prop · FX0332 · 1974-12-31 00:00:00 — 7 § Finner allbeslut strider mot bestämmelse i denna lag som meddelats till förmån förallmänt intresse, får föra lalan mot beslutet. I fråga om sådantalan äger 2 § andra stycket, 4 och 5 §§ samt 6 § andra och tredje styckenamotsvarande tUlämpning. 8 § I fråga om skyldigheten altsvara för kostnad i mål som avses i 3 § gäller, med tUlämpning i övrigt av 18kap. , alt gruvinnehavaren, om ej annat föranledes av 18 kap.6 och 8 §§ samma balk, aUtid skall vidkännas sina egna kostnader samt kostnadsom åsamkas motpart genom att gruvinnehavaren instämt eller, i högre rätt,fullföljt talan. 1974: 32 287 1 § Med utmålsfält förslås idenna lag sådana intill varandra gränsande utmål, i vilka samma ägare inneharminst halv andel eller av annan orsak har elt bestämmande inflytande. 2 § Med särskild ratt tiUfastighet förstås i denna lag nyttjanderätt, servitul och rätt till elekttiskkraft samt hknande rätt. Bestämmelserna i denna lagom sakägare gäller ej innehavare av fordran för vUken fastigheten svarar. 3 § Uppfyller den som fåttmyndighels medgivande liU inmutning i faU som avses i 2 kap. 2 eUer 3 § ickevUlkor som förbundits med medgivandet, kan vid vite ålägga honomatt fuUgöra sina skyldigheter. 4 § Har säkerhet som skallställas enligt denna lag icke godkänts av den till vars förmån den ställes,prövas säkerheten av . Borgen får godkännas avlänsstyrelsen endast om borgensman svarar som för egen skuld och, om två ellerflera tecknat borgen, de svarar solidariskt. Staten, kommun,landstingskommun och kommunalförbund behöver icke ställa säkerhet. 5 § Denna lag äger icketillämpning inom allmänt vattenområde i havet. 6 § Närmare bestämmelser i frågaom tillämpningen av denna lag meddelas av Konungen eller myndighet som Konungenbestämmer. 1 § Denna lag träder i kraft den 1 juh 1974, då gravlagen (1938: 314) skaU upphöra alt gälla. Dennya lagen tillämpas även på inmutningar och utmål som lagts före lagensikraftttädande eller som lägges efter ansökan som kommit in , om ejannat följer av vad som föreskrives nedan. 2 § På staten tillhörig jord som innehas under stadgad åborätl åtnju ter åbon de rättigheter som enligl denna lag tillkommer fastighetsäga- 3 § Bestämmelserna i denna lag omfordran för vilken panträtt har upplåtits i fasligheten äger motsvarandetiUämpning på sådan fordran på ogulden köpeskilling som åtnjuter företrädesrättenligt 5 § lagen (1970: 995) om införande av nya jordabalken. Vad som sagts nugäller även i fråga om rätt till avkomst eUer förmån som avses i 8 § lagen ominförande av nya jordabalken, om rättigheten ej är alt anse som särskUd rälltill fastighet. 4 § Har ansökan kommit in förelagens ikraftträdande skall äldre lag tUlämpas, i inmulningsärende beträffandefrågor som avses i 2 kap. nya lagenoch i ärende om anvisande eller förändring av utmål beträffande frågor somavses i 4 kap. nya lagen. Är i sistnämnda fall fråga om utvidgning av utmålsom avses i 12 §, skall äldre lag tiUämpas även beträffande rätt tUlkronoandel och jordägarandel. 5 § Vid förlängning avundersökningstiden för inmutning som beviljats före den nya lagensikraftträdande skall så anses som om den nya lagen gällde när inmutningsrätlenbeviljades. Har ansökan om förlängning kommit in före den nya lagensikraftträdande, utgår ej undersökningsavgift. 6 § Är staten vid lagensikraftträdande berättigad till kronoandel i visst gruvföretag men har statenännu icke fått del i företaget, gäller fortfarande.4750 §§ i den äldre lagen.Har staten icke vid utgången av anmält sig tiU begagnande av kronoandeli utmål som här avses, skall staten anses ha avstått från kronoandelen. 7 § Vid lUlämpnuig avbestämmelsema i 6 kap. 1 § och 47 §§ i fråga om utmål som tUlkommit före nyalagens ikraftträdande skaU så anses som om utmålet lagts dagen förikraftträdandet. 8 § I fråga om rätt tilljordägaravgäld gäller 53 § i den äldre lagen, om utmålet lagts före den nyalagens ikraftträdande eller tiUkommit eller utvidgats på grund av ansökan somkommit in . 