prop · FX03128 · 1974-12-31 00:00:00 — Att för aktiefondernas skull genomföra sådanaändringar i aktiebolagslagen att aktiebolag med växlande aktiekapital kundeinrymmas i lagen skulle därför innebära ett så långtgående avsteg från deprinciper som tiUämpats på denna associationsform att det enligtutredningens mening inte bör komma i fråga. Den ekonomiska föreningen, som i princip är enöppen association, där antalet raedlemmar kan växla utan ändring av föreningensorganisation, skulle visserligen i och för sig väl lämpa sig som form för enöppen fond, Lagen om ekonomiska föreningar skuUe dock knappast utan betydandeändringar kunna göras tUlämplig på aktiefonder. Sannolikt skulle det bli mestpraktiskt att utfärda en särskUd föreningslag för aktiefonderna pä samma sättsom för t. ex. bostadsrättsföreningar. I betänkandet skisseras en sådan särskildföreningslag för aktiefonder. Föreningen skulle ha tUl syfte att främjamedleramarnas ekonomiska intressen genom att för deras gemensamma räkningplacera de genom insatserna samraanskjutna raedlen i aktier och andra värdepapperoch att förvalta den därigenom bUdade fonden. Den som ville placera medel ifonden skulle gå in i föreningen med en eller flera insatser. Ville en medlemförvandla sina i föreningen placerade medel tiUkontanter, skulle han få säga upp sig till utträde ur föreningen och därvid fåut kontanter motsvarande värdet av vad som belöpte på hans föreningsinsatser.Bestämmelser som avvek frän förenmgslagen skulle krävas beträffande medlemsintagande och avgång. Kompletterande stadganden skuUe också behövas om fondenssammansättning och förvaltning och därmed sammanhängande spörsmål samt ev.beträffande frågan om en offentiig tillsyn över verksamheten. Aktiefondenskulle förvaltas direkt av den på förenings- eUer fullmäktigstämma valda föreningsstyrelsen. Vid sina överväganden har utredningen stannat föratt föreslå en lagstiftning ora aktiefonder, som i princip behåller den ordningi vUken fonderna hittUls utövat sin verksamhet. Förslaget innebär således att manaccepterar en utformning av aktiefondema, som har sitt urspmng i denanglosachsiska rättens trustbegrepp. Denna ståndpunkt motiverar utredningenfrämst med att man härigenom i huvudsak kan behålla de redan verksammaaktiefonderna i tämligen oförändrade former. Aktiefondernas verksamhet harinte föranlett anmärkningar och de tycks också ha Aoinnit allmänhetensförtroende. Att under sådana förhållanden lagstiftningsvägen tvingaverksamheten över i en i väsentiiga hänseenden annorlunda form, vilket skulleske vid en lösning enligt för-eningsaltemativet, bör enligt utredningen integöras utan att starka sakliga grunder kan åberopas. Några sådana kan emellertidknappast anföras. Den lagstiftning om aktiefonder som genomförts i ,och , där civU- och associationsrätten i många hänseendenöverensstämmer med den svenska, visar tvärtom, att en lagstiftning som byggerpå tmstbegreppet utan alltför stora svårigheter väl låter sig inpassas i detgäUande rättssystemet. Vissa praktiska fördelar är förenade med dennaorganisationsform. a. kan ett och samma företag ha hand ora förvaltningenav flera sidoordnade fonder med olikartad inriktning. Uttedningen föreslår sålunda en särskild legal formför det slag av rörelse som innebär att ett företag för fonddelägamasgemensamma räkning förvaltar en genom insatser bUdad fond, som består avaktier, obligationer och andra liknande värdepapper och som är helt skUd frånföretagets egen förmögenhet. Väsentliga drag i lagstiftningen är bestämmelsersom garanterar att fondens medel inte sammanblandas med företagets egna medeloch som hindrar att fonden tas i mät för företagets skulder och att fonden vidföretagets konkurs kommer att ingå i konkursmassan. I lagförslaget används beteckningen värdepappersfondi stället för aktiefond. Även om fondema till väsentlig del måste komma attbestå av aktier, kan också t. ex. obligationer eller skattkararaarväxlar kommaatt ingå. Utredningen anser därför uttrycket aktiefond vara en alltför