prop · FX03154 · 1974-12-31 00:00:00 — Kungl.Maj:ts proposition nr 1974 Prop. Kungl.Maj:ts proposition med förslag till viss lagstiftning om trafiknykterhetsbrott;given . Maj:t vill härmed, under åberopande avbilagda utdrag av statsrådsprotokollet över justitieärenden, föreslå riksdagenatt bifalla de förslag om vars avlåtande till föredragandedepartementschefen hemställt. I propositionen föreslås en tidsbegränsad lag sommedger att viss försöksverksamhet raed rutinmässiga alkobolutandningsprov skallfå äga rum som ett led i samhällets åtgärder för främjande av trafiknykterheten.Enligt förslaget skall rutinprov få tas på motorfordonsförare vid i förvägbeordrad trafikkontroU, vid trafikolyckor och vid vissa angivnatrafiköverträdelser. Försöksverksamhetens orafattning skall enligt förslagetbestämmas av regeringen. I propositionen föreslås också sådan ändring istraffbesfämraelsema ora trafiknykterhetsbrott att det s. k.tiUbaka-räkningsproblemet praktiskt taget försvinner. Vidare föreslås attlegitimerad sjuksköterska skall få behörighet att ta blodprov. Dennya lagstiftningen föreslås träda i kraft . 1 saml Nr 154 Lagom försöksverksamhet med rutinmässiga alkobolutandningsprov Härigenomförordnas som följer. Som ett led i samhällets åtgärder för främjande avtrafiknykterheten får i den omfattning som regeringen bestämmerförsöksverksamhet med rutimnässiga alkobolutandningsprov äga rum i enlighet medbeslämmelserna i denna lag. Alkobolutandningsprov får under försöksverksamhetsom avses i 1 §, utan att skälig misstanke om brott enligt 4 § lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott föreligger, företagas av polisman på 1. förare av motorfordon somstoppas vid i förväg beordrad trafikkontroll, 2. den scm kan antagas underförande av motorfordon ha, med eller utan skuld, haft del i uppkomsten avtrafikolycka, 3. den som kan misstänkas för attunder förande av motorfordon ha begått brott enligt 13 § lagen om straff förvissa trafikbrott eller sådan enligt vägtrafikkungörelsen (1972: 603)straffbelagd förseelse som avser a. färdhastighet, b. skyldighet att stanna fordon på tecken avpolisman eller på grund av anvisning som meddelas genom vägmärke eller trafiksignal, c. skyldighetatt ha föreskriven fordonslykta tänd. Bestämmelserna i första stycket om förare av motorfordon gäller även förareav terrängmotorfordon och traktor med släpfordon. Alkobolutandningsprov erUigt 2 § får företagasendast på eller i nära anslutning till den plats där kontrollen ellerpolisingripandet äger rum. Provtagningen skall ske på sätt som ej utsätter denpå vilken provet företages för allmän uppmärksamhet. Om särskUda skäl ejföranleder annat, skall provet företagas i täckt fordon eller inomhus i avskiltrum. Vägrar den på vilken alkobolutandningsprov skallföretagas enligt 2 § att medverka till sådant prov, får blodprov tagas ochläkarundersökning för utrönande av alkoholpåverkan äga rum. Denna lag ttäder i kraft ochgäller till utgången av . Lagom ändring i lagen (1951: 649) om strafif för vissa trafikbrott Härigenomförordnas att 4 § lagen (1951: 649) om straff för vissa trafikbrott skall hanedan angivna lydelse. Den sora vid förande av motordrivet fordonvarit så påverkad av starka drycker, att det kan antagas, att han icke påbetryggande sätt kuimat föra fordonet, dömes för rattfyUeri till fängelse ihögst eller, där omständigheterna är mildrande, tiU böter, dock lägsttjugofem dagsböter. TUlsamma straff dömes föraren, om han av annat berusningsmedel var så påverkad somnyss sagts. Hade förare av motorfordon ellerterrängmotorfordon eller av traktor med släpfordon en alkoholkoncentration iblodet av eller däröver, skall han anses ha varit så påverkad avstarka drycker, som i första stycket sägs. 2 mom. Är det ej styrkt, att förare av motorfordoneller terrängmotorfordon eUer av traktor med släpfordon var så påverkad, som i1 mom. första stycket sägs, men uppgick alkoholkoncentrationen i hans blod till0,5 men ej tiU 1,5 promUle, dömes till böter, dock lägst tio dagsböter, ellerfängelse . Densom fört motorfordon eller terrängmotorfordon eller traktor raed släpfordonefter att ha förtärt slarka drycker i sådan mängd att alkoholkoncentrationen ihans blod under eller efter färden uppgick UU 1,5 promiUe eller däröver, skallanses ha varit så påverkad av starka drycker under färden, som i första stycketsägs. Är det ej styrkt, att förare av motorfordon eller terrängmotorfordoneller av traktor med släpfordon var så påverkad, som i 1 mom. första stycketsägs, men har han fört fordonet efter att ha förtärt starka drycker i sådanmängd all alkoholkoncentrationen i hans blod under eller efter färden uppgicktUl 0,5 men ej till 1,5 promUle, dömes till böter, dock lägst tio dagsböter,eller fängelse . Deimalag träder i kraft . Senastelydelse 1972: 749. Härigenom förordnas att 28 kap. 13 §rättegångsbalken skall ha nedan angivna lydelse. 28KAP, 13 § Beträffande kroppsvisitation och kroppsbesiktning gälle i tillämpligadelar vad i 4, 8 och 9 §§ är stadgat om husrannsakan. Är fara i dröjsmål, mååtgärd, som sagts, beslutas av polisman. Förrättning, som är av mera vä- Förrättning,som är av mera vä sentlig omfattning, skall verkstäl- sentiig omfattning, skall verkstäl las inomhus och i avskilt rum, las inombus och i avskUt rum. Verkställes den av annan än lä- Verkställes den av annan än lä kare, skall såvitt möjligt ett av för- käre, skall såvittmöjligt ett av för- rättningsmaimen anmodat trovär- rättningsraannen anmodat trovär digt vittne närvara. Blodprov må digt vittne närvara. Blodprov raå ej tagas eller annan mera ingående ej tagas av annan än läkare eller undersökning utföras av annan än legitimerad sjuksköterska. mera ingående undersökning må utföras endasl av läkare. Kroppsvisitation eller kroppsbesiktiung å kvinna måej verkställas eller bevittnas av annan än kvinna eUer läkare. Deimalag träder i kraft . Utdragav protokollet över justitieärenden hållet inför istatsrådet . Närvarande: Statsministem , ministern förutrUces ärendena , statsråden , , , ,, , , , , , , ,. Chefen för justitiedeparteraentet, statsrådetGeijer, anraäler efter gemensam beredning med statsrådets övriga ledaraöterfråga angående viss lagstiftning om trafiknykterhetsbrott och anför. Koramittén för lagstiftningen angåendetrafiknykterhetsbrott, i det följande kallad trafiknykterbetskommittén, soraraed stöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande tUlkaUats av chefen förjustitiedepartementet för att göra en allmän översyn av lagstiftningen omtrafUtnykterhetsbrott, avläranade betänkandet (SOU 1970: 61)TrafUmykterhetsbrott Förslag 1970. Betänkandet mnehåller bl. a. förslag tiUlag om ändring i lagen (1951: 649) om straff för vissa ttafikbrott och tUl lagom alkobolutandningsprov på förare av motordrivet fordon. Förslagen torde fåfogas till statsrådsprotokollet i detta ärende sora bilaga. Efter reraiss har ytttanden över betänkandetavgetts av riksåklagaren (), bovrätt, hovrätten över och ,hovrätten för , , ,efter hörande av ett antal länsnykterhetsnämnder, statensrättskemiska laboratorium, , statenstrafiksäkerhetsråd, försäkringsinspektionen, statskontoret,, universitetskans-lersärabetet efter hörande av saratiigamedicinska fakidteter, länsstyrelsema i , , ,, , , , och , ,och , trafikmålskommittén, socialutredningen, , i (LO), (), akademikers centralorganisation ' Ledamöter f. d. hovrättspresidenten ,tillika ordförande, samt riksdagsmännen i , RuneHedlund, i öskevik, och numera docenten, jur. och fil. doktor , professorerna , överläkaren , överläkaren, bitr. professor samt direktören . (),Svenska arbetsgivareförenmgen (SAF), , FörenmgenSveriges tingsrättsdomare (domareföreningen). Föreningen , Föreningen . Föreningen och skyddsassistenter, (KAK), (), , (),, , Dekristna samfundens nykterhetsrörelse, . , trafikbilägares riksorganisation samt Svenska lokaltrafikföreningen.Yttranden har vidare kommit in från () och ungdoms helnykterhetsförbund, RÄ har bifogat yttranden av överåklagarna iStockholm, och samt av länsåklagarna i , ,, och . Flera länsstyrelser