prop · FX03151 · 1974-12-31 00:00:00 — De föreslagna bestämmelserna om fördelningen avkostnadsansvaret i besvärsmål som avgörs av bostadsdomstolen godtas i allmänhetav remissinstanserna. framhåller i anslutning tillförslaget att hyresgästorganisation inte skall drabbas av kostnadsansvar i målenligt TvL att den ändring som kommittén föreslagit är rimlig och följdriktigmed hänsyn till att hyresgästföreningarna i tvångsförvaltningsmålen företräderinte bara sina medlemmars och andra hyresgästers intressen utan även ett meraallmänt intresse av att vanskötsel av hyresfastigheterna motverkas. Beträffande den lagtekniska utformningen anför Sveahovrätt att de av kommittén föreslagna allmänna hänvisningarna tUl RB:sbestämmelser i den lag som är avsedd reglera förfarandet vid överinstansen kangöra det oklart om och i vad mån vissa bestämmelser i äger tillämpning äveni specialdomstolen. En precisering kan inte anses vara opåkallat tyngande.Hyresnämnden för anför att en sammanfattande redogörelse för debestämmelser i som blir tillämpliga på förfarandetvid överinstansen på grand av den aUmänna hänvisningen till balken åtminstonebör lämnas i motiven tUl det lagförslag som kan komma att överlämnas tUlriksdagen. 5 Frågor rörande hyresnämnderna Kommittén uttalar inledningsvis att kommittén delarden uppfattning som har kommit till uttryck i olika sammanhang, nämligen attdet nuvarande hyresnämndsförfarandet på det hela taget fungerar väl. Kommitténhar därför inte funnit anledning att ompröva formerna för nämndernasverksamhet. Några mera omfattande ingrepp i hyresnämndsförfarandet behöverinte enligt kommitténs mening göras med anledning av de förslag rörandeöverprövningen av hyresnämnds avgöranden som läggs fram. Kommittén behandlar först frågan om möjlighet förhyresnämnd att ta upp muntlig, formell bevisning. Enligt nämndlagen (13 §) fårhyresnämnd hålla vittnesförhör eller förhör med part under sanningsförsäkranendast i tvist om lägenhetsbyte eller om upplåtelse av lägenhet i andra hand.Som förutsättning gäller att särskUda skäl föranleder förhöret och att partbegärt förhöret. Enligt kommitténs uppfattning kommer frågan om befogenhet förhyresnämnd att ta upp sådan bevisning i ett nytt läge, om formerna föröverprövning av hyresnämnds avgöranden ändras i överensstämmelse med vadkommittén föreslår. Med hänsyn till att bostadsdomstolen enligt förslaget harstäUning som överinstans tUl hyresnämnderna och till att domstolen är avseddatt uppfattas i första hand som en prejudikatinstans föreslås hyresnämnderna fåökade möjligheter att ta upp muntlig, formell bevisning. Kommitténs förslag idenna del innebär att sådan bevisning skall kunna tas upp av hyresnämnd i allaslags ärenden som nämnd har att pröva. De nuvarande kraven på att särskUda skälskall föranleda tUl bevisupptagningen och att part skall ha begärt förhöret börenligt kommittén dock stå kvar. Kommittén erinrar om att ärenden enligthyresregleringslagen och bristortlagen i sammanhanget intar en särställning idet att muntlig bevisning i form av vittnesförhör eller förhör med part undersanningsförsäkran enligt nuvarande ordning inte kan äga mm vare sig ihyresnämnden eller i överinstansen. Kommittén har dock inte funnit anledningatt föreslå särregler för dessa målkategorier. Kommittén föreslår vidare althyresnämndsförfarandet jämkas så att hyresnämnd skaU kunna meddela särskiltbeslut "mellanbeslut" beträffande viss fråga och förklara ärendeti övrigt vUande. Denna möjlighet skall enligt förslaget dock inte stå öppen iandra situationer än då förlängningstvisthandläggs gemensamt med vUlkorstvist, varvid nämndens mellanbeslut skall avseförlängningsfrågan. Kommittén understryker, att förslaget inte innebär attpreliminärfråga skall kunna avgöras särskilt. Kommittén har vidare tagit upp frågan om medverkanav teknisk expertis i nämndverksamheten. Kommittén konstaterar till en börjanatt det bör finnas möjlighet att vid behov förstärka hyresnämnd med tekniker.Till stöd för sitt ställningstagande