9 § Har bergmästaren vid lagensikraftträdande att pröva fråga om förverkande av gruvrätt enligl 56 § i denäldre lagen, gäller 56 § första och andra styckena nämnda lag. 10 § Bestämmelsema i 8 kap. 7 §första stycket 3 och 9 § nya lagen äger icke tillämpning i fråga omundersökningsarbete som ulförts före lagens ikraftträdande. 11 § Bestämmelserna i 13 kap. 5 §hmdrar ej alt inmutning eller'utmål lägges inom allmänl vattenområde i havetefter ansökan om inmulningsrätt som kommit in före den nya lagensikraftträdande. I sådant fall skall dock även område på vUket sökts ellermeddelats tillstånd enligt lagen (1966: 314) om kontinentalsockeln ansesutgöra hinder enligt 2 kap. 2 § 13 nya lagen. I fråga om utmål inomvattenområde som nämnts gäller icke bestämmelserna i 6 kap. 47 §§. 12 § I fråga om utmål som utlagtsföre eller på grand av inmutning som sökts dessförinnanskall följande särskilda bestämmelser gälla. Den nya lageninskränker icke den räll som i fråga om sådant utmål tUlkommer gruvinnehavareoch fastighetsägare alt inom utmålets hittillsvarande gränser eller på grund avdonlägesrätt tUlgodogöra sig de inmulningsbara rättigheten ursprunghgenavsett. Äldre bestämmelser skall fortfarande tUlämpas beträffande uppkomstenav nya jordägarandelar inom dessa gränser och bettäffande skyldighet förfaslig-helsägare alt efter all ha erhålht sådan andel ersätta inmutaren värdetav anskaffade byggnader, redskap och förråd. Prop,1974: 32 289 Vid tillämpningav bestämmelserna om kronoandel i 5 kap. nya lagen på område, som genomframtida utvidgning tillägges utmål som här avses, skall vad där sägs omutmålsläggningen och utmålsförrättningen i stället avse utvidgningen ochförrättningen för denna. Enligt äldreförfattningar inmutade sjö- och myrmalmstäkter samt gruve- och slaggvarp, förvilka försvarsavgift enligt 7 kap. 1 § nya lagen ej erlägges någol av åren1975 och 1976, skaU vara förverkade . Försvarsavgiflen för sjö- och myrmalmsutmål skall utgörahögst femhundra kronor för varje utmål. 13 § Vad somföreskrives i den nya lagen om tillämpning av 4 kap. 3 § expropriationslagen(1972: 719) gäUer ej i fråga om värdeökning som ägt rum före utgången av juni1971. 14 § Äldrebestämmelser skall gälla i fråga om lalan mot beslut som meddelats före lagensikraftträdande. Lag om ändring i lagen (1966: 314) om kontinentalsockeln Härigenom förordnas, att 1 och 7 §§ lagen (1966: 314) omkontinentalsockeln skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Medkontinenlalsockeln förslås i denna lag havsbottnen och dess underlag inomallmänt vattenområde samt inom det havsområde utanför territorialgränssom Konungen bestämmer i enlighet med den i den 29 april 1958dagtecknade konventionen om konlinentalsockeln. Medkonlinentalsockelns naturtillgångar avses i denna lag mineraliska och andraicke levande naturtillgångar på havsbottnen och i dess underlag saml sådanalevande organismer som i del utvecklingsskede, då de kunna bli föremål förfångst, äro antingen orörliga på havsbottnen eller därunder eller oförmögnatill rörelse annat än i ständig beröring med havsbottnen eller dess underlag. Inom allmänt vattenområde Inom allmänl vattenområde äger dennalag ej tillämpning på äger denna lag ej tillämpning på sådan undersökning ochbearbet- fångst av sådana levande naturtill-ning av inmutningsbart gångar som omfattas av svensk som avses i gruvlagen den 3juni lagstiftning angående fiske. 1938 (nr 314) och ej heller på fångstav sådana levande naturtillgångar som omfattas av svensk lagstiftningangående fiske. Prop,1974: 32 BevUjas inmutning enligt gruvlagen på område, till vilketrätt föreligger på grund av tillstånd enligt 3 §, eller avser sådant tiUståndinmutat område, får arbete för undersökning eller bearbetning, som verksläUespå grund av först uppkommen rättighet, icke hindras på grund av rättighet somtillkommit . Uppstår tvist om hur de särskilda slagen av arbete skola bedrivas,skall bergmästaren, med iakttagande av föreskrift som enligt 4 § har fogatsvid tillståndet, bestämma hur arbetena skola