prop · FX0313 · 1974-12-31 00:00:00 — Förbundet tar inte ställningtUl informationens innehåll eller uppbyggnad men framhåller önskvärdheten avatt huvudmännen för berörda utbildningar får delta i utvecklingsarbetet. LO framhåUer vikten av atteleverna får kunskaper om arbetslivets förhåUanden, den fackliga verksamhetenpå arbetsplatserna m.m. Man bör uppmärksamma det intresse som finns hosarbetsmarknadens parter att förse skolväsendet med läromedel som beskriververksamheten på arbetsplatserna. Enligt LO:s uppfattning bör även sådanaläromedel kunna betraktas som centrala läromedel. Det måste bli en uppgift förinstitutet att bevaka att en balansering kommer till stånd på detta områdegenom att initiera läromedelsproduktion. framhåller vikten avatt så långt möjligt alla läromedel ingår i läromedelsinformationen. Dennamåste vara saklig och allsidig. Därför måste institutet få sådana ekonomiskaoch personeUa resurser, att det självständigt eller med hjälp av utomståendeexperter kan bedöma de läromedel som lämnas in för registrering. I annat fallfinns risk för att informationen blir styrd av producenterna. FSLframhåller att förutsättningarna för produktion av och information omläromedel i flera väsentliga avseenden har förändrats under de senaste åren.Det är enligt FSL framför allt följande tre förhällan- densom ändrat förutsättningarna för de huvudtankar som låg till grund förläromedelsutredningens förslag som kommitténs uppdrag bygger på, nämligenstrukturrationalisering inom läromedelsbranschen, centrahse-ring avupphandlingen i kommunerna och datorisering av registrerings-ochorderbehandlingssystem hos producenterna. FSLanser att kommittén inte har utgått från hur producenterna bedriver sinläromedelsinformation. Nämnda förändringar motiverar, enligt FSL, att kommitténsamarbetar med producenterna och utnyttjar deras samlade tekniska resurser föratt förverkliga kommitténs förslag om läromedelsinformation. Därigenom skulleman, enligt FSL:s uppfattning, snabbare och till avsevärt lägre kostnad kunnabygga upp ett centralt register, som bättre än det föreslagna skulle täckaläromedelsutbudet. Utbildningsförlagetanser att institutets läromedelsinformation bör kunna bli ett värdefulltinstrument vid val av läromedel. Förlaget anser vidare att minimerasina kostnader bör utnyttja det datorbaserade läromedelsregister somproducenterna upprättat. Någraav remissinstanserna tar upp frågan om definitionen av centralt läromedel. Förslagettill definition av centrala läromedel är således enhgt TRU II användbart. Kommitténsdefinition av begreppet måste preciseras anser TCO. Enligt TCO:s mening är detotillfredsställande att definitionen inte rymmer utrustningar för olika slag avpraktiskt arbete. Kvarstående oklarheter i begreppet centrala läromedel kankomma att orsaka svårigheter såväl i producent- som i konsumentledet. En av deförsta och viktigaste uppgifterna för statens institut förläromedelsinformation bör därför bli att göra ytterligare förtydliganden. SACOfinner kommitténs definition godtagbar men anser att den senare bör kunnapreciseras ytterligare. Eftersom definitionen har betydelse för vUka läromedelsom skall ges eleverna som gåva är innehållet viktigt. Utbildningsförlagetanser att den definition som läromedelsutredningen föreslog är bättre änkommitténs. Den sistnämnda kan enligt förlaget innebära att man mot riksdagensbeslut vidmakthåller de centrala förvalen av läromedel. SR däremot finnerkommitténs definition mer användbar än läromedelsutredningens och konstaterarmed tillfredsställelse att radio- och tv-program med stödmaterial kan räknassom centrala läromedel. 