prop · FX0373 · 1974-12-31 00:00:00 — Som rekreationsmiljö är bokskogen oersättiig och myckel uppskattadav allmänheten i de tätbefolkade delarna av , där tiUgången påfriluftsområden för rekreation är liten. Detta gäller särskUl . DärlUlkommer enligl utredningen att det vore oklokt att låta ett träd med värdefulltvirke utgå ur landets skogsproduktion. Utredningen anser del vara ett riksintresseatt inom den egentliga bokskogsregionen och stora delar av ochHalland bevara bokskogen i sådan omfattning att den även kommeratt prägla landskapet. Utredningen anser att man bör sätta som mål alllångsiktigt söka bevara minst 35 000 ha av bokskogsarealen. För att nå deltamål föreslås att samhället vidtar olika åtgärder. 1 fråga om huvudparten avden enligt utredningen skyddsvärda bokskogsarealen, som är privatägd, föreslårutredningen statsbidrag på till föryngringsåtgärder och ungskogs- 1974: 73 22 vårdför alt stimulera markägarna alt bevara och förnya sina bokskogar.Statsbidragen bör handhas av skogsvårdsstyrelserna. För ändamålet bör inrättasett särskUl anslag, Bidrag till bokskogsdrifl, som till en början bör uppgå lUl550 . Vidare föreslår utredningen alt vissa särskilt angivnabokskogar, omfattande ca 4 600 ha, vars bevarande motiveras av främstvetenskapliga skäl, avsätts som naturreservat. Statens egna skogar och vissaandra allmänna bokskogar, som omfattar drygt 4 000 ha, föreslås blisäkerställda genom administrativa beslut. Utredningenräknar med att lalurvårdslagens (NVLrs) regler och möjligheterna tillersättningar och bidrag från anslagen till naturvård skall användas för de mestskyddsvärda områdena och att de av utredningen föreslagna statsbidragen normaltförbehåUs övriga skyddsvärda områden. Utredningen understrjker alt ett närasamarbete mellan skogsvårdsorganisationen, nalurvårdsmyndighelerna ochskogsägarna blir nödvändigt, om de föreslagna åtgärderna, som i hög grad byggerpå frivilliga åtaganden, skall leda till avsett resultat. Vidlidpunkten för utredningens arbete beräknades all ca 6 000 ha bokskog hadenågot skydd enligl NVL, därav ca 400 ha i form av naturreservat och ca 5 600ha i form av skydd för landskapsbilden enligt 19 § NVL. ,som gjort en särskild framställning i fråga om bokskogensbevarande, framhåller all läget blivit så allvarligt efter del attbokskogsutredningen avlämnat sitt belänkande att särskilda åtgärder bör vidtasmed stor skyndsamhet. Bokskogsarealen har nämhgen minskat ytterligare, ochlänsstyrelserna i har sett sig nödsakade att tiUs vidare värna ombokskogarna genom provisoriska landskapsskyddsförordnanden enligt 19 § NVL. Deområden som åtnjuter skydd enligt NVL uppgår därigenom till sammanlagtnärmare 30 000 ha. påpekar att skydd enligt NVL således harkommit alt i stort sett ersätta de av bokskogsutredningen förutsatta frivilligastimulansåtgärderna. Naturvårdsverketföreslår all cn särskUd lag införs om bevarande av bokskog. Lagen bör innehållaett grundläggande stadgande om att avverkning av bokskog inte får ske utanlänsstyrelsens tillstånd. Undantag från denna princip föreslås gäUabeträffande röjningar och gallringar i beslåndsvårdande syfte. >/idare börföreskrivas all skogsodling med annat trädslag än bok inle får ske på mark därbokskog växte vid utgången av . Enligt bör särskiltuppmärksammas alt del endast i undantagsfall är ett allmänt intresse atthindra avverkning av bokskog, om den bedrivs så att återväxten tryggas. De tillbokskogen knutna nalurvårdsintressena kan till stor del tillgodoses vid normaltbokskogsbruk. Prop.1974: 73 23 Från många håll understryks alt myckel starka skäl talar härför.Det åberopas bl. a. alt skogarna representerar stora vetenskapliga ochkulturhistoriska värden och dessutom är av stor betydelse för friluftslivet.Vidare framhålls att dessa skogar i många trakter är ett omistligt inslag i landskapsbUden. De flestaremissinstanserna delar naturvårdsverkels uppfattning alt del inle ärtillräckligt att som bokskogsulredningen har föreslagit försöka skyddabokskogarna genom