prop · FX0389 · 1974-12-31 00:00:00 — Vissa förfaranden anges eraellertid uttryckligen som förbjudna.Hit hör överförande av tillgodohavande här i riket till konto eller räkningsom förs i utlandet, överlåtelse av betalningsmedel, värdepapper ellerfordringsbevis av presentationspappers karaktär till valutautlänning samt valutainlänningsinbetalning på eller överföring till konto eller räkning sora förs i Sverigetill förraån för valutautlänning. I avsnittet ora ingående betalningar finnsvidare ett förbud för valutainlänning att ikläda sig skuld till valutautiänning,ora det inte är fråga om ingående av köpeavtal på inom branschen allmänttillämpade villkor eller ora vidtagande av därraed jämförliga åtgärder. Idet tredje av de förut angivna avsnitten av valutaförordningen (9 och 10 §§)förbjuds valutainlänning att utan tillstånd förfoga över innehav avutländska betalningsraedel och utländska banktillgodohavanden på sådant sätt,att hans innehav av dylika tUlgångar rainskas. Tillstånd fordras dock inte för förytlringtill eller till valutabank eller till försäljningsställe förresevaluta. Ett raotsvarande förfogandeförbud gäller även beträffande valutainlänningsinnehav av andra utländska fordringar än banktillgodohavanden liksora hansinnehav av utländska värdepapper. För att hindra kringgående avvalutaförordningens bestäraraelser har vidare föreskrivits att valutainlänning,som gentemot utlandet har rätt att kräva betalning eller sora genteraotutlandet ådragit sig betalningsskyldighet, inte får raedge anstånd raed elleruppskjuta betalningen eller träffa avtal om betalning annorledes än raedvanliga betalningsraedel, såvitt inte annat följer av handelsbmk. Valutainlänningfår inte heller, i syfte att kringgå valutaförordningens bestäraraelser, tillvalutautlänning, raed vilken han har gemensarat ekonomiskt intresse, säljaeller av köpa varor till annat pris än det sora i allmänhet gäller elleri sådant syfte vidta andra liknande åtgärder. Löpandebetalningar har i allmänhet undantagils från valutareglering. 110 a § har angettsde betalningar av delta slag, sora kan ske ulan hinder av de tidigare återgivnaförbudsreglerna. Sålunda får valutainlänning genora valutabank och på betalningsväg,sora anvisats av , såväl verkställa som ta eraot löpande betalning iförhållande till valutautlänning. Med betalning genora valutabank järaställsdärvid dels betalning 1974: 89 12 genoraavräkning i kontokurantförhållande, förutsättning att valutainlänningenär bokföringsskyldig och att föreskrifter beträffande betalningsvägiakttas, dels betalning raed postanvisning. Vidare undantas vissa direktabetalningar raellan valutainlänningar och valutautlänningar frånvalutaregleringen. Sålunda får valutainlänning i verkställa betalning tUleller till förmån för valutautlänning för arbetsprestation, som denne utfört iSverige, och vidare i verkställa betalning till eller till förraån för valutautiänningsora gåva eller understöd till denne. Valutainlänning får dessutora undervistelse uloralands verkställa betalning till valutautiänning för uppehållskoslna-deruloralands och för inköp för personligt bruk. På raotsvarande sätt får valutainlänningunder vistelse utomlands ta emot betalning från valutautlänning förarbetsprestation, sora betalningsraottagaren utfört utomlands. Vidare får valutainlänningta emot betalning i från valutautiänning for dennes uppehållskoslnaderhär och för inköp, som kan antas vara avsedda för köparens personliga bmk. I en särskild anvisningtill 3 och 10 a §§ har närraare angetts vad sora' i valutaförordningen avsesmed löpande betalning. Hit hör exerapelvis norraala likvider vid export och iraportav varor och tjänster, oraköst-nader raed anledning därav, andra norraalabetalningar i saraband raed näringsverksarahet, vissa försäkringsbelalningar,ränta och annan avkastning av kapitaltUlgång, norraala reseutgifler säratpensioner, understöd och liknande personliga betalningar. I anvisningen haruttryckligen angetts, att betalning i saraband med direkt