prop · FX0328 · 1974-12-31 00:00:00 — Det nya bör fördelahuvuddelen av de medel som står tUl förfogande för centrala bidrag. Återstodenbör fördelas av ett organ sammansatt av exempelvis kulturarbetare. Detta föratt möjliggöra alternativa bedömningar av experimentella och kontroversieUagmpper. Institutionsanknytningär den andra vägen att ge statsbidrag. Institutionen svarar då förfinansieringen utöver statsbidraget. Samarbetsformerna meUan institutionen ochgruppen preciseras lämpligen genom ett avtal som också garanterar grappennödvändig frihet. Anknytning kan ske till lokal eller regional institution menanknytning kan ookså ske till Svenska riksteatem. eUerstatens försöksverksamhet med riksutställningar. Dentredje vägen för samhällsstöd är anknytning till annan part än institution.Annan part kan vara kommun, landsting eller organisation. Denna part svarar dåför kompletterande finansiering utöver statsbidrag. Remissinstansernauttalar sig i aUmänhet mycket uppskattande om syn på den friakollektivt skapande verksamheten och förslagen att väsenthgt öka stödet tilldenna. SÖinstämmer helt i betoning av det fria skapandets betydelse inomramen för en aktiverande kulturpolitik som syftar tiU förbättrad kommunikationmeUan gmpper och enskUda. SÖ anser också att verksamheten har ett egenvärde sominte är beroende av prestationernas och produkternas kvahtet. Amatörersprestationer kan i rätt sammanhang dock mycket väl ha samma värde somprofessionella kulturarbetares. SÖ anser dock att bort ägna störreuppmärksamhet åt folkhögskolan. instämmer i den höga prioriteringen av 1974: 28 67 frittkollektivt skapande och framhåller amatörverksamhetens funktion av komplementoch motvikt till den traditionella utbudskulturen. En ökad satsning påsjälvverksamhet kommer att medföra en stimulans för kulturlivet i dess helhet. Folkbildningsförbundetinstämmer i likhet med flertalet studieförbund och LO i vikten av en satsningpå den fria koUektiva skapande verksamheten. LO bedömer det som en av deangelägnaste uppgifterna att ge väsentligt förbättrade villkor åt en bredfolklig kulturaktivitet. ochStockholms läns fackliga centralorganisation understryker att amatörismenutgör underlag för en väl fungerande och utnyttjad professionellkulturverksamhet. Ettantal instanser som principiellt instämmer i förslagen om en satsning på frittkollektivt skapande har dock vissa allmänna invändningar eller kommentarer attgöra. ansluter sig till allmänna syn. Det finns erUigtförbundet ingen principiell motsättning mellan icke yrkesmässig och yrkesmässigverksamhet. Förbundet framhåUer dock risken av att amatörer kan kommaatt ersätta yrkesutövare bara av det skälet att arrangörerna inte har medel attpå ett försvarligt sätt betala de yrkesverksammas prestationer. framför liknande synpunkter. SAF menar att det inte avbetänkandet framgår vad som skiljer fri skapande verksamhet från annanverksamhet och anser att statsbidrag till »s. k. fri verksamhet» förutsätteratt den fyller vissa kvalitetskrav och inte är rent politisk. och understryker attkvalitetskravet inte får bh eftersatt. LOyrkar liksom ABF på att en fortsatt utredning görs beträffande de svårigheterför amatörgrapperna som hänger samman med upphovsrättsliga bestämmelser ochförlagsrätter, vilka gör det svårt att arbeta med aktueUt material, och med detfaktum att hjälpmedel och instrument är underkastade den kommersiellaproduktions- och försäljningsapparatens vUlkor. SACOunderstödjer i och för sig tanken på en ökad satsning på den fria koUektivaskapande verksamheten men anser det helt orealistiskt att några påtagligaresultat kan nås med den av skisserade modeUen. Man framhåller attden fria verksamheten i stället bör stödja sig på redan etableradeinstitutioner, främst bibliotek och museer. Flera andra remissinstanser bl. a.statens scenskola i . och anserockså att institutionerna kan fyUa en funktion i den fria skapande verksamhetengenom att tillhandahålla lokaler, utrastning och tekniska rådgivare. Riksantikvarieämbetetoch