frivilliga överenskommelser med markägarna. Dessaremissinstanser tillstyrker eller lämnar utan erinran förslagalt en särskild lagstiftning för bevarandet av bokskog införs ulan dröjsmål.Vissa remissinstanser föreslår att lagstiftningsåtgärdernakompletteras med ekonomiskt stöd till föryngringsåtgärder och ungskogsskötseli huvudsaklig överensstämmelse med bokskogsulredningens förslag. Andraremissinstanser tillstyrker förslag på villkor alt sådantekonomiskt stöd utgår. Från skogsägarhåll hävdas alt bokskogens fortbeståndlämpligen tryggas genom positiva samförståndslösningar och all särskildalagstiftningsåtgärder är omotiverade. Enligl min mening är delangelägel från allmän synpunkt all åtgärder vidtas för att skydda de bokskogarsom finns kvar i vårt land. Bokskogarna omfattar numera förhållandevis litenareal men utgör fortfarande ell särpräglat inslag i landskapsbilden i desydligaste länen och representerar stora sociala, kulturhistoriska ochvetenskapliga värden. Bokskogarna är uppskattade av allmänheten som friluftsområdenoch för rekreation. De erbjuder stora skönhetsvärden. Om skogarna försvann,skulle del innebära en utarmning av landskapet och få negativa konsekvenser förväxt- och djurlivet. All bevara bokskogen är således elt välgrundat krav från naturvårdssynpunkt. Jag delarnaturvårdsverkets uppfattning att särskilda lagstiftningsåtgärder behövs tillskydd för bokskogen och att della behov är trängande. Risken för en snabbavveckling av bokskogarna är överhängande, vilket bl. a. bekräftas av attlänsstyrelserna i de sydligaste länen för stora arealer bokskog har meddelattemporära förordnanden om avverkningsförbud enligt NVL i avvaktan på en meravaraktig lösning av problemet. Att införa en särskild lagstiftning om bevarandeav bokskog torde vara den bästa utvägen all få utvecklingen under kontroll ochskapa garantier för en från naturvårdssynpunkt lämplig hushållning med landetsåterstående bokskogar. Härigenom åstadkoms ell permanent och generellt skyddsom ersätter del interimistiska, till vissa områden begränsade skydd som f. n.gäller enligl NVL. I likhet med de flesta remissinstanserna anser jag detsåledes inte vara tUlräckligt att som bokskogsutredningen och vissaremissinstanser förordat genom ekonomiska stimulansåtgärder främja bevarandetav bokskog. Frivilliga åtaganden innebär knappast några långsiktiga garantierför alt skogarna kommer att finnas kvar. 1974: 73 24 Innanjag går in på lagstiftningens närmare utformning vill jag framhålla att jagdelar bokskogsulredningens uppfattning att den allmänna målsättningen bör varaall bevara, ett levande bokskogsbruk. Avsikten med den tilltänktalagstiftningen iir således inte att tillgodose som bokskogsulredningen uttrycktdet "museala" synpunkter. Den särskilda lagen skall sålunda intehindra att bokskogsmark brukas i enlighet med skogsvårdslagens beslämmelser omrationell skogsvård. Huvudsyftet med lagen är alt så långt möjligt bevarabokskog som är av värde från naturvårdssynpunkt. absolut förbud mot omföringav bokskog till barrskog skulle föra alltför långt. a. domänverketpåpekat finns del skogsmark som är mindre lämplig för odling av bokskog men somtrots det är bevuxen med bok. Vid prövningen av frågan om en sådan bokskog börbevaras från naturvårdssynpunkl bör bl. a. beaktas, huruvida biologiska skältalar för att en omföring till annan skog bör medges. harsalt som mål alt minst 35 000 ha bokskog bevaras. Jag är inte beredd attnärmare precisera någon ytvidd. Del får ankomma på länsstyrelserna, som avsesfå i uppgift att la hand om lagens tillämpning, all på grundval av eninventering av bokskogarna la ställning till vilka skogar som är skyddsvärdaoch vilka som ulan olägenhet från naturvårdssynpunkt kan omföras till annanskog. Del är angeläget att en sådan inventering kommer till stånd ulandröjsmål. Vad beträffarlagstiftningens utformning kan jag i likhet med de flesta remissinstanserna ihuvudsak ansluta mig till förslag. Som grundläggandeföreskrifter bör införas förbud