prop · FX0389 · 1974-12-31 00:00:00 — Verket anserdock att det inle finns anledning all införa bestäraraelser om garantierbeträffande de anställningsförhållanden, som svenska företag tillämpar i utiandet. LOförordar att förslag föreläggs att föregående samråd raedfackföreningarna i företaget skall vara ett villkor för prövning av ärenden orasvenska företags direktinvesteringar i utlandet. Fackföreningsrörelsen ställerkrav på ordentlig insyn för de anställda i företagens verksamhet och påsararåd och planeringsraedverkan, innan viktigare beslut genoraförs. Ikoncernförelag raed verksarahet i flera länder behöver, till skillnad raot vad sorahiltills skett, de anstäUda informeras ora verksaraheten i alla delar avkoncernen. I samråd med koncernledningen måsle fackliga representanter frånalla koncernenheter ha möjlighet att delta. LO avser att verka för alt dettablir regel snarare än undanlag när del gäller de svenska internationellastorföretagen. I samband med förelagslokalisering till andra länder kan detinträffa att en överföring sker av verksamhet till länder med slappare kravangående arbetarskydd och åtgärder mot olika slags yrkesrisker. Om så ärfallet, sker en urholkning för ekonomiska syften av arbetsrailjöskyddet genora omlokalisering,något som bör motarbetas. LO yrkar därför att länderjämförelser görs inom eninternationell koncern i detta hänseende. Då LO förutsätter att en ansökantill valutastyrelsen om direktinvestering utomlands föregåtts av sararåd medfackföreningarna i förelaget i och att därvid ingen klar avrådan tillprojektet komrait från den fackliga sidan, räknar organisationen med attförelaget i sammanhanget också lagt frara sina planer beträffande arbetarskyddoch arbetsmiljö. uppraärksaramar uttalandet i promemorian (sid. 12) att enpositiv bedöraning av en tilllänkt utlandsinvestering från fackligt håll iregel bör kunna underlätta och påskynda tillståndsgivningen. Föreningen frarahåUeratt den utgått från att rayndigheterna enligt svensk förvaltningstraditionskall handla raed oväld och vid bedöraning av argument som tillförs ett ärendeenbart beakta sakskäl och inte fästa avseende vid vera sora har en vissuppfattning. Då det gäller de anställdas insyn och raedinflytande skiljer sigen utiandsinvestering i princip inte från andra investeringar. Förelagsnärandsavtalensregler ora inforraation och sararåd om för förelaget och dess personalväsentliga frågor äger tillämpning även på della område. Genom lagen om slyrelserepresentalionhar de anställda tUlförsäkrats raedinflytande även i investeringsärendena. TCOunderstryker vikten av att hänsyn tas till fackliga intressen och synpunkter.Löntagarnas representanter i företagen bör beredas möjligheter att framförasynpunkter och delta i diskussioner såväl i företagens styrelser som iföretagsnämnderna beträffande planerade utiands- Prop.1974: 89 55 etableringarliksora effekterna av dessa i olika avseenden. bör eftersträvas att gelöntagarna och deras organisationer ökad insyn i företagen och tillfälle att iolika företagsorgan utöva inflytande på den verksarahet sora företagenbedriver genom sina dotterbolag i andra länder. De åtgärder som föreslås i promeraorianär dock enligt TCOrs uppfattning på intet sätt tillräckliga för att koraraatill rätta med de problem som internalionaliseringsprocessen medför på olika oraråden. del remissyttranden understryks vikten av att handläggningen av ärenden orautlandsinvesteringar sker sraidigt och utan byråkratisering och tidsutdräkt.Bland de remissinstanser sora ger uttryck åt sådana synpunkter är kommerskoUegium,länsstyrelserna i och (raajoriteten) och KF. Ävenriksbanksfullmäktige (raajoriteten) understryker vikten av att behandlingen avansökningarna i invesleringsärendena också i fortsättningen sker medtillbörlig omsorg och snabbhet. Inte minst raed hänsyn tUl utvidgningen av denkrets som äger della i investeringsärendenas behandling raåste behovet av skyndsamhandläggning ägnas uppraärksarahet. Valutaregleringen har i hög