prop · FX0332 · 1974-12-31 00:00:00 — Styrelsen finner dét i stället lämpligt all såsom i den finskagruvlagen låta utmålets storlek avpassas efter fyndigheten. Om man är obundenav en bestämmelse om maximiareal, ökar också möjligheterna alt anpassa ulmålettUl gällande fastighetsgränser och andra förhållanden. Ettpar remissinstanser har ifrågasatt om inle utmals maximiareal bör bestämmas tUl100 hektar. Fleraremissinstanser avstyrker eller ullalar tveksamhet i fråga om förslaget allinföra en skyddszon omkring utmål. Somjag förut har nämnt skall utmål f. n. enligl huvudregeln avpassas efter fyndighetenssannolika sträckning och gravdriftens behov. Bestämmelsen om maximiarealinnebär formeUt sett en avsevärd modifiering av huvudregeln. I praktiken synesemellertid bestämmelsen ha en ganska ringa betydelse när det gäller allbegränsa områden som utmålsläggs. Om hela del malmförande området inte rymsinom maximiarealen, brukar nämligen erforderligt antal utmål läggas ul i eltsammanhängande fäll med ledning av vad som är känt om fyndighetens sträckningm. Så har skett i ett stort antal fall. Bestämmelsen om maximiareal tordesåledes i och för sig inte ha hindrat en ändamålsenlig utmålsläggning. Enuppdelning av en fyndighet på flera utmål är emellertid i regel geologiskt ochbrylningstekniskt omotiverad. Den ökar vidare både myndigheternas och gruvägarnasarbete med aminislra-lion och kontroll. Ävenom maximiarealen höjs på sätt utredningen föreslagit blir en uppdelning avstörre malmförande områden i flera utmål troligen behövlig i åtskiUiga fall.Del kan nämnas alt av de utmålsenheler där arbete bedrevs åren 19551964 översteg . 1974: 32 118 delarealenför dessa utmålsenheler var . Ett genomförande av utredningensförslag medför visserligen att en bättre anpassning erhålls tUl den modernagravbrytningens krav. De nackdelar som är förenade med en maximiareal kommeremeUertid alt i viss utsträckning kvarstå oförändrade. Om gränsen för högstatUlåtna areal, såsom föreslagits vid remissbehandlingen, höjs till exempelvis100 hektar kommer å andra sidan en bestämmelse i ämnet alt förlora i detnärmaste all betydelse. Somskäl för en bestämmelse om maximiareal har i huvudsak anförts att en sådan ärägnad att ge viss stadga åt bergmästamas praxis. En bestämmelse om maximiarealtorde knappast ha annat än margineU betydelse i detta hänseende och jag anseratt nämnda skäl i varje fall inte har sådan tyngd att det bör få varalavgörande. Behovet av stadga i praxis vid utmålsläggning bör enligt min meningtiUgodoses på annat sätt än genom en regel om största tillåtna areal. Jag fårhär hänvisa till vad jag har anfört i det föregående om förutsättningarna föratt få utmål. Medhänsyn till det sagda har jag kommit till uppfattningen all den nya gravlageninte bör innehålla någon bestämmelse om utmals maxi-miareal.Inte heller kanbestämmelser om att utmål skall ha viss form anses motiverade. Avgörande förutmals storlek och form bör i främsta nmimel vara fyndighetens sträckning ochgruvdriftens behov. Även andra omständigheter bör i viss utsträckning kunna beaktas.Hinder bör således inte möta att närliggande fyndigheler när så befinnslämpligt får gemensamt utmål. Utmålets gränser bör vidare i viss utsträckningkunna anpassas till gäUande fastighetsgränser och andra liknande förhåUanden.Med hänsyn till behovet av att lätt kunna mäta in och markera gränsema torde dei regel böra dras som räta linjer. Antalet hörnpunkter bör begränsas. Även nunämnda omständigheter bör kunna medföra jämkningar i utmals storlek och form. Dettorde inte vara möjligt eller lämphgt att i lagtext ange alla de omständigheterutöver fyndighetens sträckning och gruvdriftens behov tUl vUka hänsyn bör tasvid bestämmandet av ulmåls storlek och form. Jag föreslår att bestämmelsenutformas så, att utmål skall ha den storlek och utfomming som med hänsyn lUlfyndighetens sträckning, gruvdriftens behov och övriga omständigheter ärlämplig. JagvUl framhåUa att avsikten med den lösning