prop · FX031 · 1974-12-31 00:00:00 — Förskjutningen mot större fartyg i trafik på svenskahamnar ökar användningen av decca. Härigenom går att begränsa den på de meradjupgående fartygen inriktade sjömätningen och farledsutmärkningen. Prop.1974:1 Bilaga 8 104 Vissa av deccastationerna är gamla och omoderna.Försörjningen med reservdelar blir därigenom svårare. Stationerna bör byggasom med modern transistoriserad utrustning. Vidare måste norrlandskedjornakonverteras från s. k. De modernamottagarna går att använda enbart med det senare systemet. Inte minst den ökadevintersjöfarten gör konverteringen angelägen. svarar för samordningen mellan de organsom ingår i sjöräddningsväsendet och deltar med egen personal och materiel iräddningsuppdrag. Uppdragen gäller enligt verket alltmer fritidsbåtar. När detgäller den starkt ökande passagerarfärjetrafiken räknar med attspeciella åtgärder kan bli aktuella. I syfte att effektiviserasjöräddningsverksamheten föreslår verket inrättande av en särskild jourtjänstmed experter i sjöräddningsverksamhet. Den i prop. 1971: 1 behandlade PM rörande den närmaremålsättningen för sjökartläggningen för handelssjöfarten samt behov av sådansjökartläggning m. m. underströk angelägenheten för den närmaste tioårsperiodenav en viss koncentration av mätningarna till de s. k. tung-trafikkorridorerna.Planen representerade sålunda en prioritering grundad på den aktuellautvecklingen inom handelssjöfarten och de under /71 tillgängligasjömätningsresurserna. Mot bakgrund av förändringar i efterfrågan föreslogsjöfartsverket i fjolårets verksamhetsplan en ny målsättning försjökartläggningen. Besluten att fördjupa väner- och mälarhamnarnastillfartsleder skapar behov av sjömätning som inte gick att förutse år 1970.Detsamma gällde enligt verket den utökade vintersjöfarten, miljö- ochlokaliseringspolitiken samt den allt intensivare trafiken med fritidsbåtar.Med hänvisning också till havsresursutredningens överlämnade betänkande(SOU 1972: 43) Utnyttjande och skydd av havet upprepar i åretsverksamhetsplan förslaget till ny målsättning, en fullständig kartläggning avdet svenska sjöterritoriet samt de inlandsvatten som berörs av sjöfarten. 1970/resurser medgav en årsproduktion av ca 150000 sjö-mätningspoäng. Siffran utgjorde medeltal för en följd av år med olikaväderleksbetingelser. Genom utmönstring av överåriga' fartygkommer sjömätningskapaciteten att sjunka. kommer attkvarstå enbart och det lilla ledarfartyget . Med ökadeinsatser av investerings- och underhållsmedel bör därtill levereradeGustaf kunna hållas i drift. Fartyget lär dock få utmönstras omkringår 1980. För att återställa kapaciteten för på nytt framförslaget om anskaffning av ett större sjömätningsfartyg. Verket räknar vidaremed att utnyttja vänernisbrytaren för sjömätning. Prop.1974:1 Bilaga 8 i05 1970/kapacitet är enligt sjöfartsverketotillräcklig för att svara mot nuvarande behov, än mer för att tillfredsställaytterligare ökade anspråk på sjömätning. Ambitionen är att årssäsong komma upp i 220 000 poäng och att därefter öka poängtaletmed i genomsnitt . En första förutsättning för att få en kapacitetsökningtill stånd är att ha tillgång till det nya sjö-mätningsfartyget.Detta bör dimensioneras för en årskapacitet upp emot 80 000 poäng att ställamot de tre övriga fartygens sammanlagda produktion om ca 90 000 poäng vidnuvarande teknik. Resterande 50 000 poäng förutsätts bli resultat av främstolika