statens historiska museum beklagar att varit aUför bundet avden traditionella inriktningen på 1974: 28 68 De möjligheter till fri skapande verksamhet som finns inom dekulturhistoriska museernas och kulturminnesvårdens verksamhetsområde hardärigenom inte beaktats. Teatercentrumanser det självklart att gemenskaps- och aktionsgrupper skall få anslag försin verksamhet. Statensungdomsråd anser att en översyn av det samhälleliga stödet till fritids- ochkulturaktiviteter också bör omfatta frågan om kostnads- ochansvarsfördelningen mellan stat, landsting och primärkommuner. anser att förslagens förverkligande är helt beroende av detstathga stödets omfattning. Ettpar remissinstanser har mer generella invändningar mot förslag. ifrågasätter om betänkandets prioritering av den praktiskafärdigheten och utveckling av den egna förmågan till konstnärlig gestaltningföre uppövandet av färdigheten att motta ett kulturutbud är berättigad. Denenda instans som avvisar tanken på ett utbyggt statligt stöd tiU fritt koUektivtskapande är RRV. Enligt verkets uppfattning bör utvecklingen av kulturellverksamhet vid sidan om institutionerna tillgodoses genom kommunala bidrag. Enrad remissinstanser behandlar frågan om kanalerna för bidragsfördelningen.Meningarna är delade. uppfattning biträds bl. a. avlänsstyrelserna i och samt av ett antal kommuner.Svenska kommunförbundet tar inte uttryckligen ställning i principfrågan menvälkomnar de olika föreslagna stödformerna till kommunema. Andraremissinstanser som , , ,LO och ett antal kommimer anser att de statliga bidragen bör koncentreras tillstudieförbundens verksamhet. Det finns enligt ABF, inget som tyder på attbredden på kulturverksamheten skulle bli större om de statliga medlenfördelades över två kanaler i stäUet för att som koncentreras tillstudieförbunden. anser allmänt att folkrörelsernasbetydelse bör betonas starkare när en ny kulturpolitik utvecklas. Ytterligareandra remissinstanser, bl. a. centrumbildningarna i gemensamt yttrande och ettpar kommuner anser i stället att kommunerna som politiskt ansvariga organ börvara den viktigaste kanalen för fördelning av statsbidrag. Deflesta remissinstanser som yttrat sig angående den frivilliga kommunalaverksamheten är positiva till förslag om statligt stöd och om cnutvidgning av verksamheten till andra områden än musik. Många remissinstanserkommer endast indirekt in på frågan om statsbidrag i samband med denprincipiella diskussionen om de två kanalerna för det statUga stödet. Prop.1974: 28 69 pekar på kommunernas betydande kostnader för ochfinner det väsentligt att förslag om statsbidrag förverkligas.Staten bör lämna ett minst lika gynnsamt stöd till den kommunala musikskolansom till motsvarande aktiviteter på folkbUdningssidan. Förbundet anser attutvecklingen inom övriga konstområden i främsta mmmet bör komma till stånd genominsatser i anslutning till grandskolan och gymnasieskolan. Fleraremissinstanser bl.a. SÖ, teater- och musikrådet, organisationskommittén förhögre musikutbildning och tar aUmänt upp önskvärdhetenav en närmare samverkan mellan och skolväsendet i övrigt. SÖföreslår att en försöksverksamhet i detta syfte anordnas. LO,TCO, ABF och vill att musikskolorna och verksamhet inomandra konstområden skall ingå i skolans fritidsverksamhet. TCO föreslår attskolornas fritidshem skall erbjuda kulturella aktiviteter som musik, sång,teckning, målning, skulptering, teater, dans, foto, film, litteraturstudier ochförfattande, aktiviteter som kan utvecklas till lokala konstskolor. Dessalokala konstskolor bör byggas upp med musikskolorna som förebild och varaunderställda skolstyrelserna. De bör emellertid mera direkt inordnas i denövriga skolverksamheten och få statsbidrag enligt samma regler som för skolväsendet. Även ABF anser att frittskapande bland barn och ungdom bör inordnas i skolornas fritidsverksamhet.Förbundet avstyrker därför en utbyggnad av de kommunala musUtskolorna. ABFanser också att förslag kommer att stimulera den kommunalaverksamheten