anför kommittén samma skäl som förförslaget att låta teknisk ledamot ingå i bostadsdomstolen i vissa fall. Vadfrågan närmast har gällt är formerna för hur hyresnämnd skall kunna tillförasden önskvärda sakkunskapen. Olika lösningar av frågan har diskuterats inomkommittén. Utgångspunkten har därvid varit att teknikern i nämnden bör fyllamotsvarande funktioner som teknisk ledamot i bostadsdomstolen. Hans uppgiftbör således vara att tUlföra nämnden de allmänna insikter i tekniska frågorsom behövs för att nämnden skall kunna bedöma parternas argumentering ochutredningen i ärendet. För det ändamålet anger kommittén som önskvärt att hanär närvarande vid nämndens sammanträde. Teknikern bör också delta iförberedandet av sådana ärenden i vilka hans medverkan behövs och komma med synpunkterpå den utredning som parterna förebringar och medverka till att eventuellaoklarheter undanröjs. Det är enligt kommitténs uppfattning vidare lämpligt attteknikern får tillfälle att biträda nämnden vid utformningen av dess beslut.Kommittén anför att det med hänsyn till teknikerns funktion i nämnden skullekunna övervägas att låta honom ingå som ledamot i nämnden. Kommittén haremellertid funnit en sådan ordning vara oförenlig med bestämmelserna omhyresnämnds sammansättning. I stället föreslår kommittén att hyresnämndernages ekonomisk möjlighet att vid behov anlita utomstående som sakkunnigt biträdeåt nämnden i tekniska frågor. Sådan expert skall inte vara ledamot i nämndenoch har därför inte rösträtt. Detta bör enligt kommitténs uppfattning dockinte hindra att experten kan fullgöra de uppgifter som har angetts i detföregående. Förslaget att vidga möjligheterna för hyresnämndatt ta upp muntiig, formell bevisning till alla målkategorier som ankommer pånämnd att pröva har tillstyrkts eller lämnats utan erinran under remissbehandlingen. Som har anförts förut (avsnittet 4.3) förordar några remissin stanseratt andra begränsningar i nämnds möjlighet att ta upp muntlig bevisning än somföljer av de allmänna bestämmelserna i inte skall gälla. Också förslaget att hyresnämnd skall kunna avgöraförlängningsfrågti särskUt genom mellanbeslut och förklara vUlkorsdelen vilandegodtas av remissinstanserna.Hyresrådet anför att den motivering som kommittén har lämnat till förslag idenna del i samma mån talar för att möjlighet öppnas för närand att avgörapreliminärfråga genom mellanbeslut. förordar därför att så får ske. Närdet sedan gäUer kommitténs förslag om biträde av teknisk expert åt hyresnämndär remissutfallet mera splittrat. Visserligen tillstyrks eller lämnas förslagetockså i denna del utan erinran av det övervägande antalet remissinstanser mennågra av dem, nämligen hyresrådet, , och hyresnämndenför , framför erinringar mot förslaget. Sålunda anför t.ex. hyresnämnden att det visserligen är, som kommittén anfört, önskvärt atthyresnämnd kan förstärkas med teknisk ledamot i vissa fall men att förslagetsåviit avser expertens ställning och funktion i nämnden är mindre lämpligt. Deärenden för vUkas handläggning och avgörande teknisk sakkunskap kan bliönskvärd är av dispositiv natur. Beslutsunderlaget är därför begränsat tUl vadpartema har tillfört ärendet. Med hänsyn härtill måste det ur parternassynpunkt te sig otillfredsställande att den av nämnden utsedde experten får taså aktiv del i ärendets handläggning som kommittén föreslagit. Risken för attexperten under överläggningen tar fram uppgifter och synpunkter som bordebeaktas endast om parterna fått tillfälle att fraraföra dem är enligthyresnämnden inte obetydlig. I stället bör den tekniske experten förordnas somsakkunnig enligt 40 kap. RB. anför att hyresnämndernas ställningförändras, om den föreslagna lagstiftningen genomförs. Enligt hovrättens meningtorde därför nämnd i sin prövande verksamhet bli att jämstäUa med allmändomstol. 