ordnas för alt innehavaren aväldre rättighet skall kunna driva sitt arbete ändamålsenhgt och med minstaförfång för den senare rättsinnehavaren. Meddelas tillstånd enligt denna lag i fråga om vissnaturtillgång på område som omfattas av förut meddelat tillstånd avseende annannaturtillgång, får arbete för undersökning eher bearbetning som verkställes pågrund av först uppkommen rättighet icke hindras på grund av rättighet somtillkommit . Uppslår tvist om hur de särskilda slagen av arbete skola bedrivas,skall tillsynsmyndigheten, med iakttagande av föreskrift som enligt 4 § harfogats vid tUlståndet, bestämma hur arbetena skola ordnas för alt innehavarenav äldre rättighet skall kunna driva sitt arbete ändamålsenligt och med minstaförfång för den senare rättsinnehavaren. Denna lag träder i kraft . I fråga om inmutning eller utmål som före lagensikraftträdande lagts inom allmänt vallenområde i havet eller som där uppkommerefter ansökan om inmulningsrätt som kommit in föreskrivesi gravlagen (1974: ). Beträffande arbete på område som omfattas av såvälinmulningsrätt som nämnts som tillstånd enligt lagen om kontinentalsockelngäller 7 § i sin äldre lydelse. Prop, 1974: 32 291 Protokoll,håUet i lagrådet , , regeringsrådet , justitierådet ,justitierådet . tUlhandakommet utdrag av protokollet överindustriärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i statsrådet ,har Kungl. Maj:l förordnat, alt lagrådets yttrande skulle inhämtas överupprättade förslag till 1. gravlag, 2. lagom ändring i lagen (1966: 314) om kontinenlalsockeln. Förslagen, som finns bUagda delta protokoll, har inför lagrådet före dragits av hovrättsassessorn Per . Lagförslagenföranleder följande yttrande av lagrådet: Ilagrådsremissen framläggs förslag till ny gruvlag jämte förslag till vissaföljdändringar i lagen om konlinentalsockeln. I likhet med den gällandegruvlagen av grundar sig den föreslagna nya lagen på inmutningssystemet.Inom ramen för delta system föreslås vissa reformer i syfte att tillgodoseallmänna intressen. Regleringen närmar sig därigenom en ordning grundad påkoncessionssystemel. I första hand avses att främja ett aktivt ochändamålsenligt utnyttjande av landets mineralfyndigheler. ökasstatens inflytande inom gruvnäringen. Bland nyheterna i förslagel märksvidgade möjligheter att tUl storlek och form anpassa inmutat område och utmålefter moderna prospekterings- och bearbetningsmetoder. Vidare föreslåstidsbegränsning av rätten att inneha gruva, med rätt till förlängning somställs i beroende av vissa krav på aktiv gruvdrift. Gruva skall också undervissa föratsättningar kunna bli föremål för tvångsinlösen för att eneffektivare gravdrift skall kunna uppnås. Rådande möjlighet att inrättastatsgravefält utsträcks till all gälla även annan än staten tillhörig mark;avsikten är härvid alt tillhandahålla ett beredskapsinstrument för fyndigheterav extraordinär betydelse för samhället. Statens rätt tiU kronoandel blirenligl förslagel ej längre beroende av anmälan från statens sida ulan inträderautomatiskt, om inte staten vid utmålsläggningen förklarar sig avstå därifrån.Den s. k. försvarsavgiften höjs och skall ej längre delas mellan staten och jordägarenulan skall i sin helhet tillfalla staten. Den jordägaren tillkommande s. k.jordägaravgälden, som infördes med gruvlag såsom ersättning för den dåslopade jordägareandelen, avskaffas. Likaså upphör den infördaförmånen för jordägaren att för åsamkad skada i samband med utmålsläggningenuppbära ersättning med belopp som höjs tUl av den uppskattade ska- Prop, 1974: 32 292 dan.Förslagel medför vidare begränsning av den rätt till ersättning som nutillkommer markinnehavare för inmutares undersökningsarbete. Sålunda slopasden årliga avgift som utgår i förskott på ersättning för skada och intrång ochsom också innefattar ersättning enbart för begagnandet av marken. Ersättningskall i stället på vanligt sätt utgå för skada och intrång. Deninskränkning av jordägares rätt som det remitterade förslaget sålunda i skildahänseenden