investering,värdepappersöverlåtelse, personlig kapitalöverföring eller annan kapilalbetalninginte anses som löpande betalning. meddelar de närraare föreskriftersora fordras för att besläraraa vad sora skall hänföras till löpande betalning. Tillde nu återgivna centrala bestäraraelserna har fogats en bestäraraelr se (13 §) oramöjlighet för att ålägga var och en, som uppehåller sig i ,att deklarera bl. a. sina utländska betalningsraedel, fordringar och värdepappersärat sina tillgångar och skulder i utlandet. I ett sista avsnitt finns regler oraansvar för överträdelse av valutaförordningens besläramelser (1521 §§). Soraförul nämnts består valutaslyrelsen av sju ledamöter och lika många suppleanter.Av de fyra ledamöter sora utses av Kungl. Majrt representerar en finansdeparteraenlet,en bankväsendet och två näringslivet i övrigt. Enligt regleraenlet förriksbankens styrelse och förvaltning (bankoregleraentet) skall viceriksbankschefen, en fuUraäktig eller suppleant för fuUraäktig och enbankdirektör utses av riksbanksfullmäktige till ledaraöter i styrelsen. Viceriksbankschefen är valutastyrelsens ordförande och till vice ordförande skallfullmäktige förordna en av de övriga inora utsedda ledaraöterna.Valutastyrelsen är beslutför när minst tre ledaraöter är närvarande.Ordföranden har utslagsröst Prop.1974: 89 13 (bankoregleraentet 13 § 2 raora.). Vid valutastyrelsens sararaanträdenär suppleant närvarande endast vid ledaraots frånvaro. I det föregående har bl. a. redovisats bestämraelser,enligt vilka kan pröva svenska företags utlandsinvesteringar frånpenningpolitiska utgångspunkter. När det gäller raöjligheterna att prövasådana investeringar från andra utgångspunkter, särskilt från. industri- och sysselsältningspolitiskautgångspunkter, begränsas raöjligheterna av de åtaganden som följer av Sverigesanslutning till och den inom denna organisation antagna kapitalliberaliseringsstadgan. Enligt denna stadga skall raedlerasstalerna sinsemellanavveckla restriktioner för kapitalrörelser "i den utsträckning sora ärnödvändig för effektivt ekonoraiskl saraarbete". har, när stadganinfördes, utan reservation godtagit stadgans förpliktelse alt fritt raedgeutgående direkta investeringar. För direkta investeringar raedges inte altreservation görs i efterhand. Stadgan gér dock raöjligheter till vissainskränkningar i detta liberaliseringsåtagande. De undantagsbeslämraelser sora synes kunna ifrågakomma fören prövning av utlandsinvesteringarna också från industri- och sysselsättningspolitiskautgångspunkter torde vara stadgans artikel 7 (b) och den andra s. k.anmärkningen rörande direkta investeringar. Genora tillärapning av undanlagsklausulerna i artikel 7 istadgan kan ett medierasland för begränsa sina liberaliseringsförpliktelser.Sverige har begränsat sina förpliktelser genora åberopandeav artikel 7 (c) avseende betalningsbalanssvårigheter. Artikeln lar direktsikte på utvecklingen av en raed-lerasslats betalningsbalans och valutareserv.Artikel 7 (b) i stadgan medger däreraot upphävande av liberaliseringsåtagandenadå dessa medför allvarliga ekonomiska och finansiella störningar i en medlemsstat.Klausulen bedöms inte kunna åberopas i förebyggande syfte och kan därför inteläggas till grund för hänsynstagande till förväntade industri- ochsysselsättningspolitiska effekter av utlandsinvesteringar. I s. k. anmärkningar preciseras bl. a. transaktioner ochöverföringar vilka ej behöver godlas trots att de orafattas av den allmänna fri-listningsbestäramelsen.För direkta investeringar, såväl utgående sora ingående, finns två sådana anraärkningar.En av dessa, den s.k. andra anraärkningen, anger att den allmännaliberaliseringsförpliktelsen får åsidosättas, ora en enskild investering pågrund av beloppets storlek eller andra faktorer skulle få en utoraordentligtskadlig verkan på ett raedleraslands intressen. åberopande av denna anraärkningmåste alltså knytas till enstaka investeringar av företrädesvis betydande omfattning,och skall enhgl stadgan underrättas