prop · FX03150 · 1974-12-31 00:00:00 — Del är vidare enligl oriktigt att - såsomkommittén föreslagit - avveckla garantibeskatiningen för bosläder på annanfastighet ulan alt införa motsvarande regler för jordbrukets bosläder. Enändring av garantibeskaltningen enligl kommitténs förslag skulle såledesmedföra tillkrångling av taxeringsförfarandet, ökat konirollbehov och olikformigskattebelastning på bostäderna. Likartad kritik återfinns även i remissyttrandendär förslaget tillstyrkts. Avslutningsvis kan nämnas all bl, a, boende- oehbosiads/inansieringsuired-iiiiigania och Svenska ineiallindiisiriarbelarelörbiiiidelanfört atl förslaget har en begriinsad elTekt från ncuiraliteissynpunkl, 5,3,5Pariietslåneränlor m. m. BSK:s förslag atl r ä n t o r e n I i g t p a r i te t s- o c h räntelånesyslemel skall få dras av vid inkomstberäkningen för detår de lånade räntebeloppen å t e rbe t a I as har tillstyrkts av fiertaletremissinstanser. Emellertid har man genomgående påpekat atlvillaägare med sådana lån normalt har köpt sill hus med tanke på den nugällande avdragsrätlen. För dessa skulle ell genomförande av förslaget innebäraen allvariig ekonomisk försämring. Av denna anledning anser man att särskildaövergångsbestämmelser behövs eller att stöd till berörda grupper ges i någonannan form. De remissinstanser som tillstyrkt förslaget har iallmänhet ansett all det framstår som stötande alt avdrag medges för ränlor,som skall betalas försi i en oviss framtid. De har även åberopatkonlantprincipen till slöd för en lagändring. Förslaget har tillstyrkts av RRV.RSV. slatens planverk, flertalet länsstyrelser,kapiialmarknadsuiredningen. SABO.Aiikioriserade fastighelsmäklares riksförbund samt . Förslaget tillstyrksäven av SBEF och NBD, vilka dock framhåller att förslaget inle skall avse defall där inkomst av annan fastighet beräknas enligl bokföringsmässiga grunder,Flerlalei kommuner som uttalat sig i frågan tillstyrker också förslaget. Förslaget avstyrks däremot av kammarräiien iSiockholm, bosladsstyrelsen. länsslyrelserna iKronobergs, och . Ifrågavarande myndigheter anser attförslaget träffar innehavare av paritelsbelånade egna hem alltför hårt, Bosladsstyrelsenpåpekar all vid elt genomförande av förslaget skulle bl. a, fördelen medstaislän jämföri med finansiering helt utan statslån avsevärt reduceras.Intresset förstatslån skulle minska med därav följande begränsning i möjligheterna atlpåverka bl, a, kostnaderna vid gruppbyggen. i länframhåller att egnahemsägaren lånar pengar för all betala sina räntor och vemhan lånar av kan inle ha någon belydelse, efiersom han debileras skuldbeloppet,Länsslyrelsen i anser att de nya reglerna blir svåra alltillämpa och inte minsl gäller detta då fastigheter överiåtes. Boende- ochbosiad.sflnansieringsiiiredningarna framhåller i sitt yttrande alt dehushållsgrupper som valt ränte- och paritelslån för sina småhus kan förutsättasha lägre inkomster än hushåll som vall statligas, k, nominella låii eller enbarthar privatlån. Den kosinadssiinkande effekten av pariteislånen är ju belydandei början av lånens löplid. Effekterna av förslaget på denna punkt innebärsåledes en omedelbar kostnadshöjning för ett antal hushåll vilka för re-liTiivikort tid sedan skaffat sig småhus och kan antas ha kalkylerat med gällandelåne- och skatteregler som kostnadslörutsättning lör sill bosladsval, 5.3.6Allniäni avdrag för hyra m. m. Det föreslagna allmänna avdraget för hyresgästeroch bostadsrältshavare har utsatts för stark kritik och endasl undantagsvistillstyrkts. 1 regel har i stället reservanternas uppfattning vunnit gehör. De remissinslanser som tillstyrkt avdraget har intesällan betecknat det som en provisorisk lösning. vill intemotsätta sig BSK:s förslag men erinrar om att styrelsens inställning eljest äratt antalet resursutjäm-nande åtgärder bör minskas, Länsslyrelsen i Jämtlandslän tillstyrker i etl inte enhälligt yttrande förslaget. 