prop · FX03150 · 1974-12-31 00:00:00 — Utredningarna understryker alt ställningstagandet ifrågan om att erbjuda uljämningslån för redan byggda bostadshus är grundat påförutsättningen atl en övergång till utjämningslån skall medföra sänktabostadskostnader. Utredningarna framhåller att det finns småmöjligheter att utforma föreskrifier för övergång lill ny låneform på etlsådant sätt alt en fullständig exakthet erhålls men förutsätter att sådanaföreskrifier kan utformas efier vissa schabloner och på de grunder somutredningarna har anfört. Slutligen föreslår utredningarna i della sammanhangatt bostadsrättsförening som önskar övergå till utjämningslån i samband därmedskall kunna genomföra sådan refinansiering av bcstadsfastigheten attutjämningslånets storlek bestäms enligt de grunder som gäller förnyproduktionen. 2.2,6Kompletterande låneformer Utredningarna tar även upp frågan om kompletterandelåneformer. De anser att det, även om den huvudsakliga finansieringsformen vidny- och ombyggnad skall vara utjämningslån, likväl forisättningsvis finnsanledning för staten att lämna lån av annal slag. Utredningarna föreslår därför att staten skalllämna annuitetslån för atl i vissa fall täcka behovet av krediler lillbostadsförsörjningen, möjliggör en lägre kapitalkostnad under början avlånets löptid än konventionella lån med rak amortering. Vad som kan komma ifråga kan uppdelas i tre principielll olika fall, 1, Fördjupning av lån. 2, Lån inom låneunderlaget, som ej omfattas avutjämningsunderiag. 3, Begränsad ombyggnad av småhus. De ändamål för vilka annuitetslån skall kunna utgåhar direkt motsvarighet i nu gällande förhållanden. Utredningarna föreslår vissa förändringar i frågaom beräkningen av an-nuitetens storlek. Denna bör således beräknas medutgångspunkt i en ränta som hålles bunden i 5-årsperioder. De anser vidare detvara befogat att tillämpa en och samma räntesats för de annuitetslån som kankomma i fråga, oavsett löptid eller behandling i säkerhetsavseende. Utredningarna föreslår också att löptiden skallvara densamma för uljämningslån och annuitetslån, när dessa av.ser sammanybyggnads- eller ombyggnadsprojeki, Detla är närmast att se som en konsekvensav förslaget om att löptiden för utjämningslån vid nybyggnad skall vara 60 åroch de konventionella botienkrediterna,enhetslånen, haren löptid av motsvarandeutsträckning, Efiersom grunden för kortare löptid än skall vara enbedömning av åtgärdens varaktighet eller återstående brukningstid, bör resultatetenligt utredningarna bli lika löptider för de båda statliga länetyperna, omdessa användes parallellt för att finansiera samma bosläder eller lokaler, Som förut nämnts har utredningarna lämnat förslagtill ny författning om den statliga långivningen. Av författningsförslagelframgår att utredningarna frångått sitt i huvudbetänkandei framlagda förslagom all den egna kapitalinsatsen säkerhelsmässigt skulle placeras mellanbottenlånet och statslånet. I stället föreslås nu alt den egna insatsen i dettaavseende skall behandlas på samma sätt som f n. och alltså placeras efierstatslånet, Reservationer har avgelts av ledamöterna gemensamt, ledamöterna också degemensamt, ledamoten , ledamoten samt av ledamoten . Ledamölerna .Andersson och hänvisar tillsin reservation till huvudbetänkandet och understryker att de sedan dessalltmera styrkts i sin uppfattning alt det föreslagna finansieringssystemetmåste omarbetas, om det skall kunna genomföras. Reservanterna anför all utjämningslånel enliglmajoritetens förslag skulle komma atl ställa enorma stalsfinansiella anspråklång tid framöver och pekar på all några samhällsekonomiska konsekvenser av denav majoriteten föreslagna bostadsräntan om inte har redovisats.Kostnadsnivån i nyproduktionen gör emellerlid en uijämning av kostnaderna övertiden nödvändig och reservanterna kan även tänka sig direkta subventionerutöver det riktade bostadsstödet. Beträffande de övre lånegränserna föreslår reservanternaen höjning till för enskilt ägda småhus och lill 90 96 för