prop · FX0332 · 1974-12-31 00:00:00 — Konflikterav nämnda slag regleras föratom genom föreskrifter i gravlagen, av bestämmelserav förfoganderällsinskränkande eller expro-priativ natur främst i byggnadslagen(1947: 385; ändrad : 1974: 32 40 312),väglagen (1971:948; ändrad senast 1972:786) naturvårdslagen (1964: 822; ändradsenast 1973: 311), vattenlagen (1918: 523; ändrad senast 1972:786) ochmiljöskyddslagen (1969:387; omtryckt 1972: 782). Samemas rättigheter regleras irennäringslagen (1971: 437; ändrad : 726). Gravinnehavare torde iprincip vara underkastad sådana föreskrifter angående markens användning, somges enligl nämnda lagstiftning, i samma utsträckning som fastighetsägare ochandra innehavare av rättigheter beträffande marken. Å andra sidan föreliggerinle hinder mot inmutning eller utmålsläggning i annan mån än som följer avgruvlagens bestämmelser om inmutningshinder. Idagens samhälle påverkas tiUkomsten och utnyttjandet av gruvrättigheter ävenav de instrument som används i den allmänna samhällsplaneringen.Bebyggelseplaneringen genom instituten regionplan, generalplan, stadsplan ochbyggnadsplan skall bygga på utredningar bl. a. rörande näringslivels ochbefolkningens utveckling. De tre sistnämnda planinstitulen kan binda ävenutnyttjandet av gruvrättigheter. Detsamma gäller sådana med stöd avnaturvårdslagen meddelade beslut vartill främst ochlänsstyrelsernas planering på naturvårdsområdet kan leda. Den kontinuerligaplaneringen inom det allmänna vägväsendet sker med beaktande av näringslivetsutveckling och lokalisering. Delsamma gäller kommunernas planering förbostadsförsörjningen. En viss påverkan från samhällets sida av investeringarinom gravnäringen kan vidare ske genom lokaliseringspolitiken. Del planeringsrådsom skall finnas i varje län, bör kunna fylla en viktig funktion bl. a. vidlösandet av olika samordningsfrågor i samband med gruvdrift. 12Huvudgrunderna i utredningens förslag Utredningenframhåller alt är rikt på malm och att gravhanteringen i vårt land haranor sedan medeltiden. De geologiska förhållandena i olika delar av landet,särskilt och , är gynnsamma för förekomst både avjärnmalmer och sulfidmalmer. är i förhållande till sin storlek enbetydande järnmalmsproducent med en produktion motsvarande avvärldsproduklionen. Malmprodukternas exportvärde var cirkaen miljard kr. eller av del totala exportvärdet, och dess andel avindustrins totala förädlingsvärde utgjorde . Redan av dessa summariskauppgifter framgår alt gravhanteringen utgör en för vår ekonomi och försörjningviktig näringsgren både i och för sig och som råvarabas för de inhemska järn-och metallverken och därpå vilande förädlingsindustri. Trots den på senare tidstarkt skärpta konkurrensen från 1974: 32 41 nyatransoceana malmfyndigheter anses ekonomiska förutsättningar finnas för attjärnmalmsproduklionen skall kunna vidmakthållas och ytterligare ökas.Prognoserna på sulfidmalmssidan är enligt utredningen inte ogynnsamma. Ettnödvändigt villkor för fortsalt produktion och expansion på är,anför utredningen, att den för brytningen erforderliga malmbasen vidgas genomprospektering efter nya mineralfyndigheler och ytterligare undersökningar avnu blott bristfälligt kända . Utredningenframhåller i fortsättningen alt del allmänna ekonomiska intresset och inte merteoretiska tankegångar varit dominerande vid utformningen av den senaresvenska gruvlagstiftningen. 1927 framlagda yttrande angående allmännaprinciper för en ny gravlagslifl-ning uttalade socialiseringsnämnden all ingenannan grundsats än del allmännas bästa fick vara avgörande för den inriktningsom borde ges åt en lagstiftning på detta område. Folkhushållelsvälfärd är prövostenen för i vilken grad utrymme inom en dylik lagstiftning börgivas ål de skilda grupper, vilka ha eller anses ha speciella intressen allbevaka inom gruvbanteringen. Staten, inmutaren och jordägaren ha från dennautgångspunkt sett inga anspråk på all ovägda få laga plats bland dem, som skolaomhänderhava denna del av