prop · FX0320 · 1974-12-31 00:00:00 — Maj:ts proposition nr 1974 Prop. Maj:ts proposition med förslag till ny lagstiftningom kriminalvård i anstalt m. m.; given . Maj:t viU härmed, under åberopande av bUagda utdragav statsrådsprotokollet över justitieärenden och lagrådets protokoll, föreslåriksdagen att bifalla de förslag om vars avlåtande tUl föredragandedepartementschefen hemstäUt. 1 propositionen föreslås att lagen (1964:541) ombehandling i fångvårdsanstalt ersätts med två särskilda lagar, nämligen lag omberäkning av strafftid m. m. och lag om kriminalvård i anstalt. Vidare föreslåsi anslutning därtill vissa ändringar i . Beträffande kriminalvården i anstalt bygger förslaget iväsentliga delar på kriminalvårdsberedningens betänkande (SOU 1972:64)Kriminalvård och på de riktlinjer för anstaltsvårdens fortsatta utformning somlagts fram statsverksproposition (prop. 4 s. 76164) ochsom i allt väsentligt godkänts av (JuU 1973:15, rskr 1973:152). Enligt förslaget skall anstaltsvården redan från börjaninriktas på konkreta åtgärder som förbereder den intagne för tillvaron utanföranstalten, allt i den utsträckning det kan ske utan att kravet pä samhällsskyddblir eftersatt. Lagförslaget syftar också till en ökad integrering mellananstaltsvård och frivård. Vidare betonas vikten av samverkan mellankriminalvården och andra samhälleliga organ. Det nya anstaltssystemet skall enligt förslaget bestå avriksanstalter och lokalanstalter av sluten eller öppen typ. Meningen är attanstaltsvårdens s. k. normalklientel företrädesvis skall placeras ilokalanstalter som skall erbjuda vidgade möjligheter till frigång utanför anstaltenoch ökad kontakt med samhällets stöd- och hjälporgan. Även intagna med långastrafftider som från början placerats i slutna riksanstalter skall emellertidkunna föras över tUl lokalanstalter när så behövs för en ändamålsenligförberedelse av frigivning eUer övergång till vård utom anstalt. Det förutsättsslutligen att det i praktiken kommer att bli möjligt att även placera ettförhållandevis stort antal av de till kortvariga frihetsstraff dömda ilokalanstalter. 1 saml Nr 20 Vidare innebär förslaget ökade möjligheter tillpermissioner av olika slag. föreslås att den strängare praxis somnumera iakttas när det gäller att bevilja korttidspermissioner för vissabegränsade kategorier samhällsfarliga brottsUngar med långa strafftider kommertill uttryck genom särskilda bestämmelser därom. Enligt förslaget inskränks möjligheterna att hålla enintagen isolerad från andra intagna. De föreslagna bestämmelserna ombrevgranskning innebär att sådan skall få ske endast om det är påkallat avsäkerhetsskäl. Bestiimmelserna om besök har i förslaget getts en mindrerestriktiv utformning än i nuvarande lagregler. Vidare föresläs en bestämmelsesom ger de intagna rätt att i lämplig ordning överlägga med anstaltsledningen ifrågor som är av gemensamt intresse för de intagna. Detta får dock ske endastmed de begränsningar som följer av gällande bestämmelser och avtal förverksamheten inom kriminalvården. Forslaget innebär också att reglerna för disciplinärbestraffning ändras avsevärt i förhållande till nuvarande ordning. Den nya lagstiftningen föreslås triida i kraft den I juli1974. Lag om beräkning av strafftid m. m. Härigenom förordnas som följer. 1 § Dom på fängelse, ungdomsfängelse eller interneringeller förordnande enligt 28 kap. 3 § om behandling i anstaltskall befordras till verkställighet enligt denna lag. Lagen gäller även i frågaom hur tid för sådan verkställighet skall beräknas. Vad i denna lag är föreskrivet om fängelse gäller ävenfängelse vilket ålagts som förvandlingsstraff för böter. Befordran av dom till verkställighet m. m. 2 § Har den som dömts till fängelse, ungdomsfängelse ellerinternering icke inom föreskriven tid fullföljt talan i målet såvitt angår den ådömda påföljden, får domen verkställas i denna del utan hinder av att åklagare eller målsägande fullföljt talan mot domen. Dom som avses i första stycket får även i andra fall änsom sägs där verkställas utan hinder av att domen ej vunnit laga kraft. Häromär särskilt stadgat. 