gradkännetecknats av strävan att tillraölesgå sökandenas önskeraål ora snabbabesked i investeringsärenden. Någon ändring härvidlag bör det självfallet inlebli tal om. Förelagen bör sora , anför fullraäktige, kunna räkna raedatt myndigheten behandlar inkomna ansökningar ulan tidsutdräkt och inom entidrymd sora ej äventyrar en godtagbar investering. SAFanser att svenska företag, som ingår i samarbetsprojekt av olika slag, skulleförsättas i en ohåUbar situation, om de ständigt nödgades reservera sig för enomfattande, utdragen och oviss prövning av svenska offentliga organ, vars endakriterier är en allraänpolitisk bedöraning av projektets värde från exklusivtsvenska utgångspunkter. Man kan också utgå från att övriga partners i projektetav sekretesskäl inte gärna tilllåter att det svenska företaget på det sätt proraeraorianförutsätter över-läranar ett raycket allsidigt beslutsunderlag, i synnerhet oradetta beslutsunderlag kan bli föremål för förhandlingar mellan det svenskaföretagel och den om alternativa investeringar. Svenska företagskulle av sararaa skäl bli svårt handikappade även när det gäller att ta uppförhandlingar raed utländska företag ora helt nya samarbetsprojekt där tvåeller fler partners samraanför sina resp. resurser och specialkunskaper. Äveni sin planering av utiandsinvesteringar helt i egen regi skulle svenska företagbli starkt häraraade av den byråkratisering och fördröjning avbeslutsprocessen särat av de svårigheter alt förutse utgången som blir enoundviklig följd av förslaget. Det gäller t. ex., ora de stora internationelltverksamma svenska företagen vid varje investering i utlandet måste förhandla raedarbetsraarknads- och industridepartementen om alternativa eller kompletterandeinvesterinaar. 1974: 89 56 Desvenska företagens investeringar uloralands har ökat kraftigt under senare år.I en inora industrideparteraentet upprättad promemoria (Ds I 1974r 2) frarahållsatt enligt en undersökning, gjord av , ökade underperioden 19651970 antalet sysselsatta i svenska producerande dotterbolag uloralandsraed . Under samraa period rainskade det totala antalet sysselsatta i svenskindustri i raed . De totala tUlgångarna har saratidigt ökat från 8till , aUtså nästan en fördubbling. Av det anförda kandras slutsatsen att den svenska industrin under nämnda period expanderatsnabbare i utiandet än i . Detta gäller vid en jämförelse både med de utlandsinvesterandekoncernemas tUlväxt i och med hela den svenska industrins expansion. I promeraorianfrarahålls också att såväl investeringar sora sysselsättning i utiandsägdasvenska företag uppgått till av totala investeringar resp. totalt antalsysselsatta inora industrin i . Svensk industri är härigenom raer internationaliseradän flertalet andra länders. föregående (avsnitt 2) har ingående redovisats de bestäraraelser och denpraxis sora bl. a. gäller i fråga om rätt för svenska företag att föra ul medelur landet för investering utomlands. Enligt valutalagen ankoraraer det sålundapå valutaslyrelse att pröva ansökningar om tUlstånd till sådanainvesteringar. Tillståndsgivningen, räknat i railjoner kronor, var störstunder åren 1969 (1 696 railj. och 1972 (1 903 railj. Avbetalningsbalansmässiga skäl införde restriktioner för bl. a.direkta investeringar i utlandet. Restriktionerna innebar att tillstånd tillutförsel av kapital ur lämnades, om investeringen bedömdes ha exportfrärajandeeller valulabesparande effekt eller avsåg land sora är huvudraottagare avsvenskt bistånd. I vissa fall föreskrevs att finansiering av investeringen fickske genom utländsk upplåning. En uppmjukning av tUlståndsgivningen har skelt allteftersorabetalningsbalansen förbättrats. Debedöraningar, sora valutastyrelsen gör av svenska företags ansökningar ora tiUståndtUl investeringar uloralands, är formellt begränsade till en prövning av att deplanerade investeringarna står i överensstämmelse med den här i landet fördapenningpolitiken. Bedömningarna av dessa enskUda valutaärenden skall ses motbakgrund av valulalagens bestämraelser ora valulareglering sora fårupprätthållas då det "prövas erforderligt för uppnående av det raål, sorafastställts för penningpolitiska verksamhet". Även ombedömningarna av de enskilda investeringsansökningarna rent formeUt ärbegränsade till penningpolitiska värderingar, har i praktiken vissa samhällsekonoraiskaprövningar skelt inom ramen för den penningpolitiska bedömningen. 