prop · FX0344 · 1974-12-31 00:00:00 — 1 lagen (1964:167) med särskUdabeslämmelser om unga lagöverträdare finns vissa föreskrifter om handläggningenav brottmål mot sådana personer. Brottmål mol den som är skall, närpå brottet kan följa svårare straff än böter, om möjhgt utsättas liUhandläggning i sådan ordning all målet inle tilldrar sig uppmärksamhet.Domstolen kan förordna om handläggning inom slängda dörrar, om förhandlingensoffentlighet är till uppenbar olägenhet till följd av den uppmärksamhet denunge kan antas bli föremål för (8 §). Innan någon som är döms tillfängelse, skyddstiilsyn eller ungdomsfängelse skall personundersökaren i målethöras, när del finns skäl därtill (9 §). Om del finns anledning alt döma tillannan påföljd än böter bör för tjänstgöring i nämnden anlitas företrädesvisnämndemän som har insikt och erfarenhet beträffande vård och fostran av barnoch ungdom (10 §). Offentlig försvarare skall förordnas om del inte äruppenbart obehövligt (11 §). Mål mot den som är skall aUtid behandlasskyndsamt. Har tilltalad inle fyllt och är för brottet stadgal mer än ellårs fängelse gäller särskilt korta tidsfrister för målets handläggande, ävenom den tilltalade inle är häktad (12 §). Är den tilltalade under kanåklagaren under vissa särskilda förutsättningar underlåta att åtala (1 §).Häktning får bara ske om synnerhga skäl är därtiU (7 §). Inombarnavårdslagsliflningen finns särskUda föreskrifter i anslutning till 18-årsgränsen.Enligl 25 § a barnavårdslagen skall , som förut antytts,ingripa, om någon som är misshandlas i hemmet eller i övrigtbehandlas på sådant sätt där 1974: 44 33 allhans kroppsliga eller själsliga hälsa utsätts för fara eller om hans utvecklingäventyras på grund av föräldrarnas eller annan fostrares olämplighel ellerbristande förmåga att fostra honom. Även vid sådant ingripande kan vidtas olikaförebyggande åtgärder (26 §) eller beslut fallas om omhändertagande för samhällsvård(29 §). Den som inle fyllt kan dessutom omhändertas för samhällsvård, omhan behöver vård och fostran på grund av föräldrars frånfälle eller liknandeeller om han av annat skäl inte kan erhålla adekvat vård i hemmet (31 §). Samhällsvårdpå sådan grund kan aldrig pågå längre än till dess den omhändertagne fyller 18år. Vadbeträffar utbildningsområdet gäller enligt 24 § lagen (1967: 940) angåendeomsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda all sådan person är sarskolpliklig,om han kan tillgodogöra sig undervisning men inte är i stånd att följaundervisningen inom del allmänna skolväsendel. Särskolplikten består så längeeleven behöver undervisning, dock längst t. o. m. vårterminen det år då hanfyller . Om synnerliga skäl föreligger kan den förlängas ytterligare tvåår. Som motiv för dessa bestämmelser åberopades vid lagens tillkomst de ut-vecklingshämmadesförsenade mognad och den längre utbildning som de ofta behövde (SOU 1966: 9 s.130). I stadgan (1961: 433) för semina-riema för huslig utbildning anges skUdaåldersgränser för inträde till olika utbildningslinjer. För inträde på ekonomiföreståndarlinjenfordras att sökanden under del år, då inträde söks, fyller lägst (29 §).För inträde på hushållslärarlinjens båda grenar, textillärarhnjen ochbarnavårdslärarlinjen, är motsvarande åldersgränser (2427 §). Inomtrafiklagstiftningen finns åtskiUiga bestänmielser som innehåller åldergränser.För rätt att erhålla körkort gäller enligl 31 § körkorlskungörelsen (1972: 592)olika åldersgränser. Körkort för motorcykel kan erhållas av den som har fyllt16 år men ger inte behörighet att föra tung motorcykel förrän innehavaren harfyllt . Beträffande körkort för personbil, lätt lastbil m. m. äråldersgränsen , för bl. a. tung lastbil och för bl. a. år.Trafikkort, som krävs bl. a. för rätt att föra personbil och lätt lastbil iyrkesmässig trafik för personbefordran, kan utfärdas för den som har fyllt 19år (73 §). Traktorkort kan förvärvas av den som har fyllt eller, omsärskilda skäl föreligger, av den som har fyllt (89 §). Moped får förasutan körkort