prop · FX0344 · 1974-12-31 00:00:00 — Reglerna lag gäller inte i förhållande till deandra nordiska länderna ulan ersätts där av förordningen (1931: 429) om vissainternationella rättsförhållanden rörande äktenskap, adoption och förmynderskap.Förordningen bygger på en konvention (SÖ 1931: 19, jfr 1954: 2). Denordiska reglerna utgår från domicilprin-cipen och innebär i huvudsak att förmynderskapskall anordnas i hemvistlandet och att där gällande rätt skall tillämpas. Åldersgränsen har som tidigare nämnts gällt sedanden . När denna åldersgräns infördes yrkades från flera håll att myndighetsålderni stället skulle bestämmas till . Förslag av sådan innebörd har sedermeraväckts i . Vid 1970 ärs riksdag hemställdes iflera motioner (I: 234, 545 och 833, II: 273, 643 och 978) om en sänkning avmyndighetsåldern tiU . På förslag av första lagutskottet avslog riksdagenmotionerna. Utskottet framhöll bl. a. som väsentiigt för sin instäUning att20-års-gränsen tillkommit efter nordiska överläggningar, vilka under år 1969lett tiU en sänkning av myndighetsåldern i samtliga nordiska länder. Någraerfarenheter som kunde föranleda en ytterligare sänkning kunde uppenbarhgeninte ha vunnits under den korta tid som därefter förflutit. Att följa molionsförslagenoch gå ifrån den uppnådda enigheten Prop.1974: 44 24 och rättslikheten kunde enligt utskottets mening intekomma i fråga (ILU 1970: 3). Förslag om sänkning av myndighetsåldern till 18 årväcktes på nytt i motioner lUl riksdag (1971: 652 och 662). Ävendessa motioner avslogs. ansåg all den mening som första lagutskottetgett uttryck åt vid riksdag alltjämt ägde giltighet. hadeemellertid förståelse för de synpunkter som låg bakom molionsförslagen, ochenligt utskottets mening kunde det inle uteslutas att dessa synpunkter skulleleda till ytterligare sänkning av myndighetsåldern när tillräckligaerfarenheter vunnits av sänkning. Utskottet ansåg del dock önskvärtatt en framtida reform skulle ske i nordisk samverkan (LU 1971: 6). Vid 1972års riksdag framställdes återigen motioner (1972: 181, 923 och 927) med förslagom åtgärder för att få till stånd en sänkning av myndighetsåldern lUl . Inleheller dessa motioner föranledde någon åtgärd. Lagutskottethänvisade i sitt betänkande till grundlagberedningens förslag om sänktrösträttsålder. Utskottet förklarade sig förutsätta att frågan om myndighetsåldernskulle komma att behandlas i samband med frågan om rösträttsåldern (LU 1972:19). Även i övriga nordiska länder är myndighetsåldern f. n. I har emellertid lagts fram proposition medförslag . Ändringen beräknas träda i kraft tidigast den1 . I de flesta andra västeuropeiska länder inträder myndighetsåldernvid . tillämpar dock en 20-årsgräns. I är gränsenefter en genomförd ändring och i har myndighetsåldernår 1972 sänkts från 21 tUl . Sänkning av 21-årsgränsen övervägs även påandra håll i . Sålunda har i , ochFörbundsrepubliken förts fram förslag om en sänkning avmyndighetsåldern till . I och övriga östeuropeiska stateruppnås myndighet . Vid sidan av de regler som direkt anknyter till myndighetsåldernfinns bestämmelser om en åldersgräns i åtskilliga andra författningar.Dessä 20-årsgränser har i allmänhet tillkommit genom en sänkning av tidigare21-årsgränser i samband med att myndighetsåldern ändrades . Inom den familjerätlsliga lagstiftningen finns tUl enbörjan den allmänna regeln i 6 kap. 1 § FB om att barn i äktenskap slår underföräldrarnas vårdnad tills