3.2.2.2 Registretsomfattning och uppbyggnad SÖ,och framhåUer att informationen bör byggas uttill att omfatta alla slag av läromedel. SÖframhåller att registret även fullt utbyggt kommer att omfatta endast en mindredel av läromedlen. SÖ framhåller vidare att behovet av en lättöverskådliginformation i hög grad gäller de icke-centrala läromedlen, som utgör enbetydande andel av den kommunala läromedelsbudgeten. Enligt SÖ:s uppfattningbör därför registret byggas ut till att omfatta även icke centralaläromedel. SÖ anser vidare att ett stort behov förehgger av att gruppera ochsystematisera informationen för olika målgrupper, som t. ex. läromedel förolika delar av specialundervisningen och för könsrollsfrågor. Registret börenligt SÖ byggas ut till att omfatta även folkhögskolan,studieförbundens verksamhet och särskolan. SÖ framhåUer att det även föreliggerett stort behov av information om tekniska hjälpmedel, laborativ materiel etc. konstaterar att registret under en relativt långuppbyggnadsperiod kommer att omfatta endast en mindre del av läromedelsutbudet.Förbundet inser att en successiv uppbyggnad är nödvändig men framhåUer, attdet är önskvärt att utbyggnadstakten blir snabbare än vad förslaget innebär.Först när översiktsinformationen täcker tillräckhgt stor del av utbudet, kanden ersätta annan motsvarande information från förlagen. ÄvenTCO anser att registret och informationen måste byggas upp så snabbt sommöjligt. Läramas tillgång till läromedelsinformation är av stor betydelse vidövergång till nya läroplaner och arbetsmetoder. Redani inledningsskedet bör registret innehålla centrala läromedel för de delar avskolväsendet som läroboksnämndens granskning inte omfattar, anserUtbildningsförlaget. Av tidsskäl torde dock endast översiktsinformation kunnages för dessa titlar. TRU II finnerdet angeläget att även de läromedel som (SR/UTB)framställt och som inte finns upptagna på läroboksnämndensförteckning intas i registret och läromedelsinformationen. SRframhåller att det är synnerligen angeläget att SR/UTB:s centrala läromedel isamhällsorienterande ämnen, som enhgt prop. 1973:76 angående samhäUsinsatserpå läromedelsområdet inte skall granskas av läromedelsnämnden, kan bliregistrerade som centrala läromedel. Iremissvaren återfinns så gott som inga invändningar mot förslagen angåendeinformationens innehåll. EnligtSÖ:s uppfattning är den informationsmängd som föreslagits tillräcklig i ettbegynnelseskede. kan emellertid behov av för- djupadkvalitativ information uppstå, framhåller SÖ, och nämner att SÖ i samband med LD-projektetutvecklar metoder för objektiv värdering av läromedel. TCOanser att kommitténs förslag rörande pedagogiska data är alltför summariskt.Informationen måste bli detaljrik så att en så fullständig bUd som möjligt gesav läromedlen. Utbildningsförlagetframhåller att kommentarer om läromedel får officiell karaktär i och med att deförs in i registret. Därför bör värdeomdömen inte godtas. TRU II finnerdet önskvärt att även ett läromedel som innehåller olika audio-visuella inslag provregistreras. SACOställer sig skeptisk tUl det sätt att fastställa innehållet i informationen omde olika läromedlen som kommittén föreslagit, nämligen att ändringar avuppgifterna från producenten om inlämnat läromedel skall godkännas av denne. Omregistreringen utförs på detta sätt, ges enUgt mening producenterna aUtförstort inflytande över informationens utformning. För att avnämarna skall få ensaklig och allsidig information, måste de,element i informationen som benämnspedagogiska och ekonomiska data i sista hand grundas på institutets egnabedömningar, även om dessa skulle strida mot vad som kan godkännas avproducenten. En förutsättning för ett sådant aktivt arbetssätt hos institutetär dock, framhåller , att institutet får tillräckliga ekonomiska ochpersonella resurser. Ettmindre antal remissinstanser för fram synpunkter på hur informationen börtillhandahållas. RRVframhåller att kommittén inte har angett om distributionen och försäljningen avkatalogerna skall skötas av institutet eUer av nägot förlag.Försäljningsupplagans storlek synes knappast stå i rimlig proportion till "gratisupplagan",anser RRV, som ifrågasätter om inte "gra-tisupplagan" kan minskas.Man borde även överväga att till ett lågt pris tUlhandahålla särtryck ämnesviseller dylikt ur katalogerna. Informationenmåste vara lättUlgänglig för