enskilt ägdahyresfastigheter När det gäller placering i säkerhetsläge av denegna insatsen förordar reservanterna en lösning av frågan i enlighel medhuvudbetänkandels förslag. Härigenom, menar reservanterna, skapas merlikvärdiga finansieringsvillkor mellan olika företagsformer men även bättreförulsätlningar för människor med små ekonomiska resurser all finansiera köpav småhus. Också reservanterna och till sin reservation till huvudbetänkandet och finner att detfortsatta arbetet i utredningarna ytterligare har bestyrkt deras tidigareframförda principinslällning till del föreslagna finansieringssystemet, 1 saml Nr 150 Majoriletsförslagei bygger enligl reservanterna påorealistiska anlaganden om förutsättningarna för betalning av lånen. För atlbelysa detla har reservanterna utarbetat en bilaga lill reservationen, somvisar utvecklingen av statens lånefordran och hyresbehoven under den60-årsperiod som utjämningslånet avses omfatta. Dessa beräkningar visar, menarreservanterna, alt del föreslagna utjämningslånel inle kommer all ge möjlighetall återvinna de av staten gjorda uppoffringarna inom låneliden . Reservanterna menar vidare att beräkningarna visarall lånesyslemet medför en ständigt ökande latent skuld lill staten för deboende. Detta innebär, hävdar reservanterna, att de boende som själv äger elleransvarar för sina statligt belånade bostäder mister praktiskt laget allekonomisk handlingsfrihet över sina hem. Majoritetens förslag, alt staten lar hand om alllinleckningsutrymme från hypolekslånens övre gräns upp till 150 96 av pantvärdelmed undantag för det utrymme, som fastighetsägaren från början kan få disponeraför finansiering av egen insats, innebär enligt reservanterna allinteckningsväsendet i praktiken avskaffas i dess hittillsvarande mening.Reservanterna framhåller vidare all del i prakliken kommeratl vara omöjligt alllösa utjämningslånel, eftersom man lår ulgå ifrån atl staten alltid kommer allkunna återkräva ett maximibelopp som svarar mot pantvärdet vidlösningstidpunkten med vissa avdrag. Reservanterna menar att majoritetens förslag ärogenomförbari men framhåller atl, om ett system för utjämningslån ändockgenomförs, detla måsle utformas enligt den av dem angivna reservationen tillhuvudbetänkandei. Reservanterna utvecklar härefier vissa allmännautgångspunkter för en bostadspolitisk lösning, som enligt deras uppfattningbemästrar nuvarande akuta problem samlidigt som den uppfyller rimligafördelningspoliliska krav och upprätthåller en socialt önskvärdbostadsefierfrågan. De föreslåren kombination av följande ålgärder. Slalen börmed lämpligt avvägda räntesubventioner övergångsvis begränsa räntekostnaden,så alt hyresnivån i nyproduktionen är möjlig alt bära för fiertalethyresgäster. Räntesubventionen bör avtrappas och ränlan successivt kunna höjasi äldre årgångar så att verklig ränta betalas efter elt antal år. Systemet kan vidare innehålla en viss åriigminskning av subventions-inslaget i nyproduktionen så att subventionssystemetpå sikl kan avvecklas. För beialningssvaga grupper måste individuellabostadssubventioner finnas kvar. En allmän avdragsrätl bör kunna övervägas förall öka hushållens konsumtionsförmåga för bostadsändamål. Reservanterna hävdar att en anpassning avbostadsmarknaden till de boendes värderingar förutsätter att de får ökadevalmöjligheter och genom sitt val kan påverka produktutformning,ulruslningsstandard och pris. Den bästa garantin för konsumenltrygghel ochvalfrihet är förekomslen av flera olika förvaltningsföretag. Det är till deboendes nackdel om enskilt bygg-herreskap, enskild förvaltning och enskiltägande med olika medel ytteriigare inskränks.Därför föreslår reservanterna atl lånegränsen skall ligga vid 95 96 avpantvärdel för alla låntagare utom för bostadsrättsföreningar, som ävenfortsättningsvis bör få behålla 98 96-gränsen. Reservanterna föreslår också att sådana ändringar iskattelagstiftningen vidtas att enskilda fastighetsförvaltningar ges möjlighettill skattefri avsättning till