3 § Dom påfängelse, ungdomsfängelse eller internering får även verkställas, om den dömdeföre fullföljdstidens utgång i den ordning som anges i denna lag avgerförklaring att han avstår från talan mot domen såvitt angår den ådömdapåföljden och medger att den får verkställas (nöjdförklaring). 4 § Den som ärhäktad får avge nöjdförklaring inför styresmannen vid den kriminalvårdsanstaltdär han är intagen eller föreståndaren för det häkte eller chefen för denrättspsykiatriska klinik där han förvaras eller, om han hålles i militärhäkte,inför den befattningshavare som har uppsikt över häktet. Är den som sålundaäger mottaga nöjdförklaring ej tillstädes, får förklaringen avges inför den somär i hans ställe. I fråga om häktad som förvaras på rättspsykiatrisk klinik kanKungl. Maj:t förordna att nöjdförklaring i vissa fall skall avges införnärmaste polismyndighet. Nöjdförklaring som avses i första stycket gäller endast omden som mottager förklaringen har tillgång till domen eller rättens bevis ommålets utgång, såvitt rör den dömde (domsbevis), samt den dömde haft betänketidtill efter den då domen avkunnades för honom vid rätten eller på annat sätt delgavs honom. Den dömde skall ommöjligt beredas tillfälle att samråda med sin försvarare. Den som får taga emot nöjdförklaring enligt första stycketskall så snart det kan ske erinra den dömde om hans rätt att avgenöjdförklaring samt upplysa den dömde om när och hur det kan ske. Det åliggerhonom vidare att den dag, då nöjdförklaring först kan avges, efterhöra om dendömde vill avge sådan förklaring. 5 §Bestämmelserna i 4 § äger motsvarande tillämpning i fråga om den som undergårfängelse eller pä annan grund är intagen i kriminalvårdsanstalt. 6 § Den som ickeär häktad eller intagen i kriminalvårdsanstalt får avge nöjdförklaring införstyresman vid kriminalvårdsanstalt eller föreståndare för allmänt häkte ellerden som är i sådan befattningshavares ställe eller inför polismyndighet. Densom fullgör militärtjänstgöring får avge nöjdförklaring även införbefattningshavare vid krigsmakten, som har bestraffningsrätt över honom idisciplinmål. Nöjdförklaring enligt första stycket får avges endast omden som vill avge förklaringen överlämnar dom eller domsbevis till den somskall taga emot förklaringen. 7 § Närnöjdförklaring avges, skall vittne närvara. Den som mottagit nöjdförklaringskall göra anteckning därom på den handling på grund varav förklaringenavgivits. Anteckningen skall underskrivas även av den dömde och vittnet. 8 §Nöjdförklaring som avgivits enligt denna lag får icke återtagas. Har den dömdefullföljt talan mot domen i vad han därigenom dömts till fängelse,ungdomsfängelse eller internering, skall denna talan anses återkallad genomnöjdförklaringen. 9 § Är den somskall undergå fängelse, ungdomsfängelse eller internering häktad eller är hanintagen i av påföljd i annat mål när domenfår verkställas, skall styresmannen vid den kriminalvårdsanstalt där han ärintagen eller föreståndaren för det häkte eller chefen för denrättspsykiatriska klinik där han förvaras eller, om han hålles i militärhäkte,den befattningshavare som har uppsikt över häktet befordra domentill verkställighet. Förvaras den som är häktad i målet ej ikriminalvårdsanstalt, skall han för verkställighet förpassas till sådananstalt. Är den dömde häktad i annat mål när domen får verkställasoch förvaras han ej i kriminalvårdsanstalt, fär verkställigheten påbörjas därhan förvaras. 