jag förordar inte är attutmålsläggningen skall ske efter i sak andra principer än utredningenföreslagit. Skillnaden beslår huvudsakligen däri att med mitt förslagdubblering av utmål inle i något fall blir nödvändig. I övrigt kommer de bådaförslagen i allmänhet alt leda lUl i stort sett samma resultat. Vad jagförordar öppnar dock större möjligheter att när det gäller detaljutformningenlägga utmål efter vad som i del särskilda fallet är mest lämpligt ochpraktiskt. Genom mitt förslag skapas förut- sättningaratt i ökad utsträckning täcka in en fyndighets donlägiga fortsättning pådjupet liksom att genom utmålsläggningen över huvud skydda den malm som kan tasul vid exploatering av en huvudfyndighet. Något behov att därutöver ställa uppsärskilda regler om en skyddszon kring ulmålen anser jag inle föreligga. F.n. gäller att utmål kan behållas av innehavaren under obegränsad lid ulan annanuppoffring än erläggande av en försvarsavgifl om . per hektar och år.Möjligheten all låta utmål "vila" utnyttjas i stor utsträckning.Endast en mindre del av samtliga utmål är under bearbetning. Undersökningarsom utredningen har utfört visar att under senare lid i genomsnitt endastomkring av landets samtliga cirka 5 000 utmål varit under brytning medanca vUal. Räknas utmål som ingår i sammanhängande utmålsfält där brytningförekommer som "aktiva", sjunker procenttalet för vilande utmål tillca 70. Skälen lUl att utmål vilarkan vara av ohka slag. Huvudsakligen sammanhänger förhåUandet med attgruvföretagen har behov av alt reservera malm för lång lid framåt. Utredningenanför härom bl. a. alt gruvföretagen med hänsyn till gravhanleringenslångsikliga karaktär bör ha möjlighet att inom rimliga gränser reservera malmför att kunna la upp undersökning och bearbetning av fyndigheterna när delbefinns mest lämpligt från skilda synpunkter. Av betydelse är härvid bl. a.hänsyn tiU optimalt utnyttjande av företagels prospekterings-organisation,inslrumentleknikens utveckling, malmkonjunkluren och växlingar i efterfrågan påolika malmsorler saml behovet av malm till egna förädlingsverk och sådana verksförnyelse och vidareutveckling. Såvitt utredningen har kunnat finna disponerasdel nuvarande utmålsbeståndel till betydande del på detta sätt. Det finnsemellertid ett antal äldre utmål som inle utnyttjats under mycket lång lid ochsom innehavarna behåller utan synbar avsikt all undersökaeller bearbeta och utan att utmålen över huvud har något påvisbart värde fördem. Utredningen finner del mindre väl förenligt med gruvlagstiftningens syftealt gruvrättigheter kan bibehållas under obegränsad lid utan annan prestationän erläggande av en förhållandevis låg försvarsavgifl och föreslår att enordning införs som gör ulmåls-rältighetemas bestånd beroendeav all de utnyttjas på ett sätt som gagnar gruvnäringen och samhället. Efterövervägande av ohka alternativ som alla syftat till en tidsbegränsning av utmålsom inte längre utnyttjas på angivna sätt har utredningen stannat för enlösning av i huvudsak följande innebörd. Utmål bevUjas för en tidav . På ansökan av gruvinnehavaren får kommerskollegium förlänga utmåletsgUtighetstid med högst i sänder. Har sökanden under någon del av utmåletslöpande giltighetstid bedrivit regelbunden gruvbrytning inom del ifrågavarandeulmålsfältel, skall förlängning beviljas med . 1974: 32 120 såbevUjas, om sökanden under gUtighetstiden genomfört undersökningsarbete avstörre omfattnmg inom utmålsfältet eUer där utfört omfattandetillredningsarbeten eller anläggningar för upptagande av gruvdrift. I annatfall skall frågan om förlängning prövas med hänsyn till det allmännas intresseav att främja ett ändamålsenligt utnyttjande av landets mineraltillgångar.Härvid skall särskUt beaktas å ena sidan, om andra än gravrnnehavaren kan antasvara beredda ätt undersöka eller bearbeta fyndigheten, och å andra sidanfyndighetens värde såsom reserv för gravinnehavaren tillhörigt förädlingsverkeller gravföretag samt de kostnader denne