haröverlämnat ytttanden av bl, a. lokala poUsrayndigheter, länsnykterhetsnämnder,nykterhetsnämnder, länsläkare och sociala centralnämnder mom länet. Bland de i betänkandet framlagda förslagen märksbl, a. ett förslag enligt vilket polisen skall få befogeidiet att i vissasituationer företa alkohol-ulandningsprov rutinmässigt på motorfordonsförare itrafiken, dvs, även på förare som inte skäligen kan misstänkas förtrafiknykterhetsbrott. Syftet med förslaget är att öka raöjlighetema attupptäcka trafiknykterhetsbrott och att därigenom förstärkatrafiknykterhetslagstiftningens allmänpreventiva effekt. Ett annat av koramitténs förslag går ut på attansvar för rattfyUeri eller rattonykterhet på grund av viss blodalkoholhaltskall kunna inträda inte bara som f, n. när det är styrkt att den för resp,brott gäUande promillegränsen har överskridits redan under själva färden utanäven i fall där alkoholförtäring före färdens slut har lett tUl attpromUlegränsen har uppnåtts efter färden. Syftet med detta förslag är att kommatill rätta med det s, k, lillbakaräkningsproblemet, dvs, det problem somuppstår när en misstänkt påstår att färden skett i så omedelbar anslutning tUlspritförtäringen att denna ännu inte hunnit medföra några straffbaraverkningar. Kommitténs nu anförda förslag har underremissbehandlingen fått ett gynnsamt mottagande av nästan saratiigaremissinstanser. Jag ämnar i det följande ta upp frågan omalkobolutandningsprov samt tUlbakaräkningsproblemet tUl närraare övervägande.En annan fråga som tas upp tUl behandling är om det bör införas en befogenhetför annan sjukvårdsutbildad personal än läkare att ta blodprov på personer somär misstänkta för trafiknykterhetsbrott. 2 Nuvarande straif bestämmelser gällande bestämmelser om trafUcnykterhetsbrottfinns i 4 § lagen (1951: 649) om straff för vissa trafikbrott(trafikbrottslagen, TL), Lagrummet skUjer meUan två brottstyper, ett grövrebrott, rattfylleri, som regleras i 1 mom, och ett lindrigare brott, soraallmänt brukar betecknas som rattonykterhet, vUket regleras i 2 mora. Enligt 1 mom, första stycket inträder ansvar förrattfylleri, om föraren under färden har varit så påverkad av starka dryckeratt det kan antas att han inte har kunnat föra fordonet på betryggande sätt.Hade föraren under färden en alkoholkoncentration i blodet av minst 1,5 %o,skall han anses ha varit så påverkad som förutsätts för ansvar. Om föraren har varit så påverkad av annatberusningsmedel än starka drycker att det kan antas att han inte på betryggandesätt kunnat föra fordonet, inträder enligt andra stycket samma moment ansvarsåsom för rattfylleri. Någon promilleregel finns inte för detta fall. Sådant ansvar för rattfylleri som grundas påpåverkansrekvisitet inträder för förare av motordrivet fordon. Den särskildapromUleregeln i första stycket av momentet är däremot tUlämplig endast påförare av motorfordon eUer terrängmotorfordon eUer av traktor med släpfordon. Straffsatsen i 1 mora. omfattar fängelse eller, där omständighetema är mUdrande, böter, dock lägst tjugofemdagsböter. Ansvar enligt 2 mom. för s. k, rattonykterhetinträder, om alkoholkoncentrationen i förarens blod har uppgått till rainst0,5 men ej till 1,5 */oo i fall då det likväl inte är styrkt att föraren harvarit så påverkad som sägs i 1 mom., dvs. så påverkad att det kan antas att haninte har kunnat föra fordonet på betryggande sätt. Denna brottstyp, som uteslutandeanknyter tUl den konstaterade alkoholhalten i förarens blod, är sålundasubsidiär i förhållande tiU det svårare brottet rattfylleri. Bestämmelsen i 2 mom. gäUer i likhet medpromiUeregeln i 1 mom. förare av motorfordon eller terrängmotorfordon ellerav traktor med släpfordon. Sttaffsatsen omfattar dagsböter, lägst tio, ellerfängelse . I fråga om blodprov gäller reglerom kroppsbesiktning. Detta innebär bl. a. att det skall föreligga skäligmisstanke om rattfylleri eller rattonykterhet för att blodprov skall få tas påföraren. 