prop · FX0371 · 1974-12-31 00:00:00 — Maj.ts proposition nr 1974 Prop. Kungl.Majrts proposition med förslag till lag om ändring i rättshjälpslagen (1972 r429); given . Majrt vill härmed, underåberopande av bilagda utdrag av statsrådsprotokollet över justitieärenden.föreslå riksdagenatt bifalla det förslag om vars avlåtande till riksdagenföredragande departementschefen hemställt. 1 propositionen föreslås vissasmärre ändringar i rättshjälpslagen. Förslagen syftar till alt ökarättshjälpsnämndernas kapacitet och att förenkla handläggningen av ärenden omrättshjälp i en del fall. Lag omändring i rättshjälpslagen (1972r 429) Härigenom förordnas att 3, 4, 20 och 43 i skall ha nedanangivna lydelse. rällshjälpslagen (I972r429)' För handläggning av ärenden omrättshjälp finns rätlhjälpsnämnder. Verksamhetsområde för rättshjälpsnämndbestämmes av Konungen. slår under tillsynav en centralmyndighet. är den myndighet som Konungenbestämmer. Konungen får förordna att rättshjälpsnämndskaU vara delad i avdelningar. Vad som föreskrives om nämnd äger motsvarandetillämpning på sådan avdelning. består avordförande, som skall vara lagfaren och erfaren i domarvärv, samt fyra andraledamöter. Äv dessa skall två vara inom nämndens verksamhetsområde verksammaadvokater, en anställd på allmän advokatbyrå och en enskilt verksam. De tvåövriga skall vara svenska medborgare, myndiga och bosatta inom nämndensverksamhets-ofnråde. utser övriga ledamöter. Av dessautses den ledamot som skall vara enskilt verksam advokat efter förslag avSveriges advokatsamfund och de ledamöter som ej skall vara advokater efterförslag av landsting i län inom rättshjälpsnämndens verksamhetsområde. Ingår iverksamhetsområdet kommun, som ej tillhör landstingskommun, lämnas förslag ävenav fullmäktige i kommunen. För ledamot skall finnas ersät- För ledamot skall finnas en eller Bestämmelserna om ledamot //era ersättare. Bestämmelsernaom äger motsvarande tillämpning på er- ledamot äger motsvarande tillämp- sättare. ning på ersättare. Sedan beslut meddelats om allmän rättshjälp, betalasdärefter uppkommande kostnader av allmännamedel. Har allmän rättshjälp lämnatsenligt 16 § första stycket, utgår bilrädesersältningen även för Meddelas beslut om allmän rättshjälp, betalas därefteruppkommande kostnader av allmänna medel. Av allmänna medel betalas ävenbiträdesersättning för tiden efter det att ansökan om rättshjälp ' Lagen omtryckt 1973:247. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse denna del av uppdraget av allmänna kommit in tillrättshjälpsnämnden. som uppkommit före ansökningen, om denna gjorts utanoskäligt dröjsmål och kostnaden avser ersättning till advokat eller biträdandejurist på advokatbyrå. Har allmän rättshjälp lämnats enligt16§ första stycket, utgär biträ-desersätlningen även för denna del av uppdragetav allmänna medel. 1 fråga om ersättning som avses i 9§ andra stycket 7 skall rätten, i stället för att enligl 18 kap. 13 §rättegångsbalken ålägga den som beviljats allmän rättshjälpbetalningsskyldighet, förklara att ersättningen utgör en kostnad förrättshjälpen. 43 § Offentligt biträde förordnas av Offentligt biträde förordnas av rättshjälpsnämndefler ansökan av rätlshjälpsnämnd efter ansökan av den som åtgärden avser eller an- den som åtgärden avser eller an mälan av den myndighet som hand- mälan av den myndighet som hand lägger målet eller ärendet. lägger målet eller ärendet. hos Konungen får anmälan göras av chefen för detstatsdepartement, till vilket ärendet hör, eller av tjänsteman somdepartementschefen bestämmer. Förordnande gäller även när talanfullföljes eller meddelat beslut underställes annan myndighets prövning ellersaken överlämnas till annan myndighets avgörande. Ansökan eller anmälaii upplages avden rättshjälpsnämnd inom vars verksamhetsområde den som åtgärden avser ärbosatt eller, i fråga om den som ej är bosatt i landet, av den rättshjälpsnämndsom Konungen bestämmer. Ansökan eller anmälan får upptagasav annan rättshjälpsnämnd än som följer av tredje stycket, om nämnden finnersärskilda skäl föreligga. Dnna lag träder i kraft en veckaefter den dag då lagen enligt därå meddelad uppgift utkommit från trycket iSvensk författningssamling. 