nedlagt på utmålet ellerutmålsfältet. Förhandsbesked skall kunna erhållas huruvida planeradeundersökningsarbeten m. m. är tillräckligt omfattande för alt kvalificera tillautomatisk förlängning. Förslagetom tidsbegränsning av utmals giltighet tillstyrks av flertaletremissinstanser. Endast en remissinstans avstyrker helt utredningens förslag.Från några håll anförs att den föreslagna lidsperioden är för kort medhänsyn tiU att gruvföretagen arbetar med långa tidsperspektiv. Frågani vad mån det nuvarande utmålsbeståndet disponeras på ett sätt som hämmarprospekleringen eller medför påtagliga olägenheter från samhäUsekonomisksynpunkt har blivit föremål för skilda bedömningar såväl inom utredningen sombland remissinstansema. Klart synes i varje fall vara att det inte i någonstörre utsträckning förekommer all utmål disponeras på ett sätt som inte ärgodtagbart från allmän synpunkt. Frågan i vilken omfattnuig utmål bibehållsutan att några rationella skäl kan åberopas härför torde emellertid kunna lämnasdärhän. Del avgörande är enligt min mening att den nuvarande gruvlagen integer några möjligheter alt ingripa om utmål utnyttjas på delta sätt. har anfört finns del med den snabba utveckling som äger rum påskilda områden anledning räkna med möjligheten att utmål, som inte bearbetatspå lång lid och som bibehålls utan att ha något påvisbart värde förinnehavaren, kan komma all tilldra sig intresse , t. ex. i sambandmed ny teknik eller uppkommet intresse för andra än som föranlettutmålsläggningen. Utredningen har vidare pekat på alt inmutningssystemel gördet möjligt för enskilda att inneha utmål i rent spekulativt syfte. Detta ärinte tillfredsställande. Jag ansluter mig således till uppfattningen alt delinle är rimligt att utmål kan vila utan alt anledningendärtUl kan göras till föremål för en objektiv prövning. Det förslag tillordning för prövningen som utredningen har lagt fram kan jag i allt väsentligtgodta. En betydelsefull faktor vid utformningen av dessa bestämmelser måste sompåpekats vid remissbehandlingen vara griivnäringens berättigade intresse avtrygghet i den långsikliga planeringen. Viktigt är bl. a. att gruvföretagen harmöjlighet all inom rimliga gränser reser- 1974: 32 121 veramalm fÖr att kunna la upp undersökning och bearbetning av fyndigheterna vid enfrån skUda synpunkter lämphg tid. Jag kan mte finna annat än attuttedningsförslaget även från dessa synpunkter innebär en rimlig avvägning. 14,5Samäganderätt till gruva Gravlagensbestämmelser om samäganderäll i gruva är utformade för att reglera samdriftenmellan delägarna och därvid stimulera till aktivitet. Dessa bestämmelser harnumera betydelse framför aUt när det gäller förhållandet mellan staten såsominnehavare av kronoandel och inmutaren. Bestämmelserna iimebär bl. a. altdelägarna skall utse en gruvföreståndare för gruvans förvaltning. Dennekan från delägarna fordra in de tillskott som behövs för erläggande avförsvars-avgift och iakttagande av vissa föreskrifter. Dessa regler kan i motsatstUl övriga samäganderältsregler inle sättas ur kraft genom överenskommelsemellan delägarna. Övriga bestämmelser behandlar bl. a. stämma med delägarnaoch omröstning på stämma och reglerar bl. a. det fall all oenighet föreliggerom brytningens omfattning. I sådant fall har som nämnts delägare som inneharminst hälften i gruvan s. k. brytningsvilsord och kan därigenom få lUl stånden mer omfattande brytning än övriga delägare vUl ha. De som påkallat denstörre brytningen är dock skyldiga alt ensamma betala merkostnaden för dennamen får å andra sidan ensamrätt till den del av malmen som svarar mot merkostnaden.Bestämmelserna om brytningsvilsord är tUlämpliga också när delägare mot deövriga delägarnas önskemål vill börja brytning el-er företa arbete förundersökning av fyndighet. mening bör regler övervägas som främjar aktivitet från såvälstatens som inmutarens sida. En sådan åtgärd är ordningen att statenautomatiskt inträder som delägare vid utmålsläggningen. För