1974: 89 57 sålundaförekorarait att valutastyrelsen vid bedöraningen av vissa projekt beaktateffekterna på sysselsättningen i . De investeringar sora ettföretag gör förestavas så gott som alltid av en företagsekonomiskt motiveradönskan att nå så stor lönsamhet som raöjligt. Det är naturligt att företaget,när det står i överensstäraraelse med företagets raålinriklning, söker fördelainvesteringarna raellan heralandet och utiändsk marknad. Det är därvid intealltid säkert alt den förelagsekonomiska bedöraningen leder till positivaeffekter på sysselsättning och produktionsstruktur i heralandet. Sora anförs iproraeraorian kan i stället sådana negativa effekter uppkomma att tveksamhetuppstår om investeringamas sarahällsekonoraiska berättigande. Sora exempelnärans i proraeraorian att utiokalisering av ett företags forsknings- ochutvecklingsarbete till annat land kan få negativa effekter inom Sverigemed avseende på industrins utvecklingsmöjligheter och därraed påsysselsättningen. Ett annat exerapel sora anförs i promemorian är alt ettföretag förlägger tillverkning till länder raed extrerat lågaproduktionskostnader i stället för alt fortsätta att producera i raotnågot lägre lönsarahelskrav. Enligt proraeraorian bör utryrarae därför finnasalt, när företagen avser alt göra utiandsinvesteringar, bedöraa effekterna iSverige på sysselsättningen, industristrukturen och den regionala balansen. I promeraorianföreslås på gmnd av del anförda att även industri- och sysselsätlningspolitiskasynpunkter skall beaktas vid valulaslyrelsens penningpoliliska prövning av tillståndsansökningarnaoch alt valutalagen ändras i överensstämmelse härraed. Förslaget i nu berördadelar tUlstyrks eller läranas utan erinran av ett flertal reraissinstanser, raedanen del avstyrker förslaget eller anför avvikande raening beträffande vissa avförslagels huvudpunkter. En majoritet i riksbanksfullmäktige framhåller attvalutalagen i sin nuvarande utforraning inte utgör en tillfredsställandegrundval för en tillståndsprövning också från industri- och sysselsättningspolitiskautgångspunkter, åtminstone inte i ett betalningsbalansmässigt jämviktsläge. Entillfredsslällande behandling av liUslåndsansökningar rörande utlandsinvesteringarmåste enligt fullraäktige riraligen innesluta ett beaktande av dessas samhällsekonomiskaverkningar i moderlandet. Enligt fullraäktige ger förslagen i proraeraorianunderlag för ett hänsynstagande till utlandsinvesteringarnas återverkningar pådet svenska näringslivet även i normala lägen med tUlfredsställande betalningsjäravikt.KF och TCO anför liknande synpunkter och framhåller att en viktig utgångspunktvid den föreslagna vidgade bedöraningen av investeringsansökningarna är att prövningensker med sikte på att bevara eller förstärka den svenska industrins internalionellakonkurrenskraft under beaktande av den svenska ekonomiska politikens mål.Erinringar mot förslaget framförs emellertid också, frärast frånnäringslivshåll. SAF och Svenska bankförening- 1974: 89 58 enanser sålunda att den föreslagna utvidgade prövningen skuUe leda till negativaeffekter på företagens raöjligheter att hävda sig i internationell konkurrens raedåtföljande negativa effekter på sysselsättningen i . Risk för raotåtgärderfrån utiandet framhålls också. För egen del vill jaganföra följande. Som frarahållits i proraeraorian ger produktionsfaktoremasökade rörlighet över gränserna upphov till en snabbare ekonomisk tillväxt genomett mer rationellt utnyttjande av tillgängliga resurser. Svenska företags ökadeinternationalisering och den därmed följande expansionen av förelagensutlandsinvesteringar