prop · FX0314 · 1974-12-31 00:00:00 — Om återbetalningsbeloppet inte är så stort att minst en tiondel avbasbeloppet kommer att erläggas i avgift för det första avgiftsåret skaUåterbetahiingstiden enligt 3 § andra stycket förkortas så, att detta minstaavgiftsbelopp uppnås. Hur återbetalningstiden då närmare skaU beräknas framgårav de paragrafer vartUI hänvisas i 3 § andra stycket. I sista stycket anges attåterbetalningstiden, hksom enhgt nuvarande 6 och 23 §§, inte får omfatta årefter det tmder vilket den återbetalningsskyldige fyUer . 14och 5 §§ anges de omständigheter som medför att den ursprungligaåterbetalningstiden skall förlängas eller förkortas. Förlängning skaU ske ombeslut fattats att slutlig avgift inte skall utgå för visst avgiftsår eUerskaU utgå med lägre belopp än det årsbelopp som gäUer för den återbetalningsskyldigeför . Förlängning skall också ske, om den återbetalningsskyldige inteerlägger avgift eUer del av avgift för visst avgiftsår. AterbetalningstidenskaU förkortas om den återbetalningsskyldige befrias från viss del avåterbetalningsskyldigheten. Det skaU också ske om han friviUigt återbetalarvisst belopp eUer om beslut fattas om återkrav av visst belopp. FörlängningeUer förkortning skaU ske med det antal år som skuUe ha krävts för att erläggamotsvarande avgifter. Det bör anmärkas att förkortningen skall avse visst antalår i slutet av återbetalningstiden. Arbetsgmppenhar föreslagit att återkrav enligt 6 kap. 2 § skall inverka pååterbetalningstid m. m. först i och med att den återbetalningsskyldigeerlägger det återkrävda beloppet. CSN har emellertid angett att enligtnuvarande praxis avförs återkrävda belopp ur det normala återbetalningssystemetså snart beslutet om återkrav fattats. Eftersom det ofta tar innanbelopp, som återkrävs blir återbetalda, anser CSN att nuvarande praxis börbehåUas. Jag finner att praktiska skäl talar för att så bör vara faUet. Berördabesätmmelser (5, 16, 18, 19, 20, 49, 55 och 56 §§) har därför utformats så, attbeslutet om återkrav är avgörande för förkortning av äterbetalningstid m.m. Omden äterbetalningsskyldige uppbär nya studiemedel innan han till fulloåterbetalt de studiemedel som han tidigare uppburit måste ny gemensamåterbetalningstid fastställas för honom. melseri 69 §§. Dessa bestämmelser gäller de fall dä den äterbetalningsskyldigeuppbär nya studiemedel, innan han betalt tUlbaka vad han tidigare uppburit. Somframgår av specialmotiveringen tUl 24 § kan det inträffa attåterbetalningsskyldigheten upphört men att den uppkommerpå nytt på grund av att den återbetalningsskyldige återfår visst belopp somhan tidigare erlagt. Uppbär sådan återbetalningsskyldig nya studiemedel efterdet att aterbetalningsskyldigheten första gången upphört men innan den ånyoupphört, skall en ny gemensam återbetalningstid faststäUas för de äldre och denya studiemedlen enligt 69 §§. I 10§ anges att den nya återbetalningstiden kan förlängas eller förkortas av deskäl som angetts i 4 resp. 5 § samt att bestämmelserna i dessa paragraferdärvid äger tillämpning. Dennya återbetahiingstiden skaU tiUämpas fr. o. m. året efter det att de nyastudiemedlen uppburits (7 §). Normalt skall återbetalningstiden fördelas påsamma sätt som när återbetahiingstiden ursprungligen faststäUdes (8 § förstaoch andra styckena samt 9 §). Aterbetalningstiden får dock inte understiga detantal år som skuUe ha kvarstått av den gamla återbetalningstiden, om de nyastudiemedlen