1 ärende om rättshjälp, som ej avgjorts slutligtföre ikraftträdandet, tillämpas 20 § i dess nya lydelse. Utdrag av protokollet över justitieärenden, hållet införHans Kungl. Höghet Regenten, Hertigen av , i statsrådet . Närvarande: Statsministern ,ministern för utrikes ärendena , statsråden , ,, , , . , , , ,, , . Chefen för ,statsrådet , anmäler efter gemensam beredning med statsrådets övrigaledamöter fråga om ändring i rättshjälpslagen och anför. Statsmakterna beslöt åren 1972-73en genomgripande reform av samhällets rättshjälp. I samband därmed antogsrätlshjälpslagen (1972:429). Denna lag trädde jämte anslutande författningar ikraft . 1 skrivelse den'23 november 1973har domstolsväsendets organisationsnämnd (), vilken är centralmyndighet förrättshjälpen, tagit upp vissa frågor angående tillämpningen av den nyalagstiftningen. framhåller att det med hänsyn till den korta tid somförflutit sedan reformen trädde i kraft inte är möjligt att redan nu göra någonsamlad bedömning av utvecklingen på rätlshjälpsom:rådet. Vissa frågor som fältsärskild aktualitet har emellertid ansett böra underställas Kungl.Maj:ts prövning. Ett par frågor är delvis av organisatorisk art och rör bl.a.ersättare för ledamot i rättshjälpsnämnd. Härutöver berörs en fråga om ersättningav allmänna medel för kostnad som uppkommit före rättshjälpsnämnds beslut omallmän rättshjälp. För att underlättaremissbehandlingen av DON:s skrivelse upprättades inom enpromemoria innehållande preliminärt utkast till behövligaförfattningsändringar. Utkastet till ändring i rättshjälpslagen torde få fogastill statsrådsprotokollet i detta ärende som bilaga. Efler remiss har yttranden överDON:s skrivelse och remisspromemorian avgetts av ,rättshjälpsnämnderna i , , , , ochUmeå, , samt Föreningen juristervid allmänna advokatbyråer. Yttranden har dessutom inkommit frånLO-för-bundens och (). Vid sidan av de frågor som berörsav DON:s skrivelse bör i detta sammanhang också tas upp en fråga om ordningen ivisst fall för anmälan till rätlshjälpsnämnd av behov av offentligt biträde. 2 Översikt över rättshjalpslagstiftningen Enligl det nya systemet förrättshjälp skall sådant bistånd i princip kunna lämnas var och en i varjerättslig angelägenhet, där behov av bistånd föreligger, oavsett om angelägenhetenskall behandlas vid domstol eller vid annan myndighet eller om den inte allsskall prövas av myndighet. Rättshjälpslagen skiljer mellan fyra slag avrättshjälp. AUmän rättshjälp kan lämnas i frågaom varje rättslig angelägenhet där behov av sådant bistånd föreligger, såvidainte rättshjälp skall utgå i annan form. Hjälpen innebär att staten betalarkostnaderna i ärendet under förutsättning att den rättssökande själv bidrartill kostnaden efter förmåga enligt vissa normer. Viktigast av de ersätlningsgillakostnaderna är kostnad för biträde, för inställelse vid domstol eller annanmyndighet och för utredning. Rättshjälp åt misstänkt i brottmålinnefattar bl.a. förordnande av offentlig försvarare samt ersättning förbevisning m.m. Rättshjälp genom offentligt biträde förekommer i vissa i lagensärskilt angivna förvaltningsärenden som rör den personliga rörelsefriheteneller den kroppsliga integriteten. Denna form av rättshjälp innebär bl.a. attoffentligt biträde kan utses åt part i sådant ärende och att kostnaden för vissutredning utgår av allmänna medel. När rättshjälp lämnas i form av rättshjälpåt misstänkt i brottmål eller genom offentligt biträde kan allmän rättshjälpInte utgå. Rättshjälp kan slutligen utgå iform av rådgivning. Rådgivning innebär rätt att mot en avgift om f.n. 60 kronorfå göra en kortare konsultation hos advokat eller biträdande jurist påadvokatbyrå. Inom ramen för rättshjälpen harinrättats ett antal allmänna advokatbyråer, vilkas advokater eller biträdandejurister lämnar rättshjälp. Rättshjälp lämnas emellertid också av advokateller biträdande jurist vid enskild advokatbyrå. 