är ett led i denna utveckling. Företagens internalionaliseringraedför också sora regel betydande fördelar för förelagens internationella konkurrenskraftoch därraed också för den svenska sarahällsekonorain. De svenska utiandsinvesteruigarnahar bidragit till en effektiv industristmk-lur i . Svenska företag hargenom etableringar utomlands kunnat vidmakthålla sin internationeUakonkurrenskraft och därraed sin svenska exportförsäljning. Sora fraragår av vadjag inledningsvis anfört uppgår svenska företags direkta investeringar iutlandet till betydande belopp. Orafallningen av dessa investeringar får betraktassom mycket stor även internationellt sett. Denna utveckling har fortgått oavbrutetunder och ger enligt rain uppfattning anledning till storuppmärksamhet inte bara från synpunkten att en god betalningsbalans raåsteupprätthållas utan även med beaktande av de samhällsekonoraiska verkningar sorasådana investeringar kan få. Investeringar utomlands från elt företags sida kanfå återverkningar i inle bara på det investerande företagel självt utanockså på branschen i sin helhet eller rentav på näringslivsstrukturen i stort.Sådana återverkningar kan, som frarahållits i flera reraissyttranden, givelvisvara av positiv betydelse genom att företagets exporlförulsättningar, lönsamhetoch allmänna utvecklingsmöjligheter i förbättras. Återverkningarna kanemellertid också vara negativa genora utlandsetable-ringens omfattning ellerkaraktär. Utiandsinvesteringarna kan även ha såväl positiva som negativaverkningar på sysselsättningen i . Verkningarna kan vara positiva, omutlandsinvesteringen t. ex. genererar en större export från än ominvesteringen inle koraraer till stånd. Å andra sidan kan faU förekoraraa därproduktionen flyttas utomlands på ett sätt sora inte kan anses försvarligt frånsysselsättningspolitiska synpunkter. Jaganser det självklart att utiandsinvesteringar sora kan få effekter av härantytt slag är av sådan utoraordenllig vikt för samhäUet både i fråga ora desssociala och ekonoraiska funktion, att raöjligheter måsle finnas från detallmännas sida till insyn och medbedömande redan på ett så tidigt stadiura attförutsebara skadeverkningar kan undvikas. Ipraktiken beaktar redan nu valutastyrelsen dessa sarahällsekonoraiska aspektervid sina avgöranden. Proraeraorians förslag kan därför i viss raån betraktas sora en kodifiering av gällandepraxis. Alt en sara-häUsekonomisk bedöraning bör ske stäraraer också överensinte bara raed uppfattningen hos åtskiUiga av de reraissinstanser som yttratsig i frågan ulan också såvitt framgår av proraeraorian Och riksbanksfullraäktigesyttrande raed synpunkter som i detta sammanhang kommit till uttryck från åtskiUigaav de tillständssökande företagen. På grund av det anförda instämmer jag i de synpunkter somi nu berörda avseenden kommit till uttryck i promeraorian. Jag förordar därföratt valutalagen ändras så alt valutastyrelsen vid prövning av ett svensktföretags ansökan ora direktinvestering i utiandet kan beakta såvälindustripolitiska som sysselsättningspolitiska strävanden. Från vissaremissinstansers sida har uttryckts önskemål alt de föreslagna prövningsrekvisUenpreciseras. Jag har i och för sig förståelse för dessa önskeraål. Självfalletskulle en detaljerad bestämning av. de föreslagna kriterierna kunna vara avvärde inte bara för de berörda företagen i allmänhet utan också för den lillärapandemyndigheten. Man bör emellertid hålla i rainnet att det här rör sig ora ett orarådedär det enligt sakens natur är svårt alt ge detaljregler. Valutastyrelsens bedöraningav tillståndsärendena måste innefatta hänsynstaganden av mångskiftandekaraktär. I överensstämmelse raed proraeraorieförslaget och i likhet med bl. a.riksbanksfullmäktige är jag av den uppfattningen att den samhällsekonomiskabedömningen ej kan närmare preciseras eller anges i detalj. Även om det alltså enligt min mening inte finns raöjlighetall i lagen detaljerat ange vilka norraer som bör gälla vid tiUståndsprövningarna,kan