snävbeteckning. Utredningenanger följande gmnder för sitt lagförslag. Värdepappersfondrörelse fårutövas endast av aktiebolag, som fått tillstånd av bankinspektionen. TiUstånd får lämnas endastbolag som uppfyUer vissa vilUior i lagen, fondbolag. Fondbolag skall stå undertiUsyn av bankinspektionen. Fondbolag skall självständigtoch i eget namn förvalta värdepappersfond som bolaget bildat och skall därviduteslutande handla i fond-andelsägarnas gemensamma intresse. Den egendom som ingår i fondenskall hållas skild från fondbolagets övriga medel och vara fredad frånbolagets borgenärer vid utmätning eUer konkurs. För varje fond skall finnasfondbesläramelser, sora upprättas av fondbolaget. Beslämmelserna skall angevissa allraänna gmnder för bolagels förvaltning av fonden. Fondbolag får inte besluta omutbetalning av värdepappersfonds medel annat än för vissa ändamål, som anges ilagen. Endast de slag av värdepappersom anges i lagen får förvärvas tiU fond. Värdepapper utfärdade av en och sammeutfärdare får inte förvärvas över en viss gräns. Fondbolag får i sina fonderinte inneha mer än viss procentsats av aktierna i elt och samma aktiebolag. För varje fond skall finnas enförvaringsbank, utsedd av fondbolaget. Banken skaU uppbära de medel somtUlkomraer fonden, ombesörja alla utbetalningar ur fonden och förvarafondegendomen. Andelarna i en värdepappersfondskall vara lika stora och innefatta sarama rätt. Andelsvärdet skall varafondens värde delat med antalet gällande fondandelar. TiU bevis ora insättares andelskall fondbolag utge till innehavaren eller tiU viss raan eller order ställdafondandelsbevis. Bolaget skall lösa in fondandelsbevis pä vUlkor sora närraareanges i lagen. Fondbolag skall läranaredogörelse för fondens förvaltning minst en gång i kvartalet. Avveckling av ett fondbolagsförvaltning av en fond skall ske i särskUd ordning. Skadestånds- och straffbestämmelserskall finnas i lagen, Med värdepappersfondrörelse förstås enligtutredningens definition en rörelse, som har till ändaraål att förvalta enhuvudsakligen av aktier, obligationer eller andra värdepapper bestående ochfrån rörelsens övriga egendom skild förmögenhet (värdepappersfond) samt atterbjuda allraänhetenatt insätta medel i fonden raot bevis ora rätt till andel i fondens vid varjetidpunkt beräknade värde (fondandelsbevis). Genom definitionen avses aUa andraformer av investraentverksamhet bli uteslutna från lagstiftningenstUlämpningsonuåde. Sora fraragår av det följande, upptar lagförslaget tvingandebestäramelser om placering av fondens tillgångar på sådant sätt att enriskfördelning åstadkommes. Med hänsyn härtill behöver man enligt utredningensuppfattning i definitionen inte ange att förraögenhetsförvaltningen skall skemed iakttagande av principen om riskfördelning. Aktiesparande förekommer i viss utsträckning i s.k. aktiesparklub-bar eUer i samverkan i liknande former mellan en större ellermindre grupp personer. I allraänhet karaktäriseras en sådan verksarahet av attden är begränsad tUl en på ett eller annat sätt bestämd krets av personer, t.ex. anställda vid ett visst företag. Utredningen anser att dessaverksamhetsformer inte bör vara imderkastade den nya lagstiftningen. Inriktasverksamheten bara på en begränsad krets av personer, finns det från allmänsynpunkt inle anledning att omgärda verksamheten med de säkerhetsföreskriftersom föreslås i lagen. Utredningen nämner sora en tänkbar form avgemensamt aktiesparande det enkla bolaget, sora erbjuder allmänhetendelägarskap. Med lagförslagets definition av värdepappersfondrörelse skulle ensädan verksamhet komma att faUa utanför lagen. Värdepappersportföljen skuUe idetta fall inte utgöra en frän företagets förmögenhet fristående förmögenhetsmassaoch fondandelsbevis torde inte utfärdas. En anordning av detta slag skiUlemöjliggöra en verksamhet som företer stora likheter med värdepappersfondrörelseutan att vara underkastad de för fondbolagen avsedda bestämmelsema. Även om enbolagsman formellt har inflytande över bolagets förvaltning, torde