10 § Är den som skall undergå fängelse,ungdomsfängelse eller interne ring icke häktad eller intagen i kriminalvårdsanstalt när domen enligt 2 § första stycket fär verkställas, skallkriminalvårdsstyrelsen förelägga honom att senast viss dag inställa sig vidden kriminalvårdsanstalt, där domen skall verkställas. Kan det befaras att den dömde avviker eller efterkommerhan icke föreläggande enligt första stycket, skall polismyndigheten i den ortdär han vistas på begäran av låta förpassa honom tUlanstalten. Avger den dömde nöjdförklaring inför styresman vidkriminalvårdsanstalt eller föreståndare för allmänt häkte, skall den som tageremot förklaringen befordra domen till verkställighet. Avger dendömde nöjdförklaring inför polismyndighet eller befattningshavare vidkrigsmakten, skall den som tager emot förklaringen låta förpassa den dömde tillkriminalvårdsanstalt enligt bestämmelser som meddelar.Befattningshavare vid krigsmakten skall begära biträde av polismyndigheten iorten för att verkställa förpassningen. Om det bedöms kunna ske utan fara för att den dömdeavviker, fär polismyndigheten förelägga honom att inställa sig vidkriminalvårdsanstalten i stället för att förpassa honom dit. 11 § Den som skallförpassas till undergå påföljd får i anslutninghärtill tillfälligt förvaras i allmänt häkte eller polisarrest, om det behövsmed hänsyn till transportförhållandena. 12 § Om särskildaskäl föreligger med hänsyn till den dömdes hälsotillstånd, arbets- ellerutbildningsförhällanden eller andra omständigheter, får kriminalvårdsstyrelsenpå ansökan av den som dömts till fängelse och icke är häktad bevilja uppskovmed verkställigheten , högst från den dag då domenenhgt vad ovan är föreskrivet i denna lag får verkställas. Föreliggersynnerliga skäl får uppskov beviljas under ytterligare högst sex månader.Kvinna som är havande eller ammar barn får beviljas uppskov under tid somprövas skälig. Uppskov får ej beviljas, om det finns skälig anledningantaga att den dömde avviker. Uppkommer anledning till sådant antagande sedanuppskov beviljats, skall beslutet återkallas. Visar den dömde innan verkställigheten börjat att hangivit in ansökan om uppskov och har ej uppskov tidigare sökts i målet, skallverkställigheten anstå i avvaktan på beslut. 13 § Har någon dömts till fängelse och visar han innanverkställigheten böriat att till Kungl. Maj:t ingivits ansökan att han av nåd skall befrias från straffet eller få detta utbytt mot böter eller disciplinstraff, villkoriig dom, skyddstillsyn eUer överiämnande tUl särskild vård, skall, om han ej är häktad eller intagen i kriminalvårdsanstalt samt nåd ej tidigare sökts i målet, verkställigheten anstå i avvaktan på Kungl. Maj:ts beslut med anledning av ansökningen. Detta gäller dock ej, om det finns skälig anledning antaga att den dömde avviker. 14 § Kungl. Maj:täger för annat fall än som avses i 12 eller 13 § meddela bestämmelser angåendeanstånd med verkstälhgheten av dom beträffande den somdömts till fängelse och icke är häktad eller på annan grund intagen ikriminalvårdsanstalt. 15 § Om fängelse,ungdomsfängelse eller internering börjat verkställas och högre rätt i ställetdömer till annan av dessa påföljder eller förlänger tiden för fängelse, skallverkställigheten fortsätta enligt den tidigare domen till dess den dömde avgernöjdförklaring i fråga om den nya domen eller denna på annan grund fårverkställas. 16 §Bestämmelserna i 211 och 15 §§ äger motsvarande tillämpning när domstolförordnar om återintagning i anstalt av den som dömts till ungdomsfängelseeller internering. 17 § Förordnas idom på skyddstillsyn om behandling i anstalt enligt 28 kap. 3 § ,äger 2, 9-11 och 15 §§ motsvarande tUlämpning. 1 sådant fall skall även 3 § ägamotsvarande tillämpning, om den dömde har avgivit nöjdförklaring enligt 38 kap.1 § . Meddelas förordnande om sådan behandling,äger bestämmelserna i 211 och 15 §§ motsvarande tillämpning. 18 § Häktas densom undergår fängelse, ungdomsfängelse, internering eller behandling i anstaltenligt 28 kap. 3 § av annan anledning än misstanke om brott, skallverkställigheten avbrytas. Beräkning av strafftid m. m. 19 § Vid verkställighet av fängelse räknas strafftiden,när den dömde är häktad eller på annan grund intagen i kriminalvårdsanstalt, från den dag då domen fär verkställas och i annat fall frän den dag då den dömde enligt 10 § intages i allmänt häkte eller kriminalvårdsanstalt eller omhän dertages av polismyndighet för förpassning. Tid, under vilken den dömde hållits i häkte i målet efterdet att slutlig dom däri meddelades, skall räknas som tid varunder straffetverkställts. 