författningsändringarna bör träda i kraftden . Eftergift av återkrav för utgivna bidragsförskott Enligt lagen (1964:143) om bidragsförskott (ändrad senast1973:807) inträder den som utgivit bidragsförskott pä kommunensvägnar i barnets rätt till underhållsbidrag av den underhållsskyldige i den mänbidragsförskottet svarar mot fastställt underhällsbidrag (15 §).Barnavårdsnämnden skall utan dröjsmål vidta de åtgärder som behövs för attdriva in fordringen, om den underhällsskyldige inte fullgör sinbetalningsskyldighet efter förmåga (17 §). På framställning av barnavårdsnämndeneller den underhällsskyldigé får besluta att återkrav mot denunderhällsskyldige för det allmännas räkning skall efterges om det föreligger särskUdaskäl till detta (18 §). framhåller i betänkandet (SOU1972:34) Familjestöd att den omfattning i vilken eftergift av äterkravsrättenför utgivna bidragsförskott skall ges avgörs genom en avvägning mellan kravetpå att föräldrar i största möjliga utsträckning skaU fullgöra sina lagligaunderhållsskyldigheter gentemot sina barn och samhäUets intresse av attmänniskor inte utsätts för större ekonomiskt tryck än de orkar med. Enligtgällande bestämmelser får besluta om eftergift av återbetalningsskyldighetennär särskUda skäl'föreligger. Sådana särskUda skäl har ansetts föreligga närden underhållsskyldige varit förhindrad att fullgöra sin skyldighet på grund avvistelse i fängvärdsanstalt eller i eller pågrund av långvarig sjukdom och därmed jämförlig ofnständighet. 1 övrigt harbestämmelsen tolkats restriktivt. Kommittén framhåller att det givetvis är angeläget attunderhållsskyldighet fullgörs efter förmåga, men att de krav samhället läggerpä den enskilde inte får leda till att vederbörande försätts i en alltför svårsocial och ekonomisk situation. Särskilt viktigt är det att samhällets återkravför utgivna bidragsförskott inte leder till social missanpassning eller kolliderar med det rehabiliteringsarbete som bedrivs avandra samhällsorgan. Enhgt kommitténs mening bör därför eftergift kunna gesför perioder då den underhållsskyldige inte haft möjlighet att fullgöra sinunderhällsskyldighet på grund av exempelvis sjukdom, omhändertagande för värd,stor försörjningsbörda eller när eftergift av annan orsak framstår som skälig.Annan orsak kan enligt kommittén föreligga bl. a. då det kan befaras att äterkravenförsvårar en rehabilitering efter sjukdom eller anstaltsvistelse eller då detfinns risk för social missanpassning eller för splittring av denunderhällsskyldiges familj. Förslaget att vidga möjligheterna att efterge återbetalningav utgivna bidragsförskott tillstyrks av bl. a. , kammarrätten iStockholm, , , I.O, TCO och deflesta hörda kommuner. Ingen av remissinstanserna motsätter sig förslaget.Några av dessa framför dock synpunkter på hur bestämmelsen bör tolkas och päden tekniska utformningen av bestämmelsen. LOframhåller att underhållsbidragen kan vara så höga att den underhållsskyldigesmöjligheter att ingå i en ny familj försväras eller omöjliggörs och att denunderhållsskyldige därför kan drivas in i en ond cirkel som slutar iarbetsoförmåga oeh social misär. Kammarrätten i anser bl. a. att denuvarande reglerna är klart ägnade att försvåra den underhållsskyldigessituation. i framhåller att det många gångerframstått som synneriigen obilligt att möjlighet inte funnits att ge eftergift,då den betalningsskyldige enbart åberopat ekonomiska skäl, hur tungt vägandedessa än varit, exempelvis vid stor försörjningsbörda. finner det angeläget attbestämmelserna libera-liseras på sätt kommittén föreslagit. Styrelsen anser atteftergift bör kunna ges inte endast för tid då den underhällsskyldige varitintagen pä fångvårdsanstalt utan även under tid för rehabilitering inomkriminalvårdens frivärdsorganisation. Möjlighet till eftergift bör såledesfinnas även under tid för långtidspermission, villkorlig frigivning, värd utomanstalt eller skyddstillsyn samt vid sjukdom, stor försörjningsbörda, omskolning,fortbildning, psykiatrisk behandling eller jämställd rehabiliterande åtgärdeller om återkrav skulle medföra risker för social missanpassning ellersplittring av familjen. Enligt i börmöjligheter till eftergift finnas även vid oförvållad arbetslöshet. Länsstyrelsenanser det också angeläget att de nya reglerna får retroaktiv verkan. Götahovrätt framhåller att det bör framgå av författningstexten eller motiven om återkravskall kunna efterges delvis. som utgivit bidragsförskott inträder påkommunens vägnar i barnets rätt till underhällsbidrag i den månbidragsförskottet svarar mot fastställt underhållsbidrag. Barnavårdsnämndensfordran kan efterges av om särskilda skäl föreligger. 1 praxishar bestämmelsen tolkats restriktivt. Sålunda har eftergift medgivits ihuvudsak endast när den underhällsskyldige hindrats att fullgöra sin skyldighetpä grund av intagning för vård i anstalt eller på sjukhus. har föreslagit en utvidgning av möjligheterna att efterge återkrav.Enligt kommittén bör eftergift kunna meddelas för perioder dä denunderhållsskyldige varit sjuk, omhändertagen för värd, haft stor försöriningsbördaeller när eftergift av annan Orsak framstår som skälig. Med annan orsak avserkommittén de fall dä återkrav skulle försvåra en rehabilitering efter sjukdom eUeranstaltsvistelse eller medföra risker för social missanpassning ellersplittring av den underhällsskyldiges familj. 