3 Rutinmässiga alkobolutandningsprov 3.1 Allmänt har alkoholanalys avutandningsluften (utandnings-prov) kommit att användas i allt fler länder vidingripanden mot motorfordonsförare som misstänks för trafiknykterhetsbrott. ISverige började polisen att använda utandningsprov. En apparat som länge har använts i är Alcotest, somtiU funktion och verkningsgrad är hänförlig tUl grövre s. k,"screeningmetoder" eUer kvalitativa prov. Dessa prov har tUlhuvudsakligt ändamål att via utandningsluften påvisa närvaro eller frånvaro avalkohol i blodet eller att ge en grov uppfattning humvida blodalkoholhalten haruppnått ett visst gränsvärde, t, ex, 0,5 O/oo eller 0,8 O/oQ, På senaste tidhar polisen övergått tUl att använda utandnings-apparatur av fabrikatetAlcolyser som är av samma typ som Alcotest men vars ampuller är bUligare i inköpän AlcotestampuUen. Alcotest- och Alcolyserapparaterna består avgummimunstycke, am-pull och plastblåsa. Den som skall undergå prov blåser genommunstycket och ampullen blåsan full med luft. Om utandningsluften innehålleralkohol, färgas kristallerna i ampullen mer eller mindre gröna. På ampullenfiims en vit resp. röd markeringsring, som delar kristallskiktet i två delaroch som på den version som används i markerar en blodalkoholhalt av 0,5*'/oo. Om kristallerna färgas gröna upp tUl eUer över denna ring, tyder dettasålunda på en blodalkoholhalt av 0,5 <*;oo eller däröver. Ett annat sätt att utföra utandningsprov är attanvända s. k. kvantitativa apparater vUka är så konstruerade att de kan gebetydligt noggrannare analys av utandningsluften och därmed bättre uppfattningom blodalkoholhalten än vad Alcotest och därraed jämförliga metoder kan göra,Breathalyzer-Ethanograph är den kvantitativa apparat som utomlands har använtsmest. Den är innesluten i en metallåda med måtten 22 X 25 X 20cm och väger . Den drivs elekttiskt. De kvantitativa apparaterna kanemellertid handhas endast av specialutbUdad personal och måste fortiöpandekontroUeras av särskUda tekniker. Detta medför bl. a. att dessa typer avapparater endast i begränsad utsträckning kan användas vid kontroUer ute ittafiken. Nyatyper av utandningsapparater är under utveckling i olika länder. Sålunda harnyligen konstmerats apparater av en enkel lätthanterlig typ, I tekniskthänseende innehåller dessa apparater, som tUl omfånget närmast kan liknas viden mindre transistorradio, s. k, fuel-celler. Det kan antas att denna nya typav apparater kan ge ett mera noggrant besked om blodalkoholhalten än vadAlcotest och Alcolyser förmår göra. Varje sådan apparat kan användas ettobegränsat antal gånger eller mera. Utprovningen i avskilda modeUer av denna typ av apparat har påbörjats men torde inte vara klarförrän om . Alkoholutandningsproven används i f, n, endastsom ett hjälpmedel för polisen vid bedömningen av om det i ett visst enskiltfall finns anledning att låta ta ett blodprov på föraren. Som nämnts måsteskälig misstanke om rattfylleri eller rattonykterhet föreligga för attblodprovet skall få tas, Iförsta hand är polisen sålunda f. n. hänvisad att bedöma förares Prop, 1974:154 9 nykterhetstUlståndpå grundval av yttre iakttagelser. Omständigheter som därvid kan ge skäl attmisstänka trafiknykterhetsbrott är alkohollukt från andedräkten eller andratecken på alkoholpåverkan, som sluddrande tal, fumlighet, balansrubbningar,hög ansiktsfärg och glansiga ögon. Även förarens allmänna uppträdande kan varatill ledning vid bedömandet, liksora det sätt på vilket fordonet har förts.Ora polisraannen finner att föraren skäligen kan misstänkas förttafiknykterhetsbrott, anmodar han föraren att göra ett utandningsprov. Sådantprov bmkar dock underlåtas i de fall då alldeles klara rattfyllerisymtoraföreligger och då det alltså inte finns behov av något ytterligare underlag förett beslut ora tagande av blodprov, Utandningsprovet tas i allmänhet på platsenför ingripandet och äger i regel rum i en polisbil eller i en särskUdutredningsbuss. Det finns inte några särskilda bestämraelser sorauttryckligen tar sikte på att reglera utandningsprovens användning. Olikauppfattningar har