1 vissa fall får även annanperson lämna rättshjälp. De administrativa uppgifterna pårällshjälpsområdet sköts regionalt av särskilda rättshjälpsnämnder. Det finnssex sådana nämnder. För tillsyn över verksamheten vid rättshjälpsnämnder ochallmänna advokatbyråer och för samordning av uppgifterna inomrättshjälpsområdet finns en centralmyndighet. Som sådan fungerar . Beslut som rör allmän rättshjälpmeddelas i regel av rättshjälpsnämnd. På nämnden ankommer sålunda att prövaansökningar om rättshjälp, förordna biträde och pröva frågan om ersättning tillbiträdel. Fråga om ersättning till biträde i mål eller ärende vid allmändomstol prövas dock av domstolen. Beslut som rör rättshjälp ål misstänkt ibrottmål meddelas inle heller av rätlshjälpsnämnd utan av den domstol somhandlägger själva målet. Beslut angående rättshjälp genom offentligt biträdemeddelas däremot alltid av rätlshjälpsnämnd. Beslut som meddelats avrättshjälpsnämnd kan överklagas till centralmyndigheten. För prövning avsådana besvär finns en särskild besvärsnämnd inrättad inom . Mol DONrsbeslut får talan inle föras. Har allmän domstol meddelat beslut röranderättshjälp kan det överklagas till högre rätt enligt rättegångsbalkensbestämmelser. 3 Ersättare för ledamot i rättshjälpsnämnd m.m. Rättshjälpsnämnder finns i , , ,, och . Rättshjälpsnämnderna är självständiga myndighetervilkas kanslier emellertid än inordnade i vederbörande hovrättspersonal-Organisation. Deras verksamhetsområden överensstämmer med hovrätternasdomkretsar. Bestämmelser om rättshjälpsnämnds sammansättning finns i 4§ rättshjälpslagen. består av ordförande, som skall varalagfaren och erfaren i domarvärv, samt fyra andra ledamöter. Äv dessa skall tvåvara inom nämndens verksamhetsområde verksamma advokater. En av advokaternaskall vara anställd på allmän advokatbyrå medan den andre skall vara enskiltverksam. De två övriga ledamöterna skall vara svenska medborgare, myndiga ochbosatta inom nämndens verksamhetsområde. Ordförande i rättshjälpsnämnd förordnas av Kungl. utser övriga ledamöter. Av dessa utses den ledamot somskall vara enskilt verksam advokat efter förslag av advokatsamfundoch de ledamöter som inte skall vara advokater efter förslag av landsting i läninom rättshjälpsnämndens verksamhetsområde. Ingår i verksamhetsområdet kommun,som inte tillhör landstingskommun, lämnas förslag även av fullmäktige ikommunen. För ledamot skall finnas ersättare. Bestämmelserna om ledamot harmotsvarande tillämpning på ersättare. är beslutför medordföranden och de två ledamöter som inte är advokater. Är ärende avprincipiell betydelse eller annars av särskild vikt eller finns i annat fall pågrund av ärendets beskaffenhet påkallat att de båda ledamöter som är advokaterdeltar, skall samtliga ledamöter delta (5 S första stycket rättshjälpslagen). 1 instruktionen (I973r250) för rättshjälpsnämnderna finnsnärmare bestämmelser om hur ledamöter skall utses. När landsting eller kommunhar att lämna förslag till ledamot eller ersättare, skall centralmyndighetenanmäla detta till eller kommunen. Landsting i län inom rättshjälpsnämndsverksamhetsområde lämnar förslag till en ledamot och en Detsamma gäller kommun som inte tillhörlandstingskommun (10 §). Ledamot och ersättare för ledamot utses för tre år.Avgår ledamot eller ersättare före tidens utgång, utses ny ledamot ellerersättare för återstående tid. Vid förfall för både ordförande och hansersättare får centralmyndigheten förordna tillfällig ersättare för högst sexmånader (I I §). Mot rätlshjälpsnämnds beslut kansom tidigare nämnts lalan fullföljas hos centralmyndigheten, dvs. som besvärsinstans i rällshjälpsfrågor fullgörs av en särskildbesvärsnämnd inom , se 3 « instruktionen (1971:205, omtryckt 1973:252) förDON. består av ordförande och sex andra ledamöter. Av dessa ären domare, en advokat från den enskilda sektorn, en advokat vid allmänadvokatbyrå och tre nuvarande eller förutvarande ledamöter av (jfrprop. 