användarna, framhåller TCO. Därför bör manytterligare överväga om informationen kan sändas direkt till varje skolenhet.Normalupplagan (»gratisupplagan») bör anpassas till varje kommuns behov ochdärför bestämmas av antalet i kommunen befintliga skolenheter. SACOframhåller liksom SÖ att det är nödvändigt att varje skolenhet får minst ettexemplar av för enheten relevanta kataloger med information. I annat fall kanman enligt mening knappast begära att lärarna, som har huvudansvaretför val av läromedel, skall sköta urvalsfrågorna på ett tillfredsstäUande sätt.SACO framhåller även vikten av att katalogerna tillställs avnämarna itillräckligt god tid. RRV anser att i princip samtliga gemensamma kostnader förinstitutet bör kunna fördelas schablonmässigt meUan de båda verksamheterna läromeddsinformationoch produktionsstöd. I underlaget för registreringsavgiften bör ingå den delav de gemensamma kostnaderna som hänförs till registrering och information. SÖ framhåller att stora insatser krävs i uppbyggnadsskedetoch att institutets verksamhet den inte får bli beroende av möjligheternatill kostnadstäckning genom avgifter. Registreringsavgifter och avgifter förabonnemang på läromedelsinformation bör därför redan i inledningsskedetanpassas till en rimlig nivå i fullfunktionsstadiet. och beklagar att frågan ominstitutets finansiering genom avgifter inte tiUräckligt har kunnat belysas. har i princip inga invändningar motkommitténs överväganden i finansieringsfrågan. framhåller att förlagens registreringskostnader intefår bli så stora att de av den anledningen tvingas höja priserna. De kommunalaläromedelscentralerna bör genom institutets läromedelsinformation få en såfyllig bild av läromedlen, att antalet gratisexemplar av nya läromedel frånförlagen till skolorna (huvudlärarna) kan nedbringas och dessutom förlagensövriga informationskostnader att minska avsevärt. Vissa frågor som inte behandlats i kommitténs förslag tasupp i remissvaren. En arbetsuppgift för institutet bör enhgt SÖ:s mening bliatt upprätta och ge ut producent- och konsumentregister. SÖ anser attinstitutet i fortsättningen bör ge ut den producentförteckning som harutarbetats inom och som har getts ut av UtbUdnings-förlaget. FSL påpekar att kommittén inte har behandlat frågan omeventuell reklamskatt på kataloginformationen eller frågan om institutetsansvar för innehållet i informationen enligt marknadsföringslagen (SFS 1970:412). TRU II ochSR framhåUer att SR:s läromedel inte skall granskas av läromedelsnämnden, därföratt SR:s skyldighet att samråda med SÖ och universitetskanslersämbetet när detgäller utbildningsprogram ersätter den nämnda granskningen. Detta kan innebäraatt de principer som kommittén angett för läromedelsregistreringen inte kanföljas beträffande centrala läromedel med eterinslag i samhällsorienterandeämnen, anser TRU II. anser att det är angeläget att produktionsstödet gesen fastare form än f.n. EnligtSR:s mening bör behovsanalyserna göras av den centrala skolmyndigheten (jfravsnitt 3.2.1). FSLunderstryker vikten av att produktionsstöd fördelas utifrån en samlad bedömningav angelägenhetsgraden. Produktionsstöd bör därför inte fördelas även av andramyndigheter. TCOframhåller att institutet bör spela en aktiv roll och själv ta initiativ till läromeddsframstäUning.Det är därvid angeläget att verksamheten inte huvudsakligen inriktas motlärobokssektorn. RRV anser att det vorevärdefullt om man närmare kunde ange vilka kriterier som skall vara uppfylldaför att produktionsstöd skall utgå. Särskild uppmärksamhet bör, enhgt RRV:smening, ägnas åt att följa upp den motprestation som torde vara enförutsättning för produktionsstöd. RRV erinrar om att SÖ bedriver enförsöksverksamhet med anbudsförfarande för läromedelsproduktion ochunderstryker vikten av, att en nära samverkan därför sker meUan institutet ochSÖ. Anbudsförfarande kan i vissa fall vara ett alternativ tUlproduktionsbidrag. ÄvenSÖ framhåller behovet av samråd mehan institutet och SÖ, som haradministrerat