innebär har väsentligen tillkommit under deparlemenlsbehandlingenutan att ändringarna diskuterats under vare sig utredningsarbetet eller remissbehandlingen.Skälen till ändringarna och verkningarna av dessa har väl därigenom inle fåttden belysning som frågan kunnat förtjäna med hänsyn lUl sin principiellabetydelse och den uppmärksamhet den tUldragit sig i tidigarelagstiftningsärenden på gruvrättens område. I rättsligt hänseende innebäremellertid förslagel såvitt angår ersättningsreglerna en anpassning lUl vad somi allmänhet gäller vid tvångsingripanden mot fast egendom, och lagrådet finnerej anledning till erinran i denna del. I övrigt är frågan, vilken ställningsom skall ges jordägaren med avseende på rätten till fyndigheter på hans mark,av huvudsakligen politisk natur och föranleder ej någol lagrådets yttrande.Från rättslig synpunkt är emellertid vidare att uppmärksamma, hur förslaget idetta sammanhang ställer sig till redan uppkomna rättsförhållanden. Förslagetansluter sig i detta hänseende väsentligen till den i gällande gruvlag antagnaprincipen att icke göra inskränkning i sådana rättsförhållanden som uppkommitpå grund av 'äldre inmutningar eller ulmålsläggningar. Förslaget lämnas därföräven i denna del utan erinran från lagrådets sida. Ejheller i övrigt har lagrådet från de synpunkter lagrådet har att beakta funnitanledning till invändningar mot grunddragen i det remitterade förslaget. Desakliga ändringar som förslagel innehåller har icke föranlett någon meradjupgående redaktionell omarbetning av g"ällande lag. Dess systematik harbehållits väsentligen oförändrad och även i övrigt följer förslaget i storastycken lagens utformning. I vissa avsnitt har både sakliga och redaktionellaändringar föranletls av ny lagstiftning på angränsande områden. Sålunda harfaslighetsbildningslagen (1970: 988) och den nya expropriationslagen (1972:719) fått bUda mönster för reglerna om utmålsförrättning och om ersättningtill markägare och andra sakägare. Andra lagar som fått betydelse förutformningen är förvaltningslagen (1971: 290) och delgivningslagen (1970: 428).SärskUt förvaltningslagen är av intresse, eftersom den i betydande utsträckningkommer i tillämpning, när annat ej föreskrivs i den föreslagna lagen.Samordningen med ny lagstiftning erbjuder vissa svårigheter men synes vara ihuvudsak väl genomförd i det remitterade förslaget. Lagrådet, som ägnat sam- 1974: 32 293 ordningsfrägansärskild uppmärksamhet, har funnit anledning till vissa ytterligare förslag idetta avseende. Ehuru den föreslagnalagstiftningen i allt väsentligt bygger på den gällande lagen har den fåttformen av en helt ny lag. Den frihet en sådan lagteknik medger i redaktionellthänseende bör enligt lagrådels mening utnyttjas i större utsttäckning än somskett i det remitterade förslagel. Lagrådet vill sålunda förorda vissomdisposition av lagmaterialet i syfte att bestämmelserna skall bli mera överskådligaoch lättlästa. Del inledande 1 kap. bör få ett något utökat innehåll ochupptaga sådana grundläggande inslag som från systematisk synpunkt är svårareall inordna i de följande bestämmelserna eUer som eljest är av den betydelseall de bör nämnas redan här. I delta kapitel bör förekomsten av statsgruvefält-och kronoandelsinstituten (2 kap. 2 § första stycket 1 och 5 kap. 1 § iförslagel) anges. Likaså bör där införas bestämmelsen om gruvregisler (11 kap.7 §) och den bestämmelse (13 kap. 5 §) som utsäger att lagen ej är tillämpliginom allmänl vattenområde i havet. Kapitelrubriken kan i anslutning till dennautökning av innehållet ändras lUl "Allmänna bestämmelser". Vad angår4 kap. förordar lagrådet vissa omflyttningar av bestämmelserna inom kapitlet.Reglerna i 5 kap. om kronoandel har så nära samband med vad som föreskrivs i 8kap. om samäganderätt i utmål att 5 kap. bör flyttas och upptagas omedelbartföre 8 kap. Beträffande förslagets 6 kap., som alltså i stället skulle fåbeteckningen 5 kap., förordar lagrådet dels viss omflyttning av bestämmelsernainom kapitiet och dels överföring