reparationskostnader enligl mönster frånreglerna för avsättning lill skogskonto. Ledamoten anser sig inle kunna biträdautredningsmajoritetens förslag att möjligheter skall beredas vissa ägare avicke stalsbelånade fasligheter att erhålla omfördelningslån. Den härigenomuppkommande sänkningen av kapitalkostnaden skulle, framhåller reservanten,inte medföra en motsvarande hyressänkning. Ledamoten erinrar om sin reservation tillhuvudbetänkandei, i vilken han motsatt sig del av majoriteten föreslagnalånesyslemet. Reservanten redovisar vissa beräkningar som visarall slalens sammanlagda uteslående fordringar på de bostadshus som byggs varjeår efier kommer att uppgå till . Reservantensslutsats är att majoritetens förslag lill nytt lånesystem inle kan accepteras. Reservanten framhåller att majoritetens förslaginnebär att slalen som säkerhet för lån och skuldökning skall disponerainteckningar och ägar-hypolek i sådan omfallning, alt fastighetsägarens ekonomiskahandlingsfrihet blir praktiskt taget obefintlig. Reservanten menar, alt detlablir särskill kännbart för en egnahemsägare, som behöver likvida medel för allmodernisera eller renovera sitt hus. Det kommer också att försvåra för andraän kapitalstarka köpare att förvärva egnahemsfastigheter. Ledamoten framhåller all det nuföreliggande förslaget innebär atl det egna kapitalet skall placeras iförmånsläge efter del statliga lånet. Enligt reservanten motverkar delta ensträvan atl göra småhusmarknaden tillgänglig även för låginkomslgrupperna.Utredningarnas tidigare förslag, menar reservanten, skulle tjäna en sådansträvan och även göra bostadsrätterna mer attraktiva för låginkomslgrupperna.Reservanten håller av dessa skäl fast vid utredningarnas lidigare förslag. Den föreslagna nivån för bostadsränla ochutjämningsfaktor innebär enligt reservanten atl statens skuldålagandensannolikt blir betydande. Det är därför anmärkningsvärt att utredningarna integjort någon beräkning av hur Slora dessa åtaganden blir. Reservanten har valtatt se förslaget som ett ullryck för vad som i och för sig vorebostadspolitiskt önskvärt och finner alt nivån på bostadsränta ochutjämningsfaktor måste bedömas i ett vidare ekonomiskt sammanhang. Reservanten har inle funnit anledning att binda sigför regler beträffande slalens krav på säkerhet för de statliga lånen ochframhåller alt kommitténs förslag i detta hänseende kan betyda storasvårigheter, när det gäller all utnyttja statligt belånade fasligheter som säkerhetför annan finansiering. Flera remissorgan, däribland några länsstyrelseroch kommuner. LO, , . ochHyresgästernas riksförbund, hävdar att bostadspolitiken måste bli föremål fören genomgripande och samlad översyn om dagens problem på bygg- ochbostadsmarknaden skall kunna bemästras. Mot den bakgrunden riktas från en del håll, bl. a.från älskilliga kommuner. kritik mot resultaten av såväl boende- och bostads-finansieringsutredningarnas som bostadsskattekom-mitiéns arbete, som inteanses ge de rätta möjligheterna härtill, kommun, t.ex., hävdar attutredningarnas betänkanden präglas av ett starkt forcerat och i väsentligaavseenden ofullbordat arbete, som ofta mera har karaktären av skäligen lösligainlägg i en bostadspolitisk debatt än klart utformade förslag lill ålgärder.SACO anser att det inle kommit till stånd någon riklig samordning avutredningarnas arbete och förslag och att det fortfarande saknas förslag lilllösningar av många brännbara problem på bostadsmarknaden. L/?f säger alt densplittrade bild, som presenterade utredningar företer, har begränsatmöjligheterna att göra en lotalbedömning av förslagens innehåll. Dessutom ärfrågorna om bostadsmiljö, boendedemokrati och olika former av bostadsstöd inteslutbehandlade. i framhåller all enhelt ny bostadspolitik framstår som nödvändig och alt utredningarnas förslagsom bygger på det hittillsvarande systemet inle bör läggas till grund för denframtida bostadspolitiken. anser all inga av dagens slora bosladspoliliskaproblem fått en tillfredsställande lösning i de nu