prop · FX0328 · 1974-12-31 00:00:00 — Inom kulturområdetkan del t. ex. gälla yrkesmusiker som medverkar som dirigenter, stämledareeller solister i musikcirklar eller yrkesmässigt verksamma regissörer,skådespelare eller scenografer som medverkar i lealercirklar. En allmänförbättring av stödet till besök av experter och fackmän skulle ökakulturarbetarnas möjligheter att medverka i studiecirklar i kulturämnen. Jagförordar därför en höjning av bidraget för expert- och fackmannamedverkan.Bidraget tiU fackmanna- eller expertmedverkan bör också utvidgas tiU att utgåför högst för varje hel tiotimmarsperiod av en studiecirkels lo-talastudietid. Del innebär bl. a. en förbättring för de många cirklar som omfattar30 timmar eller mer. Enligtnuvarande bestämmelser kan () ,ge dispens från kravel attvarje sammankomst i en studiecirkel får omfatta högst treslatsbidragsberältigande studietimmar. Sådan dispens ges f. n. i begränsadomfattning. Många arbetsmoment inom bildningsarbetet på kulturområdet ärtidskrävande och räcker då inte till. Det kan därför i dettafall vara motiverat all pröva särbestämmelser. Jag förordar att under enförsöksperiod genereU dispens skall kunna ges i ämnena teater och dans, konstoch konsthantverk, foto och film samt musik för sammankomster omfattande . Försöksperioden bör vara . 1974:1 (bil. 10 s. 419) har jag i samband med min anmälan av anslagetBidrag tiU driften av folkhögskolor förordat att övningslärare vidfolkhögskola bör få räkna in ledaruppgiften för allmän studiecirkel i sintjänstgöringsskyldighet. De bör genom sitt yrkeskunnande och sin pedagogiskaerfarenhet kunna berika amatörverksamheten. Kulturrådetanför alt nuvarande åldersgräns för studiecirkeldeltagande utgör ett hinderför alt inlemma de yngsta gmpperna i ålders-integrerade aktiviteter menföreslår ingen ändring. Rådet anser nämligen att frågan också måste bedömasmed hänsyn till åldersgränsen för statligt stöd till olika former avungdomsverksamhet. På detta område väntas förslag från barnstugeutredningen. Iavvaktan på resultaten av det pågående art)etet inom denna utredning är jaginte beredd att ta upp frågan om åldersgränsen för studiecirkeldellagande tillbehandling. Jagkommer i det följande i samband med min anmälan av anslaget Bidrag tillstudiecirkelverksamhet (27.31) att förorda en höjning av anslaget från 205milj. tiU 259 mUj. Häri innefattas bl. a. höjningav statsbidraget till allmänna studiecirklar med . , en höjning av maximibeloppet för expert- ochfackmannamedverkan från . samt ett ökat antalstudiecirklar. Enstudiecirkelverksamhet som skall kunna nå och aktivera nya grupper av människorsamtidigt som den uppfyller krav på kvalitet fordrar dels väl utbildade ledare,dels en utveckling av pedagogiska metoder, studieplaner och studiematerial.Studieförbunden behöver också ha en effektiv och stabil organisation. Denstora expansionen av antalet studiecirklar och studietimmar har lett till altallt fler studiecirkeUedare har behov av utbildning och fortbildning i ämnensom metodik, vuxenpedagogik och målfrågor. Förbundenskostnader för bl. a. central och regional kursverksamhet har ökat starkt. Medhänsyn till de stora krav som ställs och kommer att ställas på studieförbundenbl. a. inom kulturområdet, förordar jag i likhet med all stödettill studieförbundens pedagogiska och organisatoriska verksamhet byggs ut. Jagberäknar i det följande (27.32)en höjning av anslaget Bidrag till studieförbund från 10,4 milj. kr. till 14,4milj. När bidraget tUlpedagogisk verksamhet infördes genom statsmakternas beslut motiveradesdet bl. a. med behovet av pedagogisk upprustning