till förfång för det föreningsanknutna ungdomsarbetet. och framför liknandesynpunkter. ABF förordar en särskild utredning i frågan. Fleraandra remissinstanser berör förhåUandet meUan den kommunala verksamheten ochmotsvarande verksamhet i föreningsregi. SÖ, som instämmer i kulturrådetsprincipiella åsikter, framhåUer att kommunens åtaganden inte bör få inskränkamöjhgheterna för den organisationsanknutna fria skapande verksamheten. betonar kommunemas ansvar att stödja verksamhet iorganisationemas regi. Först när verksamheten nått en sådan omfattning att deninte längre kan handhas av studieförbund eUer annan förening bör den överförasi regi och då till kulturnämndens ansvarsområde. LOanser att det behövs en socialt inriktad bestämning av målen för den kommunalaverksamheten. Erfarenheterna från visar klart att det finns riskerför en utveckling till enbart elitskola där de vanliga mekanismema avprivUegiering och utslagning gör att samhäUets satsning framför allt kommer deredan gynnade gmpperna tUl 1974: 28 70 och ett par kommuner framförliknande synpunkter. Musikaliska styrelse och iStockholm betonar däremot vikten av att tillvarata de begåvade elever som viUägna sig åt musikeryrket. Beträffande de förslag som berör föreningar och grupper sågodtar en rad remissinstanser utan invändningar eller kommentarer de förändringarsom föreslås beträffande statsbidraget till studiecirklar. och ett antal kommuner. Även många instanser som närmare kommenterar enstakapunkter t. ex. och flertalet studieförbund ger uttryckför ett allmänt instämmande i övriga delar av förslaget. Några instanser som Teaterfomm och förSveriges körer (KÖRSAM) hävdar att studiecirkeln är mindre väl lämpad somarbetsform för vissa typer av skapande verksamhet och föreslår andrabidragsformer. KÖRSAM menar dock att i avvaktan på bättre former för stöd åtkörverksamhet bör studiecirkeln ha kvar även denna uppgift. betonar att reglerna för studie-cirkelbidrag tiU dansskall anpassas till den typ av verksamhet det gäller. och handikapputredningen anser attbestämmelserna bör utformas så att handikappades deltagande underlättas. ABF anser att en allmän översyn bör göras av bidragsvillkoren för studiecirkelverksamhet. uppfattning beträffande åldersgränsen för deltagarei studiecirklar delas bl. a. av ,och . ABF instämmeri att åldersgränsen inte bör ändras . SÖ anser att åldersgränsen inte börändras men påpekar att de särbestämmelser som gäller för musikcirklar eventueUtkan utvidgas tUl att också gälla andra områden. Det förutsätter dockgenomarbetade material och metoder för den åldersintegrerade verksamheten. Frågan om studietidens längd berörs av några remissinstanser.Studieförbundet önskar en större frihet att fördela detstadgade antalet studietimmar i tiden och anser att kortare studietid än fyraveckor bör medges generellt. ABF stöder förslag om dispens förlängre sammankomster i kulturämnen än per studietUlfälle. Förslagetom dispens för kortare studietid än i glesbygd finner ABF intemotiverat. SÖ är f. n. inte beredd att tillstyrka en allmän förlängning avcirkelsammankomsterna. Däremot kan övervägas att en viss del av sammankomsternaunder en studieperiod får omfatta fler än . SÖ biträder inteförslaget om dispens för kortare studietid än i glesbygd. förslag om expertmedverkan och studiebesökbiträds av och flera studieförbund. Prop.1974: 28 71 Dennuvarande begränsningen av fackmannamedverkan avser att främja studiecirkelnsspeciella metodik, betonar SÖ som i princip instämmer i förslagmen anser att förslagen bör bedömas med viss restriktivitet och att formernaför sådana inslag bör utredas närmare. ABF, som i övrigt delar kulturrådetsuppfattning, anser att inslaget av fackmannamedverkan tillsammans medstudiebesöken endast bör få utgöra en tredjedel av studietiden. Förslageni fråga om ledares resekostnader och traktamenten m. m. stöds bl. a. avFolkuniversitetet och TBV. SÖtillstyrker förslagen beträffande övningslärare vid folkhögskola ochregionmusiker. SÖ uttalar