inte uppburits (8 § fjärde stycket). Innebörden av detta behandlasnärmare i spedahnotiveringen tUl 2528 §§. Den årliga avgiften för det förstanya återbetalningsåret får inte vara lägre än den årliga avgift som skuUe hautgått om de nya studiemedlen inte uppburits (8 § tredje stycket).Vad detta iimebär i ett antaget faU framgår även av spedahnotiveringen tiU 2528§§. Paragrafenmotsvarar nuvarande 23 § tredje stycket. Omdödsboet efter den återbetalningsskyldige saknar tillgångar för att bestridaavgift som inte erlagts, bör CSN ha möjhghet att befria dödsboet frånskyldigheten att erlägga avgiften. Detsamma bör gäUa om andra sjmnerliga skälföreligger för sådan befrielse. Så torde ofta vara fallet om dödsboetstillgångar är så obetydliga att de endast förslår till att täcka kostnadernaför begravning och bouppteckning. Iparagrafen namnges de begrepp som skall ligga till grund för bestämmandet avden återbetalningsskyldighet som angetts i det föregående. Bestämmelser ominnebörden i dessa begrepp ges i 1536 §§. I13 § anges vilka avgifter som kan påföras den återbetalningsskyldige. NågonskiUnad i förhåUande tiU vad som gäUer föreslås inte. AterbetalningsskyldighetenskaU fuUgöras genom erläggande av preliminära avgifter (3741 §§) och i vissafall kvarstående avgifter (50 §). Debiteras kvarstående avgift utgår tilläggsavgift (51 §).Påminnelseavgift påförs den återbetalningsskyldige om han inte erläggerpreliminär avgift, kvarstående avgift eller del av sådan avgift inomföreskriven tid (64 §). I vissa fall kan extra avgift debiteras denåterbetalningsskyldige dier hans dödsbo (6772 § §). Frågan om regleringstalet har jag behandlat i den allmännamotiveringen. Vissa remissinstanser har ansett att nettoprisindex, dvs. konsumentprisindexminus indirekta skatter, bör användas i stället för bmtto-prisindex, dvs.konsumentprisindex. Som arbetsgruppen framhållit är det emeUertid lämpligastatt använda bruttoprisindex. Konsumentprisindex för november månad visst år fastställsi samma är. Det innebär att det regleringstal som skalltillämpas vid beräkning av återbetalningsbeloppets storlek vid årets utgång kanfastställas av CSN senast . Ofta torde det redan föredecember månads ingång stå klart om konsumentprisindex utvecklats så, attregleringstalet för året skall utgöras av garantitalet. Intet hindrar att CSN isådant fall faststäUer detta regleringstal innan uppgift om konsumentprisindexför november föreligger. Regleringstaletanges med fyra decimaler. Den fjärde decimalen avrundas uppåt, om den femtedecimalen är 5 eller ett högre tal. De nya reglerna om beräkning av avgifteroch återbetalningsbelopp innebär att produkten av årsbeloppet och antaletkvarstående återbetalningsår, pågående år inräknat, normalt skall motsvaraåterbetalningsbeloppet vid närmast föregående års utgång. Mindre avvikelser kanuppstå vid en sådan jämförelse därför att varje års avgift i regel skallmotsvara föregående års avgift multiplicerad med regleringstalet och att dettatal således endast omfattar fyra decimaler. Sådan avvikelse tillrättaläggs dockvid bestämmande av årsbeloppet för det sista återbetalningsåret. Avgiften skallnämligen då utgå med det belopp som motsvarar det lägsta av årsbelopp och kvarståendeäterbetalningsbelopp. I den mån produkten av årsbeloppet för närmast föregåendeår och regleringstalet då överstiger återbetalningsbeloppet vid närmastföregående års utgång anges därför i 24 och 29 §§ att