och förnyelse inom detestetiska området (prop. 1963:36 s. 75, SU 1963:74, rskr 1963:190). En allmänhöjning av bidraget till pedagogisk verksamhet påverkar också kvaliteten påverksamheten i kulturämnen. TiU skillnad från anser jag inte attsärskilda medel inom ramen för bidraget bör anvisas för pedagogisktutvecklingsarbete inom kulturområdet. Jag anser inte heUer att Kungl. Maj:l börföreskriva att vissa medel bör disponeras centralt av Folkbildningsförbundet.Studieförbunden bör själva avgöra hur bidraget skall fördelas på ohka områdenoch bedöma behovet av centrala insatser genom . Fri skapande verksamhetbedrivs också inom ramen för andra centrala amatörorganisationer. Jag avser härde olika kör-och orkesterförbund som uppbär statsbidrag men ocksåorganisationer inom andra konstområden. Även dessa organisationer har behov avökade resurser för ledarutbildning, metodutveckling och andra centralainsatser. Jag förordar här ett ökat statligt stöd. Jag anser det önskvärt attbidragsfördelningen mer än grundas på vissa fasta kriterier påverksamheten även om några helt likformiga bidragsvillkor inte kan skapas förorganisationer som verkar inom olika konstområden och utifrån olikaförutsättningar. I princip bör bidraget till dessa organisationer inteanvändas för fördelning till organisationernas lokala avdelningar. där så sker bör detta successivt avvecklas. Del bör ankomma påKungl. Maj:t att utforma statsbidragsvillkor som tar sikte på en sädanavveckling. För /75 beräknar jag i det följande (27.8) en ökningav stödet till centrala amatörorganisationer med . till ca 1,2 milj.kr. Kulturrådetbehandlar också amatörverksamhelen i andra former än studiecirkelns. Dennaverksamhet faller i princip utanför den nuvarande statsbidragsgivningen. Mångaav dessa verksamhetsformer bedömer rådet som värdefulla. De behöver dock ettökat samhällsstöd om de skall kunna vidareutvecklas. anser attbehovet av stöd kommer att öka i omfattning och föreslår därför attstatsmaktema efter närmare utredning och viss försöksverksamhet inför ettlokall aktivitelsstöd av generell karaktär på kulturområdet. Remissinstansernainstämmer i behovet av ett statligt stöd men meningarna är delade i övrigt. Somframgått av vad jag tidigare anfört delar jag uppfattning att detför den lokala amatörverksamheten finns behov av statliga insatser somkompletterar nuvarande bidrag till studiecirkelverksamhet. Syftet bör vara attstimulera verksamhet i nya, enklare former. attnå nya miljöer och nya grupper och därigenom stimulera till bredare aktivitet.Jag delar också uppfattmngen att behovet kan väntas öka när insatserna för friskapande verksamhet nu intensifieras. Jag är emellertid som jag redanframhållit inte beredd alt förorda ett generellt statsbidrag av det slagkulturrådet skisserat. Ettbetydelsefullt område när det gäller den här behandlade verksamheten ärmetodutvecklingen. Det berörda syftet med elt statligt stöd bör därförkunna nås genom bidrag till experiment och utvecklingsarbete. Jag förordar attett sådant bidrag nu införs. Statsbidragetbör avse projekt av experiment- och utvecklingskaraktär på lokal nivå delsinom amatörverksamhelen, dels beträffande uppföljning av andrakulturaktiviteter. Statsbidrag till enskilt projekt bör vara tidsbegränsat ochnormalt utgå under högst elt år. Del bör dock finnas möjlighet att statsbidragtill ett begränsat antal projekt kan utgå och i särskilda fall tre år.Statsbidraget bör avse verksamhet som bedrivs av föreningar och organisationer.