7"C0 liksom HSBgodtar förslaget som ett första steg mot neutrala skatteeffekter mellan olikaboendeformer, kan i och för sig tillstyrka förslaget men anser atlavdragets konstruktion noga bör övervägas och sällas i samband medbosladsslödei, så atl besvärliga marginalskatteeffekter undviks. SBEF anser allavdraget kan motiveras av sociala skäl för atl sänka hyreskostnaderna.Hyresgäsiernas riksförbund riktar kritik mot avdragels närmare uiformning ochanser alt avdrag i stället bör ske från skallen, ek. tillstyrker förslaget såsom ell provisorium,Aiikioriserade,faslighelsmäklares riksförbund accepterar också förslaget menanser det opraktiskt utformat och ifrågasätter om det inte bör kunna ges en merschablonariad utformning, I övrigt riktas genomgående mycket krafiig kritikmol förslaget, skaiieuiredning. som avstyrkt förslaget, sammanfattarsina erinringar på följande sätt. Förslaget leder i vissa fall lill resullat som frånfördelningspolitisk synpunkt inte är tillfredsställande. Såsom påpekats ireservation till beiänkandei lorde nämligen avdraget i första hand få betydelseför större inkomsttagare och förhållandevis högklassiga lägenheter vilketinnebär en obefogad subventionering. Förslaget motverkar i hög grad strävandena atl förenklaskattesystemet. Del kan antas att avdrag kommer all yrkas i elt stort antalfall, vilket medför ett betydande merarbete vid taxeringen och försvårarkontrollarbetet. Det föreligger vidare uppenbar risk för atl avdraget kommeratl missbrukas och att del leder till etl ökal antal skaiteprocesser. Avdragets konstruktion medför atl marginalskallenökar i de inkomstlagen där avdrag blir aktuellt. Del är från principiella synpunkter i högsta gradbetänkligt atl införa elt avdrag för ren konsumtionsutgifi. Denkritik som skatteutredning framfört återfinns med olika uiformning ifiertalet avstyrkande yttranden. Härutöver kan påpekas att sialskoniorei anseratt etl väsentligl skäl mot avdrag är att dessa förutsätts påverka bedömningenav statskommunalt bostadsbidrag på samma sätt som f n, villaägarnasgäldränleavdrag. Avdragen komplicerar alltså även handläggningen avbostadstilläggsärendena, RSV nämner alt begreppei hyra inle är entydigt utanatt sinsemellan högst varierande förmåner kan ingå med därav följandeorättvisor mellan olika hyresgäster, påpekar vidare att den ideklarationen redovisade sammanräknade inkomsten -som bildar en utgångspunktför avdraget - för många skattskyldiga inle ulgör något mått på förmågan all belalahyran. För skallskyldiga, som genom tillåten resultatutjämning eller på annatsätt själva kan bestämma hur stora intäkter de vill ta fram till beskattning,innebär det föreslagna avdraget nya möjligheter all uppnå särskildaskatteförmåner. Vidare påpekas atl del har blivit vanligare allbostadsrättsföreningar konstrueras på så sätt att bostadsrätts-innehavarna ärpersonligen ansvariga för lånat kapital som lagts ned i den av föreningen ägdafastigheten. En sådan bosladsrättsinnehavare skulle då kunna tillgodogöra sigbåde ränteavdrag och allmänt avdrag för del av årsavgiften och därigenom bliotillbörligt gynnad. Flera länsstyrelser nämner även riskerna för konstladehyresarrangemang mellan olika familjemedlemmar, liksom även de avsevärdasvårigheterna alt beakta avdraget vid pre-liminiirbeskattning. Bl.a, boende-ochbostadsfinansieringsuiredningarna och LO framhåller med skärpa all detföreslagna avdraget inle leder lill vare sig jämställdhet eller ökadneutralitet. Många remissinstanser kritiserar även avdraget därför all del fårsynneriigen ojämna effekler för gifia skattskyldiga, alll efter inkomsternasfördelning mellan makarna. 