näringslivet. I den mån de äro nyttiga och nödiga förgravnäringen i den meningen, alt deras insatser öka de fördelar folkhushålletkan utvinna ur densamma, må de beredas inflytande över den; i den mån åter delkan visas, all en faktor upphört all ha betydelse för näringen eller att en nytillkommit, bör detta återspeglas i den nya lagstiftningen. Utredningenhar funnit alt den allmänna inriktning för gruvlagstiftningen somsocialiseringsnämnden angett är aktuell. "Inmutaren"torde därvid få anses representera upptäckaren och gravinnehavaren. I enlighethärmed vill utredningen ange lagstiftningens huvudsyfte vara att främjaprospekteringsverksamheten och befordra ett ändamålsenligt utnyttjande avnaturtillgångarna, varvid som ändamål kan anges gruvnäringens utveckling ochdärmed folkhushållets välfärd i stort och dess planmässiga försörjning med denråvarutillgång som malmen utgör. Lagstiftningen bör vara sådan atten rimUg avvägning åstadkoms meUan gruvnäringens intressen och naturvårds-,vattenvårds- och bebyggelseplaneringssynpunkter m. m. Utredningenframhåller att del nu gällande gravrättsligl systemet i sina väsentiiga delarär utformat med hänsyn till förfarandet vid malmlelning och bergsbrak i äldretid och då rådande synsätt. De tid efter annan genomförda revideringarna avlagstiftningen har inte inneburit några mer betydelsefuUa ändringar iinmutningssystemets uppbyggnad. har, inte minst efter gruvlagenstillkomst, betydande framsteg 1974: 32 42 gjortsi fråga om prospeklerings- och gruvbrytningsteknik och en snabb omvandling ägtram på olika samhällsområden. Mot denna bakgrund vore det enligt utredningennärmast egendomligt om gruvlagstiftningen skulle framstå som ändamålsenlig medhänsyn tUl nutida krav på en sådan lagstiftning. Utredningen har också vid sinkartläggning av gravnäringen kommit fram tUl att den nuvarande regleringen,även om den i många stycken fungerat väl, lett till mindre tillfredsställanderesultat i vissa hänseenden. Även på åtskiUiga punkter där detta inte är falletframstår lagstiftningen för utredningen som föga tidsenlig. Utredningen framhåller altde nuvarande inmutningarna företrädesvis är lämpade för att bereda enskildapersoner och företag, som inom ett begränsat område gjort iakttagelser tydandepå malmförekomst, tiUfälle att framför allt genom grävning, sprängning ochborrning göra undersökningar på platsen och därefter bearbeta eventuelltpåträffade fyndigheter. sker emellertid malmlelning till alldeles övervägandedel genom alt tekniskt och ekonomiskt välrastade förelag inkl. SGU systematiskt genomsöker stora arealer med vetenskapliga undersökningsmetoder.Malmlelningsleknikens utveckling har medfört behov av storaundersökningsområden. Behovet läcks i praktiken genom utläggning av mer eUermindre sammanhängande komplex av inmutningar. Det innebär emellertid enopraktisk ordning och onödigt besvär både för myndigheler och gruvföretag altflera tiotal inmutningar skall behöva utiäggas vid en normal lokalprospeklering. För alt genomföra enrationell lokalprospeklering krävs enligl utredningen i regel betydandetekniska och ekonomiska resurser. Kostnaderna är merendels av sådanstorleksordning att arbetena knappast kan genomföras av elt enskilt företag omvederbörande inte kan påräkna viss företrädesrätt till fyndigheter som kanpåträffas. Utredningen anser att den ensamrätt inmutningen innebär i sådanafall är motiverad från aUmän synpunkt. Inmutningarnyttjas emellertid i praktiken inte enbart som skydd för rationelllokalprospeklering. Det förekommer alltjämt ehuru i ringa omfattning allinmutningar beviljas personer som uppenbarligen saknar förutsättningar attbedriva ett nyttigt undersökningsarbete. Vidarehar särskilt i samband med vattenkraftutbyggnad i de norra delarna av landet iviss utsträckning förekommit att sökanden i vattenmål tagit inmutningar inomsådana områden som avsetts att överdämmas utan all syftet i första hand varitatt bedriva gravdrift. Genom inmutningarna har erhållits skydd mot eventuellaersättningskrav