härom. Det får anses att denna anraärkningkan tillämpas på investeringar av större omfattning eller betydelse vid enprövning från industri- och sysselsättnings-pohtiska utgångspunkter. Någon raotdenna bedöraning stridande ve- 1974: 89 14 dertagentolkning eller etablerad praxis i fråga ora anraärkningens användbarhet ikonkreta fall föreligger inle. Kapitalliberaliseringsstadganläranar föga utryrarae för en prövning av utlandsinvesteringarna frånutrikespolitiska utgångspunkter. Medierasstat är dock enligt stadgans artikel3 inte förhindrad att vidta åtgärder för uppfyllande av förpliktelser rörandeinternationell fred och säkerhet. 3 Direkta investeringar utomlands 3.1. Ipromeraorian framhålls att de svenska företagens investeringar utomlands ökatkraftigt . I följande två tabeller belyses denna utveckhng frånolika utgångspunkter. Anställda och tillgångar i producerande dotterbolag i utlandet ,1965och 1970 Totala tillgångar, milj. kr. Tabell1 är hämtad från en undersökning gjord av avden svenska industrins investeringar i utlandet och belyser utvecklingen isysselsättning och bokfört kapitalvärde. EnUgt denna undersökning har antaletsysselsatta i svenska producerande dotterbolag utomlands under perioden19651970 ökat med ca 35 000 till nära 183 000. De totala tillgångarna harsamtidigt nästan fördubblats eller stigit från 8 tiU ;Studien visar alt den svenska industrin expanderatsnabbare i 1974: 89 15 utlandet än i . Detta gäller vid en jämförelse båderaed de ut-landsinvesterande koncernernas tillväxt i och raed hela densvenska industrins expansion. har såväl investeringar som sysselsättningi utiandsägda svenska företag uppgått till av totala investeringarresp. totalt antal sysselsatta inom industrin i . Detta mnebär, attsvensk industri är raer internationaliserad än flertalet andra länders. Tillstånd till direkta investeringar utomlands. r företag vilkas ändamål enbartär försäljning av svenska produkter utomlands, övriga företag r beloppsmässigthuvudsakligen utvinnings-, tillverknings- och sarmnansättningsföretag(produktionsföretag). F. n. prövas tillstånd angående direkta investeringarutomlands av i den mån investermgarna faller undervalutaregleringen, vilket regelmässigt är fallet. Ar införde av betalningsbalans-raässigaskäl restriktioner för bl. a. direkta investeringar i utlandet. Dessa innebaratt tillstånd till överföring av kapital från läranades, närinvesteringen bedörades ha en exportfrärajande eller valulabesparande effekteller avsåg land som är huvudmottagare av svenskt bistånd. I fråga oragränsfall avseende andra länder eller då beloppet var stort kunde tillståndlämnas på villkor att investeringen finansierades genom mmst femårig upplåningi utiandet. upphävdes kravet på utlandsfinansiering. Fortsattuppmjukning i tillärapningen har genoraförts gradvis allteftersombetalningsbalansen förbättrats. Tillståndsgivningen har därmed i det närmasteåterförts till den liberala praxis sora jämlikt sina OECD-förpliktelserföljde före åberopandet av undantagsreglerna . Tendensen beträffande tiUståndsgivningen fraragår avtabell 2 sora bl. a. visar att en topp i fråga om beviljade tUlstånd inträffadeunder och en ny efter en viss nedgång . Underår 1973 sjönk tUlståndsgivningen åter. Prop.1974: 89 16 3.1.2Skäl för en vidare bedömning av svenska direktinvesteringar utomlands Produktionsfaktorernasökade rörlighet över gränserna ger upphov till en snabbare ekonomisk tillväxt genoraett raer rationellt utnyttjande av tillgängliga resurser. Svenska företagsökade internalionalisering och den därraed följande expansionen av företagensutlandsinvesteringar är elt led i denna utveckling. Företagandetsinternationalisering raedför betydande fördelar för den svenska sarahällsekonorain.De svenska utiandsinvesteringarna har bidragit till en effektivindustristruktur i . Svenska företag har genora etableringar utomlandskunnat vidmakthålla sin internationella konkurrenskraft och därmed sin svenskaexportförsäljning. Ettföretag söker av naturliga