1972:4 s. 298). För var och en av ledamöterna finns en ersättare. Nämndenär beslutför när samtliga ledamöter är närvarande (7 a S). Ordföranden och övriga ledamöter i besvärsnämnden samt ersättare för dem förordnas av Kungl.Maj:l för en lid av högst (14 §). framhåller att tillströmningenav ärenden till rättshjälpsnämndema avsevärt överstigit vad som ursprungligenberäknats. Detta har bl.a. lett till att nämnderna fått hålla betydligt flersammanträden än beräknat. Även sammanträdenas längd har påverkats. Som exempeluppges att nämnderna i , , och sammanträdervarje vecka. Sammanträdena varar i och på övriga hållomkring en halv dag. De ledamöter som är advokater deltar i betydande utsträckningi sammanträdena. Enligt DONrs mening är arbetsbördanför de mera arbetstyngda rättshjälpsnämnderna sådan att det inte är möjligtatt i längden bedriva arbetet inom nämnden med endast en ersättare för advokat-och lekmanna-ledamot. Vid förfall för lekmannaledamot och dennes ersättare ärnämnden f.ö. inle beslutför och något sammanträde med nämnden kan då inte hållas.DON anser därför att en utökning av antalet ersättare för advokatledamot ochlekmannaledamot till två är befogad. När förordnal ledamot ochersättare har man i görligaste mån tillsett att det uppkommer en lämpliggeografisk spridning inom resp. rätlshjälpsnämnds verksamhetsområde (jfr JuU1973:19 s. 7). Detta har emellertid lett till att i en del fall ledamot ellerersättare är bosatt på betydande avstånd från rältshjälpsnämndens kansliort ochall resorna till sammanträdena tar avsevärd tid i anspråk. Dessutom har en delav ledamöterna och ersättarna andra förtroendeuppdrag, som inte sällan medförsvårigheter för dem att inställa sig till rältshjälpsnämndens sammanträden. föreslår därför att ersättare för lekmannaledamot irättshjälpsnämnd inte skall vara personlig ersättare. Vad gäller frågan om ersättare för ordföranden irätlshjälpsnämnd erinrar om att centralmyndigheten vid förfall för bådeordförande och hans ordinarie ersättare kan förordna tillfällig ersättare förhögst . Vid nämnden i är emellertid arbetsbelastningensådan att ytterligare en person mera varaktigt behöver delta i nämndens arbetesom ordförande. föreslår att Kungl. Majrt vid behov får förordnaytterligare en ersättare för ordförande i rätlshjälpsnämnd. 1 sin skrivelse tar också upp en fråga om ersättareför ledamot i besvärsnämnden. uppger att den stora tillströmningen av rättshjälpsärendenäven påverkat besvärsnämndens arbetsbörda. Nämnden sammanträder nu varje veckatrots att man ursprungligen räknat med att det skulle vara tillräckligt med ettsammanträde . Det är angeläget att arbetsbördan kan minskas,särskilt för de ledamöter som är riksdagsmän men också för övriga ledamöter ibesvärsnämnden. Vid förfall för både ledamot och hans ersättare ärbesvärsnämnden inle beslutför och sammanträde med nämnden kan inte hållas. Motdenna bakgrund föreslår att antalet ersättare för ledamot i besvärsnämndenbestäms till två. Med hänsyn till besvärsnämndens sammansättning bör emellertidersättare liksom vara personlig ersättare. Remissinstanserna tillstyrker genomgående de av DONframlagda förslagen beträffande såväl rättshjälpsnämnderna som besvärsnämndeninom . 1 flera yttranden bekräftas att betydande olägenheter uppkommit tillföljd av den stora tillströmningen av ärenden. Förutom att ledamöternasarbetsbörda kommit att bli oskäligt betungande har det på ett par håll t.o.m.visat sig omöjligt att samla beslutför rättshjälpsnämnd till planeradesammanträden. 4 Ersättning för kostnad som uppkommit före beslut omallmän rättshjälp 4.1 Nuvarande ordning m.m. Allmän rättshjälp får enligt 6 .5 rättshjälpslagen lämnasfysisk person i rättslig angelägenhet, om han behöver sådant bistånd och hansårsinkomst inte överstiger visst maximibelopp, motsvarande åtta gångerbasbeloppet enligt lagen (I962r381) om allmän försäkring. Beviljas rättshjälpbetalar staten som regel kostnaderna för den rättsliga angelägenhet det gäller. Statens betalningsansvar är dock inte ovillkorligt. Denrättssökande har nämligen att själv efter förmåga bidra till kostnaderna för rättshjälpen.Kostnadsbidraget har i princip konstruerats som ett system med maximibelopp.