framlagda utredningarna ochser det som nödvändigt att det kommer till stånd radikala förändringar iförhållande lill nuläget. i menar all bedömningenav bostadspolitiken mäste innefatta även andra frågor än bostadsfinansiering,boendemiljö, boendedemokrati, principer rörande bostadsstandard etc. Frågorominsyn och medbestämmanderätt i markpoliliken, bostadsproduktionen ochbyggmate-rielproduktionen bör också inkluderas. Även om en så övergripande bedömninginte låter sig göra i ett enskilt betänkande, hade en principdiskussionrörande dessa frågor, enligt uppfattning, varil naturiig motbakgrunden av de målformuleringar som utredningarna gör. Ensamståendes intresseorganisation kritiserarutredningarna för atl de, enligt organisationens uppfaUning, hell harförbigått det bostadsproblem som drabbat storstädernas ensamslående, som ej harvårdnaden om minderåriga barn. Organisationen förmodar att del är del svårasiebostadsproblemet av alla i landet. Attåtskilliga frågor inte blivit tillräckligt belysta betonas också av bl. statensinsiitiil för byggnadsforskning, länsstyrelserna I och Skaraborgslän saml vissa kommuner. Den bristande samordningen mellan de olikakommittéerna inom det bostadspolitiska fältet påtalas förutom av också avRSV, som hafi alt yttra sig endast om bostadsskattekommitténs betänkande, länsstyrelsernai . och , flera kommuner och . Svenska nämner vid sidan om boende- ochbostadsfinansieringsulredningarna samt bosiadsskattekommitién också kapitalmarknadsutredningenoch bygglagutredningen. Bristen på samordning har enligt Svenska riksbyggensmening lått lill resultat all effekten av utredningarnas förslag knappast blirden avsedda. Många remissinslanser har uttalat uppfattningen attre m i ss t i d e n har varit alltför kort för all möjliggöra etl så ingåendestudium av beiänkandena som hade varil önskvärt. Länsstyrelserna i Jönköpings.Värmlands och har särskilt understrukit den korta tid somkunnat tilldelas kommunerna lör deras arbele. Många kommuner har också självabeklagat att den tid de hafl lill sitt förfogande har varil alltför kort.Åtskilliga kommuner har helt avstått från all yttra sig med hänvisning härtill. som likaledes påpekat att remisstiden harvaril myckel kort och inie medgett några djupgående analyser av effekterna avutredningarnas förslag, säger sig inte ännu definitivt ha tagit ställning ibostadspolitiska frågor, ulan menar all dess synpunkler lår betraktas sominlägg i den bostadspolitiska debatten. anser all inle hellerutredningarnas förslag kan betraktas på annal sätt. Vikten av att b o s t a d s p o 1 i t i k e nbetraktas som en integrerad del av samhällspolitiken i stort och av andraenskilda grenar inom den betonas av åtskilliga remissinstanser. Den nära samhörigheten mellan bostadspolitiken ochsocialpolitiken understryks av bl. a. , länsstyrelserna iSkaraborgs, och , vissa kommuner, landstingsförbundet.LO, TCO. Hyresgästernas riksförbund.Svenska , kooperativa bostadsförening ek. och S.4R.De betonar i likhet med utredningarna bostadens grundläggande betydelse förmänniskornas levnadsvillkor. , länsstyrelserna i ochVärmlands län. TCO, m. fl. hävdar liksomutredningarna att en god boendemiljö bör vara en riittighet lör alla människor.Svenska anser -att bosladspolitiken iir ett av de viktigasteinstrumenten för den sociala reformpolitiken. i menar attbostadspolitiken är elt viktigt instrument för att utjämna de socialaklyfiorna i samhället. Med utgångspunkt i denna grundsyn diskuterarsocialstyrelsen i sitt yttrande boendeproblemen främsi utifrån intresset förde grupper som har svårast att göra sina krav på en god boendemiljö gällande,dvs. tagarnaoch de grupper som har speciella bostadsbehov av sociala eller medicinskaskäl. hävdar att en god boendemiljö är en grundförutsättningför ett gott hälsotillstånd i vid mening för medborgarna, LO och Svenskabyggnadsarbetareförbimdei anser att boendel är lika avgörande för människornassociala situation som arbetsliv och sociala villkor i övrigt. Strävandena tillförmån för