prop · FX03150 · 1974-12-31 00:00:00 — Även om mindre företag antas ha relativt begränsade möjligheter attinvestera i mark blir alltså - genom det stora antalet sådana företag - såvälderas samlade investeringar i mark som deras markinnehav betydande. Utredningen övergår därefier till att diskuteravilka villkor som i b o s t a d s 1 å n e s a m m a n h a n g kan uppställasbeträffande marken. Innan mark får användas för tätbebyggelse måste denplanläggas i enlighet med byggnadslagstifiningen. Kommunen hardärvid befogenhetatt bestämma var och hur tätbebyggelse får äga rum. Men när detaljplan välfastställts för ett område har markägaren rätt att förverkliga den i planenangivna byggnadsrälten.Markägaren bestämmer formerna och villkoren för byggandet. Härigenom fårenligl ulredningen markägaren etl avgörande infiytande över byggprocessen.Marken och äganderätten till marken intar därför en central plals idiskussionen om konkurrens i bostadsbyggande. Markägarens ställning i byggprocessen ger förelaginom byggbranschen starka motiv för förvärv av mark där tätbebyggelse kanförväntas. Speciellt gäller detta producerande företag som genom att äga markkan säkra en viss framtida verksamhet antingen genom att bebygga den egnamarken eller genom att förbehålla sig bygguppdrag i samband med försäljning avmarken till kommunen eller något byggherreföretag. Enligt ulredningen ärbyggintressenternas markinnehav i vissa kommuner sä omfattande att de kan sägasha etl lokall markmonopol. Utredningenanser atl med den starka ställning som markägaren har genombyggnadslagstiftningen del från allmän synpunkt medför betydande olägenheteratt byggintressenter äger mark. I olika sammanhang har framhållits riskerna föratl en markägare påverkar bebyggelseplaneringen på ett från samhällets synpunktovidkommande sätt. Är markägaren ell företag inom byggbranschen, ökar riskernaför sådan påverkan, efiersom motiven och resurserna för påverkan kanförutsättas vara större. 1 betydligt mindre utsträckning har enligt utredningenhittills konsekvenserna av bygginires-senters markinnehav för konkurrensen ibyggandet uppmärksammats. Eftersom markägaren bestämmer formerna och villkorenför byggandet kan följderna av all ett företag med intressen i produktions-eller materialledet äger marken förutsättas bli atl produktionen avskärmas frånkonkurrens, vilkel innebärati effektivitetskontrollen försämras. Dessutomminskar den andel av totalproduktionen som sker under konkurrens. Företag somkonkurrerar med andra medel än innehav av mark får härigenom en mindre volymalt tävla om. Utredningen framhåller atl del inte är möjligt altmed enbari de bestämmelser i fråga om upphandlingsförfarandet som utredningenföreslår eliminera nackdelarna med bygginiressenters markinnehav. Man kanvisserligen föreskriva hur upphandlingen skall gå till, men man kan inte styrabyggherrens val av anbud. Risken för att en markägare med intressen iproduktions- eller malerialledet brister i objektivitet vid prövningen av anbudär därför uppenbar. Men även om markägaren lojalt tillämpar bestämmelserna,leder upphandlingsregler av denna typ lill effekiiv konkurrens endast ompresumtiva anbudsgivare verkligen irorait reglerna kommeratl lillämpasobjektivt. Det är enligt utredningens mening inle möjligt all bygga upp ensådan tilltro till korrekt upphandling, om marken kontrolleras av företag medintressen i produktions- eller materialledet. Det är därför nödvändigt attneutralisera dessa företags inflytande över tätbebyggelsemarken. Endast ommarken ägs av någon som kan förutsättas ha en positiv vilja all utnyttjamarknadens konkurrensmöjligheter skapas förutsättningar för en effekiivkonkurrens i bostadsbyggandel. Eu sätt att åsladkomma detta är enligt utredningenatl låta kommunerna förmedla marken. Om marken skall kunna elimineras som enfaktor som hindrar effektiv konkurrens måste emellerlid all mark förbostadsändamål förmedlas av kommunen, Enligl de kommunalabosladsbyggnadsprogrammen tillhandahåller kommunerna f n, mark för ca 