också fraraförts om utandningsprovens rättsliga ställning,Geraensarat för de olika uppfattningama är eraellertid att poUsen, sådanträttsläget är , inte bör begära utandningsprov på andra än sådana föraresora redan före provtagningen skäligen kan misstänkas för trafiknykterhetsbrott, Som tidigare nämnts föreslårtrafiknykterbetskommittén att alkobolutandningsprov (raed Alcotest) skall fåtas inte bara som på förare som misstänks vara påverkade utan ocksåmtinmässigt på förare sora inte visar några som helst tecken på att ha förtärtalkohol. De rutinmässiga proven skall få tas vid trafikkontroller som ärbeordrade i förväg, och vidare i samband med trafikolyckor och vissatrafiköverträdelser. Användningen av alkobolutandningsprov föreslås reglerad ien särskUd lag. Bakom förslaget ligger undersökningar somkomraittén har låtit utföra, bl. a. i förra av siraulerade trafikkontrollerunder varierande betingelser. Undersökningarna bar gett ett resultat somentydigt visar att polisens möjligheter att vid trafikkontroller avslöjaalkoholdoft eller andra tecken på alkoholpåverkan är mycket begränsade. Föraremed straffbar alkoholhalt i blodet undgår i många fall misstanke och upptäcktdärför att de utåt sett förefaller helt nyktra. I drygt hälften av deobservationer som gjordes med avseende på förare med blodalkoholhal-ter inomområdet 0,51,0 "/qq och inärmare hälften av observationerna inom området 1,01,5 */oo uppkom vid desimulerade kontrollerna över huvud taget inte någon misstanke hoskontrollanten. Det är naturligtvis svårt att på grundval av de förhållanden sområder vid en simulerad tta-fikkontroll få en säker uppfattning ora läget underverkliga förhållan- den.De skillnader som därvid föreligger torde emeUertid enligt kommitténs mening istort sett verka i den riktningen att upptäcktsmöjHghe-terna under verkligaförhållanden är ännu mindre än vid de simulerade kontroUerna. Konunittén framhåUer att upptäcktsmöjligheternakommer att förbättras ora raan inför mtinmässiga utandningsprov och att sådanaprov torde få en stark allraänpreventiv effekt. I detta sammanhang bör vidare nämnas att koramitténi sitt betänkande också har framhåUit betydelsen av att få fram mertUlförlitliga uppgifter än angående alkoholpåverkade förares roll itrafikolyckorna. För att undersökningar härav skall kunna ge säkra resultatförutsätts att alkoholprov kan tas systematiskt på samtliga förare som harvarit inblandade i sådana olyckor. Koraraittén konstaterar att möjlighetemahärtUl förbätttas om förslaget om rutinmässiga utandningsprov genomförs.Därutöver krävs emeUertid enligt komraittén att man löser frågan om raöjlighetatt för statistiskt ändamål ta blodprov från förare som dödats vidtrafikolyckor eller som skadats så svårt att utandnmgsprov inte kan företas. Nästan samtiiga remissinstanser godtartrafiknykterhetskomraitténs förslag att polisen skall få befogenhet att i vissasituationer företa prov på förare som inte skäligen kan misstänkas förtrafiknykterhetsbrott (s. k. rutinmässiga utandningsprov). Många av dessaremissinstanser, däribland , framhåller i likhet medkomraittén att införande av rutinprov kan antas öka upptäcktsmöjligheterna ochge en stark allraänpreventiv effekt. påpekar vidare att man medmtinproven kan få ökad upplysning om alkoholpåverkade förares andel itrafikolyckorna och om det s. k. mörktalet för trafiknykterhetsbrot-ten. Vissa remissinstanser tar upp frågan om deprincipiella betänkligbeter mot den föreslagna ordningen sora skulle kunnaanföras från integritetsskyddssynpunkt. och statenstrafiksäkerhetsverk anser att det intrång på den personliga integriteten sorarutinproven kan medföra inte är större än att det kan accepteras med hänsyntill trafiksäkerheten. MHF intar sararaa ståndpunkt och menar att obehaget förskötsamma förare, vare sig de är helnyktra eller inte, att behöva underkastasig rutinprov bör framstå som ett ringa offer för trafiksäkerheten. Av förbundetsremissvar framgår vidare att det i syfte att utröna aUmänhetens instäUning tiUfrågan om mtinprov