mol all ulan särskilt tillstånd avverka bokträdi bokskog och mol all i bokskog eller, efter avverkning av bokskog, på delavverkade området vidta åtgärder för ålerväxt av annat trädslag. Fråga omsådant tUlstånd bör lämpligen prövas av länsstyrelserna. Undanlag frånskyldigheten att söka tillstånd till sådan avverkning bör gälla bl. a. förröjningar och galtringar i skogsvårdande syfte. Om bokskogama skall kunnabehållas i önskvärd omfattning, krävs som en första åtgärd att från naturvårdssynpunklolämpliga avverkningar förhindras. Detta är angeläget inte minst med hänsyntill de speciella svårigheter som föreligger vid föryngring av bok. All tillståndslvångav samma skäl måste krävas för skogsodling med annat trädslag är uppenbart. a. domänverket framhållit bör det uppdras ål att ulfcirmanoggranna anvisningar för var gränsen går för beslåndsvårdande gallring och föryngringshuggningm. Iöverensstämmelse med bokskogsulredningens definition bor med bokskog förslåsträdbestånd vars virkesförråd till utgörs av bok. Del bör ocksåkrävas att trädbeståndet inle är alltför litet till sin omfattning, förslagsvisminst ett halvt hektar. Mindre bokbestånd än ell halvt hektar omfattas inte avde tidigare nämnda interimistiska förordnandentill skydd för bokskogar som vissa länsstyrelser har meddelat. Vadsedan gäller frågan om eventuell ersättningsskyldighet för staten vid vägrattillstånd alt omföra bokskog till barrskog enligl den nu föreslagna lagen börman skilja mellan å ena sidan de fall då tillstånd vägras till avverkning somstår i överensstämmelse med rationellt bokskogsbruk och å andra sidan de faUdå tiUstånd att ersätta bokskog med annan skog vägras. I sistnämnda fall bör enliglnaturvårdsverket någon ersättning inle utgå för den förlust det kan innebäraför en markägare all behöva avstå från t. ex. granproduktion på bokskogsmark.Som skäl åberopas bl. a. att ersättningsskyldighet för staten för sådant fall inleskulle stå i överensstämmelse med den numera i naturvårdslagstiftningen infördaprincipen all ersättning inte skall utgå för värden som enbart beror påförväntningar om ändring i pågående markanvändning. Vidare åberoparnaturvårdsverket att regler om ersättningsskyldighet för staten vid vägrattillstånd all anlägga barrskog på bokskogsmark enligt naturvårdsverkelsberäkningar kan komma att medföra ersättningar med sammanlagt mycket högabelopp. Beträffandefrågan om ersättning vid vägrat tUlstånd all avverka bokskog i samband medbokskogsbruk framhåller att del från naturvårdssynpunkt endastundanlagsvis kan finnas skäl att vägra avverkning av avverkningsmogen bokskog. Slulavverkningav mogna bestånd kan i allmänhet medges under förutsättning att avverkningensker i överensstämmelse med normall bokskogsbruk, dvs. på så sätl att så stor ddav beståndet lämnas kvar som kan behövas för alt trygga en självföryngring.Några krav på ersättning för restriktioner i själva avverkningen blir därförknappast aktuella. I vissa fall kan emellertid starka naturvårdsskäl motiveramycket långtgående föreskrifter. I sådana fall bör enligt naturvårdsverketsåsom skett för ca 500 ha bokskog naturreservatsförordnande meddelas,och ersättning bör härvid kunna utgå för de inskränkningar i skogsbruket somgår utöver vad som kan krävas vid normalt bokskogsbruk. Vidremissbehandlingen har förslag i ersättningsfrågan fåll eltövervägande positivt mottagande. Förslagel tillstyrks av hovrätten över Skåneoch , domänverket och de länsstyrelser som har avgivit yttrande. Vissaav dessa remissinstanser tillstyrker dock endast under förutsättning allstatligt stöd lämnas till aktiva åtgärder för bokskogens bevarande. a.framhålls att förslagel alt ersättning inle skall utgå vid vägrat tillstånd attöverföra bokskogsmark till granskogs-produktion innebär alt samhället gesväsentligt ökade möjligheter att bevara från naturvårdssynpunkl värdefullaområden. Vidarepåpekas all förslagel överensstämmer med del synsätt beträffande ersättningarsom nyare författningar på naturvårdsområdet ger