6 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser Kommittén föreslår att de nya bestämmelserna fårträda i kraft under förutsättning att en önskvärd samordningmed andra förestående reformer på det bostadspolitiska och hyresrättsligaområdet inte gör att annan tidpunkt för ikraftträdandet framstår somlämpligare. Kommittén uttalar att det från dess synpunkter inte föreliggernågot hinder mot att den av kommittén förordade reformen läggs tidigare ellersenare än den dag som kommittén har föreslagit. Kommitténkonstaterar att dess förslag rör olika processueUa regler. Det är en allmänprincip att sådana blir tiUämpliga vid ikraftträdandet, om inteannat anges. De av kommittén föreslagna övergångsbestämmelserna har utformatsmot bakgrund av den angivna principen. Kommittén uttalar att målet bör vara attbostadsdorastolen så långt möjligt prövar och avgör tvister som vidikraftträdandet av de nya bestämmelserna ännu inte är slutligt avgjorda. Iöverensstämmelse härmed föreslås till en början alt de nyafullföljdsbeslämmelserna skall ges tilllämpning i sådana fall då ärendetvisserligen har anhängiggjorts vid hyresnämnd före ikraftträdandet men nämndenmeddelar sitt beslut först därefter. Meddelas i stället beslutet föreikraftträdandet, skall äldre bestämmelser enligt förslaget fortfarande ägatillämpning. Kommittén föreslår emellertid att man går ett steg längre. Sålundaföreslås att bostadsdomstolen i princip skall ta över mål som vidikraftträdandet är anhängiga eller därefter raed tUlämpning av den förutbehandlade regeln anhängiggörs hos allmän domstol eller hos hyresrådet. Dennu angivna regeln bör dock begränsas till mål och ärenden som är anhängiga hosfastighetsdomstol eller hos hyresrådet. Ligger målet eller ärendet hos hovrätteller högsta domstolen vid ikraftträdandet, skall enligt förslaget äldrefullföljdsbestämmelser gälla. Vidare föreslås av bl. a. processekonomiska skälatt undantag görs också för mål och ärenden i vilka huvudförhandling ellermotsvarande förhandling har påbörjats vid fastighetsdomstol föreikraftträdandet. Med motsvarande förhandling avser kommittén sådan muntiigförhandling i mål enligt TvL eller BSL vid vilken saken slutbehandlats. Denskyldighet för fastighetsdomstolarna att lämna över vissa mål tillbostadsdomstolen som kommittén har förordat föreslås gälla också för Sveahovrätt i fråga om sådana mål enligt BSL i vilka talan skall fullföljas frånhyresnämnd direkt hos hovrätten. I fråga om processuella beslut av hyresnämnd motvilka talan får föras särskilt föreslår kommittén att de nyafullföljdsbestämmelserna skall tillämpas, om beslutet meddelas efterikraftträdandet, medan de nuvarande bestämmelserna skaU tUlämpas i fråga ombeslut som har meddelats . Däremot bör enligt kommitténs meningöverprövningen av sådana processuella beslut inte flyttas över på bostadsdomstoleni de fall frågan är eller blir anhängiggjord hos allmän domstol efterikraftträdandet. I den mån en processuell fråga i hyresregleringsärende ellerärende enligt bristortlagen vid ikraftträdandet är anhängig hos statenshyresråd skall enligt förslaget prövningen dock ankomma på bostadsdomstolen. De principer för övergången till den nyafullföljds- och instansordningen som kommittén föreslagit har godtagits underremissbehandlingen. De synpunkter på den föreslagna övergångsregleringen somhar framförts rör närmast detaljfrågor, tUl vilka jag återkommer i specialmotiveringen. framhåller att bostadsdomstolen börha organiserats och varit verksam någon tid, innan hyresregleringen avvecklashelt eller till större delen i fråga om det äldre bostadsbeståndet istorstadsregionerna. framför liknande synpunkter. 