prop · FX03155 · 1974-12-31 00:00:00 — Maj t föreskrivitatt lagen får tiUämpas också i fråga om domar som meddelats före den 1 januari1964. I övrigt meddelar Kungl. Maj:t de närmare föreskrifier som erfordras förtUlämpningen av lagen (36 § andra stycket). Lagen trädde i kraft den 1 juli1963. Enligt lagen (1963:193) omsamarbete med , , och angående verkställighet avstraff m. m. kan verkställighet ske här i landet av bl. a. frihetsstraff somhar bestämts av domstol i annat nordiskt land. Vidare kan övervakning anordnashär för den som i annat nordiskt land antingen har blivit viUkorligt dömd ellerhar frigivits villkorligt efter att ha avtjänat frihetsstraff. Lagen germöjlighet för svensk myndighet att i sådana fall ingripa mol den dömde ihuvudsak enligt samma regler som gäller i fråga om personer som har dömts iSverige. Olika fall av frihetsberövanden kan alltså komma i fråga. Lagen ärtillämplig på både utlänningar och svenska medborgare. Eftersom lagen gerregler om frihetsberövanden med anledning av brott är grundlagskravet enligl11 kap. 3 § andra stycket RF av intresse vare sig den dömde är utlänning ellersvensk medborgare. Beträffande flertalet fall ärgrundlagskravet uppfyllt genom att beslut fattas av domstol eller åtminstonekan överklagas till domstol. På en punkt synes dock lagens föreskrifter intemotsvara grundlagens krav. På begäran kan övervakning anordnas här i landet närfråga är om någon som villkorligt frigivits efter avtjänande i annat nordisktland av frihetsstraff som anges i 17 § nordiska verkställighetslagen. Därvidgäller till stor del vad som i svensk lag är bestämt om villkorlig, frigivning.Om den villkoriigt frigivne åsidosätter sina åligganden, kan övervakningsnämndunder vissa förutsättningar förklara den villkorligt medgivna frihetenförverkad. Förklaras den villkorligt medgivna friheten förverkad, skaU enligt19 § andra stycket nordiska verkställighetslagen verkställighet här ske av delvid frigivningen återstående straffet, omvandlat till fängelse på Om vederbörande är missnöjd medövervakningsnämndens beslut, kan han enligt 37 kap. 7 § påkallaprövning av beslutet hos kriminalvårdsnämnden. Mot kriminalvårdsnärandensbeslut kan talan inte föras. 1 de fall då enligt brottsbalkenövervakningsnämnd beslutar om förverkande av villkorligt medgiven frihet förnågon som av svensk domstol dönUs till fängelse är grundlagskravet pådomstolsprövning uppfyllt genom att det nya frihetsberövandet utgör en fortsattverkställighet av det frihetsstraff som dorastolen har utdörat. Om däremot enutländsk dom ligger i botten, är grundlagens krav inte uppfyllt. Då utgör detförnyade frihetsberövandet inte en verkställighet av ett beslut av domstol iden bemärkelse som detta begrepp har i 11 kap. 3 § andra stycket RF, dvs. attdet skall vara fråga om svensk domstol. Därför måste en möjlighet för sådanafaU till domstolsprövning av det nya frihetsberövandet öppnas. Enklast synesdetta kunna ske på det sättet att i 27 § första stycket nordiska verkställighetslagenanges att talan mot övervak-ningsnärands beslut som avses i 19 § andra stycketförs genom besvär hos hovrätt. Jag vill i sammanhanget erinra om att hovrättenligt har att pröva besvär i vTssa liknande ärenden (jfr 37 kap.8 § ). Uppkommer fråga om att förklaravillkorligt medgiven frihet förverkad eller att vidta vissa andra åtgärderbeträffande den som är vUlkorligt frigiven, kan med söd av 26 kap. 22 §brottsbalken övervakningsnämnd besluta om tUlfälligt omhändertagande av denvUlkorligt frigivne. Fullföljd mot ett sådant beslut sker hoskriminalvårdsnäranden. Mot bakgrund av vad jag har förordat belräffandefullföljd mot beslut om förverkande synes det mest ändamålsenligt att ävenfullföljd mot beslut om åtgärd enligt 26 kap. 22 § i de fall därnordiska verkställighetslagen är tiUämplig förs i hovrätt. Även denna ordningbör genomföras genom en ändring i 27 § första stycket nordiska verkställighetslagen. Införs den föreslagna nyabesvärsbestämmelsen i 27 § bör hänvisningen i 19 § första stycket nordiskaverkställighetslagen tUl vad som i svensk lag är stadgat om vUlkorligfrigivning bli föremål för viss jämkning. Nordiska verkstäUighetslagenskonstruktion att det skall ankomma på Kungl. Maj:t att förordna om lagenstillämpning i förhållande tUl de nordiska staterna överensstämmer inte med 8kap. På motsvarande sätt som jag förordat beträffande lagen (1970.375) omutlämning tiU , , eller för verkställighet av beslutora vård eller behandling föreslår jag att bestämmelsen i fråga skall upphävas.Föreskriften att Kungl. Maj.t får göra lagen tiUämplig också i fråga om domarsom meddelats innan lagen satts i tUlämpning bör i saramanhanget utgå. Istället bör nordiska verkställighetslagens ikraftträdandebestäramel-se utbyggasså att den får innehållet att lagen träder i kraft och ägertUlämpning också i fråga om domar som meddelats . Föreskriften i 36 § andra stycket att Kungl. Maj:t iövrigt meddelar de närmareföreskrifter som erfordras för tillämpningen av lagen är överflödig på grund av8 kap. 13 § RF och bör därför utgå. I lagen bör vidare den ändringen göras atti 33 § ordet "Konungen" byts ut mot "regeringen". I enlighet med det anförda har inomjustitiedepartementet upprättats förslag till 1. lag om ändring i lagen(1970:375) om utlämning till , , eller förverkställighet av beslut om vård eUer behandling, 2. lag om ändring i lagen(1974:352) om ändring i lagen (1971:52) om skatterätt och länsrätt, 3. lag om ändring i lagen(1963:193) om saraarbete med , , och angåendeverkställighet av straff m. ra. Avde angivna förslagen har det som upptagits under 2 upprättats i samråd medchefen för kommundepartementet. Jag hemställer att Kungl. Maj:t föreslårriksdagen att antaga förslagen. MedbifaU tUl vad föredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övrigaledamöter hemstäUt förordnar Hans Maj:t Konungen att till skallavlåtas proposition av den lydelse bilaga lill detta protokoll utvisar. *bO'9OHi«ttrvck»rl AB, SiC