barnet fyllt eller ingått äktenskap. I vissafall tillkommer vårdnaden bara den ene av föräldrarna eller särskilt förordnadförmyndare. Barn utom äktenskap står i allmänhet under moderns vårdnad tillsbarnet fyllt 20 är eller ingått äktenskap (6 kap. 12 §). Prop, 1974: 44 25 Vårdnadeninnefattar i huvudsak omsorger om barnets personliga angelägenheter (6 kap. 2 §).Häri ingår bl. a. rätlen all bestämma över barnets arbetskraft. På denna punktgäller emellertid vissa specialregler. Enligt 6 kap. 4 § får sålunda den somhar fyllt själv ingå arbetsavtal. Har bam, som med vårdnadshavarenssamtycke ingått arbetsavtal vilkel ger barnet möjlighet alt försörja sig, fyllt16 år, får barnet själv säga upp avtalet och sluta nytt arbetsavtal av liknandeslag. Vårdnads-havaren har emellertid alltid rätt att häva arbetsavtal som den underårigehar ingått, om del anses behövligt med hänsyn till barnets uppfostran ellervälfärd. Har barnet fyllt krävs dock samtycke av domstol. I den familjerättsligalagstiftningen finns vidare vissa särskilda bestämmelser, som nära anknytertill förmynderskaps- och vårdnadsreglerna. Rätt att anta adoptivbarn tUlkommererUigt 4 kap. 1 § FB den som har fyllt . I undantagsfall kan tillståndtill adoption medges även för den som är . Härför krävs attadoptionen avser eget barn eller makes bam eller adoptivbarn eller att deleljest föreligger synnerliga skäl. Den som inte har fyllt får enligt 4kap. 5 § andra och tredje styckena FB inte adopteras utan föräldrarnas ellerförmyndares samtycke. I 9 kap. 1 § (ÄB) föreskrivs att den som harfyllt får förordna om sin kvarlåtenskap genom testamente. Samma rätt tUlkommerunderårig som är eller har varit gift eller som efter fyllda vill förordnaom egendom som han själv råder över. Ianslutning till nu angivna regler kan nämnas några andra bestämmelser. Innanansökan om abort prövas bör enligl 5 § första stycket lagen (1938: 318) omavbrytande av havandeskap kvinnans vårdnadshavare få tillfäUe att yttra sig,om det finns skäl därtill och kvinnan är . När föräldrapenningtillkommer försäkrad, som är , kan enligl 3 kap. 18 § andra stycketlagen (1962: 381) om allmän försäkring på framställning av barnavårdsnämndbesluta att beloppet skall betalas ul till annan än den försäkrade själv.Enligt 6 § andra stycket kungörelsen (1962: 520) angående sättet och tiden förutbetalning av pension enligl lagen om allmän försäkring, m. m. kan allmänförsäkringskassa när skäl föranleder till del förordna att pension till den somär skall utbetalas till denne. Enligt 32 resp. 42 §§utlänningskungörelsen (1969: 136) gäller undantag från krav på uppehålls- ocharbetstillstånd för barn , vars vårdnadshavare är eller har varitsvensk medborgare och bosalt här i landet eUer innehavare av erforderligt tUlstånd.BosättningstUlstånd får enligt uttrycklig föreskrift i 55 § meddelas utlänningsom inle har fyUt . Äveninom skattelagstiftningen finns bestämmelser som tillmäter 20-årsåldernbetydelse. I 28 § förordningen (1941:416) om 1974: 44 26 arvsskattoch gåvoskatt (arvsskatteförordningen) föreskrivs bl. a. att från arvs- eller testamentslottsom tUlkommer barn eller avkomling till barn avdrages som skattefrittgrundavdrag . Har barn eller avkomling till avlidet barn vidskattskyldighetens inträde inle fyllt , räknas grundavdraget uppytterligare . för varje helt år eller del därav, som då återstod tUldess barnet fyller . Som motiv för motsvarande äldre beslämmelser omskaltefrihet