skäl fördela investeringar raellan ochutlandet så att högsta raöjliga lönsarahet för företaget uppnås. Utlandsinvestermgarnakan emellertid behöva bedöraas också utifrån andra synpunkter än företagetsegna. Ett företags utlandsetableringar kan ibland länkas raedföra sådananegativa effekter i på sysselsättning och produktionsstruktur vidsidan av effekter på handels-ströramar och betalningsbalans alt tveksamhetuppstår, ora investeringarnas sarahällsekonoraiska berättigande. Så t. ex. kanutlokalisering av ett företags forsknings- och utvecklingsarbete till annatland få negativa effekter inom raed avseende på industrins utveck-lingsraöjligheteroch därraed på sysselsättningen. Ett annat fall är alt ett företag förläggertillverkning till länder raed extrerat låga produktionskostnader i stället föratt fortsätta att producera i mot något lägre lönsamhetskrav. Det bördärför finnas utrymme för att bedöma effektema i avutlandsinvesteringar på sysselsättningen, industristrukturen och den regionalabalansen. Oavsettora raotsättningarna raellan en företagsekonoraisk och en sarahällsekonoraisk bedöraningav företagens planerade utlandsetableringar kan tänkas bli raer eller raindre frekventaär det uppenbart att de svenska utiandsinvesteringarna genora sin orafattning nuraerahar sådana verkningar på den svenska sarahällsekonorain att det raåste finnaslegala möjligheter alt pröva utlandsinvesleringama från de mest relevantasynpunkterna. Valutaregleringfår enligt valutalagen i dess nuvarande lydelse upprätthållas då "såprövas erforderligt för uppnående av det raål, sora fastställts för riksbankenspermingpolitiska verksarahet". Prövningen av enskilda valutaärenden äralltså f. n. i princip begränsad tUl de synpunkter sora uppbärvalutaregleringen, dvs. till hänsynslagande till den förda penningpolitiken.Riksbanken har emellertid under rådande undantagsställning i förhållande till OECDrskapilalliberaliseringsstadga ansett sig kunna tillämpa vissa sarahällsekonoraiskabedöraningsgmnder inora ra- Prop.1974: 89 17 raen för den penningpolitiska prövningen. Effekterna påsysselsättningen i har sålunda varit av betydelse vid bedöraningen avvissa projekt. Alt även företagen betraktat frågeställningen sora relevant fraragårav att de ibland särskilt tagit upp sysselsättningsaspekten i sinaansökningshandlingar till . Svagheten med valutalagsliftningen i dess nuvarandeutformning är tvåfaldig. Dels ger den inte tillräckligt stöd för beaktande av industri-ochsysselsättningspolitiska synpunkter i tillståndsärendena. Dels ger den inte utryraraeför ett upprätthållande av en effektiv övervakning och kontroll av utiandsinvesteringarnai tider då betalningsbalansen är god. I den allraänna debatten har också efterlysts möjlighetenatt pröva utlandsinvesteringarna raed avseende på de anställdas anställnings-och arbetsvillkor och fackliga rättigheter i etableringsländerna. Krav harockså fraraförls på att utrymme skall skapas för en utrikespolitisk bedömningav svenska företags etableringar utomlands. Därvid har särskilt densydafrikanska apartheidpoliliken och den portugisiska kolonialpolitiken ståtti förgrunden för uppmärksamheten. internalionella åtaganden begränsar möjligheternaatt vidga bedöraningen vid prövning av de svenska utiandsinvesteringarna. Deåtaganden sora här avses är de sora följer av anslutning till ochden inora denna organisation antagna kapitalliberaliseringsstadgan. Som framgår av det föregående behöver vissa ändringargöras i valutalagsliftningen. Ändringama bör ge underlag för en skärpt övervakningav mer betydande svenska investeringar uloralands i syfte att förebyggaeventuellt negativa sarahällsekonoraiska effekter. Därvid bör vid sidan av depenningpolitiska aspekterna sysselsättning och industristruktur stå i förgmnden. Det torde vara föga ändaraålsenligt att söka ulforraadetaljerade regler och kriterier för prövningen av tUlslåndsansökningar i valulaären-denfrån industri- och sysselsätlningspolitiska synpunkter. De nya kriterier sorabehövs kan