i vattenmålet från främmande inmutares sida. Att inmutningsker i sådant syfte kan inle anses motiverat. Ytterligare har del förhållandelall inmutning kan erhållas utan prövning och till förhållandevis ringa kostnadlett till alt i en del fall såsom förberedelse för regionalprospektering tagits Prop.1974: 32 43 massinmutningar,varigenom mycket betydande arealer temporärt spärrats från undersökning avandra intressenter. Utredningenuttalar vidare att malmlelningsleknikens utveckling har medfört att den igruvlagen stadgade normala undersökningstiden i åtskilliga fall inteär tiUräcklig för att undersökningsarbetet skall hinna slutföras och resultatenslulbearbelas. Detta gäller inle minst undersökningar beträffande djupmalmer,som börjat få allt större betydelse. Inmutaren har därför i betydandeomfattning antingen begärt och erhållit förlängning av undersökningstidenenligt 19 § gravlagen eller också, vilket är möjligt med nuvarandelagstiftning, mutat om samma fyndighet en eller . Frekvensen avommutningar är myckel hög. Även om ommulningarna i stor utsträckningtillgodosett ett legitimt behov av längre undersökningstid och trots attommulning inle medför elt fullständigt skydd gentemot inmutning av andra, anserutredningen alt företeelsen inte står i överensstämmelse med syftet med inmulningssystemet. Iåtskilliga fall förekommer, påpekar utredningen, att en inmutare medelstgeofysiska undersökningar förhåUandevis snabbt konstaterar all ettinmulningsområde från hans synpunkter är ointressant. Att inmutningen i dylikafall likväl spärrar området för andra intressenter undersökningstiden utfinner utredningen inte rationellt. Vidsin kartiäggning av de gravrättsliga förhållandena har utredningen konstateratatt en viss tUl omfattningen dock inte särskilt betydande splittring ifråga om inmutningarna såväl mellan inmularna inbördes som i förhållande tilläldre utmål förekommit framför allt i Bergslagen. Även om numera endast 12 %av de inmutningar som tas leder lUl utmål, föreligger i enstaka fall risk förall inmutningar i närheten av andras inmutningar eller utmål kan försvårarationell drift . Inmutningar av flera förelag inom samma trakt kanockså vara till hinder för en rationell prospektering inom området. Såvitt utredningenär bekant har dock några nämnvärda olägenheter i sistnämnda hänseende inlegjort sig märkbara . Denständigt fortgående utvecklingen av malmlelningslekniken har enligl utredningenlett tUl all elt område, som en gång undersökts ulan framgång, senare kan kommaatt genomgås på nytt både en och med andra instrament eller pågmnd av nya uppslag beträffande tolkningen av tidigare resultat. Sedan äldreinmutningar eller utmål förfallit förekommer del inle sällan alt fömyadeundersökningar utförs av annat företag än del som verkstäUt de tidigareundersökningarna. I allmänhet har prospektören därvid inle tillgång till deresultat som nåddes vid de äldre undersökningarna, varigenom visst dubbelarbeteblir oundvikligt. Utredningen betecknar det som en brist alt inle resultatenav åtminstone mera kostnadskrävande undersökningsarbeten bevaras på eltbetryggande sätt och står till förfogande för framlida prospeklörer. Prop, 1974: 32 44 Bakomden förmånsställning som det gravrältsliga systemet i skilda avseenden ger demsom letar efter mineraltillgångar ligger syftet att gravrättighelerna förreller senare skall utnyttjas tiU gravdrifl. De garantier som lagstiftningen erbjuderför att rättigheterna verkligen kommer till användning på avsett sätt äremellertid enligl utredningen obetydliga. Där en mineralförekomsl går upp idagen eller kunnat blottas genom grävning eUer andra enklare arbeten, kan utmåli praktiken erhållas för en ringa kostnad. Del krävs inte att den som sökerutmål har tekniska och ekonomiska resurser att uppta gruvdrift. Utmål kan behållasav innehavaren utan annan uppoffring än erläggande avförsvarsavgiflen om . per hektar och år. Under senare lid har i genomsnittendast av landets omkring 5 000 utmål varit under