till kapitlet av vissa bestämmelser som iförslaget ingår i 7 och 11 kap. Ytterligare några omdisponeringar föreslås ifråga om 1113 kap. I sistnämnda kapitel torde böra införas en bestämmelse omdelgivning m. m. beträffande förelägganden av olika slag. Härigenom undviksupprepningar i de bestämmelser där föreläggandena regleras. Vad slutligen angår14 kap. föreslås även där i förtydligande syfte grappering av bestämmelsernaefter andra grander än i förslaget. Delför lagstiftningen grundläggande begreppet inmutningsrätt definieras i 1 kap.1 § i förslaget som en rätt att undersöka och bearbeta mineralfyndighet. Somframgår vid jämförelse med 1 kap. 4 § avses "bearbeta" enmineralfyndighel betyda detsamma som "bryta och tillgodogöra sig"ur fyndigheten, dvs. all idka gruvdrift. Undersökningsarbete ochgruvdrift får dock ske endast "under de förutsättningar och i denordning" som anges i lagen. Förutsättning för att gruvdrift skall få skeär enligt 1 kap. 4 § att inmutaren efter prövning vid förrättning erhållitarbetsområde för gruvdriften, s. k. utmål. Såvitt gäller gruvdrift är alltsåinnebörden av inmutningsrätlen, närmare bestämt, att den innefattar rätt attvid förrättning få utmål utiagt för idkande av gruvdrift. I lagtexten börinmutningsrätlen och den rätt som tillkommer innehavaren av utlagt utmål hållasklart åtskilda. Prop, 1974: 32 294 tenbör betecknas som "räll till utmål" eller annat uttryck vari ordetutmål ingår. Uttrycken "gruvrätt" och "räll till grava" somförekommer i förslagel såsom beteckning på såväl inmulningsrätt som rätt tiUutlagt utmål, bör här i klarhetens intresse undvikas i lagtexten, även om dekan vara användbara som sammanfattande benämning i andra sammanhang. Tilldelta protokoll fogas en bUaga som upptar gruvlagen i dess helhet med denlydelse den skulle få vid beaktande av de ändringar som lagrådet föreslår. DeskUjaktigheter i förhåUande till del remitterade förslaget som inte särskiltkommenteras är av redaktionell natur. Beträffandeinnebörden av begreppet inmutningsrätt hänvisas till vad lagrådet inledningsvisanfört. Allinmutnuigsrätten endast gäller bett"äffande vissa slag av fyndigheter, s.k. inmutningsbara fyndigheler, behöver ej anges i denna paragraf, eftersom delframgår av innehållet i närmast följande paragraf. Vadsom sägs i andra stycket torde ej avse andra särskilda lagbestämmelser än demsom finns lag om vissa inskränkningar i rätten att förvärva fastegendom m. m. Delta bör klart komma till uttryck. Bestämmelsen omnämner vidareinte bara inskränkningar i den principiella rätt som fastslås i paragrafensförsta stycke, ulan den berör också bl. a. rätlen all av annan förvärvamineralfyndighet. Från systematisk synpunkt är del därför ej helt befogat attsammanföra bestämmelsen med del föreslagna stadgandet i första stycket. Bestämmelsensynes i stället kunna föras över tUl en särskild paragraf, lämpligen i slutetav kapitlet. Deföreslagna bestämmelserna i 3 § anger dels hur inmutningsrätt förvärvas delsden första av de principiellt viktiga befogenheter som tUlkommer en förvärvareav inmutningsrätt. Dessa spörsmål synes var för sig ha sådan betydelse i dettasammanhang att de bör behandlas i skilda paragrafer. Ettandra principiellt viktigt led i inmutningsrätlen, såsom denna definierats i 1§, utgör rätten alt bearbeta mineralfyndighet. När en sain-manfattande beskrivningav sistnämnda rätt skall göras, är det med denna systematik helt rikligt attbehandla denna rätt ur inmularens synvinkel, dvs. såsom en inmutarens rättighetvilken i princip konstituerats redan genom mutsedelns utfärdande. Så skerockså i de föreslagna bestämmelserna i 4 §. De kan lämpligen omredigeras pådet Prop.1974: 32 295 sättatt reglerna av materieUt innehåll samlas i ett första stycke, medan en regel iparagrafens andra stycke anvisar tillvägagångssättet för erhållande av utmål. 