Överstiger rättshjälpskostnaderna maximibeloppet svarar det allmänna för denöverskjutande kostnaden. Är däremot kostnaderna för rättshjälpen lägre änmaximibeloppet skall kostnadsbidraget motsvara kostnaderna. Koslnadsbidragetberäknas efter årsinkomst, underhållsskyldighet m.m. enligt vissa schabloner.Det lägsta bidragsbeloppet är f.n. . Samma belopp utgår somengångsavgift för rättshjälp genom rådgivning (47 §). Ett villkor för att allmänrättshjälp över huvud skall lämnas är att den rällssökande har ett befogatintresse av att få sin sak behandlad (8 § första stycket 6). Som huvudregel gäller enligl 18 S rättshjälpslagen altallmän rättshjälp beviljas genom beslut av rättshjälpsnämnd efter skriftligansökan av den rättssökande. Om denne inte själv kan behörigen tillvarata sinrätt får rättshjälpsnämnden på begäran förordna biträde åt honom (19 §). Tillbiträde förordnas advokat, biträdande jurist på advokatbyrå eller annan som ärlämplig för uppdraget. Har sökanden själv föreslagit någon som är lämplig skalldenne i regel förordnas (21 §). Ett viktigt undantag från den angivna huvudregeln finns i16 §. Om den rättssökande anlitar advokat eller biträdande jurist påadvokatbyrå får nämligen denne lämna allmän rättshjälp utan beslut avrättshjälps-nämnden, så länge kostnaden för hjälpen inte överstigermaximibeloppet för sökandens kostnadsbidrag. En förutsättning för rättshjälputan beslut av rältshjälpsnämnden är alltså att det inte behövs någon statligsubvention av rättshjälpskoslnaderna. 1 annat fall måste nämndens beslut alltidinhämtas. Sedan beslut meddelats om allmänrättshjälp betalas därefter uppkommande kostnader av allmänna medel (20 §).Kostnad som belöper på tid före beslutet är alltså i princip inleersättningsgill. Från regeln att ersättning inte utgår retroaktivt finns tvåundantag. Har allmän rättshjälp utan beslut av rätlshjälpsnämnd lämnats utgårsålunda biirädesersättning även för denna del av uppdraget av allmänna medel.Och lämnas efter rådgivning allmän rättshjälp efler eller utan beslut avrättshjälpsnämnden anses kostnaden för rådgivningen som en kostnad för rättshjälpen.Den rättssökande får räkna sig tillgodo erlagd rådgivningsavgift som betalningav koslnadsbidrag (47 §). Ersättning till biträde fastställsi mål eller ärende vid allmän domstol, krigsrätt eller arbetsdomstolen avdomstolen. Biirädesersättning i annat fall fastställs av rättshjälpsnämnden (22§). En motsvarande uppdelning gäller beträffande annan kostnad änbiträdesersättning. Ersättning för bevisning vid allmän domstol, krigsrätt eller arbetsdomstolen utgår sålunda enligt domstolens bestämmande (24 §) medanersättning för utredning i angelägenhet som handläggs på annat håll bestäms avrätlshjälpsnämnd (25 §). 1 fråga om part som har allmänrättshjälp i mål eller ärende vid allmän domstol äger bestämmelse i lag omparts rättegångskostnad motsvarande tillämpning i fråga om kostnaderna förrättshjälpen (31 §). Detta innebär att staten träder in i den parts ställe somåtnjuter rättshjälp. Motpart eller annan som är ersällningsskyldig förrättegångskostnad skall åläggas all utge denna ersättning till statsverket.Sådant beslut om ersättning till statsverket skall meddelas när målet avgörs(32 §). Den i 20 § rättshjälpslagenuttryckta principen alt beslut om allmän rättshjälp inte har retroaktiv verkanhar viss motsvarighet i tidigare lag. Enligt lagen (I919r367) om fri rättegånganses ursprungligen ha gällt att beslut om fri rättegång inte avsåg kostnad somuppkommit före beslutet. Äv praktiska skäl och billighelshänsyn kom emellertidi rättspraxis att göras inte oväsentliga avsteg från huvudregeln. Utvecklingentorde ha lett därhän att beslut om fri rättegång ansågs ge rätt till retroaktiversättning om ansökan gjordes utan oskäligt dröjsmål (jfr NJA 1964 s. 368). Praxis i fråga om tillämpningen av 20 § rätlshjälpslagenär