produktionsstödet. Detta samråd motiveras även av att det inomflera av SÖ:s utveckhngsprojekt ingår moment som har karaktären avproduktionsstöd, anser SÖ, som även nämner försöksverksamheten medanbudsförfarande. Landstingsförbundetframhåller att produktionsstödet i första hand bör bedömas utifrån pedagogiskaoch undervisningsmässiga aspekter. Eventuella gränsdragningsfrågor meUan SÖ:sutvecklingsarbete och institutets produktionsstöd bör lösas innan institutetbörjar sin verksamhet. TRUII anser att även en statligt finansierad verksamhetav TRU II:s typ bör kunna söka och få produktionsstöd på samma villkor somandra producenter. Ingenav remissinstanserna har något att invända mot det föreslagna namnet, , på det nya organet. RRVoch anser att den personal som på fältet skaU utnyttja institutets servicebör vara representerad i styrelsen. förordar därför att arbetstagarnashuvudorganisationer bereds plats i styrelsen. RRV ifrågasätter om inte en lärarrepresentantsnarare än en producentrepresentant borde ingå i styrelsen. Enligt TCO:smening bör konsumentintressena dominera i styrelsen. LO anser attarbetsmarknadens parter, som även framställer läromedel, bör vararepresenterade i sty- relsen.Landstingsförbundet anser att en av styrelsens ledamöter bör ha kännedom omlandstingskommunala skolförhållanden. Ingenav remissinstansema har några invändningar mot förslagen rörande institutetsorganisation. Personalbehovet tas däremot upp av några instanser. Statskontoretifrågasätter om de administrativa göromålen vid institutet kräver enheltidstjänst på handläggarnivå. Om uppgifterna skulle bli av större omfattningbör som ett alternativ övervägas att upphandla dessa tjänster eUer på deltidanlita lämplig tjänsteman, anser statskontoret. RRV anser att den nämndatjänsten inte bör inrättas utan att uppgifterna inledningsvis bör kunnafördelas mellan olika befattningshavare. Statskontoret utgår från attkataloger över läromedel kommer att framställas och distribueras somförlagsprodukter, vilket innebär att institutet kan avlastas från bl.a. rutingöromåleni samband med abonnemangsavgifter och lagerhållning av publikationerna. SÖanser att den föreslagna organisationen bör svara väl mot behoven menframhåller, att institutet dels bör få ekonomiska resurser för funktionsutveckling,dels bör få möjlighet att på kommersieU basis framställa informationsmaterialoch att åta sig olika beställningsuppdrag. TCOanser att det föreligger risk för att den av kommittén föreslagna personalenför läromedelsinformation blir för liten. Det är därför angeläget attinstitutet får tillräckligt med expertmedel. SACOframhåUer vikten av att institutet får tillräcklig personal för läromedelsinformationen. Statskontoret,TCO, och anser att institutet med hänsyn till dess behov av kontaktermed SÖ och producenterna, som nästan alla finns i , börförläggas till eller dess närhet. SÖ finner med samma motiveringardet angeläget att institutet får en central lokalisering i landet. har inget att invända mot förslaget att lokalisera institutettill . Statskontoret framhåller även att en framtida övergångtill användning av ett datorbaserat informationssystem kan medföra ett samarbetemed biblioteksväsendets informationssystem, vilket skulle underlättas ominstitutet förläggs till . däremot anseratt frågan om lokalisering av institutet bör prövas närmare. FSLfinner det självklart att institutets beslut (liksom läromedelsnämndens) skallkunna överklagas. Beslut av statens läroboksnämnd kanöverklagas, påpekar FSL, som även jämför institutet med läkemedelsnämnden.