av den som har fyllt (9 §). I 109 och 110 §§ finns regler omminimiålder för lärare och elev vid övningsköming. Lärare skah sålunda ha fyllt21 år. Blandövriga beslämmelser som innehåller åldersgränser kan till en början nämnaslagen (1950r 382) om svenskt medborgarskap. I princip är avgörandeför självständighet i medborgar-skapsrältsligl hänseende. Lagen upptaremellertid också andra åldergränser. Enligl 3 § kan utlänning, som oavbrutethar haft sill hemvist i riket 1974: 44 34 fråndet han har fyllt och som dessutom har haft sitt hemvist härunder sammanlagt , bli svensk medborgare genom anmälan hoslänsstyrelsen efter det alt han har fyllt men iiman han har fyUt . 21-årsgränsenhar valts för att begränsa antalet fall av dubbelt medborgarskap. I åtskilligaländer gällde nämligen alt förvärv av utiändskt medborgarskap genom anmälaninte medförde förlust av tidigare medborgarskap, när anmälan gjorts (prop. 1950r 217 s. 30). Den som är statslös eUer som visar alt han skuUeförlora sitt utländska medborgarskap om han blev svensk medborgare kan göraanmälan enligt 3 § redan vid fyllda om vissa förutsättningar i övrigt äruppfyllda. Enligt 8 § kan svenskt medborgarskap under vissa fömtsättningarförloras när innehavaren fyller . I 10 § finns vissa särregler som gälleri förhållande till , och . Enligl1 § värnpliktslagen (1941 r 967) är svensk man vämpliklig fr. o. m. detkalenderår under vUket han fyller . Han kan dock inskrivas som värnpliktigföre denna tidpunkt men inte tidigare än det år då han fyller . ÄvenreligionsfrUietslagen upptar vissa åldersgränser. Sålunda krävs det bl. a. atten person har fyllt för att han själv skall kunna göra anmälan om utträdeur . Arbetarskyddslagen(1949r 1) innehåller i 4 kap. särskUda bestämmelser om minderårigas användandei arbete. Med minderårig avses eiUigl 22 § den som är . Vissa avkapitlets regler iimehåller lägre åldersgränser, nämligen 14, 15 och . I ölförsäljningsförordningen(1961 r 159) föreskrivs att öl inte får ul-skänkas eller utminuteras till densom kan antas inle ha fyllt . Vidare är del förbjudet att som ombud ellerpå annat jämförligt sätt tillhandagå den som antas inle ha fyllt medanskaffande av öl (22 §). Enligl msdrycksförsäljningsförordningen (1954r 521)får inte heller utskänkning av rusdrycker äga rum till den som kan antas inleha fyllt (50 § första stycket). Enliglvapenförordningen (1949r 340) får skjulvapen i princip inle innehas utan särskUltillstånd. Under vissa förutsättningar får sådant vapen lånas ut, men härvidgäller särskilda inskränkningar i fråga om utlåning till den som är (6 och 9 §§). Motsvarande kommer att gälla enligl vapenlagen (1973r 1176) somträder i kraft (22 § 3). Vapenlagen innehåller också en 18-årsgränsnär det gäller rätlen all ulan tillstånd inneha, införa till riket eller drivahandel med vissa luft- och fjädervapen (5 § andra stycket). Enligl2 § förordningen (1959r 312) om förbud mol innehav av vissa stUelier m. m. får springstiletteller springkniv inle förvärvas eller iimehas av den som är ochinte heller överlåtas eUer upplåtas till sådan person. Vid förordningens tillkomst berördes frågan Prop.1974: 44 35 omtotalförbud mot innehav av nämnda vapen (prop. 1959r 158 s. 16). Denna frågaliksom alternativet att höja åldersgränsen aktualiserades, när myndighetsåldernsänktes . Departementschefen fann dock alt en sådan reform krävde vissaytterligare överväganden men att frågan borde tas upp på nytt vid lämpligl tillfäUe(prop. 1969r 25 s. 83). Enligt 2 § kungörelsen (1968r 71) angåendetillämpningen av förordningen (nr 70) med vissa beslämmelserom injeklions-spmtor och kanyler får spmla eller kanyl inte säljas till den somär om denne inte styrker alt varan behövs för medicinskt ändamål. Ipromemorian refereras inledningsvis några uttalanden av föredragandedepartementschefen vid sänkning av myndighetsåldern från 21 till 20år. Departementschefen ansåg det då föga fmklbart att närmare diskutera närungdomens sociala mognad inträder, eftersom del var svårt att ställa upp någraobjektivt