20 § För den som börjat undergå fängelse skallkriminalvårdsstyrelsen så snart det kan ske fastställa dagen för strafftidensslut. Överstiger strafftiden , skall styrelsen även ange den ellerde dagar, som är av betydelse för tillämpning av bestämmelserna i brottsbalkenom villkorlig frigivning, samt den strafftid som då återstår. När ändring ibeslutet påkallas av omständigheterna, skall anmälan därom göras tillkriminalvårdsstyrelsen som har att förordna i ärendet. 21 § Förekommer till verkställighet fängelse i högst fyramånader, skall vid beräkning av strafftiden omräkning ske tiU dagar, därvid månad skall anses utgöra . Antalet dagar skall läggas till den dag från vilken tiden räknas. Skall tid för fängelse räknas efter månad eller år, skallden dag som genom sitt tal motsvarar den från vilken strafftidenräknas anses som slutdag. Finns ej motsvarande dag i slutmånaden, skall denmånadens sista dag anses som slutdag. Ingår även dagar i tiden, skall antaletdagar läggas till slutdagen för den övriga tiden. Är tiden för fängelse bestämd endast , skallantalet dagar läggas tUl den dag från vilken tiden räknas. Uppkommer vid beräkning av tid för fängelse del av månad,anses månaden utgöra . Del av dag bortfaller. 22 § Har domstolenligt 33 kap. 5-7 §§ förordnat att fängelse skall ansesverkställt till visst antal dagar, skall först beräknas slutdag utan avseendedärpå och avdraget beräknas . Detsamma gäller i fråga om tid somenligt 19 § andra stycket skall räknas som tid varunder straffet verkställts. 23 § Har avbrottägt rum i verkställigheten av fängelse, skall det antal dagar avbrottet varatläggas tUl slutdagen. Som avbrott anses icke att den som undergår fängelsehäktas med anledning av misstanke om brott. Genom beslut enligt lagen (1974:000) om kriminalvård ianstalt kan bestämmas att icke skall inräknas i verkställighetstiden.Därvid äger första stycket motsvarande tillämpning. 24 § Harvillkorligt medgiven frihet förklarats förverkad, skall återstoden av straffetanses sorri nytt straff vid beräkning av tiden. 25 § Skall dom påfängelse verkställas sedan den dömde börjat undergå annat sådant straff meninnan han frigivits, skall strafftiderna sammanläggas för bestämmande avslutdagen. 26 § Skall dom påfängelse och beslut om behandling i anstalt enligt 28 kap. 3 § brottsbalkenverkställas , skall behandlingen övergå till fängelse i två månader.Har behandlingen påbörjats, när domen på fängelse skall verkställas, avräknastid motsvarande den under vilken behandlingen pågått. Den tid av behandlingen,som skall avräknas, anses vid beräkning av tid för villkorlig frigivning utgörafängelse. Skall flera förordnanden om behandling i anstalt enligt 28kap. 3 § verkställas , skall tiden för behandlingenberäknas efter det förordnande som först börjat verkställas. 27 § Bestämmelserna i denna lag om beräkning av tid förfängelse gäller i tillämpliga delar i fråga om tid för behandling i anstaltenligt 28 kap. 3 § och för ungdomsfängelse eller internering. 28 § Beslut enligt denna lag meddelas avkriminalvårdsstyrelsen. Styrelsens beslut länder till efterrättelse, om ej annat 29 § Talan mot beslut enligtdenna lag föres hos kammarrätten genom besvär. Mot kammarrättens beslut i fråga som avses i 12 § färtalan ej föras. Om ikraftträdande av denna lag förordnar Kungl. Lag om kriminalvård i anstalt Härigenom förordnas som följer. 1 § Denna lag avser kriminalvård i anstalt efter dom päfängelse, ungdomsfängelse eller internering eller förordnande enligt 28 kap. 3 § om behandling i anstalt. Vad som föreskrives i lagen om den som dömts till fängelsegäller även den som ålagts fängelse som förvandlingsstraff för böter. 2 §Kriminalvårdsstyrelsen leder och har inseende över kriminalvården i anstalt. 