Även löst organiserade grupper bör kunna komma i fråga om verksamheten har vissstadga. Experimentenoch utvecklingsarbetet bör kunna avse såväl verksamhetens form och innehållsom olika former av arrangörssamverkan och information kring verksamheten. Utvärderingenav projekten bör ägnas uppmärksamhet. Statsbidraget bör kunna utgå tillkostnader som t. ex. ledararvode, materialkostnader och kostnader förutvärdering. Statsbidrag bör endast utgå till verksamhet som inle på annatsätt stöds med statsbidrag. Om ett projekt innebär att ytterligare moment kopplastill sådan på annat sätt statsbidragsstödd verksamhet, bör dock bidrag förexperiment och utvecklingsarbete kunna utgå till dessa moment. Jagavser att i annat sammanhang föreslå Kungl. Maj:t att det bör ankomma påstatens kulturråd, vars inrättande jag avser att föreslå i det följande, attfördela bidragen. Vid bidragsprövning bör de totala kostnaderna för varjeprojekt beaktas liksom hur kostnaderna i övrigt avses bli täckta t. eX. genomkommunalt stöd och egna medel. Kommunerna bidrar till en kulturelltinriktad amatörverksamhet på lokal nivå. Man bör därför kunna räkna med altkommunerna medverkar till finansieringen av de projekt för vilka statsbidragsöks och att kommunerna även upplåter lokaler för verksamheten. Jagavser alt i annat sammanhang föreslå Kungl. Maj:t att del bör ankomma påstatens kulturråd att göra en utvärdering av varje års samlade erfarenheterliksom att svara för att erfarenheter och resultat från de enskilda projektenfår önskvärd spridning. Fördet bidrag till experiment och utvecklingsarbete jag här förordat kommer jag(27.8) att beräkna ett belopp om 2 milj. kr. för /75. Kulturrådetser som en grandprincip att nuvarande skapande aktivi- teterinom föreningar, organisationer och andra gmpper vidareutvecklas. Samtidigtfinner rådet skäl för alt kommunerna fullföljer utbyggnaden av de kommunalamusikskolorna och alt de bygger upp motsvarande verksamhet för bam ochungdom inom övriga konst-områden. Flera remissinstanser som i huvudsak serpositivt på kommunernas hittillsvarande insatser har understmkit att denkommunala verksamheten inte får byggas ul på bekostnad av föreningslivets utvecklingsmöjligheter.Vissa remissinstanser har vidare funnit det angeläget med en närmare samverkanmellan skolans obUgatoriska och friviUiga undervisning och kommunens övrigafrivilhga undervisning inom musik och övriga konstområden. Kommunemahar enligt min mening gjort en värdefuU insats genom uppbyggnaden avmusikskolorna. Från kullurpohlisk synpunkt bör en bred verksamhet eftersträvas.De kommunala insatserna bör vidgas till andra konstområden än musiken. Det böremellertid ske i intim samverkan med föreningslivet. Jag delar också remissinstansernasuppfattning att en närmare samverkan mellan olika former av kulturverksamhetinom och utanför skolan är önskvärd. Organisalionskommiltcn för högremusikutbildning har bl. a. presenterat vissa tankegångar och förslagbeträffande olika former av musikundervisning i betänkandet (Ds U1973:19) Musikundervisning, som remissbehandlas. Sedan remissbehandlingenavslutats avser jag att föreslå Kungl. Maj:t att utredningen om skolan, statenoch kommunerna i samarbete med prövar hur en bättresamordning mellan skolans obligatoriska undervisning och frivillig kommunalverksamhet för barn och ungdom inom skilda konstområden påverkarstalsbidragsfrågorna. En avsamordningssvårigheterna förorsakas av att skilda bestämmelser gäller förlärare och ledare inom olika kommunala verksamheter, för kyrkomusiker och förledare inom studiecirkelverksamhet. Möjligheter till samordning avarbetsuppgifter inom mer än en verksamhetsform bör därför undersökas. Jagavser att i annat sammanhang återkomma tiU Kungl. Maj;t i