giltiga kriterier på social mognad. Övervägandena borde i ställetutgå från de verkningar som myndigheten medför i fråga om behörigheten, främsti ekonomiska angelägenheter. Vid nordiska överläggningar hade man lyckats nåenighet om att åldersgränsen borde sänkas till . Myndighetsåldern hade dessförinnanvarit densamma i hela och en enhetlig ordning var otvivelaktigt av värdemed hänsyn till de nära förbindelserna mellan de nordiska länderna. För ensänkning av myndighetsåldern talade enligt departementschefens mening även den fömtseddasänkningen av rösträttsåldern vid riksdagsval efter fyllda lUlåret efter fyllda . Relationen mellan myndighetsålder och rösträttsålderborde bestå även i fortsättningen. Departementschefens överväganden leddesåledes fram tUl slutsatsen att myndighetsåldern borde sänkas till 20 år.Myndighetsåldern borde vidare vara lika för alla. Ipromemorian erinras om all underårigs behörighet vidgades genom olikaändringar i FB och GB som myndighetsåldern sänktes. Genom dessalagändringar blev unga personer behöriga att själva företarättshandlingar i en rad praktiskt vikliga hänseenden. Omyndigheten kommer ihuvudsak till praktiskt ullryck bara när det gäller skuldsättning, t. ex. isamband med avbetalningsköp, och förfogande över tUlgångar som förvärvals påannat sätt än genom eget arbete eller genom upptagande av studie- eller bosättningslån. I1969 års lagstiftningsärende bestämdes myndighetsåldern till bl. a. pågrand av sambandet med rösträttsåldern och intresset av nordisk rättslikhet.Situationen har enligt promemorian sedermera förändrats i bägge dessahänseenden. riksdag har som vUande an- Prop.1974: 44 36 tagitförslag till ny regeringsform, där del bl. a. föreskrivs att rösträtt vid valtill tillkommer varje i riket bosalt svensk medborgare som haruppnått senast på valdagen. Förslagel överensstämmer med vad gmndlagberedningenhar förordat. Beredningen har som stöd för sitt förslag anfört att flertaletungdomar genom bl. a. förbättrad skolundervisning i samhällskunskap,massmedias informationsverksamhet och föreningsverksamheten efter hand bör fåbättre fömtsättningar att la ställning i politiska frågor redan innan deuppnår den nu gällande rösträttsåldern. Vid valet av 18-årsgränsen säger sigberedningen ha beaktat den betydelse denna åldersgräns i andra sammanhang harför inträdandet av medborgerliga rättigheter och skyldigheter. Den civilrällsligahandlingsförmåga som är knuten till 18-årsåldem är enligt beredningensmening så omfattande, alt det inte utan fog kan hävdas, all myndighet väsenlUgeninträder redan vid denna ålder. Beredningen hänvisar även till attvärnpliktsåldern och äklenskapsåldern normalt inträder vid fyllda . Det tradUionellasambandet mellan rösträttsålder och myndighetsålder avses inte bli upphävt.Beredningen förutsätter nämligen alt myndighetsåldern även kommeratt sammanfalla med rösträttsåldern. Ipromemorian framhålls vidare all lagutskottet vid behandlingen av 1972 årsmotion om sänkning av myndighetsåldern delade gmnd-lagberedningens uppfattningatt en sänkning av rösträttsåldern borde föranleda motsvarande sänkning avmyndighetsåldern. Del erinras också om all departementschefen i prop. 1973r 90med förslag till bl. a. ny regeringsform förklarade sig anse det värdefullt omman kan bevara sambandet mellan rösträttsåldem och myndighetsåldern. Vadbeträffar frågan om nordisk rättslikhet erinras i promemorian om alt i Finlandredan har lagts fram proposition med förslag om sänkning av myndighetsålderntill . I ö-vriga nordiska länder är motsvarande reform inle omedelbartaktuell. har emeUertid 1972 antagnaresolutionen rekommenderat medlemsstaterna all sänka myndighetsåldern under 21år och, om det befinns tillrådligt, bestämma den till . De stater sombehåller högre åldersgräns än rekommenderas överväga om vissa underårigabör ges behörighet all företa vardagliga rättshandlingar och handlasjälvständigt på andra lämphga områden. I den mån en sänkning avmyndighetsåldern kan komma alt beskära elt barns räll till