brytning medanåterstående vilat. Deledande gravföretagens och de integrerade förelagens ulmålspoli-tik är tillstor del inriktad på att genom breddning av malmbasen skapa underlag förvidmakthållande och framtida expansion av gruvdrift samt, i vad gäller desenare företagen, alt trygga tUlgången liU malm för de egna jäm- ochmetallverken. Med hänsyn till gravhanleringens långsiktiga karaktär börföretagen enligt utredningens mening ha möjhghet att inom rimhga gränserreservera malm för all kunna la upp undersökning och bearbetiung avfyndigheterna när det befinns mest lämpligt från skilda synpunkter. Enväsentlig förutsättning härför måste dock vara att reserveringen kan ansesberättigad från mera allmän synpunkt och att möjlighet ges tiU insyn för enobjektiv bedömning härav. Det har konstaterats all i landet förekommer flerahundra äldre utmål som inle varit föremål för aktivitet under mycket lång lidoch som innehavama uppenbarligen inte heller har för avsikt all undersökaeller bearbeta inom överskådlig tid. Utredningen anser det angeläget attbättre garantier skapas för att gruvutmål kommer till användning på elt frånsamhällsekonomisk synpunkt godtagbart sätt saml att, i den mån så inte sker,en utrensning kommer liU stånd så.all områdena blir tillgängliga för undersökningoch eventuellt utnyttjande av andra intressenter. Denmed gruvlagen införda ökningen av ulmålens maximiareal från 4 till 16 hektarhar enligt utredningen visat sig otillräcklig. I ett stort antal fall har detvarit nödvändigt all lägga ut många utmål i sammanhängande fält för alt täckadet malmförande området. Utredningenhar under sitt arbete undersökt förekomsten av splittring av ulmålsrättighelerinom samma malmlrakt. Undersökningen har gett vid handen alt någon förupplagande av rationell gravdrift hindersam splittring av gruvrättigheter f. n.knappast kan sägas förekomma i Norr-botlen eller , bortsett frånvissa f. n. inte brytvärda grafilfyndigheter i . Inom denmellansvenska bergslagen förekommer däremot enligl vad utredningen konstateratåtminstone något tiotal fall där en sådan splittring är för handen. 1974: 32 45 lenär med få undantag inte i drift. Den tidigare utvecklingen ger, anförutredningen, anledning förmoda all samverkan meUan vederbörande rättsägare i eneUer annan form kommer till stånd i flertalet fall om och när en enhetligbrytning skulle bli lönsam. För utredningen har dock påvisats faU därulmålshavarens inställning varit till hinder för upptagande av rationelltundersökningsarbete. För att underlätta strukturrationaliseringen inomgravnäringen behövs enligt utredningens mening lagregler som gör det möjligtatt i vissa situationer framtvinga ett enhetligt ulnytl-pande av utmål somligger nära varandra. Från dessa synpunkter är det också ett starkt önskemålatt nya gravrältigheter om möjligt inte läggs ut så, alt ensplittringssituation grundläggs redan från början. Detfinns enligl utredningen anledning antaga att det också förekommer fall där enfyndighet av andra skäl än de nämnda utnyttjas mindre effektivt ellerligger obearbetad, trots att brytning skulle vara lönsam och önskvärd från allmänsynpunkt. Kronoandelsinstitulel innebär en möjlighet till ingripande i sådanafall men har hittiUs inte begagnats för ändamålet. Institutets användbarhethärför förringas av alt de efter ullagda ulmålen, vilka ärde enda där kronoandel kan finnas, ännu utgör en mindre del avutmålsbeståndel. Vidutformningen av en ny gruvlagstiftning måste, anför utredningen, särskUduppmärksamhet ägnas förhållandena i , som i fråga ommineraltUlgångar skiljer sig från landet i övrigt bl. a. genomjärnmalmslillgångarnas storlek, det stora statliga engagemanget i brytningen,de stora lappländska gravsamhällenas beroende av denna samt den pågåendestatliga malminventeringen i länet. Vadslutligen angår förhållandet mellan gruvnäringen och motstående allmännaintressen har utredningen funnit all den nuvarande ordningen i stort settfungerar tillfredsställande. 