metodförbättringar. framhåller också angelägenheten av attökade insatser kan göras när det gäller vidareutbildning av personal, förbättringav underhållet av fartyg, båtar och utrustning, samt det tekniskautvecklingsarbetet. Kraven på kontinuitet i tjänstgöringen för militärabefattningshavare måste skärpas betydligt och vissa nyckeltjänster besättasmed civila specialister. Liksom i föregående års verksamhetsplan framhållersjöfartsverket behovet av ökade resurser för nyproduktion av sjökort. Målet äratt komma upp i ett tiotal nya kort mot knappt två kortper år. Med hänvisning till havsresursutredningens förslag räknarsjöfartsverket vidare med en utökning av sjömätningsverksamheten för att kunnapåbörja uppmätningen av kontinentalsockeln. I fjolårets verksamhetsplan tog sjöfartsverketpreliminärt upp vissa frågor rörande den allmänna sjökartläggningens framtidafinansiering. Verket för nu sitt resonemang vidare och lägger fram förslag idetta avseende. Att handelssjöfarten över huvud skall bidraga tillkostnaderna för sjökartläggningsverksamheten har ifrågasatts från olika håll.Paralleller dras med den skattefinansierade landkartläggningen. mening finns dock vissa skiljaktigheter. Sjökartläggningen gerhandelssjöfarten direkta ekonomiska fördelar genom säkrare sjövägar ochmöjlighet att utnyttja större, mera driftsekonomiska fartyg. Handelssjöfartensbehov har också styrt prioriteringen av insatserna. Tung-trafikkorridorerna ärett exempel på detta. täcks huvuddelen av kostnaderna för denallmänna sjökartläggningen genom avgifter från handelssjöfarten. Marinen bidrargenom att ställa personal till förfogande. Samkostnadsbidragen från niondehuvudtiteln för fritidssjöfarten och fiskets räkning kan till viss, mindre delockså avräknas mot ifrågavarande kostnader. Den allmänna sjökartläggningen ger till stor delunderlag också för sådan militär sjökartläggning som får sina särkostnadertäckta genom bidrag från fjärde huvudtiteln. Marinen utnyttjar därtill ibetydande utsträckning direkt de allmänna sjökorten. Det är därför enligtverket befogat att betrakta en stor del av marinens kostnader för den personal 1974:1 Bilaga 8 i06 man tillhandahåller den allmännasjökartläggningen som ett samkost-nadsbidrag från försvaret till dennaverksamhet. Attsamkostnadsbidraget från försvaret till den allmänna sjökartläggningen utgår iform av ett i princip kostnadsfritt tillhandahållande av personal för denna verksamhet är från bl. a. budgettekniska utgångspunktermindre lämpligt. Kravet på bruttoredovisning av kostnaderna för den allmänna sjökartläggningen kan exempelvisinte tillgodoses. En omläggning innebärande att marinen erhållerersättning för tillhandahållen personal fömtsätter emellertid att mansamtidigt löser frågan om på vilket sätt försvarets samkostnadsbidrag till denallmänna sjökartläggningen i fortsättningen skall utgå. Frågan bör enligtsjöfartsverket lösas i samband med att övriga finansieringsfrågor som rör denallmänna sjökartläggningen upp. står det klart att de för handelssjöfartens behov framtagnamätningsresultaten får en allt större nytta också för andra intressenter än demsom medverkar till finansieringen. De kommande årens sjömätningar avsesi stor utsträckning gälla . Ett syfte är att ge sjöfartenmöjligheter till ett säkrare vägval under de perioder av året isförhållandenainte gör det möjligt att utnyttja de etablerade förflyttningsvägarna.Sjömätning och sjökort är härvid ett direkt