7 Bostadsdomstolens organisation m. m. Som har nämnts förut (avsnitt 3.2) bör enligtkommittén huvudparten av bestämmelserna om den nya överinstansens organisationlämpligen kunna meddelas i en instruktion för myndigheten. har kommitténansett sig böra avstå från att i detalj gå in på innehållet i en sådaninstruktion och nöjt sig med att ange efter vUka riktlinjer vissa frågorenligt kommitténs mening bör kunna lösas. Kommitténföreslår till en början att juristdomarna i bostadsdomstolen skall, åtminstonei princip, vara heltidsarbelande i domstolen och inneha tjänst vid denna. Detsystem som tillämpas f. n. vid och som innebär attjuristledamöterna i princip innehar ledamotska-pet vid sidan av tjänst, börsåviit gäller de lagfarna ledamöterna således överges. Ges juristdomarnastadigvarande anställning vid domstolen, får de möjlighet att följautvecklingen på bostads- och hyrespolitikens område. De arbetsledande ochadministrativa funktioner som i viss utsträckning kommer att ligga påjuristdomarna torde också förutsätta att de mera kontinuerligt kan ägna sig åt verksarahetenvid domstolen. Kommittén utgår från att tre juristdomare skall ha tjänst viddomstolen. Skulle måltillströmningen tUl domstolen bli raindre än kommittén harräknat med och juristdomarna därför inte kunna beredas full sysselsättning,bör föreskrifter meddelas om skyldighet för dem eller vissa av dem att i likhet med vad som gäller för arrende- ochhyresnämndsordförandena tjänstgöra i annan domstol, när göromålen vidbostadsdomstolen tUlåter det. Kommittén föreslår vidare att en av de lagfarnaledamöterna utses att vara ordförande i domstolen och leda domstolens arbete.Denne bör benämnas president. En av de andra juristdomama föreslås bliförordnad alt vara vice ordförande i domstolen med uppgift att tjänstgöra somordförande i presidentens ställe, inte bara när denne är hindrad att tjänstgörautan också att jämte presidenten tjänstgöra som ordförande, om domstolenbehöver dubbleras. Kommittén framhåller att behovet av lagfarnaledamöter i bostadsdomstolen emellertid inte torde vara tillgodosett genom attett antal fasta domartjänster inrättas vid domstolen. Vid förfaU för ledamot(jäv, sjukdom, semester osv.) måste det enligt kommitténs mening finnas tiU- Domstolen kan också behöva dubbleras. För att sådanasituationer skall kunna mötas föreslår kommittén att ytterligare ett antaldomare förordnas till ledamöter i domstolen. Dessa bör emellertid inte innehatjänst vid domstolen. Förebilden för den föreslagna ordningen anges varasystemet med ersättare för arrende- eller hyresnämndsordförande, vilket systemenligt kommitténs uppfattning har fungerat i stort sett väl. Kommittén utgårfrån att för sådant uppdrag i bostadsdomstolen ersättning bör kunna utgå enligti huvudsak samma normer som gäller för ordförandeersättare i arrende- ellerhyresnämnd. Komraittén framhåller att vid mera långvarigt förfall för ledamotmed tjänst i domstolen vikarie självfallet bör förordnas. Denne bör företrädesviskunna utses bland domare som förordnats att vara ledamot i domstolen utantjänst vid denna. Idetta sammaiUiang framhåller kommittén att man kan bilda sig bara enmycket ungefärlig uppfattning om arbetsunderlaget för bostadsdomstolen ochdärmed behovet av antalet tjänster för juristdomarna. Kommittén har räknat medatt domstolen får pröva sammanlagt omkring 500 mål . Kommittén utgårfrån att utvecklingen följs med uppmärksamhet. Skulle det visa sig att delagfarna ledamötema utan tjänst i domstolen måste anlitas regelbundet underlängre, sammanhängande tider, bör ytterligare tjänster för lagfama ledamöterinrättas. A andra sidan, anför kommittén, är det viktigt att de domare som fåttförordnande att vara ledamot i domstolen utan tjänst bereds tillfälle attnågorlunda regelbundet tjänstgöra i domstolen. Annars riskerar man de såsmåningom förlora kontakten med domstolens arbete. Avvägningen mellan antaletfasta tjänster för juristdomare och önskemålet om relalivt regelbundentjänstgöring för övriga lagfarna ledamöter är enligt kommittén, svår menkommittén räknar med att frågan kan få en ändamålsenlig lösning, när domstolenhar fungerat någon tid. Kommitténberör härefter frågan om bostadsdomstolen vid behov bör kunna inrättas på tvåeller flera avdelningar eller om arbetet inom domstolen bör fördelas efterandra principer. Enligt kommitténs mening är en formell avdelningsindelninginte lämplig. En sådan indelning kan enligt kommitténs uppfattning lätt ledatill att det inom domstolen uppkommer relativt fasta ledamotsgrupper som