sig inte om bidrag till cirkelledares rese-ochtraktamentskostnader. ABFansluter sig till förslag om bidrag till cirkelledaresresekostnader och traktamenten men förordar att förslaget prövas i samband meden aUmän genomgång av bidragsvillkoren för studiecirkelverksamheten. Förbundetanser inte att regionmusiker men däremot övningslärare vid folkhögskolor börfå inräkna ledarskap i studiecirkel i sin tjänstgöringsskyldighet. StudieförbundetVuxenskolan föreslår att redan en resväg om skall kunna berättiga tillreseersättning för ledaren. ,, bildningsverksamhet och förordar att bidrag även skall kunna utgå till cirkeldeltagaresresa, framför allt i glesbygd. Organisationskommitténför regionmusiken anser att regionmusiken övergångsvis kan bistå medstudiecirkelledare jämsides med att pedagoger utbildas. Nästan aUa instanser somkommenterar förslag om bidragsnivån instämmer såväl i förslaget omindexreglering som i förslaget om en realhöjning av bidragsnivån med . ,, bildningsverksamhet, LO och Svenska anseratt den realhöjning som rådet föreslagit måste komma till stånd under denärmaste åren. måste samhället svara för samtliga kostnader förverksamheten så att deltagarna i en studiecirkel likaväl som elever vidkommunal vuxenutbildning inte behöver vidkännas några kostnader för sinastudier. Stockholmsläns fackliga centralorganisation anser att högre bidragsramar kan varamotiverade för kulturämnena än för övrig studiecirkelverksamhet på grand av deofta högre lokal- och materialkostnaderna för de förstnämnda ämnena. RRVavvisar förslaget om indexreglering. Förslagetom att inrätta ett lokalt aktivitetsstöd får stöd av flertalet remissinstansersom yttrat sig i frågan. SÖ finner att studiecirkelbestämraelserna inte alltid medger att 1974: 28 72 kulturarrangemangföljs upp av andra aktiviteter och att det därför behövs bidrag av den typkulturrådet skisserar. SÖ framhåller vikten av att bl. a. de handikappadesintressen tillgodoses. En försöksverksamhet bör bygga på erfarenheter frånvissa försök som SÖ, Riksutställningar och redan gjort.Den bör ledas av SÖ. tillstyrker att ett lokalt aktivitetsstöd införs men villmarkera att huvudinriktningen bör vara att stödja kulturverksamhet inomförenings- och organisationslivet. Möjligheten att samordna det föreslagnastödet med stödet till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet börövervägas. LOansluter sig i princip tUl tanken att det skapas bidragsformer för skapandeverksamhet utanför studiecirkelns ram men avstår i övrigt från att ta stäUning. ABFtUlstyrker en försöksverksamhet i enlighet med de riktlinjer reservanternaBlomkvist m. fl. Försöksverksamheten bör emeUertid föregås avpreciseringar av tankar, något som även LO anser. ABF presenterarockså en alternativ modell för lokalt aktivitetsstöd som syftar till attstimulera en seriös och kvalitetsinriktad verksamhet. Vissaremissinstanser är dock i huvudsak skeptiska eller negativa till inrättandet avdet nya stödet. Statensungdomsråd invänder inte mot målsättningen för förslag men finnerförslaget orealistiskt och otillräckligt. Bestämmelserna blir svåra att tolkaoch kontrollera. Länsstyrelseni ifrågasätter om förslaget inte innebär att varje form avkultureU verksamhet skulle kunna få statsstöd vilket finnertveksamt. Fråganom kanalerna för fördelningen av aktivitetsstödet har väckt en livligdiskussion bland remissinstansema. Många behandlar frågan i samband meddiskussion av de allmänna fördelningsprinciperna för det statliga stödet. Deremissinstanser som har uttalat sig direkt om kanaler för fördelningen av detlokala aktivitetsstödet fördelar sig i tre grapper. Engrapp instämmer i kulturrådsmajoritetens åsikt att kommunerna bör fördelastödet. Denna uppfattning har bl.a. , ett antal kommuner.Konstnärernas riksorganisation. ochcentrumbildningarna i gemensamt yttrande. Enandra gmpp av remissinstanser anser liksom reservanterna , ochJansson att studieförbunden inte på förhand bör uteslutas som fördelningskanal.Frågan om fördelningskanaler