komplement till den statligaisbrytningen och samma synpunkter kan läggas på finansieringen avverksamheterna. Ett starkt förbättrat sjömätningsunderlag är därtill i mångafall en förutsättning för lokalisering till av tung industri med behovav sjötransporter, vilket ytterligareunderstryker sjökartläggningens regionalpolitiska betydelse. Härtillkommer att sjömätningen med hänsyn till olika allmänna intressen avseendeexempelvis miljövård, geologisk kartering och prospektering samt oceanografiskforskning mer och mer måste omfatta vattenområden med ringa intresse förhandelssjöfarten på svenska hamnar. Att för denallmänna sjökartläggningen bygga ut ett system med sam- och särkostnadsbidragter sig med hänsyn till intressenternas spridning över praktiskt taget helasamhället som mindre adekvat. Enligt bör förutomsamkostnadsbidragen från nionde huvudtiteln för fritidssjöfarten och fisket endast ett samkostnadsbidrag avseende försvaret och övriga intressenter utgå avallmänna budgetmedel. Att konstruera någon objektiv norm för ett sådant bidraglåter sig knappast göra. förslag innebär att till utgångspunktför vad handelssjöfarten skall betala tas den för innevarande budgetårberäknade bruttokostnaden för reducerad med dels inkomsternaunder anslaget och dels försäljningsmedlen för sjökort. Sjöfartsverketsverksamhetsplan för lotsväsendet är i stort sett oförändrad jämfört medföregående år. På vissa punkter har emellertid justeringar gjorts. 1974:1 Bilaga 8 107 Verketunderstryker behovet av vidareutbildning av lotsarna. Någon sådan har inte ägt rum. Mot bakgrund avutvecklingen mot större och dyrbarare fartyg och nya mer avanceradenavigationshjälpmedel visar sig detta alltmer som en brist. Strävan är att effektivisera lotsningstjänsten genomen på radar baserad teknik att betjäna fartyg under mörker och nedsatt sikt istörre utsträckning än f. n. låter sig göra. Det allt större ochsnabbare samt delvis också mer svårmanövrerade tonnaget skapar vidare behov avtrafikinformation som komplement till lotsningen i vissa leder. Sjöfartsverketplanerar en väsentlig utbyggnad av denna verksamhet, inriktad på i första handGöteborg, , , ,, , , och Söderarm. Den fortgåendeförskjutningen mot systemtransporter och färjetrafik lär föra med sig att i ettlängre perspektiv antalet lotsningar fortsätter att minska. Nedgången bör enligt verket knappast bli högre än i genomsnittca 500 . förutsätter därvid att inom verket pågåendeutredning om komplettering av lotspliktsbestämmelsema inte väsentligt påverkarförloppet. Mot ett lägre antal lotsningar står som följd av förskjutningen mot större fartyg en ökad inkomst per lotsning.Totaluppbörden beräknas vid oförändrad taxa öka. Totalt räknarsjöfartsverket med ett i stort sett oförändrat personalbehov inom lotsningsverksamheten . Under /75beräknas fem å tio lotsar bli nyrekryterade. Nyrekryteringen är bl. a. betingadav den utökade lotsningsverksamheten i lysekilsområdet. Målet för den statliga isbrytarverksamheten ärenligt oförändrat jämfört med föregående verksamhetsplan,dvs. i huvudsak att befästa fömtsättningama för sjöfart året mnt påbottenhavshamnarna och avsevärt förlänga skeppningssäsongen för de störrehamnarna i . Vid behandlingav hamnutredningens betänkande i prop. 1973: 1 ansåg jag ett kompletterandeutredningsarbete vara nödvändigt, innan ställningkunde tas till frågan om isbrytarkapacitetens och isbrytarverk-samhetensutformning på . En mera