6.1 Utgångspunkter för utredning.sarbete( Byggkonkurrensuiredningen beskriver inledningsviskonkurrenspolitikens syfte och framhåller att konkurrens stimulerar säljare avvaror och tjänster lill ökad effektivitet - bättre produkter och lägre priser -genom alt köparen har möjlighet atl jämföra egenskaper och priser hos olikaprodukter och att välja mellan vad olika säljare har all erbjuda. Konkurrensmellan .säljare leder därför, om den är effekiiv enligl ulredningen till allproduktionen av varor och tjänster utvecklas på ett från samhällsekonomisksynpunkt fördelaktigt sätt. Elt mål för samhällets konkurrenspolitik är därföralt undanröja hinder för effektiv konkurrens, vad som brukar kallaskonkurrensbegränsningar. Konkurrenspolitikens mål har bl. a. utvecklats i prop.1956:148 med förslag till utvidgning av konkurrensbegränsningslagen. Ipropositionen uttalade departementschefen att lagstiftningen motkonkurrensbegränsningar inte syftar till den klassiska nationalekonomiskateorins fria konkurrens ulan till den från samhällets synpunkt mest effeklivakonkurrensen, dvs. en konkurrens som driver utvecklingen i den riktning, som pålängre sikt kan förmodas innebära det bästa utnyttjandet av samhälletsresurser. Departementschefen framhöll vidare att vissa begränsningar avkonkurrens otvivelaktigt är inte blott godtagbara utan förmånliga och rent avnödvändiga från samhällets synpunkt. Konkurrenslagstiftningen syftar enligl utredningensåledes lill att skydda samhällets intressen. Lagstiftningen är därför inriktadpå atl undanröja sådana konkurrensbegränsningar som ter sig skadliga frånallmän synpunkt. Enligt utredningen ligger det i sakens natur atl enkonkurrensbegränsning som är en direkt följd av en offentlig reglering, t. ex.när del gäller bostadspolitiken eller regionalpolitiken, inte kan ansesskadlig från allmän synpunkt. Bakom hela konkurrenslagstiftningen ligger enligtulredningen också elt konsumentskyddande syfie, även om detta endasl indirektkommit lill ullryck i konkurrensbegränsningslagen. Konsumenternas kollektivainiresse sammanfaller också med samhällets iniresse framhåller utredningen. 1 konkurrensbegränsningslagen har hinder ellerförsvårande av annan nä-ringsulövning angetts som ett särskiltskadligheLsrekvisit. Det skyddsin-iresse som ligger bakom delta rekvisit äretablerings- och konkurrensfriheten, som emellertid är underordnatsamhällsintresset, Elt ingripande till förmån för etablerings- ochkonkurrensfrihelen förutsätter nämligen att konkurrensbegränsningensverkningar är skadliga också från allmän synpunkt. Samhällets konkurrenspolitiska mål -som det kommertill uttryck i konkurrensbegränsningslagen - kan enligt ulredningensammanfattat sägas vara all främja en från allmän synpunkt önskvärd konkurrensinom näringslivet, dvs. en effektiv konkurrens som gagnar konsumenterna ochinnebär del 15 1974 1 saml Nr 150 bästautnyttjandet av samhällets resurser. Ulredningen har sett som sin uppgifi atl föreslååtgärder som kan förbättra konkurrensförutsättningarna inom bostadsbyggandetoch beskriver därvid begreppen bostadsmarknad och byggmarknad. Utredningenanger byggmarknaden - närmast byggmarknaden för bostäder - och konkurrensenmellan dem som tar del i bostadsproduktionen som del huvudsakliga området försill utredningsarbete. Byggmarknaden definierar utredningen somproduktionsstadiet - köp och försäljning av varor och tjänster ibyggproduklionen. Byggmarknadens förhållanden är i viktiga avseenden beroende avbostadsmarknaden, som avser bruksstadiet - utbudet av och efierfrågan påbostäder. De båda marknaderna är beroende av varandra genom del samspel sområdet mellan efterfrågeutvecklingen på bostadsmarknaden och byggmarknadensutveckling. I princip styrs bostadsbyggandets inriktning och omfallning ytterstav konsumenterna på bostadsmarknaden. Bostadsbyggandets förutsättningar bestämsemellerlid av hur olika parter som är engagerade ibosladsbyggnadsprocessen agerar. Utredningen konstaterar atl bostadsmarknaden intehar de för en konkurrensmarknad utmärkande egenskaperna. Bostadsmarknaden haren särställning inte minst därför att konsumenlerna harsvårt atl göra sinaintressen gällande genom alt de inle har samma frihet all välja säljare somköpare har på andra marknader. Med hänsyn till bostadens sociala betydelse harstatsmakterna genom sin bostadspolitik sökt stärka konsumenternas ställning.Såväl hyreslagstiftningen som hyresregleringen