årsbeloppet skall utgåmed ett belopp som motsvarar återbetalningsbeloppet. Återbetalningsbeloppet före det förstaavgiftsåret 1619§§ Reglerna om återbetalningsbeloppet saknarmotsvarighet f. n. Åter- betalningsbdoppetmotsvarar dock närmast summan i basbelopp av återbetalningspliktiga studiemedelenligt nuvarande regler. I 1619 §§ ges bestämmelser om återbetalrungsbdoppetsstorlek före det första avgiftsåret. Därpå följer i 20 och 21 §§regler om återbetalningsbeloppets storlek under avgiftsår. För beräkning avåterbetalningsskyldigheten enligt bl. a. bestämmelserna om årsbelopp ochavgifter i 2229 och 3751 §§ behövs regler om återbetalningsbeloppets storlekvid varje års utgång. Den enskilde behöver också för sin aUmännasjälvdeklaration tiUgång tiU uppgift om återbetalningsbeloppet vid åretsutgång. Reglema i 1621 §§ anger därför hur återbetalningsbeloppet skaUberäknas vid visst års utgång. Som indirekt framgår av reglema om beräkning avårsbeloppet är emeUertid återbetalningsbeloppet vid utgång och vidnärmast följande års ingång ett och samma belopp. Aterbetalningsbeloppet vidutgången av det år, då den återbetalningsskyldige första gången uppburitåterbetalningspliktiga studiemedel, motsvarar produkten av det uppburnabeloppet och regleringstalet för året, jämkat så att det svarar mot det antaldagar av året som förflutit sedan den studerande uppburit medlen (16 § förstastycket). Jämkningen skall enligt 17 § ske på följande sätt. Regleringstaletför året minskas med talet 1 (t. ex. 1,032 1 = 0,032). Det tal som därviderhålles multipliceras med det antal dagar 'som återstod av året, när denåterbetalningsskyldige uppbar studiemedlen. Den erhållna produkten dividerasdärefter med talet 360, dvs. antalet dagar [(0,032 X 180):360 = 0,016]. Summan av det tal som dä erhålls och talet ett utgör det jämkadenegleringstalet (0,016 -f 1 = 1,016). Om detta tal multipliceras med detuppburna studiemedelsbeloppet fäs aterbetalningsbeloppet vid årets utgång (1000 X 1,016 = 1 016). Har studiemedel uppburits vid fleratillfällen får varje uppburet belopp multipliceras med ett sär-skiljt jämkatregleringstal. Summan av de dä erhållna produkterna utgör därvidåterbetalningsbeloppet vid årets utgång (16 § andra stycket). Denu angivna reglerna för beräkning av återbetalningsbeloppet gäUer i vad deavser uppburna studiemedel även före förstaavgiftsåret (19 § första stycket 2 och tredje stycket) samt under avgiftsår (20§ första stycket 2 och andra stycket). Vid utgången av annat årän det år då studiemedel uppburits men före det förstaavgiftsåret utgör återbetalningsbeloppet summan av dels produkten avregleringstalet för året och återbetalningsbeloppet vid föregående års utgång,dels produkten av ett jämkat regle-rmgstal och uppburna studiemedel(19 §). Vad som avses med jämkat regleringstal har jag redovisat. Omden återbetalningsskyldige före det första avgiftsåret återbetaltuppburna studiemedel, skall återbetalningsbeloppet vid årets utgång minskas medprodukten av det sålunda återbetalda beloppet och ettjämkat regleringstal (16 § tredje stycket och 19 § tredje stycket). Härvidskall det jämkande regleringstalet bestämmas enligt motsvarande grunder förvilka redogjorts (18 § och 19 § tredje stycket). Det tal som skallmultipliceras med regleringstalet, minskat med talet 1, skall därvid motsvaradet antal dagar som återstod av året när betalningen skedde. Som exempel kanantas att den återbetalningsskyddige