preciserad målsättning för vintersjöfartengick inte lämpligen att fastlägga förrän resultatet av ett sådant arbeteförelåg. Som en del i det tilltänkta utredningsarbetet borde ingå en värdering av betydelsen av handelsfartygens storlek ochisvärdighet för behovet av isbrytarresurser för vintersjöfart på vissa norrlandshamnar.Enligt min mening borde också formerna för en eventuellprioritering av isbrytarassistanserna närmare övervägas. Kompletterande utredningsarbete ter sig enligtsjöfartsverkets mening angeläget för att mot bakgmnd av hamnutredningensmålsättningsdiskussion bedöma isbrytarbehovet på . För att nå det uppställda målet räknarsjöfartsverket med sex effektiva havsisbrytare och för begränsadeuppgifter därjämte den nuvarande isbrytaren . 1974:1 Bilaga 8 108 Efter tillkomsten av isbrytarna och H, alltså frånvintern 1975/ 76, står till förfogande fem effektiva havsisbrytare. Underhögvintermånaderna en sträng vinter behövs fömtom och ett antal inhyrdahjälpisbrytare (alt. även ) minst tre effektiva statsisbrytare förassistansverksamheten söder om . Skulle ett haveri drabba någon storisbrytare finns då enbart en enhet att avvara för . Enligt bedömning är tre isbrytare varavåtminstone två av Atle-typ erforderliga för att över bottenhavshamnarnaavveckla det kvalificerade norrlandsgodset, ca . Normala vintrar kan förutom behövas eneffektiv enhet i norra . Minst tre enheter behövs i ,varför enbart en isbrytare då kan assistera i . Först vid tillgångtill två isbrytare med stor kapacitet går det att nöjaktigt hålla uppebotten-viksskeppningarna av kvalificerat gods. föreslår därföratt ytterligare en statsisbrytare beställs. räknar med att tillgången på isvärdigttonnage inte skall utgöra någon restriktion för att nå det för vintersjöfartenuppsatta målet. För är målsättningen /74 attmöjliggöra oavbruten sjöfart på huvudhamnarna. Den nya isbrytaren , somlevererats , sätts in i har med finska träffatavtal om att gemensamt bedriva vintersjöfartsforskning.Verket anser önskvärt att om avtalet om samarbete förlängs till vilket ställningtas få disponera minst ca . per budgetår under perioden1974/751977/78 för ändamålet. För programmet Fartygsverksamhetanger följande. har för planperioden uppställt ett drygt80-tal effekt-eller prestationsbunda operativa målsättningar. En av de faktorer som starkt påverkar efterfrågan påsjöfartsinspektionens tjänster är antalet nybyggen för svenska redare ochinköp från utlandet av andrahandsfartyg. Den nu rådande sjöfartskonjunkturenhar ökat beställningsaktiviteten och därmed efterfrågetrycket på inspektionen.Under år 1972 tillfördes handelsflottan 36 nybyggda fartyg varav 25 från utländskavarv. Enligt tillgängliga uppgifter kommer att levereras 43 nybyggen.Redan nu är kända leveranser om 36 fartyg och om 17fartyg. En annan viktig efterfrågefaktor är de trafikområdenfartygen är insatta i. Åtskilliga svenska fartyg blir sällan eller aldrigtillgängliga för tillsyn i svenska hamnar. Också antalet anlöp av utländska fartyg i svenskahamnar har betydelse för omfattningen av sjöfartsinspektionens verksamhet.Speciellt Prop.1974:1 Bilaga 8 Kommunikationsdepartemenlet 109 gällerdetta utländska fartyg som transporterar olja eller kemikalier. Under början av1970-talet var antalet sådana resor drygt 3 000 . Någon minskningförväntas ej ske fram . I myndighetsuppgifter ingår att tryggasäkerheten i arbetet ombord på svenska fartyg. Inom arbetsmiljöområdet har