uttryck för, nämligen altersättning inte skall utgå för att förvänt- Prop.1974: 73 26 ningarom ändring i markens användningssätt inte blir infriade utan endast då pågåendemarkanvändning avsevärt försvåras. A andra sidan sägs alt om elt förbud innebärati: bokskog som enligt skogsvårdslagen är avverkningsmogen ej över huvud tagetfår avverkas delta måste betraktas som avsevärt intrång i pågåendemarkanvändning. I sådant fall bör ersättning utgå. Förslaget iersättningsfrågan avstyrks av och . a. hävdas all om samhället vill bevaraen viss miljö, exempelvis som i del nu aktuella fallet bokskog, del är rimligtatt samhället bär de speciella kostnader som är förenade med delta. Koslnadsbdaslningenkan annars drabba enskilda personer ytterst hårt och orättvist. I likhet med de flestaremissinstanserna kan jag i huvudsak ansluta mig till naturvårdsverkels förslagi ersättningsfrågorna. I samband med 1972 och1973 års ändringar i naturvårdslagen har som nämnts införts nya grunder förersättningsregleringen på naturvårdsområdel som innebär å ena sidan allersättning inte skall utgå för värden som beror enbart på förväntningar omändring i pågående markanvändning och å andra sidan all ersättning skall utgåom pågående markanvändning avsevärt försvåras genom föreskrifter eller beslut enliglNVL. Olika meningar har framförts i frågan huruvida vid dagens förhållanden omföringav bokskog till barrskog skall anses utgöra ändring i pågående markanvändning.Bl. a. hovrätten över och anser att frågan är tveksam. Enligt min mening måstebegreppet pågående märkanvändning tolkas i ljuset av de särskilda förhållandensom nu aktualiserats på della område. Del är nödvändigt att samhället fårväsentligt ökade möjligheter att bevara från naturvårdssynpunkt omistligbokskogsmark. Förslaget att införa tillståndsplikt för omföring av bokskogtill barrskog bärs upp av den tanken. I linje härmed bör då också gälla altstaten inle skall bli ersättningsskyldig i de fall då tillstånd tillgranskogsproduktion på bokskogsmark vägras. beräkningar handen att enbart skyddet av de värdefullaste bokskogarna annars skulleleda lUl myckel höga ersättningskrav. Att det numera inte stämmer med allmänrättsuppfattning att cn markägare skall kunna göra anspråk på ersättning avsamhället för att han inle får använda sin egendom på ett sätt som skulle vara tillskada för andra människor och samhället i dess helhet har slagUs fasl senastvid statsmakternas ställningstagande att ersättning inte skall utgåenligt NVL vid vägrat tUlstånd till täktverksamhet (prop. 1973r 101 s. 26). Jagansluter mig till förslagel i naturvårdsverkels framställning och föreslår altnågon rätt till ersättning inle skall föreligga för del fall en skogsägarevägras all omföra bokskog till barrskog. Härmed är emellertid ersällningiifrågornainle uttömmande behandlade. Det går inle alt bortse från att det f. n. företagsekonomiskt Prop.1974: 73 27 sett inte är lika lönsamt att producera bokskog sombarrskog. Vidare måsle beaktas all skydd av bokskogen med enbart lagsliftninginte medför någon garanti för att en tillfredsställande föryngring erhålls vidavvecklingen av de bestånd som är avverkningsmogna. Normala föryngringsåtgärderi bokskog är förhållandevis dyra. Utan några åtgärder för all åstadkomma ellaktivt föryngringsarbete torde risken vara stor att bokskogsåterväxten blirbåde kvantitativt och kvalitativt dålig. Med hänsyn härtill bör som jag straxskall återkomma till visst statligt ekonomiskt stöd utgå till föryngring ochvård av bokskog. Jag delar alltså den uppfattning som framförts av fleraremissinstanser all det är rimligt all samhället får bära ell ekonomiskt ansvarför all bokskogen blir bevarad och att delta ansvar får formen av stimulansåtgärder.Sådana åtgärder torde i många fall även för markägarna vara mera ändamålsenligaän engångsersättningar och ge dem en kompensation för eventuella förluster ifråga om markvärde. Som jag tidigare antytt kommer ersättningsfrågan i ettannat läge då tillstånd till avverkning