75 96 avnyproduktionen av bostäder (första programåret). Kommunerna måste därför ökasina markförvärv så att de inle bara har dominerande inflytande över byggmarkutan behärskar all den mark som erfordras för bostadsproduktion. För atl kravet på konkurrens i byggandet ochönskemålei om låga markpriser skall kunna tillgodoses måste således en ordninginföras som gör att markförvärv inle blir attraktiva för byggintressenterMarken måsle med andra ord neutraliseras som konkurrensfaktor ibostadsbyggandel. Ulredningen har funnit alt detta till väsentlig del kanuppnås genom att som villkor för statligt bostadslån ställa krav på alt markenförmedlas av kommunen, m a r k v i 11 k o r e i. Därmed förslås all kommunenskall ha såll marken eller upplåtit den med tomträtt till den blivandebyggherren för genomförande av det projekt för vilkel bostadslån söks. Syftet med markvillkorel är atl säkra konkurrens ibyggandet genom att eliminera byggintressentens möjligheter all via egetmarkinnehav påverka fördelningen av produklionsuppdragen. Därvid åsyftas iförsta hand företag med intressen i produktions- och materialledet. Med hänsynhärtill kan del förefalla rimligl atl undanta byggherreföretag som saknarsådana intressen. Etl sådant undantag är emellertid enliglbyggkonkurrensuiredningen svårt atl avgränsa. Vidare kan företag som inleomfattas av etl markvillkor dras in i förhandlingar med andra företag ommarkförvärv. Byggherrefö-retageis förhandlingsposition skulle vid sådanaförhandlingar vara svag, varför det inte kan uteslutas all motpartensmarkinnehav skulle komma atl spela en väsentlig roll förförhandlingsresultatet. Om vissa byggherreföretag undantas frånmarkvillkoret, kommer dessa att ha intresse av atl köpa mark. Förutom berördabyggherreföretag kan också andra företag eller personer som bedömer del möjligtatt vid en vidareförsäljning uppnå fördelar komma att uppträda som markköpare.Detta kan leda till markspekulation och markprisstegringar Ulredningen föreslårdärför alt endast kommun skall godtas som förmedlare av mark för statligtbelånade bostäder. Med kommun avser ulredningen i första hand borgeriigprimärkommun, landstingskommun, som övertagit vissaprimärkommunala uppgifter på samhällsbyggandets område, jämställer ulredningenmed primärkommun. Övriga landstingskommuners verksamhet påbostadsförsörjningsområdet har begränsad omfattning. Utredningen förutsätteratt denna verksamhet inte kommer all öka nämnvärt och attlandstingskommun som förvärvar mark för samhällsbyggnadsändamål samråder medberörd kommun, Enligl utredningens mening finns det därför ingen anledning attvägra bostadslån då marken ägs eller har ägts av landstingskommun. I vissa kommuner förvaltas den kommunalaexploateringsmarken av etl kommunalt bolag som i regel endast har lill uppgiftad förvärva och förvalta exploateringsmark. Under förutsättning atl bolaget ärhelkommunalt kan det ses sorn en utlöpare av den kommunala förvaltningen.Utredningen anser därför atl det inte finns anledning alt i sammanhanget göranågon skillnad meUan ett sådant bolag och kommun. Sammanfattningsvis föreslår ulredningen att somvillkor för bostadslån skall gälla att marken av kommun eller landstingskommuneller av kommun/landstingskommun helägt bolag, som enbari har till uppgifi altförvärva och förvalta mark, skall ha sålts eller upplåtits med tomträtttill den blivande byggherren för genomförande av det projekt för vilkelbostadslån söks. Enligt Ulredningen kan markvillkoret inte ansesvara uppfyllt, om kommunen har förvärvat marken med bivillkor om vem som skallbebygga marken, leverera material e. d. Markvillkoret ärenligt utredningens mening enmycket viktig förutsättning för effektiv konkurrens i det statligt belånadebosladsbyggandet. Vid sidan härav kan emellertid markvillkoret få flerapositiva effekter. har inom byggsektorn fieravertikalt integrerade löre-tagskedjor bildats. I dessa kedjor ingår ävenmarkanskaffande företag och bankintressen. De markanskaffande företagenspelaren strategisk roll i