verket avslutat tvåstora projekt, nämligen bestämmelser om anordningar i fartygets inre miljö, såsommaskiner, redskap, däcksytor och tillträdesvägar samt lyftinrättningar. Nämndaområden har prioriterats mot bakgrund av olycksfallsstatistiken inomsjömansyrket. Av väsentlig betydelse för en tillfredsställandearbetsmiljö är vidare utformningen av olika arbetsställen, så att där placerademaskiner kan användas riskfritt och på ett från ergonomiska synpunktergodtagbart sätt. Arbetet med normer och bestämmelser kommer under första delenav planeringsperioden att ges mycket hög prioritet. Ett framgångsrikt arbetarskydd kräver ett effektivtskyddsarbete på arbetsplatsen, dvs. Skyddsombuden måste stimulerastill aktiva insatser. har därför inom Sjöfartens arbetarskyddsnämndsvarat för utarbetandet av en handledning för skyddsombud. Verket har vidaremedverkat till utgivningen av en handledning i skyddsarbetets metodik.Sjöfartsverket planerar att genom satsning på kursverksamhet och framtagande avläromedel m. m. effektivisera informationen kring arbetsmiljöfrågorna. Genomatt bilda en särskild utbildningsdelegation med partsinslag avsersjöfartsverket att förankra dessa frågor bättre. I detta sammanhang bör påpekasatt arbetsmiljöfrågorna är starkt länkade till andra säkerhetsfrågor påfartygen. Transport av olja, flytande kemikalier och andramiljöfarliga ämnen ökar oavbrutet. har med stöd av IMCO:s rekommendationerutfärdat detaljerade anvisningar och bestämmelser om transport av farligt gods.Den rådgivande och informativa verksamheten på detta område har från verketssida blivit mycket omfattande. Ko.-troll av att de bestämmelser som gäller fördenna typ av transporter efterlevs är ett komplicerat och krävande arbete. Föratt nöjaktigt kunna lösa dessa uppgifter måste vissa tjänstemänspecialutbildas. Redan gjorda åtaganden samt förväntad ny lagstiftning inomområdet farligt gods ställer krav på information och utbildning till berördaparter. Det samarbete som pågår med danska, finska och norskamyndigheter väntas ge till resultat gemensamma nordiska normer för typprovningav fritidsbåtar. När dessa gemensamma normer kommer till stånd blir sannoliktomprövning av de båtar som är typprovade enligt normernödvändig. Detta skulle i så fall gälla ca 120 båttyper. Från budgetåret1974/75 kommer sannolikt även båtar större än 5 m att ingå i typprovningen.Efterkontroll av typprovade fritidsbåtar måste ske mer systematiskt och merafrekvent än . Prop.1974:1 Bilaga 8 no verksamhet, som är hårt uppbundenav i säkerhetslagen föreskriven tillsynsverksamhet när det gäller sjösäkerheten,har endast i mycket begränsad omfattning kunnat frigöra resurser för nyaangelägna arbetsuppgifter. För att möjliggöra utvidgade insatser när det gällerarbetsmiljön i fartygen, det förebyggande skyddet mot vattenförorening frånfartyg, säkerheten vid transporter av farliga laster med fartyg, typprovningav friridsbåtar och vidareutbildning av tillsynspersonalen erfordras enligtsjöfartsverket ökade resurser. 