1 dennaparagraf föreslås vissa regler till skydd för inmutare och sökande avinmulningsrätt mol andra som anmäler intresse för samma fyndighet. De bygger pågällande lag och ger uttryck för principen att den som först ansöker ominmutningsräll avseende visst område äger företräde framför andra intressentertill området. Idetta sammanhang bör uppmärksammas alt för del fall att flera inmutare sammadag ansöker om utmål ger 4 kap. 4 § föreskrifter om företrädesrätt. Delsammagäller det fall att ansökan om utvidgning av utmål kommer in somansökan om nytt utmål. Detkan förekomma även andra situationer då flera intressenter konkurrerar om sammafyndighet. En sådan föreligger när någon ansöker om inmutningsräll beträffandeområde som redan är inmutat eller ulmålslagt. För denna situation anvisarförslaget i 2 kap. 2 § första stycket 10 den lösningen att inmutningshinderföreligger beträffande området. Även i fall att ansökningen berör område somockså avses med gjord ansökan om utmål eller utvidgning av utmål anses sådanthinder vara för handen, 2 kap. 2 § första stycket 11. 1lagförslaget görs vidare viss koppling mellan bestämmelserna om företrädesrätti förevarande paragraf och reglerna om inmulningshinder. Enligt 2 kap. 2 §första stycket 10 får inmutat område ej omfatta område som omfattas avföreträdesrätt i den mån ansökningen varpå företrädesrätten grandas leder tillatt området inmutas. Förhandläggningen av vissa konkurrensfall i inmutningsärenden lämnas i 2 kap. 7och 8 §§ föreskrifter, som går ut på att ärendet skall vila i avbidan på attäldre ansökan om inmutningsrätt eller utmål slutligen prövats. Samma innebördhar handläggningsreglerna i 4 kap. 9 § för sådana fall då sökande av utmålmöter konkurrens. Delsagda visar all förslagel löser frågan om konkurrens mellan gruvintressentergenom en kombination av regler om företräde, inmutningshinder oehvilandeförklaring av ansökan. Enligt lagrådets mening bör en enklare regleringkunna erhållas. Den synes kunna grundas på principen alt en av sökandena alltidskall äga företräde. Samtiiga grundläggande lagbestämmelser härom bör samlas i1 kap. Här kan således regleras inte bara fall av konkurrens mellan sökande avinmutningsräll ulan även andra situationer då flera sökande konkurrerar.Handläggningsreglerna kan i anslutning härtill utformas så, att prövningen avelt ansökningsärende regelmässigt får anstå i avbidan på att annan ansökan somger företrädesrätt slutligen prövats. Härigenom vinnes attkonkurrenssituationen ej behöver upptagas som särskilt hin- dermol inmutning eller utmålsläggning. Antalet inmutningshinder i lagen kansåledes begränsas. Förevarandekapitel i det remitterade förslaget innehåller bestämmelser om inmutat områdesstorlek och form (1 §) och, i anslutning därtill, inmutnhigshinder (2 och 3 §§)samt om inmutningsansökan och dess prövning (412 §§). Det följande kapitiet,med närmare bestämmelser om undersökningsarbete, innehåller en bestämmelse omskyldighet för inmutaren att erlägga undersökningsavgifl till staten enligtgrunder som Kungl. Maj:t bestämmer (3 kap. 2 §). Bland de skyldigheter somenligt 2 kap. i det remitterade förslaget åligger en inmutningssökande upptar5 § skyldigheten att erlägga förskott lUl undersökningsavgiften. Betalas ickesådant förskott, skall enligt 6 § ansökningen avvisas. Enligt 11 § i sammakapitel skall bergmästaren, när han beviljar inmutningsrätt, faststäUaundersökningsavgiften. Med hänsyn till den grandläggande betydelseundersökningsavgiften sålunda erhållit hemställer lagrådet, att en bestämmelseom skyldighet alt erlägga sådan avgift intages redan i 2 kap. och att avgiftenbenämnes inmutningsavgift. Lagrådet förordar, att bestämmelsen får bUda ens'ärskUd paragraf under särskild rubrik närmast efter bestämmelserna ominmutningshinder. Detremitterade förslaget innehåller i denna paragraf en rad inmutningshinder avskilda slag. Hinder kan enhgt paragrafen bestå antingen däri, att visst områdeär skyddat mot inmutning, eller däri, att annan har företrädesrätt tillområdet. Vissa av de uppräknade hindren är av absolut natur medan andra ochdet gäller de flesta är dispensabla. Dispens meddelas av Kungl. Maj:l ellerannan myndighet, i regel .