kankomma att utbUda sinsemellan olika praxis. En utveckling av det slaget börundvikas. Den önskvärda cirkulationen mellan ledamöterna inom domstolen ärlättare att genomföra, om domstolen inte arbetar på avdelningar. Närdet sedan gäUer bostadsdomstolens sammansättning vid handläggning avadministrativt ärende föreslår kommittén att i plenum, bestående av samtligalagfarna ledamöter med tjänst vid domstolen samt intresserepresentanter, böravgöras viktigare frågor. Som exempel anför komraittén vissa frågor omdomstolens organisation, arbetsordning eller tjänsteföreskrifter, anslagsfrågoroch andra frågor av större ekonomisk betydelseoch förutsatt att uppgifterna delegeras till bostadsdomstolen frågor omföreskrifter m. m. enligt hyresregleringslagen samt andra frågor som domstolenfinner böra hänskjutas tUl plenum. TUl tjänstgöring i domstolen bör medbeaktande av de principer som ligger tUl grund för dess sammansättning ibesvärsmål kallas de intresserepresentanter som presidenten i egenskap avdomstolens chef finner böra delta. Enligt kommitténs mening bör emeUertid iallmänhet på fastighetsägaresidan delta en representant för de enskildafastighetsägarna och en för de allmännyttiga bostadsföretagen. Det innebär enavvikelse i förhåUande tUl vad kommittén föreslagit i fråga om domstolens sammansättningvid prövning av besvärsmål. Ärende som inte skall avgöras i plenum, bör enligtkommittén kunna avgöras av presidenten ensam. Kommittén understryker viklen av attbostadsdomstolen får tUlgång till kvalificerade föredragande i besvärsmålen.Kommittén föreslår att frågan löses på samma sätt som i t. ex. arbetsdomstolen,dvs. genom att yngre hovrättsjurister får fullgöra viss del av tjänstgöringenföre assessorsförordnande som föredragande i bostadsdomstolen. Somhar anförts förut (avsnittet 2.2) föreslår kommittén att bostadsdomstolenskall förläggas till Slockhoim. Tillgängligt statistiskt material visarnämligen att övervägande antalet klander- och besvärsmål i statens hyresrådeller domstol har kommit från hyresnämnderna med gemensamt kansli iStockholm. Då det kan antas att flertalet av intresserepresentanterna kommeratt rekryteras bland personer som i ett eller annat hänseende är knutna tUl deorganisationer på bostadsmarknaden som har sin verksamhet förlagd tillStockholm, är en lokalisering av domstolen till annan ort inte ett realistisktalternativ. har anfört om bostadsdomstolensorganisation m. m. har inte föranlett några allvarligare erinringar underremissbehandlingen utan i stort sett godtagits. I anslutning till förslaget om ersättare för delagfarna ledamötema i domstolen framhåller att systemet med ersättare förordförande i inte alltid fungerat väl. Vissa ersättareanlitas alltför sällan för att kunna hålla uppe sina kunskaper på rättsområdet,medan andra får rycka in i hyres- eller arrendenämnd i sådan utsträckning attde inte kan fuUgöra sin vanliga tjänst. Det bör därför ordnas så att domarebeviljas tjänstledighet från sin tjänst för särskilt uppdrag och få vikarie, omhan tUl följd av uppdraget inte kan sköta alla sina vanliga tjänstegöromål.Med hänsyn till att antalet resor och muntliga förhandlingar torde komma attbli slörre än vad kommittén har antagit måste emellertid enligt hyresnämndenför domstolen åtminstone tiU en början få tillgång tillersättare för de ordinarie ledamö- tema.Antalet ersättare bör dock vara mycket begränsat med hänsyn till kravet pålikformighet i bedömningen och vissa avgörandens prejudikatvärden. Principenbör i stället enligt hyresnämnden vara att antalet fast anställda lagfamaledamöter ökas om och när arbetets behöriga fortgång kräver insats av flera ände tre ledamöter som komraittén har utgått från. Enligt hyresnämnden förMalmöhus län bör i första hand hyresråd anlitas som ersättare för lagfarenledamot i bostadsdomstolen. Det befrämjar snabbheten i förfarandet vidöverprövningen utan alt andra viktiga krav på förfarandet eftersatts.Hyresrådet anser däremot att det, inte minst med tanke på