och bosladslångivningeninnehåller beslämmelser till skydd för konsumentintresset. Dessa reglerpåverkar konkurrensförhållandena på bostadsmarknaden och på byggmarknaden. Dä och då förs enligt utredningen fram förslag omall förbättra konkurrensförhållandena genom atl undanröja sådana inslag ibosladspolitiken som påverkar konkurrensförutsättningarna inom bostadssektorn.Som önskvärda åtgärder brukar härvid framhållas en uijämning av de lånevillkorsom gäller för de olika byggherrekategorierna samt ett slopande av kvarståendeprisregleringar på bostadsmarknaden. Enligl utredningens uppfattning är detosannolikt att man därigenom skulle kunna i väsentlig grad undanröja hindrenföratt bostadsmarknaden skall kunna fungera på samma sätt som fiertalet andramarknader Utredningen har emellertid inte gått in på en prövning av dessafrågor efiersom det ligger utanför dess uppdrag all ompröva bostadspolitikensinnehåll, 1 fråga om utredningsarbetets uppläggning anförutredningen att konkurrensförhållandena på byggmarknaden bestäms av mångadelvis samverkande faktorer. Beställariedet resp. producentledets struktur,produktionens geografiska spridning, de enskilda projektens sloriek, tillgångenpå material och arbetskrafi är några av de faktorer som härvid är av slorbelydelse. 1 väsentliga stycken är förutsättningarna för bosladsbyggandetgivna genom samhällets reglering av byggnadsverksamheten. påannat sätt är betingelserna för byggandet givna genom t. ex, statliga ochkommunala anvisningar i form av planbestämmelser, lånevillkor m, m. Utredningenhar sett som sin uppgifi atl inom ramen för den av statsmakterna fastlagdabostadspolitiken föreslå åtgärder som kan förbällra konkurrensförutsättningarnainom bostadsbyggandet. Utredningen erinrar om sina direktiv där detframhålls alt effektiv konkurrens inom bostadsbyggandet är en viktigförutsättning för atl nå lägsia möjliga kostnad för bostäder av given kvalitet.Ökad konkurrens inom bostadsbyggandet kan förutsättas ge fördelar åtbosladskonsumenterna såväl som på . Konkurrensen gerfördelar i varje särskild upphandling genom atl köparen/beställaren, ommarknadens konkurrensmöjligheter utnyttjas, försäkrar sig om en produkt med såförmånligt pris som möjligt. De långsiktiga effekterna av konkurrens uppnåsgenom alt den stimulerar säljare av varor och tjänster till ökad effektivitet.Alt köparna vinnlägger sig om att välja de bäsla produkterna innebär nämligenen drivfjäder för säljarna att förbättra sina produkter lill pris och kvalitetoch att utnyttja sina resurser bättre. Konkurrensen kan därför enligtbyggkonkurrensuiredningen beräknas medföra alt bosladsbyggandet utvecklas påett från samhällsekonomisk synpunkt fördelaktigt sätt. Det är enligt utredningen elt samhällsekonomisktintresse och samlidigt ett konsumentintresse att bostadsbyggandet sker i sådanaformer atl man på bästa sätt utnyttjar byggmarknadens resurser ochförulsättningarati bygga bostäder av hög kvalitet till lägsta möjliga kostnad.Delta sker bäst genom all byggföreiagen konkurrerar om bygguppdragen. Statenoch kommunerna bör därför verka för att marknadskrafterna utvidgas ibostadsbyggandel i den mån detta leder till ökad effektivitet ibosladsbyggandet. Byggherren avgör som beställare frågor som har väsentligbelydelse för konkurrensförhållandena, t, ex. val av entreprenadform och sättetför an-budsinfordran. Också byggnadsentreprenören intar en nyckelställning iproducentledet. Han är ofia beställarens enda konirakispart bland produktionsföretagenoch upphandlar tjänster och varor av underleverantörer ochmaie-rialtillvcrkare. Ulredningen har funnit det lämpligt att lägga huvudvikteni utredningsarbetet vid konkurrensen i entreprenörledet och därmed vidrelationen mellan byggherre och entreprenör. Konkurrensen i bostadsbyggandet begränsas enliglulredningen av att en betydande del av bostadsproduktionen undandrasentreprenadmarknaden. Många byggherrar som upphandlar utnyttjar inte hellerkonkurrensmöjligheterna på marknaden. Utredningens