uppbär . Om regleringstalet är 1,032 utgöråterbetalningsbeloppet 1 032 504 (500 X 1,008)= . Omden återbetalningsskyldige anser att återbetalningsbelopp beräknats medoriktigt belopp bör han ha möjlighet att söka rättelse hos CSN [jfr nuvarande 5kap. 11 § studiestödskungörelsen (1973: 418)]. Han kan naturhgtvis också anförabesvär över nämndens beslut i frågan hos kammarrätten. Bestämmelse härom in i studiestödskungörelsen. VidareskaU anmärkas att återbetalningsbeloppet vid visst års utgång skaU minskas, ombeslut fattats enligt 60 § om befrielse från del avåterbetalningsskyldigheten. Härvid äger vad som anförts om friviUigåterbetalning motsvarande tiUämpning (16 § tredje stycket, 18 § och 19 § tredjestycket). Aterbetalningsbeloppet skaU också minskas, om beslut fattas underåret om återkrav enligt 6 kap. 2 §. Härvid skall minskningen ske med det beloppsom vid pågående års utgång motsvarar det återkrävda beloppet. Närmarebestämmelser om beräkning härav finns i 19 § andra stycket. Dessa bestämmelserkan illustreras med följande exempel. Den återbetalningsskyldige lyfter år 1den . och år 2 . År 3 återkrävs . avde 1 uppburna studiemedlen och . av de 2 uppburnastudiemedlen. Regleringstalet antas vara oförändrat 1,032. Vid utgången av år 3skall hans med stöd av 19 § första ooh tredje styckena beräknadeåterbetalningsbelopp då minskas med 1 082 -114 = . [(1000 X 1,016X 1,032 X 1,032) + (2 000 X 1,024X 1,032)]. Jag vUl i sammanhanget erinra om att påstudiemedel, som återkrävs, utgår enligt 6 kap. 2 § tredje stycket ränta fr. o.m. den dag då medlen uppburits. Återbetalningsbeloppetvid utgången av år, för vilket årlig avgift skall fastställas, erhålls omåterbetalningsbdoppet vid föregående ärs utgång efter att ha minskats med vissabelopp och ökats med andra multipliceras med regleringstalet för året (20 och21 §§). Har nya studiemedel uppburits skall produkten av dessa ochett jämkat regleringstal läggas till. Liksom f. n. saknar det, om nyastudiemedel inte har uppburits , betydelse för beräkning avåterbetalnings- beloppetsstorlek, när olika belopp har erlagts, t. ex. när frivillig återbetalning harskett. Detsamma gäUer i fortsättningen i vad avser beslut om befrielse enligt60 § andra stycket. Detbelopp varmed återbetalningsbeloppet skaU minskas före multiplikation medregleringstalet utgör summan av dels påförda avgifter dvs. såvälpreliminära avgifter för året som kvarstående avgifter delsunder året gjorda friviUiga betalningar, dels belopp i fråga om vilket beslutom befrielse enligt 60 § meddelats , dels belopp varomåterkravsbeslut fattats enligt 6 kap. 2 § . Sådant belopp som skallåterbetalas på grund av återkrav, skaU beräknas tUl det belopp som motsvarardet återkrävda beloppet vid närmast föregående års utgång. Denna beräkningskall, som följer av 20 § andra stycket, ske med tUlämpning av bestämmelserna i19 § andra stycket. I 20 § andra stycket anges även att bestämmelserna i 16 § tredjestycket och 18 '§ skall äga motsvarande tillämpning. Detta kan t. ex. blifallet om den återbetalningsskyldige uppburit nya studie-medd ochom under beslut fattats om återkrav av en del av dessa. Påmotsvarande sätt skall återbetalningsbeloppet ökas med summan av dels underåret enligt 74 eller 75 § återburna belopp, dels enligt 66 §förfallna avgifter eller delar av förfallna avgifter. Avgifter enligt 66, 74eller 75 § måste därvid omräknas till det belopp varmed de i princip skulle hautgått