dock denenskUde ägaren i ett enkelt bolag med obegränsat antal raedlemmar i praktikensakna allt reellt inflytande över bolaget. En verksamhet av sådant eUerliknande slag anser utredningen inte böra tillåtas. VUl någon erbjudaallraänheten att delta i geraensarat förvärv av värdepapper på annat sätt änenligt den föreslagna lagen om värdepappersfondrörelse bör enligt uttedningensmening endast två andra verksamhetsformer stå till buds, nämligen altallmänheten inbjuds att teckna antingen aktie i aktiebolag eller andel iekonomisk förening. Den föreslagna lagstiftningen avser endast rörelsesom har tUl ändamål att förvalta en förmögenhet som huvudsakligen består avvärdepapper. Om en placering av fondmedel i fast egendom tilläts liksom i vissaandra länder, skulle detta kräva föreskrifter av förhåUandevis invecklad natur,bl. a. rörande fondegendoraens värdering. Något behov av en fondbildning avdetta slag finner utredningen inte föreligga i . Uttedningen erinrar om att särskUt tUlstånd fordrasför utövande av bl, a. bank-, försäkrings- och fondkommissionsrörelse. Denverksamhet söm ett värdepappersfondföretag utövar kan från allmänhetens synpunktanses ha en viss likliet med bankemas inlåningsrörelse. Företaget kan sägasinta ställningen sora förvaltare av allmänhetens medel. Rörelsen kan ocksåanses jämförbar raed fondkommissionsrörelse. Det är angeläget att de somanförtror sina medel åt ett värdepappersfondföretag får vederhäftigainformationer ora denna särskUda slags sparform och att de inte utsätts förandra risker än dem som nödvändigtvis följer av medlens placering i aktier ochandra värdehandlingar. AUraän-hetens berättigade krav på trygghet vid anlitandeav denna särskilda sparform påkallar därför att i lagen anges vissa aUraäimafömtsättaing-ar i fråga om företagets ekonomiska förhållanden och ledning, somraåste vara uppfyUda för att ett företag skall få rätt att utöva värdepappersfondrörelse.Av i stort sett samraa anledning sora föranlett övervakning av affärsbanker,sparbanker och andra penninginrättningar särat fondkoraraissionärer böraktiefondsföretagen vara underkastade tUlsyn. Utredningen finner att etttillståndstvång för rätten alt driva värdepappersfondrörelse är ofrånkomligtoch föreslår att sådan rörelse får utövas endast efter tillstånd av offentligmyndighet. VidtUlkomsten av lagen (1953: 603) ora motverkande i vissa fall avkonkurrensbegränsning inom näringslivet förutsattes, att offentiiga regleringarmed konkurrensbegränsande verkningar av olika skäl också i fraratiden skuUekunna bli nödvändiga. I förarbetena tUl konkurrensbegränsningslagen haremellertid understmkits att, då särskilda regleringar erfordras av sociala,sanitära, polisiära eller andra skäl, bestämraelserna bör utformas på ettsådant sätt att de inte onödigtvis hämmar en fri tävlan eUer erbjuder underlagför enskilda konkurrensbegränsningar (prop. 1953:103, s. 65 och 226). Medbeaktande av detta uttalande föreslår utredningen alt den myndighet sombevUjar tillstånd att utöva värdepappersfondrörelse skall ha att pröva endastora de i lagen angivna förutsättningarna är uppfyllda eller ej. Rätt att prövaora det föreligger behov av rörelsen eller annan liknande prövning avdiskretionärt slag skall däremot inte tillkomma myndigheten. TUlstånd skallkunna återkallas av myndigheten, om det finns gmndad anledning tUl det. Utredningenföreslår att aktiefondsföretag skall stå tmder tiUsyn av bankinspektionen.Inspektionen har redan nu tUlsyn över bl. a. bankinstituten,fondkommissionärer och fondbörs. En tillsyn över värdepappersfondföretagenkomraer att innebära näraliggande arbetsuppgifter för inspektionen. När detgäller bevUjande av tUlstånd är det inte nödvändigt att sora inom bank- ochförsäkringslagstiftaingen kräva Kungl. TUlsynsmyndighetenbör sålunda handha tillståndsgivningen. Som angetts i det föregående iimebär utredningensförslag tiU legal utfomming av värdepappersfondverksarahet en konstmktion, därfonden utgör en fristående förraögenhetsraassa, som förvaltas av ett