social utjämning i samhället blir resultatlösa ombostadsförsörjningen är kommersiellt styrd, säger dessa två organisationer. Att bostadspolitiken måste utformas efter socialakriterier betonas också av bl. a. konjunkturinslilulel. många kommuner, kapitalmarknadsulredningen. fullmäktige iriksbanken och . Bostadspolitikens betydelse frånarbetsmarknads-synpunkt framhålls av bl, a. AMS. länsstyrelserna i Jönköpingsoch och några länsarbetsnämnder. AMS påpekar all arbetskraftensgeografiska röriighel är beroende av såväl den allmänna tillgången på bostädersom bostadsmarknadens struktur och villkor. Verket betonar angelägenheten avatt de bosladspoliliska frågorna fåren långsiktig lösning. All så skerär enligt verkets bedömande av väsentlig betydelse för den fortsalla planeringenav bostadsbyggandet och den därav beroende sysselsättningen ibyggnadsverksamheten. i hävdar atl utvecklingeninom bostadsbyggandet har kommit in i ell sådani skede all del är nödvändigtmed omedelbara åtgärder som har snabb genomslagseffekl. Behovet av snabbaåtgärder framhålls också av kooperativa bostadsförening ek. för.Även TCO, SBEF. Svenska och berör de sysselsättningspolitiskaaspekterna på bostadsbyggandet. TCO stryker under atl alla förändringar avbostadsbyggandets omfattning måste företas planmässigt, så all en jämnsysselsällning kan tryggas. Speciella stimulansåtgärder för atl upprätthålla enjämn sysselsättning året runt bör sättas in också i fortsättningen, menar TCO, Sambandet mellan de bostadspolitiska instrumentenoch kreditpoliliken tas upp av bl, a. konjunkturinslilulel,kapitalmarknadsulredningen. fiillmäkiige i , . Svenska bankföreningenoch Svenska byggnadsarbetareförhiindel. Kapitalmarknadsutredningenifrågasätter vilkel ansvar som bör läggas på kreditpoliliken för att debostadspolitiska målen skall nås. har dessa mål spelat endominerande roll för valet av kreditpoliiiska åtgärder, vilkel hafi implikationerför hela krediimarknadens funktionssätt, menar ulredningen. De kreditpolitiskaaspekterna kan, enligt kapitalmarknadsutredningens uppfattning, därför inteförbigås när man skall ta ställning till formerna för det ställiga kreditstödettill bostadssektorn. Allmänna samhällsekonomiska och stalsfinansiella aspekterberörs av bl. /?/? V, konjunklurinsliiutei. stålens institut for byggnadsforskning,flera länsstyrelser och kommuner, kapitalmarknadsutredningen, fullmäktige iriksbanken, fullmäktige i . , , Svenska , ek. för., SABOoch NBD. En av många remissinstanser uttaladuppfattning är alt utredningarna har ägnat alllför liten uppmärksamhet åt dessafrågor. Sådana synpunkter anförs framförallt i anslutning till diskussionen omformerna för finansiering av bostadsbyggandet och för slatens engagemang idenna. Med hänsyn till bostadspolitikens centrala roll förmånga aktiviteter i samhällel framhåller behovet av ensamordnad regional planering, i vilken bostadspolitiken utformas i etlväxelspel med övrig planering och verksamhet pä riks- och länsnivå. Syfiet meden sådan sägs vara att säkerställa en helhetssyn på frågor om befolkningenssloriek och sammansättning, utbud och efierfrågan på arbetskraft,boen-deslruklur och miljö, produktionstillväxt och kommunikationer. Förbundetframhåller att landstingens verksamhet i hög grad är n funktion av utvecklingeninom samhället i övrigt. i ser en förstärktregionalpolitik som en möjlighet atl åsladkomma en bättre sysselsättningsbalansmellan olika regioner i landet, vilket skulle kunna minska behovet avomfiyilningar och därigenom leda till att det befintliga bostadsbeståndet ocholika former av service utnyttjades bättre. En annan effekt skulle bli atttrycket i infiyttningsregionerna minskade, vilket borde ge slörre möjligheteratt skapa goda boendemiljöer i dessa. Flertalet remissinstanser har lämnat ulan erinranden beskrivning som utredningarna har gjort av resultaten av efterkrigstidensbostadspolitik. Några länsstyrelser och kommuner, LO, Svenska byggnadsarbetareförbundet.Svenska och understryker det positiva i den