denna fråga. Stat,kommuner och landsting har ett grundläggande ansvar för att skapande verksamhetkan bedrivas inom vårdinstitutioner under olika huvudmannaskap. Jag återkommertUl denna fråga vid behandlingen av kulturpolitiska åtgärder för olika grapperi samhället. Kulturrådetföreslår ett förstärkt stöd till vad jag i del följande betecknar som mindreensembler och fria grupper. Det statliga stöd som utgår till teater-,dans- och musikgrupper har endast funnits . Resurserna är enligtkulturrådet otiUräckhga med hänsyn till de anspråk som ställs. Kulturrådetsförslag syftar till att förbättra de ekonomiska villkoren för dem som arbetarpå detta sätt som grupperna skall ha möjlighet att arbeta med storsjälvständighet. Med hänsyn till att begreppet mindre ensembler och fria 1974: 28 314 grupperinnefattar så många olika arbetsformer har rådet föreslagit flera olika formerför statsbidrag. Remissinstanserna, som allmänl tillstyrker rådets förslag omökade statliga insatser på detta område, är splittrade och till övervägande delkritiska beträffande de föreslagna formerna för bidragsfördelningen. Dendominerande kritiken riktas mot förslaget om institutionsanknytning. Centrala bidragframhålls i regel som en bättre form. Jaganser att ett ökat stöd bör ges till mindre ensembler och fria grupper inomteater-, dans- och musikområdena. Stödet bör utformas så att det tillgodosergruppernas krav på frihet. Jag finner det lämphgt att bygga vidare på nuvarandeformer för bidragsgivning, dvs. centralt fördelade bidrag. Det bör ankomma påstatens kulturråd att fördela bidragen. Kulturrådetsförslag all en del av statsbidraget bör fördelas av ett organ sammansatt avexempelvis kulturarbetare är jag i avvaktan på de förslag angående destatliga insatserna för kulturarbetare som väntas läggafram inte beredd att nu la StäUning till. Jagkan i princip ansluta mig tUl uppfattning alt det börgöras en klarare gränsdragning mellan yrkesmässigt och icke yrkesmässigtarbetande ensembler och gmpper. Det är emeUertid inte möjligt att göra enhelt entydig gränsdragning. Förutom heltidsverksamma ensembler och grupperfinns sådana som verkar på deltid. Vissa grupper arbetar yrkesmässigt endastunder en del av året. Icke yrkesmässigt verksamma grupper kan också i vissafall arbeta under förhåUanden och fylla funktioner som i mycket liknar de yrkesverksammagruppernas. Vidbidragsfördelningen bör såväl grapper med fast stöd från kommun, landstingeller organisation som grupper, vUka inte har sådant stöd, ges möjlighet tillbidrag. I den takt de ekonomiska resursema tilllåter det bör grupperna totaltsett få ökade bidrag som medger en rimlig ersättning till medlemmarna. Enutgångspunkt vid bidragsprövningen bör vara att det statliga bidraget, om detutgår som årligt driftbidrag, knyts till samma slag av kostnader som de som ärbidragsgrundande vad gäller stöd till teater-, dans- och musikinstilutioner.Bidraget bör inte få utgå för större andel av dessa kostnader än den för vUkenbidrag utgår tiU sådan institution. Statsbidragetbör kunna användas för stöd av många olika typer av ensembler och grupper. Påmusikområdet bör bidrag kunna utgå till bl. a. jazz-, pop- och folkmusikgrupperliksom till vokalensembler och till en grupp yrkesmusiker som utgör kärnan i enSOR-orkester. Olika former av samverkan mellan en mindre ensemble eller frigrupp och kulturinstitution, kommun, landsting eller organisation bör varamöjliga. Gruppverksamheten kan också tänkas utgöra ett förstadium till etable- randetav en institution. Vid bidagsgivningen är det Väsentligt att beakta gruppernasmöjligheter att nå kulturellt