har åberopats del samhälleliga intresset av att underårigs arvs-eller testamentslott förbehålls denne för hans uppfostran och utbildning (prop.1941: 192 s. 130). Enligt8 § förordningen (1947: 577) om statlig förmögenhetsskatt skall skattskyldigmed hemmavarande barn, som inte fyllt , laxeras även för barnetsförmögenhet, om barnets till statlig inkomstskatt beräknade beskattningsbarainkomst inte uppgår till . Har det omyndiga barnet egenbeskattningsbar inkomst, skall enligl 12 § 1 mom. samma förordning denbeskattningsbara förmögenheten beräknas gemensamt för föräldrar och barn. Vadbeträffar det straffrättsliga området finns 20-årsgränser i vissa avbestämmelserna om sedlighetsbrott i 6 kap. (BrB). Om någon somfyllt har könsligl umgänge med annan av samma kön, som är ochstår under hans tillsyn vid skola, anstalt eller annan inrättning eller iövrigt slår under hans övervakning, vård eller lydnad, skall gärningsmannenenligt 6 kap. 4 § straffas för otukl med ungdom. Delsamma gäller när sådantkönsumgänge i annat fall sker under utnyttjande av den underåriges beroendeställning. Enligl 8 § skail den som genom att utlova eller lämna ersättningskaffar sig eller försöker skaffa sig tillfällig könsförbindelse med annan avsamma kön som är dömas för förförelse av ungdom. I fråga omgärningar av nu nämnt slag som riktas mot person av motsatt kön upphörstraffbarheten . I 6 kap. 7 § straffbeläggs som koppleri att vanemässigleller för alt bereda sig främja eller utnyttja annans otukligalevnadssätt saml alt förleda den som är till sådant levnadssätt. Enligt9 § lagen (1964; 167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare får densom är inte dömas till fängelse, skyddstiilsyn ellerungdomsfängelse utan att värdnadshavaren har hörts i målet, om detta lämphgenkan ske. Barnavårdslagen(1960: 97) innehåller i 25 § regler om förutsättningarna för attbarnavårdsnämnd skall kunna ingripa med ål-gärder mol underåriga. Enligt 25 § akan nämnden ingripa om någon som är utsätts för fara på grund avmissförhållanden i hemmet. Vidare kan nämnden enligl 25 § b ingripa mot densom inte har fyllt , om han på grund av brottslig gärning, sedeslöstlevnadssätt, underlåtenhet att efter förmåga försörja sig på ärligt sätt,missbruk Prop.1974: 44 27 avrusdrycker eller narkotiska medel eUer av annan jämförlig anledning är i behovav särskilda tillrättaförande åtgärder från samhällets sida. Har den underårigegjort sig skyldig liU brottslig gärning får nämnden dock inte ingripa sedan hanhar fyllt , om inte vissa särskilda omständigheter föreligger. Bland deförebyggande åtgärder som kan komma i fråga vid ingripande är föreskrifterrörande den underåriges levnadsförhållanden och övervakning (26 §). Föreskriftoch övervakning upphör att gälla senast när den unge fyller . En annanform av ingripande är omhändertagande för samhäUsvård (29 §). Den somomhändertas placeras i enskilt hem eller i lämplig anstalt. Intagning iungdomsvårdsskola kan även ske (36 §). Beslut om omhändertagande enligt 25 § bförfaller enligt 32 §, om det inte börjat verkställas innan den underårige harfyUl . Samhällsvård skaU upphöra senast då den omhändertagne fyller 18 åreller, om han omhändertagits efter fyllda , senast efteromhändertagandet. Har omhändertagandet skett med stöd av 25 § a får dock samhällsvårdeninle i något fall beslå sedan den omhändertagne har fyllt (42 §). Är denomhändertagne placerad i ungdomsvårdsskola gäller vissa