i samband med bokskogsbruk vägras än dåiHlståndsvägran avser omföring av bokskog till annan skog. Som framhållitsfinns det från naturvårdssynpunkl endast i undantagsfall skäl att vägraavverkning av mogna bestånd. Vägras emellertid avverkning som står iöverensstämmelse med rationellt bokskogsbruk bör detta betraktas som eltintrång i pågående markanvändning och ersättning bör kunna komma i fråga.Ersättning bör emellertid utgå endast om tiUstånd vägras till avverkning av ickeutvecklingsbar bokskog och della medför att rationeUt bokskogsbruk avsevärtförsvåras. I överensstämmelse med vad som gäller enligl naturvårdslagensersättningsbestämmelser bör alltså krävas alt del är fråga om elt någorlundakvalificerat intrång. måste vara beredd att underkasta sig visst intrångav hänsyn till allmänna intressen. Någon remissinstans tar upp frågan om samordningen mellanden nya lagstiftningen och NVL. Tillämpningsområdet för den föreslagna lagen ombevarande av bokskog kommer i vissa avseenden alt sammanfalla med NVL. a. sådana fall då område som är bevuxet med bokskog förklaras somnaturreservat och del är aktuellt att meddela indispensabell avverkningsförbudeller ge föreskrifter för skötseln av bokskogen för alt trygga ändamålet medreservatet. Någon anledning att med hänsyn lUl den nya lagstiftningen sälta NVLrsregler om naturreservat ur spel såviti gäller bokskog finns inte. Att ifortsättningen tillämpa NVLrs regler om landskapsskyddsförordnanden i fråga omavverkning eller andra åtgärder i bokskogsbruket synes knappast bli aktuellt.För den händelse särskilda föreskrifter för bokskog ges med stöd av NVL börgivelvis samma ersättningsbestämmelser gälla som enligl den nu föreslagna lagenom bevarande av bokskog. En erinran härom har tagits in i 25 § Iredje stycket NVL. Prop.1974: 73 28 Ifråga om övergångsbestämmelser med anledning av att särskilda ersättningsreglersåvitt avser bl. a. avverkning av bokskog införs i den nu föreslagna lagen ombevarande av bokskog föreslår en bestämmelse i syfte attförebygga ansökningar i spekulationssyfte som följd av att naturvårdsverketsbeslut om framställning i frågan offentliggjordes . Sålundaföreslås en beslämmelse av innebörd all sådana ansökningar om dispens frånförordnande enligl 19 § NVL tiU skydd för bokskogen som kommit in tilllänsstyrelsen efter inte kan föranleda ersättning ihändelse av avslag. Ilikhet med de remissinstanser- som yttrat sig i frågan kan jag ansluta migtill förslaget. Jag föreslår alltså att talan om ersättning till följd av att tUlståndsom avses i 19 § eller 26 § andra stycket NVL till avverkning av bokskog vägratseller förenats med föreskrifter prövas enligl äldre bestämmelser, om anscikanom sådant tillstånd kommit in till före . 6.2Statsbidrag till föryngring och vård av bokskog Förall få tiU stånd en vacker bokskog fordras inte bara lång lid utan ocksåskicklighet och ell omfattande arbete. Bokskogens föryngring är förenad medtekniska och biologiska problem. De direkta kostnaderna för föryngring ochviss ungskogsvård av bokskog har av bokskogsutredningen beräknats till mellan1 000 och . Flera remissinstanser anser all utredningenberäknat dessa kostnader för lågt eller all de i varje fall gäller endast förmarker som kan betecknas som utpräglat goda bokskogsmarker. Enhgt dessaremissinstanser kan kostnaderna för de nämnda åtgärderna uppgå till . De högsta kostnaderna avser fall då självföryngringär omöjlig eller då särskUda åtgärder måsle vidtas för att skydda föryngringenför yttre påverkan, t. ex. för växtätande djur som rådjur eller hare. Som jagframhållit i föregående avsnitt är det rimligt att samhäUet bär ett visstekonomiskt ansvar för att bokskogen blir bevarad. Jag föreslår därför attstatliga bidrag skall kunna utgå till kostnaderna för föryngring och vård avbokskog. Som nämnts krävs föratt få till stånd en vacker bokskog sär-, skilda kunskaper. Sådana finns bl. a.hos personal vid skogsvårdsstyrelser och domänverket saml hos förvaltare avskog som tUlhör vissa större