alt ytterligarestimulera delägarna till aktivitet föreslår utredningen att varje delägare isamägt utmål skall kunna påfordra att få del av resultat avundersökningsarbeten som annan delägare utfört på utmålet. Även passiv delägareskall således få rätt att ta del av undersökningsresultatet. Denna rällföreslås bli förbunden med skyldighet för passiv delägare att, om han sedermeralar aktiv del i gruvföretaget, efter sin andel ersätta kostnaderna för sådanaefter utmålsförrättningen utförda undersökningsarbeten som är nödiga ellernyttiga för fortsatt undersökning eller gravdrift. kan åtskilliga omständigheter åberopas för en allmän revision avbestämmelserna om samäganderäll liksom av reglerna om kronoandel. Till förmånför en reform har anförts bl. a. all de nuvarande reglema i alltför hög gradär ägnade att främja passivitet. Om en delägare vill sätta i gång enkostnadskrävande gruvundersökning, kan 1974: 32 122 denandre delägaren avvakta resultatet av arbetet och sedan begära alt få delta ibrytning mot erläggande av viss begränsad ersättning för an-läggnmgskostnaderm. m. men utan skyldighet att utge kompensation för den risk den aktive tagitgenom gravundersökningen. Inom utredningen har diskuterats olika altemativ försådan jämkning av samäganderättsreglerna att de i högre grad än f. n. tvingardelägare alt, när ett större arbete aktualiseras, la ställning till frågan omdellagande i företagel. Utredningen har emellertid stannat för all föreslå överflyttningav reglerna tUl den nya gruvlagen ulan andra sakliga ändringar än de nyssnämnda. Utredningen har härvid anfört bl. a. följande. Samäganderättsreglernahar betydelse främst när del gäller förhållandel meUan staten såsom innehavareav kronoandel och inmutaren. Erfarenheter av samdrift mellan staten och annandelägare saknas helt. Hur samäganderättsreglerna i sin nuvarande utformningtjänat syftet att fixera utgångspunkten för förhandlingar har väsentligenprövats bara i samband med utarrendering av kronoandelar. Ändringar av reglernai de olika riktningar som diskuterats skiUle allvarligt kunna rubba balansenmellan delägarna på ett sätt som knappast kan överblickas utan omsorgsfullaundersökningar grundade på konkreta erfarenheter. Något påtagligt behov av ennyreglering på området synes knappast ha gjort sig gällande. Alt skapaeffektiva regler för beslutsfattandet i sammanslutning vari två parter har delmed hälften vardera är i och för sig ett svårlöst problem som fordrar ingåendeassociationsrältsliga överväganden. Mot bakgrund av det anförda harutredningen ansett alt frågan om en eventuell genomgripande revision av krono-och samäganderättsreglerna bör anstå tUls vidare och bli beroende i förstahand på de erfarenheter som kan vinnas vid den mera aktiva politik beträffandeutnyttjandet av kronoandelsinstitutet som utredningen förutsätter skaU kommatill stånd. Vidremissbehandlingen har från några håll anförts alt de nuvarande reglerna ialltför hög grad främjar en passiv delägare. Den av utredningen föreslagnaskyldigheten för delägare i utmål all tillhandahålla resultaten av utfördaarbeten anses innebära alt den passive delägaren gynnas ytterligare. I ställetförordas en förstärkning av den aktive delägarens ställning t. ex. genom attden passive vid någol äventyr tvingas alt ta ställning till frågan omdeltagande i gruvrörelsen inom skälig lid eller genom att den aktive fårersättning inle bara för nedlagt arbete ulan också för sitt risklagande. och vissa remissinstanser framhållit kan vissa erinringar riktasmol de gällande samäganderättsreglerna. Utredningen har emellertid anförtvägande skäl mot att en mera genomgripande revision av bestämmelserna nu börske. De jämkningar utredningen föreslagit är av begränsad betydelse. Farhågornaför att de skulle verka hämmande på delägarnas intresse för aktivitet på ettutmål synes mig överdrivna. 