självständigträttssubjekt, fondledningen. Uttedningen har övervägt ett flertal lösningar ifråga om den juridiska formen för fondledningen (se betänkandet s. 9293). Idet följande lämnas en kort redogörelse för de olUca alternativen. De flesta aktiefondema i har bUdats avstiftelser. Med hänsyn tUl den bristfälliga rättsliga regleringen avinstitutet stiftelse finner uttedningen emellertid att stiftelse inte bör kommai fråga som fomi för utövande av värdepappersfondrörelse. anser utredningen inte heller vara ett lämpligt underlag fören verksamhet där fonden förvaltas fristående från företagets övriga förmögenhet. I fråga om övriga tänkbara företagsformerframhåller uttedningen att det i och för sig kan tyckas vara likgUtigt omverksamheten drivs av en enskUd näringsidkare eller en sådan juridisk personsom ett handelsbolag, ett koraraanditbolag eller ett aktiebolag. Utredningenkonstaterar i första hand att aktiebolagsformen skulle medföra betydandeprakiiska fördelar. I aktiebolagslagen finns utförliga föreskrifter om bl. a.bokföring, redovisning och revision. I lagen finns också bestämraelser somsyftar tUl att bolagets förmögenhet och soUditet såvitt möjligt upprätthållssärat utförliga regler om de bestäraraande, verkställande och kontrollerandeorganen. Den lagstiftning som gäller för enskilda företagare, handelsbolag ochkommanditbolag saknar på det hela taget motsvarighet till aktiebolagslagensbestäramelser. Eftersom det inte föreligger något praktiskt behov av attenskilda eUer handels-eUer kommanditbolag omhänderhar värdepappersfonder,finner utredningen det vara mest ändamålsenligt att verksamheten får drivasuteslutande av aktiebolag. Utredningen föreslår sålunda attvärdepappersfondrörelse får utövas endast av aktiebolag och i den ordning somanges i lagen. Ett bolag som fått bankinspektionens tillstånd att utövarörelsen föreslås få beteckningen fondbolag. För sådant bolag skaU gälla vadsom angående aktiebolag i allmänhet är föreskrivet i den mån annat inte följerav bestämmelserna i den nya lagen. 3.3.4Tillståndsvillkoren, m. m. Utredningen erinrar om att lägsta tiUåtnaaktiekapital enligl aktiebolagslagen är 5 000 kr.i Utredningen anför attdrivandet av värdepappersfondrörelse i och för sig torde kräva endast ettförhållandevis blygsamt rörelsekapital. Bolagets eget kapital behöver därförfrån rent före- 'Bestämmelsen har numera ändrats, se not vid avsnitt 5.4.3, ;'*' tagsekonomiskasynpunkter inle vara stort. För att säkerställa att endast ekonomisktvederhäftiga personer står som intressenter bakora ett fondbolag böreraellertid fordringarna pä aktiekapitalets storlek vara väsentligt större fördessa bolag än för aktiebolag i allraänhet. Enligt lagen (1919: 240) orafondkoraraissionsrörelse och fondbörsverksarahet är en förutsättning förtUlstånd att idka fondkoraraissionsrörelse när det gäller andra aktiebolag änbankbolag att bolagets aktiekapital uppgår tUl . En skUlnadgentemot fondkoraraissionärsbolag ligger i att de medel som anförtrotts ettfondbolag enligt lagförslaget skall tas om hand av en särskUd förvaringsbank.Behovet av eget kapital från säkerhetssynpunkt kan därför synas mindre framträdande,eftersom förvaringsbanken kommer att garantera fondens bestånd.Säkerhetsrisker kan emellertid tänkas uppkomraa i andra faU. Utredningennäraner som exempel att fondbolaget ådragit sig skadeståndsskyldighet gentemotandelsägare eUer att ett fondbolag sora kommit på obestånd frestas att förfogaöver fondegendomen på obehörigt sätt. Utredningen föreslår därför som ettvillkor för tiUstånd att utöva värdepappersfondrörelse att aktiekapitalet skallha en viss minsta storlek. Ett sådant villkor konuner å ena sidan att verkaåterhåUande på personer sora inte är önskvärda inora företagsgrenen och åandra sidan att garantera att de som ägnar sig åt detta slags rörelse har denerforderliga ekonomiska gmndvalen. I fråga ora aktiekapitalets minimibelopp anförutredningen som en tänkbar möjlighet att låta aktiekapitalet stå i visstförhållande till fondernas