enskilda markägare. All motsvarande kunskaperskall kunna förvärvas av alla bokskogsägare kan inte begäras. För atttillgodose ändamålet med del av mig föreslagna skyddet för bokskogen föreslårjag därför att i de fall det bedöms nödvändigt skall kunnage kostnadsfri rådgivning om skötseln och utföra kostnadsfri stämpling isamband med röjning, gallring och föryngringshuggning. Prop.1974: 73 29 När det gäller åtgärder för alt skapa entillfredsställande föryngring av bokskog som t. ex. markberedning, slängsling,plantering av skärm eller i vissa faU plantering av bokträd föreslår jag attbidrag skall utgå med högst av de av beräknade kostnademaför åtgärderna. I kostnaderna för plantering räknar jag därvid in även kostnadernaför plantor. Fleraremissinstanser har föreslagit alt bidrag skaU kunna utgå även lUl kostnadernaför plantering av bokskog på lämpliga marker, som varit bevuxna medbarrskog eller varit jordbruksmark. Enligl min mening är det angeläget altsådana åtgärder kommer att omfattas av det bidragssystem som jag nu förordat.Bidrag bör därvid utgå med högst av de av beräknadekostnaderna för fullständiga återväxtåtgärder. För att erhåUaen bokskog av tillfredsställande kvalitet fordras i regel ungskogsröjning ochgallring i flera omgångar. Ungskogsröjningarna ger inget gagnvirke och ärdessutom mycket kostsamma. Jag föreslår därför att bidrag lUl sådana åtgärderskall utgå med högst av de av beräknade kostnaderna.Eventuell stämpling i samband med röjning bör som jag tidigare föreslagit varakostnadsfri såvida den utförs av . Bidrag bör utgå äventill ungskogsröjning i områden där föryngringsåtgärder redan nu är vidtagna. Gemensamma förutsättningar för alt bidrag skall utgå börvara dels att funnit det angeläget att området skall vara bevuxetmed bok, dels alt bedömt att åtgärderna kan resultera i entillfredsställande bokskog. Vidare bör för varje fastighet av länsstyrelsenoch gemensamt upprättas en plan för skötseln av bokskogenpå fastigheten. Kostnaderna för denna plan bör bestridas helt av allmänna medd.Slutiigen bör som villkor för att bidrag skall utgå uppställas att fortsattbokskogsbruk sker av . Bidragsgivningen bör administreras av skogsvårdsstyrelsema. Statenskostnader för de av mig föreslagna bidragen till vård och föryngring av bokskogberäknar jag för /75 till . Jag förordar att i riksstatenför /75 förs upp elt reservationsanslag av , benämntVissa kostnader för vård och föryngring av bokskog m. m. Av praktiska skäl böremellertid hela kostnaden för verksamheten bestridas från anslaget Vård av nalur-vårdsområdenm. Detta anslag kommer härigenom att belastas med ett högre bdopp än vad somberäknats i riksstatsförslaget. Del av mig nu förordade anslaget kommer sålundaall fungera som s. k. täcknings-anslag för riksstaten. Från anslaget bör,förutom kostnader för skogsvårdsstyrelsemas rådgivning m. m., bestridaskostnaderna för bidrag till markägare. 1974: 73 30 Ienlighet med det anförda har inom upprättats förslag tUl 1. lag om bevarande av bokskog och 2. lag om ändring inaturvårdslagen (1964r 822). 8.1Förslaget till lag om bevarande av bokskog 1 paragrafendefinieras begreppet bokskog som trädbestånd vars vir kesförråd till utgörs av bok och som dessutom upptar en yla av minst ell halvt hektar. Bokskogsulredningen har vid sina över väganden i princip endast tagit stäUning till den rena bokskogen och definierat denna som trädbestånd där virkesförrådet till består av bok. Del kan nämnas alt en viss inblandning av andra träd slag i bokskog kan behövas bl. a. för föryngringen av bokbestånd. En skärm av annat trädslag behöver ibland anläggas för all resultatet skall bli tillfredsställande. Därvid används vanligen lärk, gran eller al. Genomkravel på alt ell bokbestånd skaU uppta en yla av utesluts deminsta bestånden från lagens tillämpning. Detta står i överensstämmelse med denpraxis som tillämpats av vissa länsstyrelser vid meddelande av interimistiskaförordnanden enligl 19 § NVL till skydd för bokbestånd. avses inle avenbok.