underhåll från sinaföräldrar och därmed beröva barnet vad som är nödvändigt för dess uppfostranoch ulbildnmg rekommenderar ministerkommittén medlemsstaterna alt vidtalämpliga åtgärder för att kompensera reformens verkningar. Enligtpromemorian talar den ståndpunkt som har inlagils tiU frågan om rösträttsåldemmed styrka för all även myndighetsåldern bör sänkas till . Som gmndlagberedningenhar påpekat och som framgår av redogörelsen för gällande rätt har dennaåldersgräns redan nu stor 1974: 44 37 betydelsei olika rättsliga sammanhang. En sådan ändring hgger också i linje medutvecklingen i andra länder. Visserligen skulle den få till resultat atträttsläget blir olika inom . skulle emellertid bli fallet även utannågon svensk lagändring, om del föreliggande finska propositionsförslagetantas. Efter de utvidgningar av behörigheten för imgdomar under som ägderum torde den praktiska betydelsen av en sänkning av myndighetsåldernvara relativt begränsad. De hittUls gjorda erfarenhetema av reform gerenligt promemorian vid handen all reformen kan fullföljas och 18- och 19-åringaralltså ges full rättslig handlingsförmåga. Mot bakgrund av delanförda föreslås i promemorian all myndighets-åldem genom ändring i 9 kap. 1 § FBsänks från 20 till . Ändringen föreslås träda i kraft . Isamband därmed föreslås vidare alt de införda reglerna i 9 kap. 2 §första stycket och 3 a § om behörighet för underårig som fyllt att hyrabostad och la upp vissa lån upphävas. Reglema i 2 a § om behörighet alt företa rättshandlingarför den dagliga hushållningen är tillämpliga även på den som är ochbör därför bibehållas. Ipromemorian diskuteras också behovet av särskilda internationellt privalrättsligaregler på området. Vad först beträffar förhållandettill stater utanför finns det enligt promemorian tillämpliga regler i 4kap. lag om vissa intemationella rättsförhållanden rörande äktenskapoch förmynderskap. Bestämmelserna bygger på nationalitetsprincipen. Frågan omen person är underårig eller inle bedöms alltså enligt lagen i hans henUand. Tillskydd för godtroende tredje man har emellertid en särskUd undantagsregel tagUsupp i 4 kap. 5 § andra stycket. Om rättshandling har företagils i landet avnågon som på gmnd av underårighel varit obehörig att företa rättshandlingenenligt tillämplig utiändsk lag, blir rättshandlingen ändå bindande för honom,om han har ägt behörighet enligt svensk lag och motparten varken insåg ellerbort inse hans bristande behörighet. Denna godlrosregel, framhålls det, fårsärskild aktualitet när det gäller utlänningar från stater där myndighetsåldernär högre än i . Några ändrade regler på området anses inte behövas. I förhållande till övriganordiska länder framhålls i promemorian att lag inle är tillämplig. Istället gäUer förordning om vissa internationella rättsförhållandenrörande äktenskap, adoption och förmynderskap. Förordningen, som gmndas på enkonvention mellan de nordiska länderna, bygger på domicUprincipen. Av 14 och 16§§ följer alt frågan om en medborgare i någol av de nordiska ländema, som harhemvist i annat nordiskt land, är omyndig skall bedömas enligt lagen i denstal där han har hemvist, såvida inle förmynderskap redan utövas i annatnordiskt land. Om myndighetsåldern i och menbibehålls vid i , 1974: 44 38 ochNorge kommer alltså svenska medborgare som är och harhemvist i någol av sistnämnda tre länder att alltjämt vara omyndiga. Liknandeeffekter har kunnat uppstå redan tidigare. Sålunda har i sedan längegällt alt underårig som gifter sig blir myndig i samband därmed. Denna regelhar på grund av den nordiska konventionen inte varit tillämplig på finskamedborgare med hemvist i annat nordiskt land. Motsvarande gäller i fråga omsärskilda regler angående behörighet för omyndiga alt företa vissa rältshandhngar,exempelvis av den typ som ifördes i genom lagsliftning. Enliglpromemorian synes del inle nu böra komma i fråga att frångå den på domicUprincipengmndade reglering som gäller i förhållande lUl de andra nordiska ländema. Ipromemorian diskuteras