2.Sjöfartsverkets anslagsframställning för /75 m. m. Den anslagsmässiga belastningen för de anslag somredovisas under blev 137,9 milj. kr. Därtill kommer 1,5 milj.kr. under utgifter för statens kapitalfonder, som motsvarar nedskrivning av investeringari sysselsättningsfrämjande syfte om tillsammans 6,8 milj. kr. under budgetåret1972/73. På riksstaten var upptaget 139,6 milj. kr. Nettobesparingen uppgicksåledes till 1,7 milj. kr. som förklaras med de besparingar som gjordes under anslagetIsbrytning beroende på den exceptionellt milda /73. Mot belastningen på anslaget Farledsverksamhet, exkl.isbrytning om 99 milj. kr. skall ställas inkomster från sjöfarten som redovisaspå riksstatens inkomstsida i form av fyr- och lotsavgifter samt försäljning avsjökort m.m. Dessa hade beräknats till 104,4 milj. kr. Inkomsterna blev 108,2milj. Överskottet blev alltså 9,2 milj. kr. Mot belastningen på anslagetFartygsverksamhet om 10,1 milj. kr. svarar inkomster från sjöfarten i form avfartygsinspektions- och skeppsmätningsavgifter m. m. samt stämpelskatt. Dessahade på riksstatens inkomstsida beräknats till 8,8 milj. kr. Utfallet blev 11,3milj. och överskottet således 1,2 milj. kr. Belastningen på anslagen Isbrytning och Övrigverksamhet om tillsammans 28,8 milj. kr. som faller utanför kravet påkostnadstäckning från sjöfarten motsvaras av förslagsanslag om tillsammans30,5 milj. kr. Besparingen beror på den exceptionellt milda /73. 2.2 Beräknatutfall /74 interna budget för innevarande budgetår efter korrigering i anledning av översynsavtal 1972 och fördelningsavtal 1973 tyder på en belastning på de anslag som redovisas under om154,6 milj. kr. mot det på riksstaten upptagna beloppet 150,7 milj. kr. Detberäknade överskridandet om 3,9 milj. kr består till ca . Av merbelastningen väntas ca 3 milj. kr. falla på anslagetIsbrytning. Motden beräknade belastningen på anslagen Farledsverksamhet, exkl. Prop.1974:1 Bilaga 8 111 isbrytningsamt Fartygsverksamhet om 116,2 milj. kr. skall ställas inkomster frånsjöfarten. Dessa har i riksstaten beräknats till 118,3 milj. kr. Inkomstemaberäknas nu till 124,2 milj. kr. vid oförändrade avgifter. Överskottet beräknassåledes till 8 milj. kr. 2.3Anslagsframställning för /75 verksamhet är liksom närmast föregåendeår uppdelat på tre huvudprogram, nämligen Farledsverksamhet, Fartygsverksamhetoch Övrig verksamhet. Programmet Övrig verksamhet omfattar numera endasttransfereringsposten Radiotjänst åt sjöfarten. För /75 tas ocksåupp särskilda kostnader föranledda av verkets omlokalisering till . I det under programmet Farledsverksamhet ingåendedelprogrammet Sjökartläggning föreslår vissa ändringar. a. att marinens lönekostnader för den militärasjömätningspersonalen belastar delprogrammet. Vidare har som inkomst underanslaget tagits upp medlen från sjökortsförsäljningen vilka ärupptagna på riksstatens inkomstsida. Slutligen förutsätts ett samkostnadsbidragsom täcker en väsentlig del av utgifterna under delprogrammet. Som enkonsekvens av omläggningen bör de inkomster, som avser försäljning avpublikationer och som f. n. samredovisas med sjökortsmedlen, avräknas underdelprogrammet Publikationer. räknar med en total kostnad om 194,6milj. för /75, vilket innebär en ökning med 33,3 milj. kr. iförhållande till motsvarande belopp för /74. Därtill kommersärskilda kostnader föranledda av verkets omlokalisering om 1,5 milj. kr.Jämfört med alternativ 1 (kostnaderna /74 omräknade tillprisläget och lönenivå samt med hänsyn tagen till enökning av lönekostnadspålägget ) innebär detta en volymökning exkl.omlokaliseringskostnader om 25,3 milj. kr. Härav faller 12,7 milj. kr. påanslaget Farledsverksamhet, exkl. isbrytning, 11,6 milj. kr. på anslagetIsbrytning och 1 milj. kr. på anslaget Fartygsverksamhet. Anslaget Övrigverksamhet tas upp med oförändrat belopp bortsett från de