om de i stället debiterats den återbetalningsskyldige för pågående år.Om som exempel en avgift om . påförts den återbetalningsskyldige föravgiftsår 1 och samma avgift helt återbetalats år 3, skall avgiften upptas medprodukten av samma avgift för år 2 och det 2 fastställdaregleringstalet. Avgiften för år 2 utgör i sin tur produkten av avgiften förår 1, dvs. , och det 1 faststäUda regleringstalet. Omregleringstalen för år 1 och 2 utgör 1,032 resp. 1,010 skaU aUtså denåterförda avgiften beräknas tiU (1 000 X 1,032) X 1,010dier . Enligt2 § inträder liksom f. n. skyldighet att återbetala uppburnaaterbetalningspliktiga studiemedel fr. o. m. tredje året förvilket den äterbetalningsskyldige senast uppburit studiemedel i form avstudiebidrag eUer återbetalningspliktiga studiemedel. I samband med attåterbetakiingsskyldighet inträder skaU ett årsbelopp beräknas för denåterbetalningsskyldige. Årsbelopp skaU därefter beräknas så länge denäterbetalningsskyldige har ett återbetalningsbelopp vid utgången av närmastföregående år (22§). Årsbeloppet ligger tiU grund för beräkning av prehminäraoch slutiiga avgifter. Det bestäms på grundval av regleringstal ochåterbetalningsbelopp. beloppetsstorlek är emellertid i regel främst återbetalningstidens längd. Som huvudregelgäller att återbetalningstiden bestäms med hänsyn till antalet kvarstående årtiU dess den återbetalningsskyldige uppnår viss ålder. Därutöver finnsemellertid olika bestämmelser som innebär att årsbeloppet inte får understigavisst belopp (23 § andra och tredje styckena samt 2628 §§). I sådant fallminskas antalet återbetahiings-år enligt huvudregeln i förhållande härtUl.Därutöver finns också vissa bestämmelser som anger att årsbelopp inte fåröverstiga vissa belopp (25 § andra stycket och 26 § sista stycket). De nyareglerna bygger på att återbetalningstiden skall vara lika lång som avsetts mednuvarande regler, dvs. i aUmänhet t. o. m. det år då den återbetalningsskyldigefyUer . Även i de nya reglema finns de undantag från denna huvudregel somgäller f. n. Som jag har angett i den aUmänna motiveringen innebär dock den nyakonstruktionen av återbetalningsreglema att den i reglerna angivnaåterbetalningstiden kommer att stå fast. Höjningar av basbeloppets storlek kanaUtså inte längre leda tiU att återbetalningstiden förkortas. Enligt 5 kap. 17 § denuvarande bestämmelserna kan den återbetalningsskyldige befrias från visst årseUer vissa års slutliga avgifter. Sådan befrielse leder till attåterbetalningstiden skjuts framåt med det antal år som fordras för att debelopp som befrielserna avsett skaU kunna erläggas. Återbetalningstiden fårdock inte förskjutas framåt så, att den kommer att omfatta år efter det undervilket den återbetalningsskyldige fyUer . Det sist nämnda innebär attbelopp som på grund av befrielse inte kan utgå före det under vilketden återbetalningsskyldige fyUer aldrig skaU debiteras denåterbetalningsskyldige. Befrielsen är i detta faU aUtså slutlig. I annat faUskaU avgift f. n. debiteras efter den ursprungligen fastställdaåterbetalningstiden med det belojDp som motsvarar produkten av denåterbetalningsskyldiges avgiftskvot och basbeloppet vid ingången av året.Motsvarande regler skaU gälla även i fortsättningen. Innebörden i att någonbefrias från avgift enligt nuvarande 5 kap. 17 § har emeUertid missf örståttspå så sätt, att man trott att det inneburit slutlig befrielse från skyldighetatt återbetala visst belopp och inte bara ett uppskov. Det är därför lämpligtatt i författningstexten använda begrepp som bättre speglar att det är frågaom uppskov med erläggande av avgift eUer del av avgift. De nya bestämmelsemahärom finns främst i 39, 40, 43 och 47 §§. Aterbetalningstidenförskjuts också f. n. framåt om beslut om debitering av avgift helt ellerdelvis förfaUer enligt 5 kap. 30 § de nuvarande bestämmelserna på gmnd av attavgiften eUer del därav inte betalas. Motsvarande skaU gäUa även ifortsättningen. 