om den som erhållit rättshandlingstörmåga återigen kanförlora den. skulle kunna bli aktuellt om den som enligt hemvistlandelslag har blivit myndig senare bosätter sig i ett land enligt vars lag hanalltjämt skulle vara omyndig. Frågan uppmärksammades redan under förarbetenatill nordiska konvention med anledning av bl. a. de nämnda särskUdareglerna i finsk lag om alt underårig förvärvar myndighet vid ingående aväktenskap och föranledde en särskild förklaring i slutprotokollet till konventionen.De fördragsslutande statema förklarade sig vara ense därom, alt den som inlefyllt men förvärvat myndighet enligt finsk lag genom att ingå äktenskapeller enligt isländsk lag på gmnd av hemskillnad eller äktenskapets upplösnmg,om han tog hemvist i annan fördragsslutande stat än resp. , ändåinte skulle anses omyndig på gmnd av ålder. Enligl uttalande av de svenskadelegerade vid förhandlingarna överensstämde denna regel med vedertagenuppfattning. Med hänsyn härtUl torde enligt promemorian motsvarande regel fåanses gälla i nu aktuellt hänseende även utan en uttrycklig förklaring från defördragsslutande statema. Ipromemorian framhålls att det konvention och förord-nmg inte finnsnågon motsvarighet till den särskilda regel om skydd för godtroende medkontrahentsom har upptagits i 4 kap. 5 § andra stycket lag. En sådan regel harhittills ansetts kunna avvaras. a. med hänsyn till ovissheten om denfortsatta utvecklingen i de länder som t. v. behåller myndighetsåldem vid 20 årtorde del enligt promemorian inte finnas tiUräckhg anledning all nu ta uppfrågan om ändring i den nordiska konventionen på denna punkt. Skulle det visasig att man i dessa länder kommer att behålla den nuvarande myndighetsåldemkan det emellertid bli aktuellt att ompröva denna inställning. Sammanfattningsviskonstateras alltså i promemorian alt den föreslagna sänkningen av myndighetsåldemkan genomföras utan några ändringar i den internationellt privaträttsligalagstiftningen. 1974: 44 39 Vidsidan av de regler som direkt anknyter lUl myndighetsåldern finns bestämmelserom en åldersgräns i åtskilliga författningar på vilt skUda rättsområden.Ofta har, framhålls del i promemorian, 20-årsgränsen valts för all fåöverensstämmelse med myndighetsåldem. Sålunda har flertalet av de nuvarande 20-årsgränsematillkommit genom ändring av tidigare 21-årsgränser i samband med sänkningen avmyndighetsåldern . Del finns emellertid också åldersgränser där andramotiv än sambandet med myndighetsåldern har varit avgörande eller i vart fallinverkat på bedömningen. EtUigl promemorian bör, när det gäller alt laställning till om en sänkning av myndighetsåldern med skaU påverkaandra åldersgränser, hksom vid sänkningen den principiellautgångspunkten vara att en anpassning nedåt bör ske överallt där den nuvarandeåldersgränsen i väsentlig grad Influerats av den nuvarande myndighetsåldern. Omdel på något område finns speciella skäl all behålla 20-årsgränsen bör ändringdäremot inte göras enbart för att vinna likformighet. I flera fall pågårdessutom utredningar vars resultat bör avvaktas, innan slutlig ståndpunkt lastill frågan om ändring av berörda åldersgränser. Beträffande den familjerättsligalagstiftningen ar det enligt promemorian tydligt att reglerna i FB omvårdnadens upphörande och samtycke lUl adoption samt i ÄB om behörighet attupprätta testamente har nära samband med myndighetsåldern. Åldersgränserna bördärför i dessa fall anpassas till sänkt myndighetsålder. Förrätt att anta adoptivbarn krävs i princip lägst . I speciella undantagssilualionerkan dock tillstånd till adoption medges även för den som är mellan 20 och 25år. Om myndighetsåldern bör enligt promemorian 20-årsgränsenändras på motsvarande sätt. I promemorian anförsvidare alt den i lagen om avbrytande av havandeskap föreskrivna 20-årsgränsenför hörande av kvinnans vårdnadshavare i abortärende inte kan stå kvaroförändrad, om vårdnaden skall upphöra vid . En anpassning tUl den nyamyndighetsåldern bör alltså ske. En sådan anpassning bör göras också i