1974: 32 123 Självklartinnebär möjligheten alt ulan omedelbar kostnad få ta del av annan delägaresundersökningar en favör för en passiv delägare. Skyldigheten att tUlhandahållaundersökningsresultat uppvägs emellertid åtminstone i viss mån av denföreslagna rätlen för undersökaren att få ersättning för undersökningsarbetet,om motparten vill delta i arbetet på utmålet. I denna del innebär förslagel enförbättring av den aktives ställning genom att den upprätthållnaprincipen all inmutaren har att bära alla undersökningskoslnader frångås. har påpekat ligger det också en betydande fördel för en aktivdelägare däri all han utan ersättning får tillgodogöra sig en passiv delägaresandel i gruvan. Jag ansluter mig för min del till uttedningens bedömning altden föreslagna ordningen inle innebär någon rabbning av betydelse för balansenmeUan delägama. På grand härav och då utrednuigens förslag även i övrigt syneslämpligt föreslår jag all det genomförs. 14,6Inlösen av gruvrätt Avundersökningar som utredningen har utfört framgår att del i Bergslagenförekommer elt inle obetydligt antal fall där närbelägna utmål är uppsplittradepå flera innehavare så att ett rationellt utnyttjande av fyndigheterna knappastkan komma tiU stånd utan samverkan i någon form mellan ägarna. Viss splittringförekommer även beträffande vissa grafilfyndigheter i . finns det knappast anledning anta annat än alt erforderligsamverkan i flertalet fall skulle komma till stånd, om enhetlig brytnmg bedömsbli lönsam. I fråga om nytillkomna utmål visar erfarenheten alt gruvföretagenär angelägna om alt genom inmutning och utmålsläggning skydda mineraltillgångari hu-vudfyndighelens omgivning. Utredningen bedömer del därför vara ringa riskför att nytillkommande utmål skall medföra splittring som försvårar ettrationellt tillgodogörande av mineralfyndigheler. Däremot anser utredningen delinte uteslutet all för exploatering nödvändigt samgående beträffande äldreutmål omöjhggörs genom motstånd från någon utmålsägare eller att nya utmåltillkommer som vållar skadlig splittring. Den snabba tekniska utvecklingen görvidare all fyndigheter, som i dagens läge inte med fördel kan tillgodogöras ienhetlig drift, kan böra brytas med utnyttjande av gemensamma gruv-och malmbehandlingsanläggningar. Utredningenföreslår mot bakgrund av det anförda att regler införs som gör det möjligt alltvångsvis föra samman ulmålsrältigheter avseende samma fyndighet ellernärliggande fyndigheler. Efter en genomgång av olika tänkbara vägar för ensådan lagstiftning har utredningen kommit tUl uppfattningen alt frågan börlösas genom regler om inlösen av utmål i arronderingssyfle. Utredningensförslag tar sikte på del fall att närbelägna utmål är i olika innehavares hand.I sådant fall skall Kimgl.Maj:t, om ett gemensamt utnyttjande av utmålen innebär väsentlig teknisk ochekonomisk fördel, kunna ge den som innehar mmst hälften i elt av utmålen rättatt lösa in ett eUer flera av de övriga utmålen med vad därtUl hör eUerdelägares andel i sådant utrhål. Det föraisätts vidare att åtgärden är tillgagn från allmän synpunkt och nödvändig för alt få tUl stånd ändamålsenligbrytning. Inlösen skall dock inle få ske av utmål som är föremål förregelbunden gravbrytning eller ingår i utmålsfält där utmålets innehavarebedriver sådant arbete. Om flera vill lösa utmål, skall enligt förslagetföreträde ges åt den som bedöms ha de bästa föratsättningama att idka gravdriftpå platsen. Flertaletremissinstanser redovisar en positiv inställning till förslagel. Endast i ettpar yttranden avstyrks det helt. En remissinstans föreslår all bestämmelsemaendast skall gälla utmål i vUka kronoandel inte förekommer. Tvåremissinstanser uttalar sig fÖr alt reglerna utformas så, all begäran ominlösen skall omfattas av samtliga delägare i del utmål till vars förmåninlösen söks. Underde senaste årtiondena har en betydande strukturomvandling ägt ram inom detsvenska näringslivet. Denna omvandling har berört även gravindustrin.Gravnäringens andel av den totala industrisyssel-sällningen reducerades från1,tiU . minskade antalet anställdainom gruvindustrin