23§ I paragrafen ges bestämmelser om beräkning av årsbeloppet för det Detta erhåUs genom att återbetalningsbeloppet vid utgången av närmastföregående år delas med antalet kvarstående år t. o. m. det år under vilket denåterbetalningsskyldige fyller eller, om tiU dess inte återstår , medtalet 15. Om t.o.m. det år under vUket den återbetalningsskyldige fyUer 65 årinte återstår , skall dock återbetalningsbeloppet delas med det tal sommotsvarar antalet år t. o. m. det under vilket han fyller . Årsbeloppet skall dockuppgå till minst en tiondel av det basbelopp som gäller vid ingången av detförsta avgiftsåret. Som följd härav skall återbetalningsbelopp som understigertvå tiondelar av basbeloppet helt erläggas under det första avgiftsåret.Bestämmelserna härom finns i 23 § andra och tredje styckena. Som exempel kanantagas att återbetalningsbeloppet är . och basbeloppet 8 000 kr.Årsbeloppet skall då fastställas tUl . Antalet återbetalningsår blirföljaktligen tio. Vid oförändrat penningvärde fördelar sig årsbeloppen ochdärmed utgående avgifter pä med . under vart och ett av deförsta nio åren och med . under det tionde året (24 § andra stycket). Bestämmelseni andra stycket om att årsbeloppet inte får vara högre änåterbetalningsbeloppet vid föregående års utgång har betydelse endast för detår som kan antas bli det sista avgiftsåret. Reglernaom att årsbeloppet skall utgöra produkten av årsbeloppet för närmast föregåendeår och det regleringstal som fastställts i slutet av , dock högst detbelopp som motsvarar återbetalningsbeloppet vid närmast föregående års utgång,kan dock inte gäUa utan undantag. Att så är faUet belyses av följande exempel.Den återbetalningsskyldige, A, har ett återbetalningsbelopp vid utgången av år8 om . Hans årsbelopp för år 9 antas vara . Regleringstaletantas vara oförändrat 1,032. Vid utgången av år 9 har A då ettåterbetalningsbelopp om . Hans årsbelopp för år 10 blir följaktligenenligt 24 § andra stycket . Vid utgången av år 10 har A ingetåterbetalningsbelopp. Han har därför inte heUer något årsbelopp för år 11. Ahar emeUertid helt underlåtit att betala avgifter för år 9. Beslutet omdebitering av dessa avgifter förfaUer tmder hösten år 11 (jfr 66 §). Vidutgången av år 11 har A följaktligen ånyo ett återbetalningsbelopp på gmnd avden tidigare återbetalningsskyldigheten. Är 12 blir således ett avgiftsår,medan år 11 inte var det. skuUe för A, om några bestämmelser utöver24 § första och andra styckena inte gällde, beräknas ett årsbelopp om . (516 X 1,032). Årsbeloppet för år 12 bör emeUertid varadetsamma som skuUe ha beräknats för året om år 11 varit avgiftsår och hänsyninte tagits till det enligt 24 § andra stycket reducerade årsbeloppet för år10. Därför har i 24 § tredje stycket föreskrivits att årsbeloppet i sådant fallskaU beräknas tiU det årsbelopp, som skuUe ha beräknats för året, om 24 § andrastycket ej tillämpats vid den senaste beräkningen. Årsbeloppet