särskilda regler (45 §).Elev i ungdomsvårdsskola skall sålunda skrivas ul från skolan senast när hanfyller eller, om han har omhändertagits för samhällsvård efter fyllda 17år, senast efter omhändertagandet (67 §). Beslut om utskrivning innebäratt samhällsvården upphör. Om den tid som samhällsvården får pågå enligt 42 §inte har gått till ända vid utskrivningen, kan dock i samband därmed förordnasall samhällsvården skall bestå (68 §). Underförarbetena till barnavårdslagen avvisade bamavårdskommit-lén tanken allmöjliggöra ingripande från mol den som hade uppnått myndigålder. Det var enligt kommitténs mening inte någon uppgift för samhällets barna-och ungdomsvård att la sig an och försöka lillrältaföra myndigblivna personersom hade hemfallit åt asocialt leveme (SOU 1956: 61 s. 114). Kommitténsinställning överensstämde med den ståndpunkt som intogs vid behandlingen av ellav lösdriveriutredning framlagt förslag om utvidgning av möjligheternatill ingripande enligt bamavårdslagen (prop. 1950: 90 s. 48). Idetta sammanhang kan också nämnas att åklagare i vissa fall skall göra anmälanhos innan han väcker lalan om förvandling av böter som har ådömtsnågon som är för fylleri och liknande brott (12 § första stycketlagen (1964: 168) om verkställighet av bötesstraff). Enligt 16 § andra stycketfömndersöknings-kungörelsen (1947 r 948) skall barnavårdsnämnden underrättas omförhör under förundersökning med den som är , när det finnsanledning anta all vad som har förekommit bör föranleda nämndens ingripande. Lagen(1964r 450) om åtgärder vid samhällsfarlig asocialitet är lill-lämplig bara på personersom har fyllt . 1974: 44 28 förutsattesatt barnavårdslagen liksom dittills skulle gäUa för asociala personer undernämnda ålder (prop. 1964r 128 s. 95). Vadbeträffar utbildningsområdet kan nämnas 51 § skollagen (1962r 319), där delföreskrivs alt central statsmyndighet får inspektera och i vissa fall förbjudaverksamhet vid skola, som närmast hör lUl dess arbetsområde och mottar eleverunder men inte enligt okollagen eller särskUda föreskrifter slår understatlig myndighels inseende eller inspektion. Skolstadgan (1971 r 235)innehåller en rad bestämmelser om att samråd i olika frågor som rör elev under20 år skall ske med elevens föräldrar samt om alt dessa skall beredas tillfälleatt yttra sig i olika sammanhang. Liknande beslämmelser finns i folkhögskolestadgan(1958r 478) och kungörelsen (1971 r 424) om och statlig vuxenutbUdning.Kungörelsen (197Ir 342) om enskilda yrkesskolor hänvisar i fråga om åtgärderför elevs lillrällaförande till flera av skolstadgans bestämmelser. Statligtstudiestöd utgår i form av förlängt barnbidrag, studiehjälp och studiemedel.Regler om studiestöd finns i studieslödslagen (1973r 349). Studiehjälp skallenligt lagen utgå liU studerande på gymnasial nivå som fyller högst underdel kalenderår då läsåret börjar (3 kap. 1 §). Studiehjälp består avstudiebidrag jämte tillägg, aterbetalningspliktiga studiemedel och resekostnadsersätlning.Vissa tiUägg, nämligen inkomstprövat tillägg och behovsprövat tillägg, saml aterbetalningspliktigastudiemedel beviljas efter behovsprövning. Vid denna tas hänsyn till denstuderandes och, om han inle är gift, hans föräldrars ekonomiska förhållanden(3 kap. 12 §). Med föräldrar avses bl. a. far och mor som har vårdnaden eller,i fråga om studerande som har fyllt 20 är, senast haft vårdnaden (3 kap. 19 §).Studiebidrag jämte till-lägg utbetalas