1 likhet med remissinstanserna delar jag kommitténsuppfattning att eftergift av återkrav för utgivna bidragsförskott bör kunna gesi större utsträckning än som sker. Eftergift bör kunna ges i de situationersom kommittén pekat pä. Förslaget föranleder ändring i 18 § lagen ombidragsförskott. Med anledning av vad som anförts under remissbehandlingenvill jag framhålla att eftergift även bör kunna ges bl. a. under tid förrehabilitering inom kriminalvärdens frivård och vid arbetslöshet underförutsättning att eftergift vid en mera allmän bedömning av denunderhållsskyldiges situation framstår som skälig. Eftergift bör även kunnaavse del av fordran. De nya bestämmelserna bör träda i kraft den 1 Juh 1974 ochkommer sedan de trätt i kraft att kunna tiUämpas även pä fordringar som hänförsig till tiden före ikraftträdandet. 1 7 och 17 §§ bör vidare några ändringar av formell naturgenomföras. 3.1 Ändring av förordningen (1967:920) om värdesäkring avyrkesskadelivräntor, som utgår av statsmedel, m. m. Har livränta börjat utgå till följd av yrkesskada ochleder skadan ånyo till sjukdomstillstånd som medför rätt till sjukpenning skallhvräntan utbytas mot sjukpenning. Enligt gällande lydelseav 4§ förordningen (1967:920) om värdesäkring av yrkesskadelivräntor, som utgårav statsmedel, m. m. får i sådant fall sjukpenningen inte understiga enfyrahundradedel av den livränta som skulle ha utgått till den skadade.Bestämmelserna har utformats under hänsynstagande till att sjukpenningentidigare var skattefri men livräntan skattepliktig. harhemställt att förordningen ändras pä samma sätt som skett beträffande lagen (1967:919)om värdesäkring av yrkesskadelivräntor m. m. i samband med sjukpenningreformen(prop. 1973:46, SfU 1973:21, rskr 1973:197, SFS 1973:470). Eftersom sjukpenningen fr. o. m. 1 974gjorts skatteplik- tig, blir förmånen direkt jämförbar med livränta i detavseende det här gäller. Sjukpenning som träder i stället för hvränta bördärför inte understiga en trehundrasextiofemtedel av livräntan. Förordningenbör således ändras i enlighet med förslag. 3.2 Ändring av övergångsbestämmelserna tiU lagen(1973:465) om ändring i lagen om allmän försäkring Kontant arbetsmarknadsstöd är efter de ändringar som skettgenom lagen (1973:465) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring atthänföra till pensionsgrundande inkomst för tilläggspension. Enligt övergångsbestämmelsernatill lagen skall detsamma gälla omställningsbidrag som utgår enligt 102 §arbetsmarknadskungörelsen (1966:368) efter utgången av . Även i andrahänseenden skall i fråga om sådant omställningsbidrag tillämpas bestämmelsernai AFL avseende kontant arbetsmarknadsstöd. Denna övergångsbestämmelse bör också gäUa den som ärberättigad att uppbära omställningsbidrag enligt 101 §arbetsmarknadskungörelsen efter utgången av , dvs. gäUa alla som uppbäromställningsbidrag enligt denna kungörelse. Bestämmelsen bör ändras i enlighethärmed. Under åberopande av det anförda hemställer jag att Kungl. att antaga inom upprättade förslag tUl 1. lag om ändringi lagen (1962:381) om aUmän försäkring, 2. lag om ändringi lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring, 3. lag om ändringi mUitärersättningsförordningen (1950:261), 4. lag om ändringi lagen (1 964:143) om bidragsförskott, 5. lag om ändring i förordningen (1967:920) om värdesäkring av yrkesskadelivräntor, somutgår av statsmedel, m. m., 6. lag om ändringi lagen (1973:465) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring. Med bifall till vad föredraganden sålunda med instämmandeav statsrådets övriga ledamöter hemställt förordnar Hans Maj:t Konungen atttill skall avlåtas proposition av den lydelse bilaga till dettaprotokoll utvisar. Propositionen ................................................................ ...... 1 Propositionens huvudsakliga innehåll.............................. 1 Lagförslag .................................................................... ...... 2 Inledning ....................................................................... .... 11 Sjukpenning vid vård i allmän brukare m. m............................................................... .... 12 1.1.............................................................................. Gällandebestämmelser m. m 12 Sjukpenning........................................................... .... 12 Vårdanstalter för alkoholmissbrukare ................ .... 13 1.2.............................................................................. Utredningsförslagoch remissyttranden 14 ........ :...................... .... 14 Remissyttrandena .............................................. .... 16 Remissyttrandena ............................................. .... 18 1.3.............................................................................. Departementschefen 19 Eftergiftav återkrav för utgivna bidragsförskott ...... .... 25 2.1 Gällanderätt ...................................................... .... 25 2.2 ................................ .... 25 2.3 Remissyttrandena.................................................. .... 26 2.4 Departementschefen ......................................... 26 Vissaandra frågor...................................................... .... 27 3.1 Ändring avförordningen (1967:920) om värdesäkring av yrkesskadelivräntor, som utgär avstatsmedel, m.m .... 27 3.2 Ändring avövergångsbestämmelserna till lagen (1973:465) om ändring i lagen om allmän försäkring ........... .... 28 Hemställan .............................................................. .... 28