särskildaomlokaliseringskostnaderna. Nyssnämnda totala kostnader redovisade efter kostnadsslagfördelar sig enligt följande. Prop.1974:1 Bilaga 8 112 Kapitalkostnaderna fördelar sig med 25 milj. kr. påräntor och 22,4 milj. kr. De intäkter som redovisas under anslag, sjöfartsverketsfond eller utgör bidrag beräknas till 20,1 milj. kr. Av detta belopp utgör 3,2milj. särkostnadsbidrag och 5,4 milj. kr. samkostnadsbidrag från niondehuvudtieln, 1,7 milj. kr. särkostnadsbidrag för militär sjökartläggning frånfjärde huvudtiteln samt 6 milj. kr. samkostnadsbidrag avseende sjökartläggningatt avräknas mot allmänna budgetmedel. Detta innebär att anslagsbelastningen pådriftbudgeten för /75 beräknas till 174,5 milj. kr. ( + 23,8milj. Av detta belopp avser 124,8 milj.kr. ( + 9,6 milj. det avgifts-finansierade anslaget Farledsverksamhet,exkl. isbrytning, och det i huvudsak avgiftsfinansierade anslagetFartygsverksamhet. Nettoutgifterna enligt beräkningar blirför anslaget Farledsverksamhet, exkl. isbrytning 112,3 milj. kr. Inkomsterna avfyr-och lotsavgifterna beräknas till 114 milj. kr. vid oförändrat avgiftsnivå,dvs. 1,7 milj. kr. mer än nettoutgifterna. Nettoutgifterna under anslaget /75 beräknar till 12,5 milj. kr. Inkomsterna frånsjöfarten genom fartygsinspektions- och skeppsmätningsavgifter m. m. samt frånavgiftsbelagd typprovning av fritidsbåtar beräknas av till 12,1milj. Skillnaden mellan utgifter och inkomster blir 400 000 kr.Sjöfartsverket hänvisar i detta sammanhang till vad som framfördes i fjolåretsanslagsframställning i fråga om kostnadstäckningen. beräknar att genomförandet av dessförslag under programmen kräver en personalstyrka om 1 423 personer vilketinnebär en ökning med 20 personer jämfört med innevarande budgetår. Utöver här redovisade medel på driftbudgeten begärverket investeringsanslag motsvarande en medelsförbrukning av 94,8 milj. kr.under fond samt 8,7 milj. kr. under fonden för . Alternativ O förutsätter för den verksamhet sombekostas från anslaget Farledsverksamhet, exkl. isbrytning, en nedräkningjämfört med basförslaget med 5,5 milj. kr. Mot nettoutgifter efter nedräkningenom ca 104 milj. kr. skulle stå inkomster från sjöfarten om 116,5 milj. kr.Konsekvenserna av nedräkningen får ses mot bakgrund av anslagetskostnadsstruktur. Av basförslagets bruttoutgift, 119,5 milj. kr., utgör 63 %löner, kapitalkostnader och övrigt. Kapitalkostnaderna är på kortsikt fasta. Detsamma gäller huvuddelen av lönerna. Åtgärder som skall ge resultat /75får enligt inriktas på olika provisorier som i det längreperspektivet kompenseras med längre gående åtgärder inom lotsväsendet. Utgångslägetär därvid betydligt sämre än . För /74 gick att genomplanmässiga åtgärder åstadkomma volymminskningar 1974:1 Bilaga 8 113 om sammanlagt 2,6 milj. kr., dvs.hälften av den ifrågasatta besparingen. Nästkommande budgetår är motsvarandebelopp inte högre än . I fråga om minskning av fyrplatspersonalenblir besparingen innevarande budgetårförhållandevis begränsad. Bristen på investeringsmedel påverkarautomatiseringstakten. Genom att samtliga fyrskepp nu är avvecklade ärdärtill de mest personalkrävande anstalterna borta. En stor del avkostnadsnedskärningarna måste gå ut över förutom centraladministration underhåll och sjökartläggning. Underhållsnivån försjöfartsverkets fartyg, båtar och fasta anläggningar är enligt verket integodtagbar till följd av bristande tillgångett antal år på såväl drift- som investeringsmedel.