enligt studieslödskungörelsen (1973r418) lUl den studerandes föräldrar, om den studerande inle är myndig.Studiemedel skall enligt lagen i princip utgå till dels studerande viduniversitet och högskolor samt vissa andra läroanstalter och utbildningslinjer,dels sådana studerande i gymnasieskolor och folkhögskolor saml inom kommunaloch statlig -vuxenutbildning som fyller lägst under det kalenderår dåläsåret börjar (4 kap. 1 och 2 §§). Rätlen tUl studiemedel påverkas inte avföräldrarnas ekonomi. För,rätt till ulbildningsbidrag enligt arbetsmarknadskungörelseq (1966r 368) krävsi regel att sökanden har fyllt (16 §). Irusdrycksförsäljningsförordningen (1954r 521) föreskrivs att rusdrycker intefår utminuteras till den som kan antas inte ha fyllt (18 § förstastycket), att sådana drycker inte får köpas genom ombud som kan antas varaunder denna ålder (19 § andra stycket) samt att det är förbjudet att tillhandagåperson som kan antas vara under denna ålder med anskaffande av msdrycker (20 §första stycket). Vid förordningens tillkomst, då åldersgränsen var satt liU 21år, framhöll föredragande departementschefen (prop. 1954rl51 s. 307), Prop.1974: 44 29 attde problem som sammanhänger med ungdomens alkoholvanor i första hand bordeangripas med andra medel än begränsningar i inköpsrätten. Om det förbehölls åtde äldre att köpa sprit, syntes däri ligga en särskild anledning för de ungaatt betrakta spriten som något eftersträvansvärt. Det torde därför varaolyckligt att ha en särskild högre myndighetsålder för spritinköp. En sådanskulle f. ö. inte stämma överens med den större självständighet som kommitungdomen till del i andra hänseenden. När myndighetsåldern 1969 sänktes, ansågdepartementschefen inte heller all sambandet mellan myndighetsåldern ochinköpsåldern borde brytas. Visst sakligt samband medbestämmelserna i msdrycksförsäljnings-förordningen har föreskrifter ommotsvarande åldersgräns i 5, 6 och 9 §§ kungörelsen (1966r 400) om rätt förresande m. fl. att införa varor tull- och avgiftsfritt, 1 § kungörelsen (1963r480) om rätt lUl införsel av rusdrycker i gåvoförsändelser och 4 § kungörelsen(1962: 376) med vissa beslämmelser rörande försäljning av obeskattade varor påtullflygplats. Vadangår övriga bestämmelser, som liUmäler 20-års-gränsen betydelse, kan nämnas 5kap. 2 § RB, som föreskriver all den som är eller får antas vara under 20 årkan vägras tillträde till offentlig domstolsförhandling. Motsvarande gäller enligl16 § förvaltningsprocesslagen (1971: 291) vid handläggning av mål som företas lUlmuntlig förhandling i förvaltningsdomstol. RB:s föreskrift är tillämplig ävenpå rättegång vid arbetsdomstolen, försäkringsdomstolen och marknadsdomstolenenligt resp. 29 § lagen (1928: 254) om arbetsdomstol, 9 § Iredje stycket lagen(1961: 262) om försäkringsdomstol och 16 § första stycket lagen (1970: 417) ommarknadsdomstol m. m. Rehgionsfrihetslagen(1951: 680) innehåller i 5 § andra stycket en beslämmelse om all ingen får upptasi kloster förrän han har fyllt . I14 § rennäringslagen (1971: 437) föreskrivs att dödsboet efter renskötandemedlem i sameby får fortsätta den av medlemmen bedrivna renskötseln under treår från dödsfallet. Är renskötselberättigad dödsbodelägare under räknastiden från del han fyller . Enligtfolktandvårdslagen (1973: 457) skall landstingskommun svara för avgiftsfritandvård för bam och ungdom t. o. m. det år då de fyller . I enlighethärmed skall ersättning för utgifter