storlek. En sådan föreskrift skulle emeUertid bl.a. medföra till-lämpningssvårigheter. En lösning som innebär skyldighet förfondbolaget att ställa säkerhet för visst belopp vUl utredningen inte hellertillstyrka. I lagen bör i släUet anges ett bestämt belopp. När det gäller attbestäraraa detta saknas eraellertid säkra hållpunkter för bedömningen. Ettkapitalkrav av storleksordningen . i likhet med vad som gäller förfondkoramissionärsaktiebolag anser uttedningen vara långt högre än vad sorabehövs för rörelsekapital. Elt krav på kapital av denna storlek skulle ocksåkunna lägga en viss härasko på tillkorasten av nya fondbolag. Utredningen föreslåratt ett kapital på . fastställs som minsta aktiekapital och att dettaskall vara helt inbetalat innan rörelsen får påbörjas. torde i regel komma att förvaltabetydande belopp. Verksamhetens art är sådan att allmänheten har befogade kravpå en kvalificerad ledning av företaget. En förvaltningsform, sora raåste ansesvara ägnad alt tUlgodose dessa krav, är en kollegial samraansältning avstyrelsen jämte en inför stjnrelsen ansvarig verkställande direktör. I fråga omantalet styrelseledamöter går utrednmgen längre än aktiebolagslagensföreskrifter och föreslår att antalet sätts till minst fem. Härigenom börintresset av en allsidig fackkunskap alltid kunna tiU- godoses.Med tUlämpning av aktiebolagslagens regler följer därvid utan särskiltstadgande i den föreslagna lagen att verkställande direktör alltid skall utses.I betänkandet diskuteras lämpligheten av att i lagen kräva någon form avkompetens för styrelseledamot i fondbolag, t. ex. viss tids praktik, elleruppställa som villkor att ledamöterna skall visas ha erforderlig insikt iekonomiska frågor. Utredningen föreslår emeUertid inte någon bestämmelse avsådan innebörd. Däremot uppställs, som framgår av det följande, ett allmäntkrav på bolagets lämplighet. Förslaget att fondbolagen skall vara underkastadetillståndstvång och offentiig tUlsyn betingas av kravet på trygghet för denpenningplace-rande allmänheten. Den tillståndsprövande myndigheten måste habåde rätt och skyldighet att vägra tUlstånd för förelag som kan befaras drivarörelsen på elt olämpligt sätt. Liksora enligt fondkoramissionslagen bör därförett allmänt ki-av för meddelande av tillstånd vara att bolaget inte finnes varaolämpUgt att utöva rörelsen. Som tidigare nämnts anser utredningen att ettmeddelat tiUstånd skall kunna återkallas. Det är av vikt att ett fondbolag, somkan befaras komma på obestånd, pä ett så tidigt stadium av insolvens sommöjligt tvingas upphöra med rörelsen. Utredningen föreslår efter mönster av 14§ 3) fondkoramissionslagen att tillstånd skall kunna återkaUas om bolagetförlorat över en tredjedel av aktiekapitalet och bristen inte blivit fylld efter det att den yppades. Om bolaget visar sig olämpligt att fortsättavärdepappersfondrörelse bör återkallelse likaledes kunna ske. Därvid börsamraa kriterier för oläraplighet gälla sora vid tillståndsgivningen.Utredningen föreslår sålunda i nära överensstämmelse med 15 §fondkoramissionslagen att återkallelse skall kunna ske, om bolaget genomöverträdande av lagen om värdepappersfondrörelse eller uppenbart åsidosättandeav fondandelsägares intresse eller annorledes visat sig olämpligt att utövavärdepappersfondrörelse. Befogenheten att återkalla tUlstånd föreslås tUlkommabankinspektionen. 3.3.5Inflytande för ägarna av fondandeisbevis Det ligger i sakens natur att fondandelsägarna iän högre grad än aktieägama i bolaget har intresse av att fondmedlen placerasi värdepapper på ett så fördelaktigt sätt som möjligt, som placeringenskall erbjuda tiUräcklig säkerhet. Det är också av betydelse för dem attbolaget i övrigt drivs effektivt och i överensstämmelse med god ordning.Fondandelsägarna bör därför ha ett intresse av att kunna få inflytande i någonform på förvaltningen av värdepappersfonden, t. ex. på val av styrelse,revisorer och fondens sammansättning. Utredningen diskuterar härvid fleralösningar (se belänkandet s. 101 102). Att låta