sammanhanget eftersom ett markinnehav ger möjlighetför övriga företag i kedjan att bedriva en verksamhet som i väsentlig grad äravskärmad från konkurrens. Genom markvillkoret försvinner denna möjlighet lillkonkurrensavskärmning anser utredningen. Den första länken i kedjan avlägsnas. Statsmakterna har rekommenderat kommunerna attbygga upp en så god markberedskap alt mark är säkerställd för minst tio årsbyggande. Genomförs mark villkoret kommer kommunernas ställning på detmarkpolitiska området att stärkas. Byggföretagens motiv för markförvärv kommeratt försvagas avsevärt. -Sådana förvärv torde därför i huvudsak komma attupphöra. Detta gäller i varje fall inom exploateringsområden därrörutsällningarna för atl finansiera byggandet ulan statliga lån är små.Tidsperspektivet för kommunala markförvärv bör därför enligt utredningen kunnaminskas från lill sex ä alla år Om så sker kommer de räntekostnader sombelastar bostadsbyggandet att minska. Ulredningen anseratl markförvärven i slorutsträckning har styrt planeringen och utbyggnaden av tätorterna. Om förvärvenkan genomföras i elt senare skede ökar kommunernas möjligheter att bedömavilken mark som skall förvärvas. Planeringen bör i slörre utsträckning kunnastyra markförvärven. Som en följd härav kan kommunerna förutsättas begränsasina förvärv till enbari mark som erfordras för samhällets utbyggnad. Investeringarnai mark blir alliså enligl ulredningen effektivare. Av fiera olika skäl bör enligtbyggkonkurrensuiredningen vissa undantag göras frän det principiella kravet påalt kommunen skall förmedla marken löratt bostadslån skall kunna utgå. Utredningen föreslår att markvillkorel inte skallgälla inom landsbygdsområden. Det bör ankomma på alt närmaredefiniera begreppet landsbygdsområde, 1 huvudsak bör därmed förstås inledetaljplanelagl område, 1 fråga om nybyggnad i exploateringsområde anserutredningen att markvillkoret skall gälla ulan inskränkning för fierfamiljshusoch i princip också för småhus. Beträffande småhusen framhåller utredningen attdel för den blivande småhusägaren i allmänhet är en fördel om tomlentillhandahålls av kommunen och alt frågan om vilken lyp av bostadsbebyggelse -flerfamiljshus eller småhus - som skall uppföras på etl vissl område avgörsförst i etl relativt sent skede, 1 enstaka läll kan dock tomten för småhus iexploateringsområde ha för-viirvals under sådana förhållanden att ettupprätthållande av markvillkoret inte ter sig rimligt. Utredningen anser därföratt länsbostadsnämnderna bör ges möjlighet att i enslaka fall för slyckebyggdasmåhus bevilja dispens från markvillkoret under förutsättning atl den som skallbebo huset har förvärvat marken från annan än byggintressent. En ytterligareförutsättning bör vara all kommunen tillstyrker dispens. Om fierfamiljshus i saneringsområde inte skulleomfattas av markvillkorel, kan enligt utredningen en stor del av den frånexploateringsområden frigjorda invesleringskapaciieten komma all flyttas övertill marknaden för saneringslästigheler. Konkurrensen om saneringsfasligheterskulle därigenom öka vilket kan föruisätlas höja priserna. Förhållandena isaneringsområden avviker emellerlid i ett viktigt avseende från förhållandenai exploateringsområden. I sistnämnda områden är det i regel nödvändigt allmarken förvärvas av någon i samhällsbyggandet aktiv part -ofia kommunen - löratt en utbyggnad skall kunna genomföras. Marken måste således i allmänhet bytaägare löre exploateringen. I saneringsområden däremol kan ofta en rivning ochefterföljande nybyggnad ske ulan all tomlen byier ägare. Många flerfamiljshus inom områden som under denärmasie årtiondena kommeratl lolalsaneras ägs enligl utredningen av seriösafastighetsförvaltare som vid en toialsanering kan förutsättas ha av alt genomföra en effekiiv upphandling av den nyabebyggelsen. Ges markvillkoret generell giltighel för flerfamiljshus isaneringsområde, måste emellertid fastigheter som skall lolalsaneras säljaslill kommunen för alt saneringen skall kunna genomföras med stöd av