självfallet ännu inte särskilt omfattande, ylmnet berörs dock i elt par avDONrs besvärsnämnd meddelade beslut. Elt av dessa fall gällde frågan om rättshjälpkunde beviljas i ett skilsmässoärende där makarna försonats innan ansökan omrättshjälp hunnit ges in till rättshjälpsnämnden. Ett annat ärende avsågrättshjälp vid upprättande av äktenskapsförord där såväl ansökan om allmänrättshjälp som själva äktenskapsförordet upprättades vid sökandens första besökpå den anlitade advokatens kontor. Ansökan inkom till rättshjälpsnämnden i detena fallet och i det andra fallet dagen efter advokatens genomgångmed klienten. 1 båda de angivna avgörandena (besluten nr 30 resp. 51/1973) fannbesvärsnämnden med viss dissens att hinder inte mötte mot att allmänrättshjälp beviljades sökanden. Som grund för sina ställningstaganden anfördenämnden vissa synpunkter av principiell natur. Nämnden menade sålunda att enstrikt tillämpning av lagens bokstav leder till olägenheter som inte rimligenkan ha varit avsedda av lagstiftaren. Det måste vara rimligt att ansökan omallmän rättshjälp kan upprättas och sändas in till rättshjälpsnämnden snarastefler det alt den första genomgången med klienten skett och åtgärder som ärnödvändiga för att undvika rättsförlust vidtagits. Och motsvarande bör gälla omden rättsliga angelägenheten har avslutats vid den första kontakten mellanklient och biträde. Har så skett bör enligt rs mening den omständighetenatt den rättsliga angelägenheten redan är avslutad när ansökningen kommer intill rättshjälpsnämnden Inte hindra bifall till ansökningen. Vinner ansökningenbifall bör biirädesersättning kunna utgå både för åtgärder som vidtagits innanrättsbjälpsansökan gavs in till nämnden och för åtgärder som vidtas under tidendärefter fram till nämndens beslut. Annan rättshjälpskostnad änbiirädesersättning bör däremot inte ersättas av allmänna medel annat än om denuppkommit efter det att rältshjälpsnämnden beviljat allmän rättshjälp. 4.2 DONrs skrivelse och remisspromemorian framhåller att regleringen irättshjälpslagen för åtskilliga fall har lett till problem. Innan advokat ellerbiträdande jurist på advokatbyrå, som anlitats som biträde i viss angelägenhet,medverkar till att ansökan om allmän rättshjälp upprättas och sänds in tillrättshjälpsnämnden, måste han ha skaffat sig en grundläggande kännedom om vadsaken gäller. Detta får anses påkallat redan av att iniresseprövningen enligl 8§ första stycket 6 rättshjälpslagen åvilar det anlitade biträdet i första hand(jfr prop. I972r4 s. 248). Denna kännedom om vad ärendet gäller nås i allmänhetvid en genomgång med klienten. Genomgången av ärendet kan, allt efter sakensbeskaffenhet, ta . 1 vissa fall kan ärendet avslutasredan vid den första kontakten mellan klienten och advokaten eller denbiträdande juristen, t.ex. om ärendet är av mindre omfattning eller klientenkommer fram till att han inte vill driva saken längre. Försoning mellan makareller förlikning mellan parter kan också leda till att ärendet inte medförannat än en första kontakt med biträdet. Om uppdraget Inle kan avslutas efter enbart rådgivning,kan enligt rättshjälpslagens ordalydelse saken gås igenom eller ärendetavslutas på sätt som sagts bara om maximibeloppet för klientenskostnadsbidrag är så högt att åtgärderna kan vidtas inom ramen för institutetallmän rättshjälp utan beslut av rättshjälpsnämnden. För övriga fall framförallt de talrika situationer där klienten enbart skall betala grundavgiften somkostnadsbidrag blir konsekvensen alt, sedan ansökan om allmän rättshjälpupprättats, arbetet måste avbrytas och besked frän rättshjälps--nämnden ombeslut i rättshjälpsärendet avvaktas innan fortsatta åtgärder kan vidtas. Ensådan ordning medför praktiska olägenheter för klienten genom onödiga resor ochtidsspillan. för rättsförlust kan uppkomma genom att brådskande, i sakennödvändiga åtgärder måste anstå till dess rättshjälpsnämnden meddelat sittbeslut. Förfarandet innebär vidare omgång för advokatbyråerna med ökadekostnader som följd.