lagen omallmän försäkring rörande föreskrifterna om utbetalning av föräldrapenning samti kungörelsen angående sättet och liden för utbetalning av pension enliglnyssnämnda lag. 20-årsgränsen i utlänningskungörelsens regler om uppehåUstiUslåndm. m. har sådant samband med reglerna om vårdnad att de också föreslås blianpassade tUl den nya myndighetsåldern. På del skalterällsligaområdet diskuteras i promemorian tre bestämmelser som tUlmäter 20-årsåldernbetydelse för beskattningen. Den första är 28 § arvsskalleförordningen, sommedger viss lind- 1974: 44 40 ringi arvsbeskattningen för barn . Den andra är 8 § förordningen omstatlig förmögenhetsskatt, enligl vilken föräldrar i viss omfattning ärskattskyldiga för förmögenhet som tillhör deras barn . Slutligenberäknas enligt 12 § 1 mom. sistnämnda förordning i vissa fall denbeskattningsbara förmögenheten gemensamt för föräldrar och omyndiga bam. Vadbeträffar förmögenhetsskatten framhålls i promemorian att en sänkning avåldersgränsen tUl förefaUer vara en naturlig konsekvens av att den ålderdå barnen själva disponerar över sin förmögenhet sänks. Konsekvensändringar i för-mögenhetsskalteförordningenbör därför göras. Beträffande28 § arvsskatteförordningen konstateras i promemorian att regeln ingår i ettdelvis ganska komplicerat system som syftar tUl att åstadkomma en avvägning ibeskattningen mellan olika kategorier skattskyldiga. Den särskilda skatlelindringsom gäller om arv- eller teslamentstagaren inte fyllt har ursprungligen tUlkommitför att tillgodose underårigs behov av medel för uppfostran och utbildning.Enligt promemorian finns det inle anledning att i arvsskalleförordningen hanågon generell regel om särskild skatlelindring med anknytning tUl högreåldersgräns än myndighetsåldern. Den skatteskärpning som en sänkning avåldersgränsen medför torde i regel bli obetydhg. I promemorian förordas därföratt bestämmelsen om skallelindring inte heller i fortsättningen skall avseannan än den som är underårig. Fördel straffrättsliga områdets del anmärks i promemorian alt 6 kap. BrBinnehåller åtskilliga bestämmelser som straffbelägger sexuella handlingar molbarn och ungdom. Utmärkande är bl. a. all homosexuella handlingar behandlassträngare än motsvarande heterosexuella handlingar. I 4 § och 8 § förekommerett par 20-årsgränser som rör just homosexuella handlingar. Ytterligare en 20-årsgränsfinns i 7 § som behandlar koppleri. Denna regel är inte begränsad till homosexuellaförhållanden. I promemorian konstateras att en särskild utredning,sexualbrottsutredningen (Ju 1972: 01), har tillsatts för att se överbestämmelserna om sedlighetsbrott. Utredningen har tagit initiativ till vissavetenskapliga undersökningar som bl. a. kan belysa frågan om unga människor kanta särskild skada av homosexuella förbindelser. Innan resultatet avundersökningarna föreligger anses någon ändring beträffande de särskUdaåldersgränserna vid homosexuella gämingar inte böra göras. Med hänsyn till alldet ingår i utredningens uppdrag att göra en allmän översyn av 6 kap. BrB börenligt promemorian även frågan om ändring av 20-årsgränsen i 7 § anstå iavvaktan på resultatet av utredningens arbete. Ipromemorian konstaleras vidare all 9 § lagen med särskilda bestämmelser omunga lagöverträdare innehåller en föreskrift om att värdnadshavaren skall hörasi vissa fall nar lagöverträdaren är . Denna paragraf föreslåsanpassad till alt vårdnaden skall upphöra . 1974: 44 41 Beträffandebarnavårdslagstiftningen konstateras i promemorian att ingripande med stöd avbarnavårdslagen kan grundas på dels olämpligheten hos fostraren eller ihemmiljön (25 § a), dels misskötsamhet bos den unge själv (25 § b). I den förratypen av fall kan ingripande inte företas sedan den unge har fyllt , medanmotsvarande åldersgräns i del senare typfallet i princip är . Vidtagnaåtgärder skall i regel upphöra senast när den unge fyller . Samhällsvårdsom har anordnats med stöd av 25 § b kan emellertid pågå längre. Samhällsvårdenskall dock upphöra senast efter omhändertagandel.