Även anser att det bör föreligga rätt att överklaga nämndens beslut ivissa avseenden. Statsmakternabeslöt (prop. 1973:76, UbU 1973:28, rskr 1973: 242) dels att ettsärskilt organ för läromedelsregistrering, läromedelsinformation ochadministration av stöd för produktion av läromedel skall inrättas den 1 juh1974, dels att en läromedelsnämnd med uppgift att granska att läromedlen ärobjektiva och därvid bl. a. att läromedlens innehåll inte strider mot mål ochriktlinjer i läroplanerna skall inrättas inom () vid sammatidpunkt, dels att statens läroboksnämnd skall upphöra vid utgången av junimånad 1974. Dåvarande chefen för angav därvid (prop.1973: 76 s. 101) sin avsikt att senare föreslå Kungl. Maj:t att tillkalla ensärskild organisationskommitté med uppgift att förbereda frågor rörande läromedelsregistreringenoch att uppdra åt SÖ att överväga frågor rörande läromedelsnämndensarbetsformer. Enmed stöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande tiUsatt organisationskommitté,läromedelsorganisationskommittén, har mi lagt fram förslag om den närmareutformningen och organisationen av läromeddsregi-streringen ochläromedelsinformationen samt om medelsbehov för verksamheten för nästabudgetår. förslag rör även vissa frågor om stöd förproduktion av läromedel. Vidarehar SÖ på Kungl. Maj:ts uppdrag avgett ett förslag avseende organisation ochverksamhetsformer samt medelsbehov för läromedelsnämnden. Skolanshuvudmän svarar för den övervägande delen av konsumtionen av läromedel. Ettmål för samhällets konsumentpohtik är att stödja konsumentema och förbättraderas ställning på marknaden. Detta kan ske bl.a. genom att konsumenternaförses med bättre information om marknadens utbud och om ohka sätt att tUlgodosede egna behoven. Avsikten med de beslut om förbättrad information om läromedelsom fattades av riksdag var att förbättra skolans huvudmäns ställningpå läromedelsmarknaden. Informationsåtgärderbör ses som ett medel bland andra för att uppnå de mål som gäller för ensamhällelig verksamhet, men som ett betydelsefullt sådant. Informationen omläromedlen skall innefatta bl. a. kvalitativa data innefattande uppgift omobjektivitetsgranskning för vissa läromedel. Genom att ta dd avläromedelsinformationen får skolans huvudmän således värdefulla uppgifter om läromedlen. Detär också viktigt att möjligheterna till information från konsumenterna tillproducenterna utökas och förbättras. Om det sker, kan produktionen påverkas såatt den bättre anpassas till konsumenternas behov. Objektivitetsgranskningenkommer att bli en inte oväsentlig del av informationen till producenterna. Denkommer att ge upplysning om i vilken utsträckning producerade läromedel ärallsidiga och sakliga och svarar mot de allmänna målen i läroplanerna. Detfinns även andra vägar att ge information tiU producenterna om hur läromedlenbör utformas. Uppgifter bl.a om resultaten av den läromedelsutveckling sombedrivs inom SÖ bör vara en sådan väg. Vad jag här redovisat utgör en avgrunderna riksdagsbeslut. Somjag redovisat i det föregående är de nu framlagda förslagen en uppföljning avföregående års riksdagsbeslut. De förslag som bör underställas riksdagensprövning gäller namnet på det nya centrala organet för läromedelsregistrering,organets lokalisering, definition av begreppet centralt läromedel, storlekenav den normalupplaga av läromedelsinformation som staten gratis bör ställatill förfogande samt frågan om rätt till besvär. För överblickens ochsammanhangets skull' kommer jag dock att beröra även vissa andra frågor. Läromedelsorganisationskommitténhar använt beteckningen på det nyastatliga organet. Jag föreslår att denna beteckning godtages. Den har förövrigt redan använts i prop. 1974: 1 (bil. 10 s. 121). Enligtförra årets beslut skall den läromedelsinformation som ankommer på det nyainstitutet omfatta kvalitativa data, tekniska data, relation meUan effekt ochpris, pedagogiska data och ekonomiska data (prop. 1973: 76 s. 98). Kommitténhar i sitt förslag delat in läromedelsinformationens innehåll iöversiktsinformation, tekniska data, pedagogiska data och ekonomiska data. Meddetaljinformation avser kommittén samtliga dessa grupper av data. Medöversiktsinformation avser kommittén uppgifter om bl. a. författare, producent,distributör, upplagenummer, objektivitetsgranskning, pris ochbeställningsnummer. Remissinstansernahar så gott som inga invändningar mot förslagen angående informationensinnehåll. Denförbättrade informationen