skall vidareanses ha beräknats t. o. m. året närmast före det nya avgiftsäret12. Årsbeloppet får dock inte överstiga återbetalningsbeloppet vid närmastföregående års utgång. För A:s del innebär reglerna i 24 § tredje stycket attårsbeloppet för år 12 skaU utgöra . (1 500 X deregleringstal som fastställs 9, 10 och 11 eUer 1,032 X 1,032X 1,032). Detta årsbelopp är lika stort som detåter-betalrungsbelopp som beräknats för A vid utgången av år 11. Skulle A habetalt viss del av avgifterna för år 9 skuUe återbetalningsbeloppet och därmedockså årsbeloppet ha blivit lägre (24 § tredje stycket sista punkten). Idessa paragrafer, som har en motsvarighet i nuvarande 7 §, ges bestämmelser omhur årsbeloppet skaU bestämmas för år närmast efter det tmder vilket denåterbetahiingsskyldige ånyo uppburit återbetalningspliktiga studiemedel (nyastudiemedel). Huvudregeln är därvid attåterbetalningsbeloppet vid närmast föregående års utgång, bestämt enligt 2021§§ med beaktande av bl. a. de nya studiemedlen, skaU delas med antaletkvarstående återbetalningsår och att den kvot som då erhålls skaU utgöraårsbeloppet. Antalet kvarstående år motsvarar det antal år som återstår t. o.m. det år då den återbetalningsskyldige fyUer , dock minst 15. Återstårinte t. o. m. det år under vUket den återbetalningsskyldige fyUer ,skaU antalet återbetalningsår motsvara antalet år t. o. m. det år då han uppnårderma ålder (25 § första stycket). Har denåterbetalningsskyldige imder tidigare avgiftsår fått uppskov helt eller delvismed erläggande av visst års avgift, förlängs återbetalningstiden enhgt 4 § meddet antal år som fordras för att debitera ny avgift i stället för den som avsesmed uppskovet. I den mån uppskovet avser större belopp än som kan debiteras förde år som återstår t. o. m. det år under vilket den återbetahiingsskyldigefyUer , kommer dock inte någon ny avgift att debiteras, dvs. denåterbetahiingsskyldige bhr i denna del definitivt befriad frånåterbetalningsskyldigheten. Den omständigheten att en återbetalningsskyldig,som fått uppskov med viss avgift, uppbär nya återbetalningspliktiga studiemedelfår inte leda till en förkortiung av den återbetalningstid som gällde förtidigare uppburna återbetalningspliktiga studiemedd. De nyaåterbetalningspliktiga studiemedlen skaU aUtså återbetalas under de år som återstårav återbetalningstiden för de tidigare uppburna återbetalningspliktiga studiemedlen.Detta innebär bl. a. att betalningen av de nya återbetalningspliktigastudiemedlen skall fördelas högst på det antal år som återstår t. o. m. det årunder vilket den återbetalningsskyldige fyUer . Bestämmelser av denna innebörd har tagits in i 25 § andrastycket. Som exempel kan antagas att den återbetalningsskyldige, A, tar ut nyastudiemedel det är han fyUer 35 är. Han har tidigare fått helt uppskov med treårs avgifter. Då A:s återbetalningstid ursprungligen fastställdes, beräknadesdenna t. o. m. det år under vilket A skulle fylla . Den nyaäterbetalningstid som skall faststäUas vid ingången av det år, dä A fyller 36år, kommer följaktligen att avse tiden fram t. o. m. det är dä han skaU fyUa 53år eller således omfatta . Vad nu anförts stämmer överens med vadstudiesociala utredningen föreslog i betänkandet Rätt till studiemedel (SOU1963: 74 s. 251). Emellertid finns vissa undantagsregler som medför attantalet återbetalningsår inte komrher att uppgå till det antal som följer avde regler för vilka har redogjorts.