knappast göras mer preciserade än det nuvarande penningpolitiskakriteriet. Varje investeringsprojekt har sina särskilda karakteristika ochinnebörden av den sarahällsekonoraiska bedöraningen är svår alt generelltange. Den bredare samhällsekonoraiska bedömningen avinvesteringsprojekten kommer till helt övervägande del all avse etablering ochutbyggnad ' En redogörelse för vissa delar av denna lämnas ipromemorian men har också redovisats i propositionen under 2 Nuvarande ordning,vartill här hänvisas 2 1974.1 saml. 1974: 89 18 Prövningens omfattning får bli beroende av ifrågavarandeinvesterings storlek eller betydelse i övrigt för den svenska sarahällsekonorain.Även raindre kapitalkrävande investeringar uloralands, främst i forskning, kani enstaka faU behöva prövas också från industripohtiska sarahällshänsyn.Antalet ärenden sora berörs av en utvidgad prövning raåste emellertid blibegränsat. Denpågående debatten i och utomlands om de internationellainvesteringarnas fördelar resp. nackdelar illustrerar svårigheten att raedbestämdhet och i genereUa termer faststäUa dessa investeringars effekter påmoderländerna. I detta sammanhang erinras i promemorian ora de skUjaktigaslutsatser som dragits beträffande utiandsinvestering-arnas effekter påsysselsättningsnivån. De olika uppfattningarna rörande verkningarna påexportutvecklingen från moderländerna till följd av etableringarna utomlands frarahållsockså. Enligtvad sora framhålls i proraeraorian är del lättare att särskilja för- ochnackdelar vid de enskilda investeringstillfällena, men också här är detnaturligtvis svårt att på förhand bedöma effekterna av etableringen. Utgångspunktenvid prövningen av de direkta utlandsinvesteringarna bör vara alt den svenskaindustrins intemationella konkurrenskraft bör vidmakthållas och i största raöjligaulslräckning förstärkas under beaktande av den svenska ekonoraiska politikensgrundläggande raål, dvs. ekonomisk tillväxt och full sysselsättning medbibehållande av inre och yttre balans. 1detta ligger att i ett tillståndsärende hänsyn raåste kunna tas till en utlandselableringslångsiktiga effekter på sysselsättning och industriell struktur. Det raåstevara en viktig uppgift för politiken att på detta oraråde därapaindustrisysselsättningens minskning i och tUlgodose deregionalpolitiska strävandena. Utlandsinvesteringarnabör inte raotverka de industripolitiska strävandena att skapa en i teknisk-ekonoraiskraening rationell produktionsstruktur i . Det är i åtskilliga fallmotiverat att viss produktion successivt lokaliseras utomlands till följd avförändringar i produktions-och marknadsförhållandena, teknisk utvecklingsnivåetc. Elt väl differentierat inhemskt näringsliv är dock av vital betydelse fördynamiken och flexibiliteten i den långsiktiga industriella utvecklingen. Enannan central industripolitisk målsättning är att vidmakthålla och främja enhög teknologisk nivå i . Företagens förläggning av forsknings- ochutvecklingsresurserna spelar härvid en framträdande roll. En omfattandelokalisering av svenska förelags forskning och industriella utvecklingsarbeteutomlands kan också få, förutom direkta konsekvenser i form av lägre innovationstaktoch mindre snabb teknisk utveckling i de kvarvarande delarna av företagen, indirektakonsekvenser på det allraänna forskningskliraatet inora landet, exerapelvis genorautflyttnmg av forskare och annan välutbUdad arbetskraft. Prop.1974: 89 19 Ävenutvecklingen efter det att tillstånd till direkt investering lämnats raåstebeaktas. Det är ur sarahällsekonoraisk synvinkel angeläget att avkastningen påsvenskt kapital sora investerats i utlandet i möjligaste raån förs hera. Till frärajaridehärav förknippas tillstånden i övervägande antaletfall med en föreskrift om att kvarhållande av vinstmedel i de utiändskadotterbolagen utöver skälig fondering inte får ske. Att skapa rimlig säkerhetför att tUlfredsställande ålerflöden verkligen koraraer till stånd förblir enväsentlig uppgift. Ipromeraorian anförs att det i den allraänna