utveckling somskett. Ulrymmessiandarden har höjts. Det gamla och dåligt utrustadebostadsbeståndet har rivits eller moderniserats. Genom etl stort nybyggande harbostadsbristen nästan hell kunnat avvecklas. Många instämmer också i utredningarnaskarakteristik av dagens situation på bostadsmarknaden, av de kvarståendebristerna och av de delvis nya problem som uppträtt. Det anses ocksåutomordentligt angelägel all åtgärder vidtas så alt den sociala bostadspolitikenkan fullföljas. hävdar attbostadsbyggandet är i hög grad marknadsanpassat. Liknande synpunkteranförs av LO. Svenska och ,vilka anser alt de senaste årens utveckling i accelererande takt har gått motökande ojämlikhet i boendel. Minskningen i bostadsbyggandet är oroande motbakgrunden av de stora brister som fortfarande finns i bostadsbeståndet och avalt många hushåll fortfarande haren låg utrymmesstandard framhåller bl, a,länsslyrelsen i . Svenska riksbyggenoch HSB. Både Svenska och /YS6 stryker under de stora svårighetersom minskningen har skapat också för alla sysselsatta inom byggnadsbranschenoch byggmaierialinduslrin. Den anses vidare ha lett till en ekonomiskvärdeförstöring inom produktions- och förvallningssektorn. Länsslyrelsen i län menar däremol allminskningen är helt naturlig då det primära bostadsbehovet harfyllts. De besväriiga problem som minskningen ibostadsbyggandet förorsakat byggarbelskraflen påtalas också av bl. a.länsarbetsnämnden i och flera kommuner. Mol bakgrunden härav understrykerdessa rem.iss-insianser behovet av långsiktig planering inom allbostadsproduktion. Det förhållandet atl minskningen uteslutande hargällt flerfamiljshusbyggandet under del all småhusproduklionen har fortsattalt öka har föranlett synpunkter från många remissinstanser. lar i della sammanhang upp en terminologiskfråga. Förbundet framhäller vikten av att korrekta beteckningar användes såatl inte husform, upplälelseform och bebyggelsetäthel blandas och ställs imotsatsförhållande till varandra. ,länsbostadsnämnden i län. länsstyrelserna i , ochAlvsborgs län, Pera kommuner, villaägareforbund och m. fi, finner förskjutningen i produktionsinriktningenvara helt naturlig bland annat med hänsyn till hushållens preferenser, for byggnadsforskning ser demografiska faktorer, en minskadinfiyttning lill tätorterna och en ökning i avfiyttningen från landet samt denhöga arbetslösheten bland ungdom som iner sannolika förklaringar till altefterfrågan på lägenheter i fierfamiljshus har gått tillbaka. Alt produktionenav småhus har ökat tillskriver inslilulel en uppdämd efierfrågan som fållmöjligheter alt tillgodoses, när anspråken på produktionskapacitet frånfierfamiljshusbyggandel har minskat. och m. fl. och menar all förskjutningen mot småhus är oroande. HSBkarakteriserar utvecklingen som en privatisering av byggandet.Länsarbetsnämnden i påpekar att länet befinner sig i ellexpansivt skede med stor efterfrågan på arbetskraft, som inte kan tillgodosesinom det egna länets gränser. För inflyttande arbetskraft behövs tillgång lillhyreslägenheter, eftersom det är den boendeform som i första hand efierfrågas. Svenska ger ullryck för uppfattningenall småhusboendel för en slor del av bostadskonsumenterna är mer attraktivt änflerfamiljshusboendet. Sell i ell samlat perspektiv är del dock, säger . niira nog omöjligt all kunna upprätthålla entillfredsställande kommersiell, social och kulturell service utan en sådanförtätning av bebyggelsen som innebär alt en del av befolkningen bor iflerfamiljshus. Mot den bakgrunden är det särskilt angeläget alt stödjaflerlamiljshusboendet, så alt det kan erbjuda en attraktiv boendemiljö ochkonkurrenskrafiiga boendekvaliteter. Liknande synpunkter framförs avOlofsiröins, och Hallsiahammars III. risken för atl möjligheterna alttillgodose kraven på en förbättrad boendeservice äventyras, om bosladsbyggandetalltmer inriktas på småhus. Ökningen av det inte statligtbelånade småhusbyggandet har kommenterats av bl. a. slalens institut förbyggnadsforskning, länsstyrelserna i .