för landvård enligl lagen om allmänförsäkring (2 kap. 3 §) i princip inte utgå för den som är . I5 § slatstjänslemannastadgan (1965: 601) och 4 § stadgan (1965: 602) om vissatjänstemän hos kommuner m. fl. föreskrivs alt ordinarie tjänst får innehasendast av den som har fyllt och extra ordinarie tjänst endast av den somhar fyllt . Enligl 3 § 1 mom. statens allmänna tjänslepensionsreglemente (1959r287) gäUer som förut- 1974: 44 30 sättningför att arbetstagare skall bli underkastad reglementet bl. a. att han har fyllt20 år. För behörighet att vara befälhavare på handelsfartyg eller fiskefartygkrävs enligt 7 § första stycket sjöbefälskungörelsen (1960: 487) bl. a. att hauppnått . För godkännande som börsombud krävs enligt 15 §börsordningen (1969: 546) för i princip minst , men ålderskravel får nedsättas till om särskilda skäl föreligger. Garantiför förvärvslån eller driftslån enligt kungörelsen (1967: 453) om statligt stödtill jordbrukets rationalisering m. m. och kungörelsen (1968: 377) om statligtstöd till trädgårdsnäringens rationalisering kan i princip lämnas bara till densom har fyllt (10 resp. 8 §). Åldersgränsen i den förra författningen äräven tUlämpUg vid statligt stöd enligl kungörelsen (1971: 420) om rationaliseringsstödtill vissa jordbmk (7 §). Enligtreglementet (1962: 698) angående statens grupplivförsäkring är rätten tillersättning i vissa fall beroende av om arbetstagaren vid dödsfallet uppnått 20års ålder eller av om hans barn då uppnått nämnda ålder. 2.1.3 Andra åldersgränser för unga Vidsidan av redovisade regler finns ett stort antal bestämmelser i lagoch annan författning som upptar olika åldergränser för unga personer. Somexempel kan följande nämnas. Tillden familjerättsliga lagstiftningen hör bestämmelsen i 2 kap. 1 § (GB) som föreskriver all den som är inle får gifta sig utanlänsstyrelsens tiUstånd. Rättenatt ingå arbetsavtal utan vårdnadshavares samtycke inträder som redan nämntsnär bam fyller (6 kap. 4 § FB) liksom rätten för barnet att själv hyrabostad (9 kap. 2 §). Dessa regler medför att den som uppnått iprincip har frihet alt bryta sig ur hushållsgemenskapen med föräldrarna ochsjälv välja sin vistelseort. Rätt att yttra sig i olika frågor som rör barnelsperson eller egendom inträder enligt FB och barnavårdslagen vid 12, 15 eller16 års ålder (t. ex. 4 kap. 5 §, 13 kap. 5 §, 15 kap. 13, 15 och 16 §§ och 21kap. 4 § FB saml 31 § barnavårdslagen). Den som är får avläggavittnesmål endast efter särskild prövning och då alltid utan föregående edeller försäkran (36 kap. 4 och 13 §§ RB). Namnlagen(1963: 521) innehåller i flera hänseenden skUda regler för dem som är över ochunder (t. ex. 1 §) saml en föreskrift om barns hörande i fråga omnamnbyte, när barnet har fyllt (38 §). Barn som har fyllt betraktassom självständigt i namnrättsligt hänseende. Enligl 6 § passkungörelsen (1940:471) får pass för barn inte utfärdas utan vårdnadshavarensmedgivande annat än när det föreligger synnerliga skäl att inte kräva sådantmedgivande. 