3 § Kriminalvårdsanstalt är riksanstalt eller lokalanstalt. Riksanstalt, lokalanstalt eller avdelning av anstalt äröppen eller sluten. Maj:t eller myndighet, som Kungl. Maj:t bestämmer,förordnar vilka anstalter som är riksanstalter eller lokalanstalter och vilkaanstalter eller anstaltsavdelningar som är öppna eller slutna. Vad nedan i denna lag sägs om öppen eller sluten anstaltgäller även öppen eller sluten avdelning av anstalt. 4 §Kriminalvården i anstalt skall utformas så att den intagnes anpassning isamhället främjas och skadliga följder av frihetsberövandet motverkas. 1 denutsträckning det kan ske utan att kravet på samhällsskydd eftersattes börverksamheten från början inriktas på åtgärder som förbereder den intagne förtillvaron utanför anstalten. Frigivning och överförande till vård utom anstaltskall förberedas . 5 §Kriminalvården i anstalt skall planläggas och genomföras i nära samverkanmellan kriminalvårdens olika organ. 1 den män ett förverkligande av värdenssyfte kräver insatser av andra samhälleliga organ, skall erforderlig samverkanske med företrädare för sådant organ. Vid planläggningen av den intagnes behandling skall samrådäga rum med denne. 1 den utsträckning det lämpligen kan ske bör samråd ske ävenmed hans närstående. Den intagne skall beredas tillfälle yttra sig omtillämnade åtgärder som rör honom särskilt, om ej synnerliga skäl talardäremot. 6 § Vid fördelning av de intagna mellan lokalanstalter ochriksanstalter skall följande allmänna riktlinjer vara vägledande. Den som undergår fängelse men högstett är eller behandling enligt 28 kap. 3 § skall företrädesvisvara placerad i lokalanstalt. Den som undergår fängelse , ungdomsfängelseeller internering placeras företrädesvis i riksanstalt. När så behövsför en ändamålsenlig förberedelse av frigivning eller övergångtill vård utom anstalt, får den intagne överföras till lokalanstalt. Den som undergår fängelse börföreträdesvis vara placerad i riksanstalt. 7 § Vid fördelning av de intagna mellan öppna och slutnaanstalter iakttages följande. Intagen bör placeras i öppen anstalt, om icke annanplacering är påkallad med hänsyn till föreliggande fara för att han avvikereller eljest av säkerhetsskäl eller med hänsyn tUl att möjlighet bör beredashonom till sådant arbete eller sädan undervisning, utbUdning eller särskildbehandhng som icke lämpligen kan anordnas i öppen anstalt. Den som dömts till fängelse i lägst eller tillinternering med en minsta tid av skall placeras i slutenanstalt, om det med hänsyn till att han saknar fast anknytning till riket ellereljest kan befaras att han är särskilt benägen att avvika och fortsätta enbrottslig verksamhet, vilken på grund av omfattning och inriktning är avsärskilt allvarlig karaktär. Vad som sagts nu gäller dock ej om annan placeringkräves för en ändamålsenlig förberedelse av förestående frigivning elleröverföring till vård utom anstalt eller eljest synnerliga skäl föreligger förplacering i öppen anstalt. 8§ Vid placering av intagen som ej fyllt 21 är skallsärskiU beaktas att han såvitt möjligt hålles åtskild från sädana intagna somkan inverka menligt på hans anpassning i samhället. 2 kap. Närmare bestämmelser om kriminalvården i anstalt 9 § Intagen skall behandlas med aktning för hansmänniskovärde. Han skall bemötas med förståelse för de särskilda svårigheter som är förenade med vistelse i anstalt. Intagen skall visa hänsyn mot anstaltspersonal ochmedintagna. Han skall rätta sig efter de ordningsregler som gäller föranstalten och de anvisningar som anstaltspersonalen lämnar honom. 10 § Intagen skall beredas lämpligt arbete som såvittmöjligt främjar utsikterna för honom att efter frigivningen inordna sig i arbetslivet. Har intagen behov av undervisning eller utbildning ellerav medicinsk-psykologisk eller annan särskild behandling, skall sådan beredashonom , om det kan ske med hänsyn till anstaltstidens längdoch den intagnes förutsättningar. 