uppkommandejävsituationer, är olämpligt atl anlita hyresråd som ersättare. Med anledning av vad kommittén har anförtbeträffande plenum i bostadsdomstolen framhåller , att domstolen tordekomma att tillhöra förvaltningsområdet för den blivande centralaförvaltningsmyndigheten för domstolsväsendet. Detta torde medföra att en delav de administrativa frågor som kommittén anser böra avgöras i plenum ibostadsdomstolen kommer att avgöras av den centrala förvaltningsmyndigheten,sedan denna har inrättats . viU vidare ifrågasätta om inteavsevärda administrativa fördelar skulle vinnas, om man visserligen låterbostadsdomstolen, som kommer att få ganska liten personalstyrka, vara enfristående myndighet men ändå på motsvarande sätt som har skett i fråga omrättshjälpsnämndema kanslimässigt knyter domstolen tUl en annan myndighet,exempelvis . Hovrätten skulle i så fall kunna svara bl. a. förvikariepersonal och vissa personaladministrativa göromål. Samtliga remissinstanser biträder eller lämnar utanerinran förslaget att bostadsdomstolen förläggs till . Fleraremissinstanser, däribland fastighetsägareförbundet understryker attbostadsdomstolen måste få sammanträda utanför kansliorten. Enligt förbundetsmening bör en uttrycklig bestämmelse härom tas upp i den särskilda lag sora avsesinnehålla de grundläggande bestämmelsema om domstolen och förfarandet viddenna. understryker vikten av attöverinstansen får kvalificerade föredragande och tillstyrker kommitténslösning av frågan. erinrar om att det enligt dessinstruktion åligger rådet att bl. a. handha vissa centrala administrativauppgifter för hyresnämndsorganisationen. Vid fullgörandet av dessa har sedanflera år samråd ägt rum med partsorganisationemas representanter i hyresrådet.Erfarenheterna av detta samråd är mycket goda. I blankettfrågor har samrådetbidragit till framtagande av blanketter som förenklat administrationen såvälhos hyresnämnderna som hos organisationema. Betydelsen av samråd medpartsorganisationerna kommer att kvarstå. Det är därför enligt hyresrådetlämpligt att rådets centrala administtativa uppgifter överförs påbostadsdomstolen. Denna synes mera lämpad att handlägga dessa frågorän den blivande centrala förvaltningsmyndigheten för domstolsväsendet. 8.1Instans- och fullföljdsordningen m. m. reform av hyreslagstiftningen innebarmånga viktiga nyheter av både praktisk och principiell betydelse. Det kan härvara tillräckligt att erinra om införandet av det direkta besUtningsskyddet förbostadshyresgäster och systemet med bruksvärdehyror samt inrättandet av destatliga hyresnämnderna. Därefter har vid skilda tillfällen ändringar företagitsi den hyresrättsliga lagstiftningen. a. infördes genora reformmöjlighet för bostadshyresgäst att med bibehållet besittningsskydd säga uppavtalet för ändring av hyresvillkoren. 1974:150 föreslås ytterligareändringar i hyreslagstiftningen. a. framläggs i nämnda proposition förslag som delvis rör endast vissa komrauner om bl. a. förstärkt inflytande förhyresgästerna vid ombyggnad och om rätt för hyresgäst att utföra arbeten ilägenheten. Vidare föreslås vissa ändringar i bruksvärdereglerna. I detta lagstiftningsärende behandlas frågan ominrättandet av en central överinstans för samtliga de hyresärenden som f. n.behandlas av hyresnämnd och som kan komma att behandlas av hyresnämnd efter ettgenomförande av förslagen i prop. När de nuvarande hyresnämnderna inrättades år 1968underströk dåvarande chefen för betydelsen av atthyresmarknaden tillfördes en kvalificerad, statlig nämndorganisation som irelativt obundna former kunde vara verksam för att bUägga hyrestvister, innande drogs inför domstol. Stor vikt lades vid att hyrestvisterna ofta kräver ettrelativt snabbt avgörande. Betydelse tiUmättes också kostnadssynpunkten. Utan tvivel har det av handläggningsregler tämligenobundna hyresnämndsförfarandet lett till att hyrestvisterna i första instanshar kunnat lösas förhållandevis enkelt, snabbt och billigt. Som regel har ocksåparterna godtagit hyresnämndernas avgöranden.