1974: 44 31 Enligllagen (1965: 723) om erkännande och verkställighet av vissa utländska domar ochbeslut angående underhåll till barn är lagakraft-vunnet avgörande i sådan frågagällande här i riket, om det har meddelats i stat som är ansluten till en iHaag avslutad konvention i ämnet. Enligt 3 § gälleravgörandet dock inte i fråga om underhåll för tid då den som underhållet avserär gift eller efter del han har fyllt . Enligt21 § lagen (1954: 243) om yrkesskadeförsäkring har barn till avlidenförsäkringstagare rätt till viss livränta t. o. m. den månad då barnet fyller19 år. Åldersgränsen, som tidigare legat vid , höjdes 1967 genom särskUdlag (1967: 916) för att man skulle uppnå samma gräns som gäller för barnpensioninom tilläggspensioneringen (2LU 1967: 68 s. 56). Om barnet efter fyUda liUföljd av sjukdom eller annan sådan orsak är ur stånd att försörja sig, skalllivränta utgå så länge anledningen till den bristande försörjningsförmåganbestår, dock längst t. o. m. den månad då barnet fyller . Beslämmelser avmotsvarande innehåll finns i 7 § 3 mom. mUitärersättningsförordningen (1950:261). Lagen om yrkesskadeförsäkring innehåUer dessutom i 9 § regler om olikaåldersgränser. Paragrafen anger sålunda hur den försäkrades årligaarbetsförtjänst skall beräknas om skadan inträffar, innan han har fyllt 25, 21eller . Enligt13 § 1 mom. statens allmänna tjänstepensionsreglemente upphör bams rätt tillfamiljepension, när barnet har fyllt . Pådel straffrättsliga området har 15-årsgränsen betydelse. Enligt 33 kap. 1 § BrBfår den som begått brott innan han har fyllt inle dömas tiU påföljd. Barnsom är skyddas särskUt vid vissa brott. Enligt 6 kap. 3 § skallsålunda den som har haft könsligl umgänge med barn dömas för otuktmed barn till fängelse högst eller, om brottet är grovt, tUl fängelse imellan två och . Den som berör bam under på sedlighetssårande sättkan straffas för otuktigt beteende (6 kap. 6 §). BrBinnehåller vidare särskilda regler om val av påföljd för unga lagöverträdare. Enhgt26 kap. 4 § får den som är dömas till fängelse bara när det finnssynnerliga skäl därtill. Den som är får dömas tillfängelse bara när detta påkallas främst av hänsyn tUl allmän laglydnad ellerfängelse av annan anledning bedöms som lämpligare än annan påföljd. Den meralångvariga frihetsberövande påföljd som i första hand är avsedd alt användasför denna åldersgrupp är ungdomsfängelse. Enligt 29 kap. 1 § kan ungdomsfängelseådömas den som är , om sådan fostran och utbildning somavses med ungdomsfängelse anses lämplig för honom. Även den som är mellan 21och kan dömas till ungdomsfängelse, men härför krävs all denna påföljdfinnes vara uppenbart lämpligare än annan påföljd. 1974: 44 32 I2 kap. 2 § skadeståndslagen (1972: 207) finns särskilda bestämmelser omskadeståndsansvar när den som våUar skada är . Ersättning skall dåutgå i den mån del är skäligt med hänsyn till skade-vållarens ålder ochutveckling, handlingens beskaffenhet, föreliggande ansvarsförsäkring och andraekonomiska förhållanden saml övriga omständigheter. Lagen(1964: 541) om behandling i fångvårdsanstall innehåller i 68 § 4 och 71 § vissasärbestämmelser som begränsar möjligheterna all tillgripa inneslutning i enrumsom diciplinär åtgärd mot omhändertagen under . Förslag (prop. 1974: 20)har lagts fram om all lagen skall ersättas av en ny lagom kriminalvård i anstalt. Den föreslagna lagen upptar inle motsvarandesärbestämmelser. Däremot föreskrivs i 8 § i den föreslagna lagen all vidplacering av inlagen som ej fyllt skall särskUl beaktas att han ommöjligt hålls åtskild från sådana intagna som kan inverka menligt på hansanpassning i samhället. Även enligt 4 § kungörelsen (1958: 214) angående tUlämpningenav lagen (nr 213) om behandlhigen av häktade och anhållna m.fl. skall eftersträvas att intagen, särskilt om han är , inleutsätts för olämphgt inflytande av annan inlagen.