11 § För att underlätta anpassningen i samhället kan densom är intagen i lokalanstalt medges att under arbetstid utföra arbete eller deltaga i undeivisning, utbildning eller annan särskilt anordnad verksamhet utom anstalten. Vid anstalt som sagts bör särskilda åtgärder vidtagas för att främja verksamhet av detta slag. Medgivande som avses i första stycket kan lämnas även densom är intagen i riksanstalt, om särskilda skäl föreligger. 12 § Intagen ärskyldig att utföra det arbete eller deltaga i den undervisning ellerutbildning som ålägges honom. 13 § Intagen skaUsåvitt det är möjligt beredas tillfälle till fysisk träning som är lämplig medhänsyn till hans ålder och hälsotillstånd. Om ej hinder möter, skall intagen ha möjlighet attdagligen vistas utomhus . 14 § Intagen skall beredas tillfälle tUl lämpligfritidssysselsättning. Han bör uppmuntras att ägna sig åt egna intressen som kan bidra till hans utveckling. 1 den utsträckning det lämpligen kan ske bör han få möjligheter att genom tidningar, radio och television följa vad som händer i omvärlden. Hans behov av förströelse bör tillgodoses i skälig omfattning. Om det lämpligen kan ske, bör intagen beredas tillfälleatt utom anstalten pä fritid deltaga i sådan föreningsverksamhet eller annanliknande verksamhet som är ägnad att underlätta anpassningen i samhället.Därvid kan föreskrivas att den intagne skall stå under tillsyn. 15 § Intagen sominom anstalten vill utöva sin religion skall beredas tillfälle härtill i denutsträckning det kan ske. 16 § Vidförberedande av intagens frigivning eller överförande till vård utom anstaltskaU särskilt eftersträvas att bereda honom lämplig arbetsanställning ellerannan försörjningsmöjlighet samt lämplig bostad. Kommer han att behövaundervisning, utbildning eller ekonomiskt, socialt eller medicinskt stöd, skallså längt möjligt åtgärder vidtagas för att tillgodose sådant behov. 17 § Intagen skallarbeta tUlsammans med andra intagna, om ej annat följer av bestämmelserna idenna lag eller av arbetets särskilda beskaffenhet. Päfritiden får intagen i den utsträckning han önskar det vistas tillsammans medandra intagna, om ej annat följer av bestämmelserna i denna lag. 1 slutenanstalt får dock gemenskapen mellan intagna på fritid inskränkas, om det äroundgängligen påkallat med hänsyn till förhållandena pä anstalten. 18 § Intagen får på egen begäran arbeta i enrum, ombeaktansvärda skäl talar härför. Läkare skall yttra sig över begäran som avses i förstastycket, om möjligt innan ärendet avgöres och annars inom därefter.Medgivande skall omprövas så ofta anledning därtill föreligger, dock minst engäng . 19 § 1 samband medutredning för planläggning av intagens vård i anstalt får denne hållas avskildfrån andra intagna som oundgängligen kräves för att syftetmed utredningen ej skall äventyras. 20 § Om det ärnödvändigt med hänsyn till rikets säkerhet, föreliggande fara för annanssäkerhet till liv eller hälsa eller för allvarlig skadegörelse på anstaltensegendom eller för att hindra att intagen utövar menligt inflytande pä andraintagna, får intagen hållas avskild från andra intagna. Intagen som avses i 7 § tredje stycket och på skäl som däranges är placerad i sluten anstalt får hållas avskild från andra intagna, omdet kan befaras att han planlägger rymning eller att annan planläggerfritagningsförsök och avskildheten är nödvändig för att hindra att sådan plansättes i verket. Beslut enligt första eller andra stycket skall omprövas såofta anledning därtill föreligger, dock minst en gång . 21 § Intagen somhålles avskild från andra intagna enligt 19 eller 20 § skall erhålla sädanlättnad i avskildheten som kan ske utan olägenhet. 22 § Innan beslutmeddelas om åtgärd enligt 20 § eller vid omprövning av sådant beslut skallutredning ske rörande de omständigheter som inverkar pä frågans avgörande.Läkare skall yttra sig i frågan, om möjligt innan åtgärden vidtages och annarsinom därefter. Över vad som förekommit vid utredning enUgt första stycketskall protokoll föras. 23 § Intagen fär hällas avskild frän andra intagna, om detär nödvändigt för att betvinga våldsamt uppträdande av honom. Åtgärden fär ej bestå än säkerheten kräver.