statligalån, Ulredningen har funnit all del skulle föra lör långl att uppställa sådanakrav. En toialsanering är elt naturligt led i en långsiktigfastighetsförvaltning. En generell tillämpning av markvillkoret skulle kunna kommaalt molverka en önskvärd förnyelse av de äldre ficrlämi|jshusbestånden. Delskulle även ställa stora ekonomiska krav på kommunen. Utredningen föreslårdärför alt fierfamiljshus i saneringsområde som varit i lånesökandens ägoalltsedan den 1 juli 1972 och som skall lolalsaneras undanlas frånmarkvillkorel. Enligt bostadsbyggnadsprogrammen planeras ellsmåhusbyggande i saneringsområden på ca 1 500 hus . Ett krav på allkommunen skall förmedla mark för delta småhusbyggande skulle därför tvingakommunerna att väsentligt öka sin förvärvsverksamhet inom äldre småhusområden.Efiersom marken i dessa områden i regel är förhållandevis dyr, skulle den ekonomiskabelastningen på kommunerna bli belydande trois den kvantitalivt ringa andel avbostadsproduktionen som det är fråga om. Även i administrativt hänseendeskulle markvillkoret tillämpat på småhus i saneringsområde enligt utredningenvara en belastning för kommunen, Mol denna bakgrund anser utredningen sig kunnaföreslå att småhus i saneringsområde som skall lolalsaneras undantas frånmarkvillkoret. Med hänsyn lill risken för markspekulaiion bör dockbosladsstyrelsen bevaka utveckningen och ta de initiativ som kan erfordras. Detta ställningstagande i fråga om småhus isaneringsområde får dock enligt utredningen inte tolkas så atl kommunerna böravstå från alt förvärva småhusmark i saneringsområde. Vid större saneringarinom äldre småhusområden, t, ex, vid förnyelse och förtätning av gamla villa-och sommarstugeområden inom tätorternas ytterområden är det tvärtom önskvärtoch ofta nödvändigt atl kommunerna engagerar sig genom omfattande markförvärv. Vid modernisering gäller i än högre grad än vidtotalsanering att åtgärderna vidtas ulan atl fastigheten byter ägare. Att krävaatl kommunen skulle förvärva fastigheten iir därför inte rimligt. Effekten aven sådan regel skulle förmodligen bli att fastighelsägaren avstår från atl sökabostadslån. Därigenom skulle markvillkoret komma atl motverka en moderniseringav det äldre bostadsbeståndet. Utredningen anser därför all villkoret inleskall gälla modernisering. Utredningen påpekar atl kommunerna kan ha anledningaii förviirva mo-derniseringsfasiigheter även om markvillkorelinteomfattardessa fastigheter och erinrar om att saneringsulredningen harframhållit atl del bl, a. finns hyrespolitiska motiv för sådana förviirv. Vissa övergångsbestämmelser erfordras för attmöjliggöra en smidig övergång lill de nya bestämmelserna. Utredningen föreslårdärför att bostadslån under en femårig övergångstid, fram lill ,skall kunna utgå även om marken inle har förmedlats av kommunen. Enförutsättning skall dock vara all lånesökanden ägde marken eller innehadetomträtten , 1 fråga om effekterna på fastighelsmarknaden anserutredningen alt markvillkorel torde komma att slarki påverka marknaden förbyggmark. Den helt övervägande delen av bostadsproduktionen eller ca 90 96finansieras med statliga lån, 1 många fall är sådana lån en förutsättning förell bostadsbyggande, efiersom erforderliga hyror i annat fall blir så höga allavsättningen av bostiiderna försvåras eller omöjliggörs. kan därför riikna med att endast i begränsad utsträckning kunna genomföraetl bostadsbyggande som inte finansieras med bostadslån. Inom områden som ännu inte tagits i anspråk förtätbebyggelse kan mot den bakgrunden antalet markköpare föruisätlas minskakrafiigl. Till följd av markvillkoret kommer konkurrensen om marken således allminska. Detta bör kunna leda lill alt markprisstegringarna dämpas,Prisutvecklinge..; blir dock enligt utredningen i hög grad beroende av hurkommunen agerar. Om konununen och fastighetsägaren inte kan nåöverenskommelse om priset, kan låstighetsägaren genom all vägra sälja lillerbjudet pris tvinga kommunen alt söka expropriation av fastigheten. Kommunenmåste då betala en löseskilling