dock vissa synpunkter anläggas till ledning vid den sarahällsekonoraiska bedöraningen.En självklar utgångspunkt är sålunda, som anförts i promemorian och som också framhåUitsi en del remissyttranden, att bedömningen sker med sikte på att bevara ellerförstärka den svenska industrins internationella konkurrenskraft underbeaktande av den svenska ekonomiska politikens grundläggande raål, dvs. ekonoraisktillväxt och full sysselsättning med bibehållande av inre och yttre balans.En.viktig raålsättning måste vara att söka förhindra eUer dämpa en minskadsysselsättning inom industrin i . Långsiktiga perspektiv spelar också enroll vid bedöraningen av ansökningarna om tillstånd att investera i utlandet.Flera remissinstanser har också särskUl understmkit betydelsen av alt enprövning sker med beaktande av de långsiktiga effekterna. Vidare bör iallmänhet gälla alt företagen vid en utlandsinvestering som kräver tillståndför valutautförsel via gängse kontakt-banor informerar de anställda. De därvid frarakoranasynpunkterna kan anses underlätta valulaslyrelsens handläggning av ärendet. Viss kritik har riktats raot de i proraeraorian anfördasynpunkterna beträffande lokalisering av forsknings- och utvecklingsresurser tillutlandet samt investering i länder med extrerat låga produktionskostnader. 1974: 89 60 Frånvissa reraissinstansers sida betonas att väsentliga skäl kan föreligga för attsådana lokaliseringar och investeringar bör få förekoraraa. I detta avseendevill jag erinra ora att den i proraeraorian förda diskussionen avser fall därnegativa verkningar kan uppkoraraa för näringslivet och därraed påsysselsättningen i . Vad sora uttalats i proraeraorian bör eraellertidi första hand uppfattas sora exerapel på oraständigheter sora bör vägas in iden långsikliga bedöraningen av den planerade investeringens ändamålsenlighetmed hänsyn till önskemålet om ell väl differentierat och fungerande näringslivoch en hög sysselsättning i landet. Självfallet förekommer fall där goda motivföreligger all förlägga ett företags forsknings- och utvecklingsarbete tillutlandet, t. ex. i anslutning till ett internationellt forskningscentrum. Isådana fall bör naturligtvis, såvitt gäller denna fråga, inga hinder resas motden tillämnade utlandsinvesteringen. Detandra fallet investering i länder med extremt låga produktionskostnader avser också att ge exempel på en situation där ett företag med hänsyn till frärastett främmande lands mycket låga lönenivå av rent företagsekonomiska skäl väljerdetta land för sin produktion, vilket kan få liknande negativa återverkningar iSverige som anförts beträffande utlokalisering av forsknings- och utvecklingsarbete.Givetvis kan även i det nu avsedda fallet skäl anföras för att förläggaexempelvis ett företags tillverkning till ett land raed lågaproduktionskostnader. Sådana skäl kan vara att man önskar investera i ettutvecklingsland eller att elt redan etablerat samarbete i utiandet ytterhgareskall utökas. I detta sararaanhang vill jag erinra om all en ökad satsning frånbl. a. näringslivets sida på utvecklingsländerna väl stämmer överens med desynpunkter och önskemål som i denna fråga anförts från olika håll i denallmänna debatten. promeraorian anförs till stöd för att den föreslagna utvidgade prövningen avutlandsinvesteringar står i överensstämmelse raed våra internationellaåtaganden har i allraänhet inte raött några erinringar underremissbehandlingen. Några remissinstanser, däribland ,ifrågasätter dock, ora förslagel genom den föreslagna utformningen av 1 §valutalagen kan anses stå i överensstämraelse raed OECDrs kapitalliberaliseringsstadga.Komraerskollegium anser vidare att stadgan lägger bestämda hinder i vägen fören extensiv tolkning av begreppet sysselsättningspolitiska strävanden. Några reraissinstanserär också av den uppfattningen att de föreslagna nya bedömningsgmndernaskaraktär av undantag från OECD-stadgan borde ha koramit till klarare uttryck. Föregen del vill jag anföra följande. Den ifrågavarande