syftar som jag sagt till att ge ett bättreunderlag för valen av läromedel i skolan. Den nuvarande informationen är somkommittén framhåUit svåröverskådlig och omfattar en rad olika typer avinformation. Den medför också betydande kostnader. Det är mot den bakgrundengivetvis värdefuUt att samhällets läromedelsinformation utformas efter kontaktmed läromedelsproducenterna. akademikers centralorganisation ()har på- pekatatt det är viktigt att informationen inte blir producentstyrd. Skolanshuvudmän lika väl som lärare och elever har som konsumenter påläromedelsområdet en viktig funktion att fylla genom att framställa önskemål omoch lägga synpunkter på hur informationen skall vara beskaffad. Jag räknar medatt institutet på lämpligt sätt tar till vara detta konsumentintresse för attfå klarhet i vilka förändringar i läromedelsinformationens innehåU somuppfattas som angelägna. Enhgt förra årets beslut är begreppet centraltläromedel av betydelse ivart fall i ett begynnelseskede för läromedelsregistreringen. Med centralt läromedel avsågs läromedel som direkt framställts för att täcka kvalitativt och/eller kvantitativt väsentliga delar av läroplanernas kurs moment (prop. 1973: 76 s. 83). Kommitténhar funnit denna definition mindre ändamålsenlig vid genomförandet avstatsmakternas beslut och föreslagit följande nya formulering. Medcentrala läromedel avses sådana läromedel som med hänsynstagande tillläroplanernas övergripande mål för skolans verksamhet gereleverna ett sakligt och aUsidigt underlag för studiet av ämnen, ämnesgrupper eller kursmoment i enlighet med gäUande läroplan, förser eleverna med instrument som hjälper dem att planera och organisera sinastudier, öva färdigheter, inhämta fakta och sätta in dem i ett meningsfullt sam.manhang. Endastnågra remissinstanser har kommenterat det nya förslaget. För min del finner jag detnaturligt att man under det fortsatta arbetet har funnit det nödvändigt attytterligare precisera begreppet centralt läromedel. Kommitténs förslag hardock, som Utbildningsförlaget påpekat, getts en sådan utformning att enregistrering även skulle kunna anses innefatta en prövning av läromedletsobjektivitet, dvs. en uppgift som skall ankomma på . Mothär redovisad bakgrund föreslår jag att med centrala läromedel skall avsessådana läromedel som täcker väsentliga delar av ämnen, ämnesgrupper ellerkursmoment som anges i gällande läroplan och därvid förser eleverna medinstrument som hjälper dem att planera och organisera sina studier, övafärdigheter, inhämta fakta och sätta in dessa i ett meningsfullt sammanhang. FöreningenSvenska läromedelsproducenter () påpekar att kommittén inte har behandlatfrågan om eventuell reklamskatt på kataloginformationen eller frågan ominstitutets ansvar enligt marknadsföringslagen. Varken förordningen (1972:266)om skatt på annonser och reklam eller lagen (1970:412) om otUlbörligmarknadsföring är tillämpliga för institutets verksamhet. Enligtstatsmakternas beslut skall det nya organet, ,föra ett läromedelsregister, som i första hand skall omfatta centralaläromedel. Kommittén har avgett detaljerade förslag om registretsomfattning, dels under ett uppbyggnads- skede,dels för tiden därefter. Förslaget innebär att registret kommer att vara fulltutbyggt vad gäller centrala läromedel . SÖ, och framhåller att informationen bör byggas ut tiU attomfatta alla slag av läromedel. anser att det ärönskvärt att utbyggnaden blir snabbare än förslaget innebär. Enligt statsmakternasbeslut skall läromedelsregistret byggas ut successivt (prop. 1973:76 s. 97). TiUen början skall aUa centrala läromedel registreras. Jag har förståelse för attremissinstanser som representerar konsumentsidan har önskemål om en snabbareutbyggnad av läromedelsregistret än vad kommittén föreslagit. Å ena sidan äridealet, som framhållit, att man från en informationskällakan få detaljerad och relevant information om i huvudsak alla läromedel. Det ärå andra sidan angeläget att läromedelsregistret kan börja att fungera den 1juli 1974.