med omkring 4 400 personer. De påfrestningar soniomvandlingen medfört för gruvföretagen har de sökt möta genom bl. a. byten, köpoch legoavtal i fråga om gruvrätter. Några allvarliga missförhållanden som harsin grund i splittring av rätlen tiU närliggande fyndigheter synes inte föreligga.Utvecklingen går mot en alltmer mekaniserad gruvbrytningsteknik och en längredriven bearbetning av vid gruvan. Detta medför krav på ytterligarecentralisering och fortsall strukturförändring av branschen. Den tidigareutvecklingen ger anledning tUl anlagande att branschen skall förmå attbemästra även de svårigheter som härvid kan uppstå. Det finns såledesanledning förmoda all samverkan skall komma till stånd genom frivilligaöverenskommelser i flertalet fall när det är tekniskt och ekonomisktfördelaktigt. För utredningen har dock påvisats fall där ulmålshavaresinställning varit tUl hinder för upptagande av rationellt undersökningsarbete.Jag har för min del i likhet med utredningen och det övervägande antaletremissinstanser kommit till slutsal-sen att en möjlighet alt i vissa falltvångsvis sammanföra gruvrättigheter kan behövas för alt främjastrakturrationahseringen inom gruvnäringen. Del är min uppfattning alt ettinlöseninslilul kommer att få sin största betydelse genom att stimulera tillsamarbelsavlal eller överenskommelser av olika slag varigenom syftet med denförordade lagstiftningen frivilligt tUlgodoses. Sådana åtgärder är allmäntsett till gagn för näringen. Enligt min mening finns det inle anledning att troall ett införande av regler om inlösen i aronderingssyfle skapar sådanosäkerhet för gruvfö- 1974: 32 125 retagenatt investeringsverksamheten inom gruvnäringen hämmas. Jag föreslår således attbestämmelser om inlösen av utmål i arronderingssyfle införs. Vadbettäffar utformningen av bestämmelserna vill jag anföra följande. Somframgått av vad jag förut anfört har den som uinehar minst hälften i en gravabrytningsvilsord och kan, även om övriga delägare inle vUl det, påbörja eUerutöka brytning inom elt utmål. Reglerna om brylningsvitsord bör somutredningen har föreslagit föras över till den nya lagen. Jag finner detnaturligt alt den som har sådant vitsord också får rätt att ta initiativ tillinlösen i arronderingssyfle. Ett krav på alt begäran om inlösen skall omfattasav samtliga delägare i det utmål till vars förmån inlösen söks skulle kunnaleda tiU alt inlösen inle kommer till stånd av formella skäl, trots att i sakklara föratsättningar härför föreligger. Enligt min mening bör således krav påenighet bland delägarna inte uppställas som vUlkor för inlösen. I de utmål som omfattas avkronoandel har staten möjlighet att få till stånd undersökning eller gruvdriftantingen genom alt själv träda in eller genom att upplåta andelen tUlinttesserat företag. Vid splittrade ägarförhållanden kan staten med begagnandeav kronoandelarna i närliggande utmål antingen själv la upp enhetiig gravdrifleller arrendera ut andelarna åt elt och samma företag i och för enhetligtutnyttjande. Utredningen har likväl inle funnit anledning att från inlösenundanta vare sig kronoandel eller utmål i vUkel kronoandel finns. Jag finnerinle skäl att frångå utredningens bedömning genom alt, såsom en remissinstansföreslagit, begränsa bestämmelsernas räckvidd till utmål i vilka kronoandelinte förekommer. Inlösen torde emellertid mera sällan komma i fråga i sådanafall. Somförutsättning för att inlösen skall kunna ske bör som utredningen harföreslagit gälla att ulmålen ligger nära varandra och alt ett gemensamtutnyttjande innebär väsentlig teknisk och ekonomisk fördel vid tillgodogörandeav fyndigheterna. Vidare bör det krävas att del är ett väsentligt inttessefrån allmän synpunkt att ett gemensamt utnyttjande av utmålen kommer tUl stånd. Somframgår av det föregående skall enligt utredningens förslag inlösen inle fåske av utmål som är föremål för regelburiden gruvbrytning eller ingår iutmålsfält där utmålets irmehavare bedriver sådant arbete.