kapitalliberaliseringsstadganinnebär för de raedleraraar i , däribland , sora godtagit stadgansinnehåll, ett åtagande att underlätta fria kapitalrörelser över gränserna iden utsträckning som är nödvändig för 1974: 89 61 har utan reservation åtagit sig att fritt medgeutgående direkta investeringar. Vissa möjligheter till undantag från stadganfinns dock. Således får utlandsinvesteringar begränsas avbetalningsbalansskäl. I delta sararaanhang är del naturligt att, liksomhittills, hänsyn tas till sysselsättnings- och näringspolitiska aspekter påärendet. Den allmänna liberaliseringsförpliklelsen får vidare åsidosättas, omen enskUd investering på gmnd av beloppels storlek eller andra faktorer skullefå en utomordentligt skadlig inverkan på ett medlemslands intressen. Sistnämndaundantagsbestäramelse raåste aUtså vara tillämplig för all en planeradutlandsinvestering skall kunna hindras enbart på sysselsättnings- ochnäringspolitiska gmnder. Del får bli en uppgift vid tUlämpningen alt medledning av de i det föregående anförda synpunkterna och på grundval avfortlöpande erfarenheter ulforraa praxis i enlighet med vad jag nu anfört. Ipromemorian diskuteras frågan, ora förbud bör införas mot investeringar iområden sora alltjärat är föremål för kolonial exploatering, i första hand deportugisiska kolonierna i samt Naraibia. Som framhålls i promemorian haremellertid inga svenska investeringar av betydelseskett i dessa oraråden. Mot denna bakgrund anser jag det inte påkaUat att nuinföra ett formellt investeringsförbud för dessa områden. Någon tvekan fåremellertid inte råda ora inställning tUl investeringar i orarådenunder kolonialt förtryck, och den fortsatta utvecklingen koraraer att följasmed stor vaksamhet. Iett par remissyttranden frarahålls önskvärdheten av att vid bedömningen av ettärende ora utlandsinvestering pröva den planerade investeringens överensstäraraelseraed sociala och fackliga minimikrav i fråga om de anställdas anställnings- ocharbetsvillkor och fackliga rättigheter i mottagarlandet. Detta är en angelägenfräga. Den faller emellertid utanför ramen för en ändring ivalutalagstiftningen, eftersom en sådan ändring begränsas av det handlingsutryraraesora OECDrs kapi-talliberaliseringsutrymme ger oss. aktiva deltagandei ILOrs arbete på det fackliga orarådet är enligt rain raening en raer ändamålsenligväg att intemationeUt främja de fackliga strävandena. Somframgår av det tidigare anförda utövas beslutanderätt i vaUitaregleringsfrågorav valutaslyrelsen. Det är således valutastyrelsen sora prövar frågor oratillstånd för svenska företag att göra direktinvesteringar utomlands. Soraockså tidigare närants har redan enligt nuvarande praxis en bedöraning skettav dessa ärenden hos valuta-myndigheten med beaktande av de samhällsekonoraiskaverkningar elt sådant tillstånd kan få i . Valutastyrelsens prövningutövas av sju ledamöter, av vilka Kungl. Majrt utser fyra och riksbanksfullmäktigetre ledaraöter. Vice riksbankschefen är ordförande i styrelsen. Av de av Kungl.Majrt utsedda ledamöterna representerar en finansdepartemen- Prop.1974: 89 62 tet,en bankväsendet och två näringslivet i övrigt. Riksbanksfullmäktige utserordföranden (vice riksbankschefen), en fullmäktigeledaraot eller en suppleantför denne särat en bankdirektör i . Valutastyrelsen är beslutför närrainst tre ledaraöter är närvarande. Vid lika röstetal gäller ordförandensmening. I promeraorian föreslåsalt valutaslyrelsen utökas raed fyra ledamöter, varav en frånarbetsmarknadsdepartementet, en från industridepartementet och två från deanställdas organisationer. De nya ledamöterna föreslås bh utsedda av Kungl. Majrt.Förslaget tillstyrks av flertalet remissinstanser. Några anför dock erinringar.Från vissa remissinstansers sida framförs sålunda betänkligheter mol att utökavalutastyrelsen, med hänsyn till att ökad tungroddhet och försening i handläggningenav ärendena kan befaras. Bankinspektionen anser att möjlighet bör finnas altanföra besvär hos Kungl. Majrt över valutastyrelsens beslut.