fondandelsägarna själva vid engemensam stämma eller genom ett skriftligt valförfarande utöva inflytande päfondförvaltningen anserutredningen vara förenat med alltför stora praktiska svårigheter. I detlasammanhang erinrar utredningen om bestämmelserna om för-säkringstagarinflytandei försäkringslagstiftningen. Enligt 70 § lagen (1948: 433) omförsäkringsrörelse skall i försäkringsaktiebolag, som inte uteslutande driveråterförsäkring, minst en av styrelseledamöterna utses med uppgift att särskUtvaka över att försäkringstagarnas intresse vederbörligen beaktas. Sädanledamot, som inte fär vara aktieägare eller befattningshavare i bolaget, utsesav försäkringstagarna eller av intressegrupp, som har anknytning tUl dem,eller av Kungl, Maj:t eller offentlig rayndighet. En anordning av liknande slag för fondbolagens delskulle innebära att en eller flera representanter för fondandelsägarna ingick ifondbolagets styrelse. En sädan särskilt utsedd representant skulle närmast haatt i fondandelsägarnas intresse fullgöra en huvudsakligen övervakandefunktion och därmed också kunna utgöra ett kompleraent till bankinspektionenstUlsyn. Utredningen påpekar att en sådan lösning visserligen inte ärinvändningsfri. Man kan bl. a. hävda att en sådan företrädare förfondandelsägarna har svårt att upptäcka missförhållanden, sora man vill döljaför honom. Det kan också med hänsyn till andra bestämmelser i utredningensförslag ifrågasättas, om företrädaren har nägon större funktion att fylla sorastyrelseledaraot. Fondbolagen skall enligt förslaget bl. a. stå underkontinuerlig tillsyn av bankinspektionen, sora också skall förordna revisor ibolagen. Ytterligare garantier raot missbmk ligger i kravet på attfondförmögenheten skall vara nedsatt i förvar hos bank samt i de föreslagnaföreskriftema om samverkan mellan fondbolag och förvaringsbank. Utredningen finner att invändningarna visserUgenkan ha ett visst berättigande men konstaterar att det dock från allmän synpunktär av värde att den allmänna övervakningen över ett fondbolag kompletteras meden företrädare för fondandelsägamas intresse, som har möjlighet att inifrånfortlöpande följa bolagets verksamhet. Utredningen föreslär därför att minst enav ledaraöterna i ett fondbolags styrelse skall ha till särskild uppgift attvaka över att fondandelsägarnas intresse vederbörligen beaktas. I styrelsermed ett större antal ledamöter kan det vara lärapligt att låta antalet särskiltutsedda ledamöter stå i viss proportion till styrelsens storlek. I fråga om sättet för utseende av den särskildastyrelseledamoten finner utredningen det mest tiUfredsstäUande vara att liksom på försäkringsområdet fondandelsägarna själva i första hand utserdenne och att uppgiften i andra hand anförtros en intressegmpp med anknytningtUl fondandelsägama. Möjlighetema alt ordna ett valförfarande blandfondandelsägama kan emellertid vara små och det kan ofta visa sig svårt attfinna en godtagbar intressegmpp med anknytning till dem. I lagen omförsäkringsrörelse har upptagits ytterligare ett alter- nativ,nämligen att ledamoten utses genom förordnande av Kungl. Maj:t eller avoffentlig myndighet. Det är enligt utredningens mening inte nödvändigt attbelasta Kungl. Maj:t med frågor av denna art. Förordnandet av ledamot föreslåsdärför i sista hand ankomma på offentlig myndighet. När det gäUer fondbolagenär bankinspektionen den myndighet som är lämpligast. Uttedningen föreslårsålunda att sådan styrelseledamot, vUken har tiU särskUd uppgift att vaka överatt fondandelsägarnas intresse vederbörligen beaktas, skall utses avfondandelsägama eller av intressegrupp sora har anknytning tUl dem eller avbankinspektionen. En gmndtanke i utredningens förslag tUllagstiftning är att fondbolaget skaU ha den primärt ansvariga rollen i detsamspel, som äger rum mellan bolaget, förvaringsbanken och fondandelsägarna,Förvaringsbanken har den på ett sätt mera passiva uppgiften att förvara fondenstillgångar på ett betryggande sätt och se tUl att dessa inte används förovidkommande ändamål.