12,3Allmänna synpunkter Utrednmgenframhåller alt malmlelning i vårt land är förknippad med särskUda svårigheterberoende på malmernas förekomstsätt. Fyndigheterna är ofta små ochsvåmppläckla. För alt få fram ekonomiskt brytvärda malmförekomsler måstevanligen betydande kapital riskeras i undersökningsarbeten med tämhgen ovissavinstutsikler. Utredningen menar därför att lagändringar, som i aUlför hög gradbeskär malmlelar-nas möjlighet att få tillgodogöra sig resultatet avprospekterings- och uU' dersökningsarbeten, kan antas få en negativ effekt pådet enskUda pro-spekleringsintresset. En fråga av stor betydelse när del gäUer attta stäUning till vilka lagstiftningsåtgärder som bör vidtas för att komma liUrätta med bristerna i nuvarande ordning är därför i vad mån del i framtidenkommer att finnas behov att stimulera till enskild malmlelning. Detmaterial som utredningen har lagl fram angående malmletningen 1974: 32 46 iSverige ger enligt utredningens mening klart vid handen att det från aUmänsynpunkt är i högsta grad önskvärt att malmletningsverksamhe-ten i landetvidmakthålls och om möjligt avsevärt ökar i omfattning i jämförelse mednuvarande nivå. I fråga om järnmalm synes härvid tonvikten i vad avserNorrbottens län ligga på behovet att vinna ökad kännedom omjärnmalmsförekomslema i länet, så alt den förväntade ökningen av produktionenkan koncentreras liU malmförekomsler som med hänsyn tiU storlek, beskaffenhet,transportförhållanden och möjligheter till samhällsservice erbjuder de på långsikt bästa föratsättningama för lönsam gruvdrift. I tilldrar sigutsikterna alt finna djupt liggande järnmalmer särskilt intresse. Påträffandetav nya sulfidmalmer, vartiU utsikterna bedöms relativt gynnsamma såväl i denordliga länen som i MeUansverige, är en nödvändig fömtsättning förbibehållande och ökning av sulfidmalmsproduktionen. Särskilt vikt bör vidaretilläggas möjligheterna att påträffa fyndigheler med legeringsmetaller somnickel, molybden och . Förbrakningen av dylika me-taUer stiger snabbtsåväl i som i andra industriländer. Avden bedrivna prospekteringsverksamheten har SGU kostnadsmässigtsvarat ungefär för hälften och enskilda företag för hälften. Den statligaprospekteringen har så gott som uteslutande avsett ochVästerbotten. Det finns, anför utredningen, inte anledning anta alt denna aktivitetblir så omfattande att inle enskild prospektering skulle te sigangelägen inom dessa landsdelar. I har någon prospekleringsinsatsav betydelse från statens sida inte förekommit. I fråga om den viktigalelningen efter lege-ringsmetaUer är man med hänsyn till nuvarandeprospekleringsmetoder alltjämt i viss utsträckning hänvisad till enskildaundersökningar i mindre skala. Enligt utredningens uppfattning kommergravnäringen under överskådlig framtid att i betydande utsträckning vara hänvisadliU enskild prospektering för att få fram nya malmtillgångar i den takt somerfordras för näringens fortbestånd och utveckling. Vid övervägande avreformer inom gravlagsliflningen måste därför stor vikt läggas vid alt behovetav stimulans blir i skälig mån tillgodosett. Vadgäller de rättsliga utgångspunkterna för en ny lagstiftning anför utredningenalt frågan om landets mineraltUlgångar skall anses tiUhöra staten ellerjordägaren numera huvudsakligen torde ha teoretiskt intresse. Något behov avställningstagande i frågan från utredningens sida anses inte föreligga. Nar detgäUer grandläggandet av nya rättigheter kan enligt utredningens mening sådanafrågor som angående graden av aUmänt inflytande samt upptäckarens ochjordägarens ställning helt lösas med utgångspunkt från praktiska överväganden.Målet bör härvid kort sagt vara alt säkerstäUa en riktig avvägning mellan olUcaintressen för att befordra näringens utveckling. Detta torde inte kunna skeutan att ett väsentligt intresse aUtjämt förbehåUs det aUmänna. 