arbele har därför inriktatspå atl undanröja hinder för konkurrens i entreprenörledel och att stimulerabeställarna i byggprocessen att i ökad utsträckning ulnyttja konkurrens sommedel atl nå ökad effektivitet i produktionen. En väsentlig fråga harockså varitatt söka renodla byggherrens och byggproduceniens ansvarsområden, all skapa eltklarare partsförhållande mellan köpare och säljare i byggprocessen. Utredningen beskriver inledningvis de aktuellamarkpolitiska målen och hjälpmedlen. Enligl uttalanden av slatsmaklerna (prop, 1967:100s. 179, SU:100 s, 22) bör kommunerna förvärva mark i sådan omfattning atl defår dominerande inflytande över de marktillgångar som inom överskådlig tid kanberäknas bli tagna i anspråk för samhällsbyggandet, innebär inle attkommunerna måsle förvärva all mark som skall användas för samhällsbyggandetäven om detla i många läll är önskvärt. Kommunerna bör emellertid ha så myckelmark i sin hand alt de behärskar tidsschemat för samhällsbyggandet och intelöper risken att samhällsbyggandet leds av olika markägare, ibland medmonopolställning. Om kommunerna skall kunna behärska tidsschemat församhällsbyggandet, måste markförvärven göras i så god tid före byggstart attförvärven är genomförda när detaljplaneringen påbörjas. Perspektivet fördekommunala markförvärven bör därför vara . Kommunerna bör med andraord bygga upp en så god markberedskap au marken säkerställs för minsl tio årsbyggande. Kommunen bör vidare upplåta marken enligt flerårigafördelningsplaner där hänsyn tas lill alt rationellt byggande kräver slora ochlångsikliga projekt, Sirävan all fördela marken rättvist mellan olika ikommunen verksamma byggherrar bör underordnas de krav som en rationellproduktion ställer. Detta hindrar inie att marken delas upp på flera byggherrarmen sirävan börda vara all åstadkomma samordning i produktionsskedet, helstgenom samverkan vid projektering och upphandling. Statsmakterna har vidare uttalat att markenföreträdesvis bör upplåtas med tomträtt sedan den iordningsställts förbebyggelse. Markanvändningen kan genom tomträttsavtal styras aktivare änbebyggelselagsiiflningen ger möjlighet lill. Problem som innefattar samverkanmellan olika fastigheter löses smidigare vid tomträtt än vid äganderätt. Meragenomgripande om-regleringar underlättas om marken innehas med tomträtt.Upplåtelse av mark med lomlrält innebär vidare att kommunen förbehåller sig enväsentlig del av markvärdestegringen. Genom att utveckla olika markpoliiiska hjälpmedelhar samhället successivt förstärkt sina möjligheter att föra en aktivmarkpolilik. Under senare hälfien av 1960-lalel har sålunda fiera nyahjälpmedel tillkommit: den kommunala förköpsrätien. Väsentliga ändringar har vidare gjoris iexpropriationslagstifiningen. I fråga om kommunernas markförvärv och markinnehavanger utredningen att kommunernas årliga bruttokoslnader för markförvärv undersenare hälfien av uppgick lill ca 150 milj, kr börjadekommunernas investeringar i mark att öka krafiigl och kommunernas åriigainvesteringar i fastigheter sjufaldigades . Sistnämndaår var de samlade kostnaderna för fastighets- förviirvI 245 milj, kr, Efier har förvärven minskal. De uppgick till927 milj. kr. Ar 1970 utgjorde kostnaderna för förvärv avreglerings- och sanerings-fastigheter drygt 32 96 av kostnaderna för samtligafastighetsförvärv som detta år genomfördes inom ramen för den egentligakommunalförvaltningen. Kommunernas finansiella läge är enligtbyggkonkurrensuiredningen av avgörande betydelse för omfattningen av derasmarkförvärv. Låga finan--sieringsunderskott och/eller goda lånemöjlighetersammanfaller relativt väl med växande markförvärv, såväl utan avdrag förförsäljningar som efter sådana avdrag. Trots de mycket omfattande kommunala markförvärvenunder har fördelningen av planerad produktion på olikamarkägarekategorier i de kommunala bosladsbyggnadsprogrammen inte förändratsnämnvärt. I programomgången 1965-1969, som upprättades innan de kommunalaförvärven