motsvarande fastighetens marknadsvärde. Enligtde ersättningsregler som infördes i expropriationslagen skall denvärdestegring som ägt rum inle ersättas, omdet inte kan visas alt värdestegringen beror på annal än förväntningar omändring i faslighetens tillåtna användningssätt. För fastigheter till vilkaförväntningar om tälbebyggelseanvändning knyts får alltså löseskillingen högstmotsvara fastighetens realvärde före expropriationen, enligtövergångsbestämmelserna dock tidigast , Löseskillingen kanlikväl bli lägre om fastighetens marknadsvärde har sjunkit. Expropriationslagenger därför ingen garanti mol en sänkning av markpriserna som kan bli en följdav markvillkoret. Någon drastisk sänkning av dessa ärenligt byggkonkurrensuiredningenemellertid inte trolig. En mera sannolik utveckling är alt köpeskillingarna vidfrivilliga försäljningar i huvudsak kommeratl motsvara ellernågot överstiga fastighetens realvärde den , efiersom della värde iallmänhet skulle läggas lill grund för bestämmande av löseskillingen vid eneventuell expropriation. Genom markvillkorel och expropriationslagensersättningsregler kan därför priserna på exploaleringsmark antas komma atlsuccessivt närma sig värdet av marken i dess tidigare användning.Expropriationslagens ersättningsregler för alt prisnivån inlekommer alt sjunka under denna vär-denivä. Om en ägare av en exploateringstästighet, t.ex, enjordbrukare, önskar sälja sin fastighet innan kommunen normall skulleha förvärvat fastigheten kan vissa problem uppstå till följd av markvillkorel.Del torde i sådana fall vara svårt att hitta någon annan köpare än kommunen.Kommunen bör diirför enligt utredningens mening i en sådan situation förvärvafastigheten även om delta sker än planerat. Beträffandedet s ta 11 i ga krediistödet lill kommunala markförvärv anför ulredningen altdet med hänsyn till alt markvillkoret ökar markförvärvsbehovel men samtidigtdämpar markpriserna är svårt all bedöma hur markvillkorel på längre siktpåverkar kommunernas kostnader för markförvärv, kort sikt blir dock effektenalt kommunernas samlade markförvärvskostnader stiger kraftigt. Byggkonkurrensuiredningen anser det inte möjligtatl med ledning av uppgifter om kommunernas markförvärv och markinnehav bedömakom- muncniaskoslnader för faslighelsförvärv på sikl efiersom förändringar i kommunernasmarkberedskap och kostnaderna för denna förändring inle kan uppskattas. För attkunna bedöma vilka ekonomiska konsekvenser de föreslagna villkoren ibostadslånekungöreksen om kommunägd/kommun-försåld mark för med sig harutredningen gjort ett försök att uppskatta marklörvärvskoslnaderna för ell årsbostadsbyggande. Kostnaderna för förvärv av mark för 100 000 nyabosläder priser uppskattar utredningen till följande (milj. kr). Flerfamiljshusexploateringsområde (55 000lgh) 75 Flerfamiljshussaneringsområde (I5 000lgh) 150 Småhusexploateringsområde (30 000lgh) 125 Summamilj, kr, 350 Om hänsyn las lill att bostadshus normall äveninrymmer vissa lokaler, bör den beräknade kostnaden ökas med 10-15 96 vilketger en total kostnad av ca 400 milj. kr. Efiersom omkring 90 96 av bostadsproduktionenuppförs med statliga lån, kan fånevillkorel antas innebära att kommunernabelastas med markförvärvskostnader om ca 360 milj. kr./år. En del kommuner har vid förvärv av fastigheterfinansierat förvärven genom att till säljaren överlämna köpeskillingsreverserpå hela eller en del av köpeskillingen, Specielll gäller detta Slockholmskommun. Sålunda har drygt 40 96 av kommunens totala markförvärvskostnader under1960-lalet täckts genom utställande av köpeskillingsreverser. Del saknas uppgifier om i vilken utsträckning andrakommuner utnyttjar köpeskillingsreverser vid fastighetsförvärv. Klart är dockenligl ulredningen atl del sker i avsevärt mindre utsträckning än istockholmsområdet. Enligt utredningens mening bör del emellertid vara möjligtför andra kommuner atl i ökad utsträckning använda köpeskillingsreverser sombetalningsmedel. Kommun kan ulan särskilt medgivande från Kungl,Maj:t