1974: 32 47 inställningfrån jordägarens sida är emeUertid otvivelaktigt till gagn vidprospekteringsarbetet. Jordägarens ställning bör därför enligt utredningensmening rabbas endast om så befinns erforderligt för all främja allmännaintressen av betydelse. Lagstiftningsåtgärder som avser beståendegravrältigheter måste givelvis utformas under skäligt hänsynstagande till dessarättigheters innehåll. 12.4Överväganden om införandet av ett koncessionssystem Enhuvuduppgift för utredningen har varit alt i fråga om de som omfattasav gruvlagen överväga en övergång från inmulningssystemet tillkoncessionssystemel eller till en blandform av dessa syslem. Utredningen sammanfattarde fördelar som brukar anföras till förmån för en övergång fråninmulningssystemet till ett koncessionssyslem i följande huvudpunkter. Del allmänna kan se till allkoncession ges endast åt förelag som har tekniska och ekonomiska resurser altbedriva rationell undersökning och bearbetning samt även i övrigt kan anseslämpliga för uppgiften. Koncessionsområdena kan ges enomfattning som är lämplig med hänsyn lUl vad som krävs för rationellundersökning och bearbetning och i överensstämmelse härmed bestämmas så attsplittting förebyggs. Genom koncessionsviUkorangående omfatlnhigen av undersökningsarbete och biytning i förening medmöjlighet tUl återkallelse vid överträdelse av föreskrifterna vinns garanti föralt koncession utnyttjas effektivt. Samma syfte främjas genom lidsbegränsningeller möjlighet alt med vissa mellanrum ompröva koncessionsvillkoren. Samhälleligt inflytande övermineraltillgångarnas utnyttjande kan säkras genom att koncession ges ålstatiigt förelag eller genom koncessionsvillkor av olika slag, t. ex.förbehåll om statligt deltagande i verksamheten. Vid koncessionsgivning kan ensamhällsekonomiskt rimlig avvägning mellan gruvintressel och motståendeallmänna och enskUda intressen säkerställas såväl genom alt viss mark undantasfrån koncession som genom särskUda koncessionsvillkor. Utredningen framhåller attsynpunkten att gruvrättigheter bör ges endast åt ekonomiskt och teknisktkvalificerade förelag givetvis väl kan tillgodoses vid elt koncessionssyslemnär endast en kompetent sökande anmäler sig. Begär flera från denna synpunktlikvärdiga sökande undersökningskoncession tUl samma område, uppkommeremellertid lätt svårigheter för koncessionsmyndigheten att avgöra vem somenligt samhällsekonomiska kriterier bör erhålla koncession. Här bör rimhgenfrågan till vUket förelags naturliga intressesfär området närmast hör tillmätasbetydelse. Bedömningen härav måste emellertid i många fall bli utomordentiigtvansklig. Liknande svårigheter uppkommer när det gäUer alt 1974: 32 48 avgränsaområden för undersökningskoncession så att en eventuell fyndighet kommer attbilda underlag för en rationell produktionsenhet. Fyndighetens närmarebeskaffenhet och läge är ju obekanta när undersökningskoncession ges. Inteheller kan då med större grad av säkerhet föratses hur produktionsförhållandenai närliggande fyndigheler kommer att gestalla sig i den kanske avlägsnaframtid då brytning på koncessionsområdet aktualiseras. Om sålunda ettkoncessionssyslem i många faU skulle medföra svårigheter för myndigheterna altträffa samhällsekonomiskt riktiga avgöranden i frågan vem som bör erhåUakoncession beträffande visst område, måste det, hävdar utredningen, allmänt tesig än svårare för presumtiva prospeklörer att förutse sina möjligheter all erhållaundersöknings- och bearbetningskoncession på ett område. Del synes ofrånkomhgtall delta förhåUande skulle få en starkt negativ inverkan på förelagensintresse att bedriva regionalprospektering. Enligl utredningen ärmöjligheterna alt genom koncessionsvillkor i verklig mening regleraomfattningen av undersökningsarbete och brytning i realiteten tämhgenbegränsade. Intensiteten och metoderna i arbetet måste anpassas efter vad somefter hand blir känt om fyndighetens beskaffenhet och andra vidkoncessionsgivningen inte kända förhållanden. Brytningens omfattning måstenödvändigtvis bli beroende av lönsamhet och avsättningsmöjligheter. Allmänthållna föreskrifter om att arbetet skall bedrivas rationellt torde uite varatill större nytta.