bör även den prövas föratsättningSlöst. TiU dennagrupp hör bl. a. teater- och musikrådet. , ett antalkommuner. och flera studieförbund. Prop.1974: 28 73 Dentredje gruppen remissinstanser förordar att stödet fördelas viastudieförbunden. Hit hör bl. SÖ och ett par studieförbund. De instanser somkommenterat storleken av det lokala aktivitetsstödet anser i allmänhet stödetvara otillräckligt och instämmer i många fall med ledamoten . Remissinstanser som finner förslaget otUlräckligt i det avseendetär bl. , flera kommuner. Svenska teaterförbiindet ochcentrumbildningarna i gemensamt yttrande. Deremissinstanser som behandlar frågan om statsbidrag tiU ledarutbildning,metodutveckling och organisations-kostnader inom studieförbunden och övrigacentrala organisationer på amatörområdet stöder i allt väsentligt kulturrådetsförslag. Förslagenbeträffande studieförbunden stöds av bl.a. SÖ, , flerastudieförbund och LO. Vissaavvikande eller kompletterande synpunkter framförs dock. SÖ påpekar attfolkhögskolan är en resurs för ledamtbildning. ABF anser inte att en del avbidraget till metodutveckling skah disponeras centralt avFolkbildningsförbundet. ABF anser vidare att även annan verksamhet änstudiecirklar bör ligga till grund för fördelning av bidrag tillstudieförbundens organisationskostnader. och önskaren större bidragsökning tUl organisationskostnadema än vad kulturrådetskisserat. Förslagen beträffandeövriga centrala organisationer på amatörområdet biträds bl. a. av . Musikaliska , för körer (KÖRSAM),Föreningen , Teaterforum och ABF. StudieförbundetVuxenskolan anser att också invandrarorganisationernas kulturella arbete börstödjas. () hälsar kulturrådetsförslag med tillfredsställelse. Förbundet erinrar om de förslag bl.a. beträffande regionmusikernas medverkan i SOR-orkestrarna som förbundet lagtfram i en egen utredning. för regionmusiken framhållerhksom att denna medverkan får vägas mot behoven inom andra delar avmusiklivet. De flesta remissinstansersom har yttrat sig över stödet till centrumbildningarnas kulturpolitiskauppgifter tUlstyrker att det statliga stödet ökas. En stark betoning av värdetav centrumbildningarnas verksamhet kommer till uttryck i yttranden från Klys,. och i ett gemensamt yttrande från centrumbildningarna. Klys anser attcentrumbildningarna är organ för den rullande kulturpolitiska förändring somkulturrådet efterlyser. , ABF och kristna socialdemokratersförbund betonar centrambUdningamas betydelse som me- 1974: 28 74 delför att vidga kontakten mellan konstnärerna och publiken. Organisationernaframhåller emellertid att centrambUdningamas utbud måste formas i samspel medpubliken. De båda sistnämnda organisationerna anser att ett sådant samspel bästsäkerställs om de enskUda framträdandena inte betalas av centrumbildningamautan av de lokala arrangörerna med bidrag från stat och kommun. anser att centrumbildningarna inte kan betraktas som enenhetlig företeelse och att såväl verksamhetens omfattning som kvalitativaaspekter bör beaktas vid fördelningen av samhällsstöd. ifrågasätter om inte större effekt skulle kunna nås omresurserna satsades på redan existerande organisationer med färdigaadministrativa organ. Centrumbildningarna i ettgemensamt yttrande. och Föreningen anser att stöd skall kunna utgå för decentraliserad verksamhet. Detanser däremot inte ABF som hänvisar tUl sitt förslag att de lokala arrangemangi vilka centrumbildningarnas medlemmar medverkar bör betalas av arrangörerna. Klys anser att ingainskränkningar bör göras i centrumbildningarnas verksamhetsområden och att denarbetsförmedlande verksamheten sålunda bör vara kvar. Även Konstnärernas riksorganisationvill att centrambildningarna skall ha kvar sina arbetsförmedlande , som tillstyrker statsbidrag till centrumbildningarnaframhåller att den statliga arbetsförmedlingen i första hand bör byggas ut ochatt Rikskonserter och regionala organ bör ges bättre möjligheteratt engagera artister. En viss kontakt-skapande verksamhet kan dock börastödjas även i