uppdrog åt att göra opinionsmätningar påett urval av 600 personer. Av de tillfrågade ansåg att polisen skall harätt att vid trafikkontroller genom utandningsprov kontrollera nykterheten hosbilförarna över lag, svarade"nej" och "vet ej". i , överåklagareni Göieborg och länsnyklerhelsnämnden i anser visserligenatt mtinproven utgör ett ingrepp i den personliga integriteten som måste ingebetänkligheter men godtar ändå utredningens förslag. anger att den ansett sig börastanna för att tillstyrka förslaget om rutinprov, frärast med tanke på dessobestridliga värde för trafiksäkerheten. Den irritation som proven torde kommaatt väcka hos allmänheten kan mildras avsevärt, om myndigheterna i god tidinformerar aUmänheten om polisens vidgade befogenheter på området och samtidigtförklarar varför rutinprov har ansetts behövliga. Avde reraissinstanser som tillstyrker förslaget om rutinprov framhåller några,bl. RÅ, hovrällen över och , i Västernorrlandslän och domareföreningen, vikten av att man så långt detta är möjligt undvikers. k, falskt positiva utandningsprov, dvs, prov som felaktigt indikerar enstraffbar blodalkoholhalt. RÅ framhåller att det i rättssäkerhetens intresse ärviktigare att undvika sådana prov än att vissa förare med straffbarblodalkoholhalt går fria. De förslag som kommittén har lagt fram angåendetillvägagångssättet vid utandningspro-ven bör därför beaktas. Domareföreningenifrågasätter om inte reglerna för tUlvägagångssättet vid tagande av mtinprovbör fastställas av Kungl, Maj:t, framhåller,att möjligheterna att kontrollera trafikanterna utan användning avutandningsprov är ytterst begränsade men att proven raåste bli föremål förytterligare forskning för att man skall få fram tUlförlitligare apparatur. Några remissinstanser är tveksararaa tUl förslagetom mtinprov. TiU dem hör KAK, som ändå inte vill motsätta sig förslaget, omdetta kan tillämpas på ett sätt som inte är alltför stötande för den laglydigaallraänheten, i och polismyndigheten iAlingsås ifrågasätter ora inte mtinproven kan leda tUl ett aUtför kraftigtingrepp i den personliga friheten. Länsåklagaren i län anser, att det ärviss risk för att en stark irritation kan uppstå hos allmänheten, ompolisraannen är alltför nitiska vid tillämpningen av lagstadgandet. SACObefarar att utandningsprovet är bristfälligt, när det gäller att avskiljaoskyldigt misstänkta. De båda sistnämnda remissinstansema ser helst att manbegränsar sig till en försöksverksamhet. Även medicinska fakulteten vid Uppsalauniversitet förordar en försöksverksamhet, som bör kombineras med ökademöjligheter att ta blodprov på förare som skadats eller dödats i trafikolyckor. Länsläkaren i är beredd att tiUstyrkarutinprov endast vid trafikolyckor och trafiköverträdelser, LO är negativt inställd till förslaget ora mtinprovvid i förväg beordrade trafikkontroller. Förslaget fömtsätter att provtagningkan ske smi- digtoch i övrigt på ett sådant sätt att proven inte framstår som an-stötligaingrepp i den personliga integriteten. har anfört om dettaförslag ger enligt LO:s mening inte tUlräckliga garantier för entillfredsstäUande tUlämpning i praktiken, LO kan därför inte tUlstyrkaförslaget i denna del i föreliggande utformning. Förslaget om mtmprov avstyrks av länsåklagaren iKopparbergs län som anser, att rutinproven skulle sakna betydelse i preventivthänseende och att de skulle koraraa att utgöra en belastning för polisen i dessförhållande till allmänheten. Även länsnyklerhetsnämnderna i länoch avstyrker förslaget. Detsamma gäller polismyndigheterna iTrelleborg, och . Sistnämnda två instanser framhåUer, attrutinproven utgör ett avsteg från huvudregeln att tvångsmedel skall tillgripasbara mot personer som är misstänkta för brott. Föreningen anser att det intefinns någon anledning att begränsa användningen av rutinprov tUl de avkonunittén angivna situationerna. Polisman bör genereUt ha rätt till en sådankonttoll-åtgärd som mtinprov innebär. Några risker för rättssäkerheten är inteatt befara med en sådan vidsträckt rätt.