kulminerade, uppgick andelen lägenheter på kommunmark till 63 96 lörhela programperioden. Andelen sjönk till 60 96 i följande programomgång. I defyra senaste programomgångarna har andelen varit relativt i närhetenav 70 96, Detla tyder på atl markförvärven till Slor del gällt mark somerfordras på lång sikt. Utredningens egna undersökningar styrker ett sådaniantagande. Trots att fiera kommuner äger mark för betydligt mer än tio årsbyggande innebär emellertid inte detta att kommunerna behärskar just den marksom kommer att las i anspråk för samhälletsutbyggnad. Utredningen anger att någon allmän statistik överbyggföretagens markförvärv och markinnehav inte finns. Inte heller har någramer omfattande undersökningar .som behandlar detta ämne publicerats. Om manbegränsar sig till den mark som beräknas bli tagen ianspråk lör bostadsbyggande, ger dock de kommunala bo--stadsbyggnadsprogrammeningående upplysningar om ägareförhållandena. Bostadsbyggnadsprogrammen geremellertid inte någon information om när byggföretagen förvärvat marken ellervilkel markpris som betalats. I byggkonkurrensutredningens uppdrag har ingått attbelysa utvecklingen av de producerande byggföretagens markinnehav. Ägareförhållandenai ett antal kommuner i västra har därför kartlagts. Utredningen har ävenstuderat när och till vilket pris marken förvärvats. Utredningen har vidare genom en enkätundersökninginhämtat uppgifier från vissa byggintressenter och lill dem knutnamarkförvallande bolag om deras investeringar i mark och om deras innehav avfasligheter. I undersökningen har ingått de med hänsyn till omsättningen 21slörsia byggföretagen inklusive belagda dotterföretag, ,sa företagförvärvade mark för 545 milj, kr. Om diirtill läggsförvärv som genomfördes av markförvallande bolag som endast delvis ägdes avbyggföretagen kan de 21 byggföretagen beräknas ha investerat totalt 613 milj,kr. i markförvärv , dvs. 120 milj. kr/år. Betydande skillnader finns mellan företagen.Sålunda har två av företagen förvärvat mark för högst1 milj, kr, medan 16 företag har förvärvat mark för mer än 10 milj, kr, perförelag. Vart och ett av de senare nämnda företagen har således gjort förvärvav en omfattning som är jämförbar med slörre kommuners markköp. Fyra avföretagen förvärvade mark för mer än 50 milj, kr,, dvs, mer än 10 milj, kr,per företag och år. Ett enskilt förelag svarade för 30 96 av berördabyggföretags samlade markförvärvskostnader. Detta företags uppgivna kostnaderför markförvärv Överstiger kommuns totalamarkförvärvskostnader , Byggföretagen och de markförvallande bolagenssamlade markförvärvskostnader har hafi en medkommunernas markförvärvskostnader likartad utveckling med en markerad toppunder . Närmare 60 96 av byggföretagens och de markförvallandebolagens innehav av exploateringsmark låg inom de trestorstadsområdena, dvs. inom myckel expansiva regioner. Men även huvuddelen avmarken uianför storstadsområdena låg i anslutning till expanderande tätorter. De 21 byggföretagens saneringsfasligheter barettsammanlagt taxeringsvärde av drygt 200 milj. kr. (taxeringsvärde).Företagens innehav av saneringsfasligheter synes inte ha förändrats i någonstörre utsträckning , Även i fråga om innehav av saneringsfastigheter ärskillnaden mellan olika företag betydande. Sålunda äger tre företagsaneringsfastigheter med ett sammanlagt taxeringsvärde av ca 110 milj. kr. Tioförelag äger saneringsfasligheter med taxeringsvärde av högsl 5 milj, kr Deföretag som har storl innehav av saneringsfastigheter har i allmänhet också ettstort innehav av exploateringsfastigheter. Utredningens undersökning i västra ger enuppfattning om i vilken utsträckning mindre företag förvärvar mark inomexploateringsområden. I de kommuner som omfattas av undersökningen äger mindreföretag med ett lokalt begränsat verksamhetsområde exploateringsmark med ensamlad inköpssumma av omkring 40 milj. kr. Delta utgör drygt en Ijärdedel avförvärvskostnaderna för byggföretags innehav av exploateringsmark i dessakommuner.