debatten, särskilt från arbelstagarhåll,fraraförls önskemål om att svenska företag inte skall till-låtas investera iutlandet under annan förutsättning än att det finns garantier för alt de i sinverksamhet uloralands respekterar fackliga rättigheter och erbjuderarbetstagarna godtagbara villkor. I det sammanhanget erinrasi promemorian ora del arbete som pågår inom raed sikte på alt fastställaprinciper och riktlinjer för företagens handlande från sociala och arbetsraarknadspolitiskautgångspunkter. raedverkar aktivi i ansträngningarna att nå frara godtagbar internationell standard på orarådet. När del gäller svenskaförelags investeringar i fräraraande länder finns det eraellertid fraraför alltanledning att peka på de raöjligheter sora ligger i en politik sora gerlöntagarna och deras organisationer ökad insyn i förelagen och tillfälle alt iolika företagsorgan utöva inflytande på den verksarahet som företagen bedrivergenom sina dotterbolag i andra länder. Den politiken koraraer vartefter att bliett allt viktigare inslag i en social kontroll över företagens investeringsverksarahet. Utöveren social kontroll av detta slag har i den allraänna debatten också diskuteratsen annan typ av kontroll sora skulle ge regeringen raöjligheter att påpolitiska grunder generellt förbjuda svenska investeringar i vissa länder, därförtryck råder eller där den härskande regimen annars bedriver en politik somenligt svenska värderingar är djupt motbjudande. SärskUt den sydafrikanskaapartheidpolitiken och den portugisiska kolonialpolitiken har stått iförgrunden i den debatten. Fråganora forraellt investeringsförbud i vissa länder raåste bedöraas raot bakgrundenav internationella åtaganden. har inte tidigare raot någonstat ensidigt vidtagit åtgärder av delta slag. När del gäller internationella ekonoraiskasanktioner har traditioneUt hävdat uppfattningen alt beslut orasanktioner hör hemma i FNrs säkerhetsråd. Den uppfattningen har grundats påstarka skäl. Först genom beslut i säkerhetsrådet kan på grund av regeln orade fera perraanenta raedlemmarnas vetorätt skapas garantier för attsanktionerna grundas på en enhällig uppfattning bland stater tillhörande olikapolitiska grupperingar. är i sin tur en förutsättning för allsanktionerna skall bli effektiva. 1974: 89 20 Sverigesståndpunkt i sanklionsfrågan har kommit till ullryck i inhemsk lagstiftning.De svenska bestäraraelserna i ämnet sora återfinns i lagen (1971r 176) oravissa internationella sanktioner (den s.k. sanktionslagen) bygger på tankenatt vi bör raedverka i sanktioner endast när del förehgger beslut eller rekomraendationav säkerhetsrådet. Sanktionslagen ger regeringen behörighet att förordna oralagens lill-lämpning i fråga om viss stat eller visst oraråde, i den raån detpåkallas raed anledning av beslut sora fattats eller rekommendation som antagilsav FNrs säkerhetsråd i överensstämraelse raed FNrs stadga. Förordnande ora sanklionslagenstillärapning har hittUls raeddelats i ett fall, nämligen i fråga ora (SFS 1971 r 177 och 178). Ävenora huvudlinjen i svensk sanktionspolitik raåste ligga fast, kan det eraellertidgöras gällande att investeringar inom oraråden sora alltjärat är föreraål förkolonial exploatering utgör ett särfall. har, i likhet meden överväldigande majoritet av FNrs raedlerasstaler, vid raånga tUlfällenuttryckt sitt fördöraande av kolonialt förtryck och solidariserat sig raedbefrielsesträvanden i kolonier. Som svar på en interpellation uttaladeutrikesministern i , att svenska investeringar iPortugals kolonier inte var önskvärda med hänsyn till vikten av att detportugisiska kolonialväldet avvecklades. Han påpekade särskUt att privataföretag inora dessa koloniala territorier har ett egenintresse av stabilitet,dvs. i realiteten elt bevarande av de koloniala förhållandena. Detta utgörockså ett viktigt raotiv för kolonialraakten att uppmuntra utländskainvesteringar i kolonierna. Någrasvenska ekonoraiska intressen torde eraellertid f. n. inte finnas i deportugisiska kolonierna i .