upptaga lån inom utrymmet för kommunens underställningsfria lånerältunder förutsättning atl lånet är ställt att återbetalas samt, omlåneliden är merän ell år, att länet avbetalas . Vid förvärv avintecknad egendom kan kommun överta även sådana lån i egendomen som löper underlängre tid än eller som inte skall avbetalas . Om lånet inle rymsinom den underställningsfria lånerätlen erfordras emellerlid Kungl, Maj:tstillstånd. Detla innebär att kommun som avser alt utnyttjaköpeskillingsreverser som betalningsmedel måsteutverka Kungl. Maj:ts tillstånd om reversen skall löpa än fem åreller om årliga avbetalningar inle skall göras. Likaså erfordras Kungl, Maj:lstillstånd om den genom reversen upptagna krediten inte ryms inom den underställningsfrialånerätten. Övertagande av lån i fastigheter inkräktar dessutom på kommunensunderställningsfria lånerätt. Bestämmelserna motverkar enligt ulredningensträvandena all underiätta för kommunerna atl förvärva mark förlätbebyggelseändamål. bakgrundföreslår uireilningen all beslämmelserna i kommunallagen om den kommunalaupplåningen ändras så all lån i inlecknad egendom som kommunen övertar vidförvärv av egendomen saml lån som kommunen upptar genom att som betalning för fastegendom utge köpeskillingsrevers inte inkräktar på utrymmet för kommunernasunderställningsfria lånerätt Utredningen föreslåräven atl det undanlag frånbeslämmelserna om femårig lånelid och årliga amorteringar som görs för lån somkommun övertar vid förvärv av egendom utvidgas till all avse ävenköpeskillingsrevers som utges som likvid vid läsligheisförvärv, Byggkonkurrensuiredningen har uppskattat atlkommunerna genom utgivande av köpeskillingsreverser kan finansiera ca 50 milj,kr. av den totala marklörvärvskosinaden fören årsproduktion av bosläder. Ettlika stort belopp antas kunna finansieras genom övertagande av inlecknad gäldi läs-ligheterna. Av marklörvärvskosinaden på 360 milj. kr, kan därför ca 260milj, kr, behöva betalas kontant. Utredningen erinrar emellertid om alt huvuddelen avmarken för bostadsändamål redan nu förmedlas av kommunerna. Utredningens beräkningarvisar all förvärvskoslnaderna för den mark som kommunerna redan förmedlaruppgår lill ca 235 milj. kr. Under anlagande all all mark bebyggs medstöd av statliga bostadslån blir därför kostnadsökningen ca 165 milj, kr. Dendel som måsle erläggas kontant blir något lägre eller ca 125 milj, kr. Det nuvarande finansieringsstödet för kommunalamarkförvärv, dvs. markförvärvslångivningen, motsvarar inle del behov som iansökningar om marklorvärvslån har redovisats från kommunerna. 1 många lällavslår kommunerna dessutom enligt utredningen frän att söka markförvärvslån ivetskap om all tillgången på lånemedel är knapp. Byggkonkurrensuiredningen erinrar vidare om attsaneringsulredningen har föreslagit att bestämmelserna om mark förvärvslånändras så att lån även skall kunna utgå för förvärv av fastigheter isaneringsområde. Byggkonkurrensuiredningen tillstyrker - med vissa inskränkningarsom redovisas i det följande - saneringsulredningens förslag, Efierfrågan pålån kommer då all öka krafiigl, Mol denna bakgrund anser utredningen alltillskottet till markförvärvslånefonden bör vara större än den kostnadsökningför kommunerna som uppslår till följd av markvillkoret. På grundval av de redovisade beräkningarna och molbakgrund av bl, a. önskemålei om atl kommunerna bör komplettera sittmarkinnehav så alt de om möjligt äger all mark som skall tas i anspråk för bostadsbyggande föreslårulredningen att markförvärvslånefonden tillförs medel i sådan utsträckning attfonden redan fr.o.m, /74 fåren utlåningskapacitel av 250 milj.kr./år. Hur slora avsättningarna till fonden behöver varaför all denna utlåningskapacitel skall uppnås beror på amorteringsvillkorenför utlämnade lån. gällandelänebeslämmelser uppnås enligl utredningen den önskade utlå-ningskapacitelen,om fonden tillförs ca 250 milj, kr, Därefier kan avsättningarnatill fonden successivt trappas ned för att helt upphöra efter ytterligare sjuår.