fortsättningen. ABF anser att samhället och intecentrumbildningarna bör svara för uppgiften att vara arbetsförmedlare. En rad remissinstanser,bland dem SÖ. LO, och instämmer i behovet av ökade resurser för handikappadeskulturella verksamhet. vill i avvaktan på resultatet avsitt utredningsarbete inte uttala sig om medelsbehovet. ABFoch LO ansluter sig tUl målet att handikappverksamheten bör integreras i annanverksamhet. , handikapputredningen ochHandikappförbundens centralkommitté delar den uppfattningen. De anser att detstathga stödet tiU handikappåtgärder i princip bör stäUas till förfogande underde anslag där verksamheten sakligt hör hemma. Med hänsyn till atthandikappstödet befinner sig i ett försöks- och uppbyggnadsskede är de dockinte beredda att f. n. förorda förslag att anslaget Bidrag till dehandikappades kultureUa verksamhet delas upp på olika riksstatsanslag. Remissinstansernahälsar i allmänhet med tiUfredsstäUelse kultur- 1974: 28 75 rådets förslag att de yrkesmässigt arbetande fria gruppernabör få ökat stöd. Från många håll understryks att grupperna utgör ettvärdefullt komplement till kulturinstitutionema. En radinstanser instämmer i åsikt att en klar gränsdragning måste görasmellan yrkesmässigt och icke yrkesmässigt arbetande gmpper. ABF framhåller attde fria gmppemas medlemmar måste ha utbildning och talang som är fullt i nivåmed de till institutionerna knutna kulturarbetarnas och en lön och anställningstrygghetsom är jämförbar med dessas. Det skulle enligt ABF vara olyckligt om de friagrappema, som i första hand kommer i kontakt med de missgynnade grupperna isamhället, skulle komma att representera en andra klassens kultur i jämförelsemed vad som presenteras vid institutionerna. Statens scenskola i äroroUg för att den bristande utbUdningen hos medlemmarna i de friagrupperna skaU leda till en utveckling mot ett framtida outbildatteaterproletariat. föreslår att fortbildningen vid scenskolorna iförsta hand öppnas för mindre gmpper eUer medlemmar av fria grupper så attdessa kan komplettera sina eventuella utbildningsbrister. kommun anserdäremot att den förordade gränsdragningen mellan yrkesmässig och icke yrkesmässigverksamhet är tvivelaktig. LO anser att formerna för samhäUets stöd behöver prövasytterligare. anser att de fria grupperna ekonomisktframför aUt bör stödjas av kommunerna. Malmökommun är tveksam om förslag verkligen kan ge grupperna både denönskvärda tryggheten och bibehållen konstnärlig frihet. I fråga om de föreslagna tre vägama för fördelning avstödet är meningarna delade. förslag om tre vägar biträds av , några kommuner. Folkteatern i och godtarförslaget om anknytning av fri grupp tiU institution. Teatrarnas riksförbundanser att systemet med centrala bidrag hittUls praktiserats med mindre gottresultat. Förbundet ställer sig också tveksamt till anknytning till annan partän institution. Några kommuner betonar särskilt möjligheten av anknytningtill annan part än institution. En stor grupp remissinstanser är kritiska mot förslaget ominstitutionsanknytning och betonar framför allt de centrala bidragens roll. Teater- och musikrådet anser att de centrala bidragen ärden hittiUs mest framgångsrika formen för stöd åt fria grupper och att dessadärför bör höjas väsentligt. Bidragen bör inte minst för rättvisans skuU 1974: 28 76 som fördelas av ett enda organ, det nya , i det fall dettainrättas. Rådet är mycket tveksamt till förslaget om anknytning av friagrupper till institutioner. Rådet anser att det enbart blir en extra omgång föratt fördela statsbidrag och att institutionsanknytning innebär att engrupp är stadd i upplösning. Rådet ser dock gärna ett samarbete mellan friagrupper och institutioner präglat av oberoende från båda håll. Särskilt nämnsRiksteatern, Rikskonserter och Riksutställningar vilka skuUe kunna handhadistribution och stå till tjänst med vissa hjälpmedel. Den tredje stödformen anknytning till landsting, primärkommun eller organisation anser rådet varaett mer utvecklingsbart alternativ.