underförsörjda delar av befolkningen. Medhänvisning till vad jag tidigare anfört om organisationernas stora möjligheteri detta avseende är del viktigt all grupper som är anslutna till ellersamarbetar med organisationer ges goda förutsättningar att arbeta. Samtidigtär det enhgt min uppfattning också viktigt att statsbidrag kan utgå till mindreensembler och fria grupper som verkar helt fristående från samhällsorgan ochorganisationer. För bidrag tUl mindre ensembler och fria grupper beräknar jag idet följande (27.8) en ökning med 1,7 milj. kr. tUl ca 3,1 milj. kr. budgetåret1974/75. Ilikhet med anser jag alt centrumbildningarna gjort viktiga insatserför att finna nya vägar för kontakt mellan konstnärer och publik. Arbetet börfå utvecklas ytterligare. Jag förordar en ökning av det statliga bidraget tillcentrumbUdningarna. Frågan omcentrumbildningarnas arbetsförmedlande uppgifter har behandlats av utredningenangående arbetsförmedling inom vissa yrkesområden () i betänkandet (Ds In1972:5) Arbetsförmedhng inom kulturområdet. Jag räknar med att förslaget kommeratt beredas tiUsammans med kommande betänkande. Jag är därförinte nu teredd all ta upp centrumbildningarnas arbetsförmedlande uppgifter tillbehandling. För /75beräknar jag i det följande (27.8) en ökning av stödet tiU centrumbildningarnamed . tiU ca 1,1 milj. kr. Kulturrådetföreslår att ett statsbidrag till kulturarrangemang utanför institutionernainförs. Bidraget bör avlösa nuvarande statsbidrag till föreläsningar.Remissinstanserna har i mycket stor utsträckning tillstyrkt förslagel. Jagansluter mig i huvudsak tiU rådets förslag. Stats-hidragel bör benämnas bidragtUl kulturprogram inom föreningslivet. Syftetmed bidraget är att ge föreningar, organisationer och andra grupper ekonomiskamöjligheter att efterfråga kulturprogram i ökad utsträckning. Föreningarna kanpå så sätt bredda och fördjupa sin verksamhet. blir det möjligt attföra ut kulturprogram tiU grapper och miljöer som vanligen inte nås avinstitutionernas utbud. Ett statsbidrag tillkulturprogram ger också andra effekter. För kulturarbetarna innebär detarbetsmöjligheter. För de kvalificerade och seriöst arbetande amatörgruppernainnebär del en möjlighet till en stimulerande publikkontakt. Bidraget tiUkulturprogram bör också liksom nuvarande föreläsningsbidrag erbjuda ettkomplement till studie-cirkelarbetel inom folkbUdningen. Bidragetbör gälla föreläsningar, sång-, musik- och dansprogram, dramatiskframställning, film samt utställningar. Statsbidragetbör uteslutande riktas till föreningslivet. Liksom det nuvarandeföreläsningsbidraget bör bidraget till kuUurprogram utgå till studieförbund,länsbildningsförbund och föreläsningsföreningar. Det bör stå öppet även förföreningar utanför folkbildningsorganisationema. finns krav på att de arrangemang för vilka föreläsningsbidrag utgår skallvara offentliga. Dispenser frän delta krav har emellertid getts i stor omfattning.Erfarenheterna från den interna verksamheten har varit positiva. Den har bl. a.inneburit att nya grapper kommit i kontakt med kulturaktiviteter. Genomförankringen i föreningslivet har man nått del främsta syftet med kravet påoffentlighet, nämligen att den verksamhet som lår samhällets stöd skall kommaså många som möjligt tUl del. Jag delar därför uppfattning attprogrambidrag bör avse såväl offentliga som interna program. Något allmäntkrav på programmens offenthghet bör därför inle ställas. Bidragetbör kunna utgå tUl arvoden, resekostnadsersätlning och traktamenten förmedverkande, för film- och utställningshyror samt för studiematerial, tekniskpersonal och transporter. Statsbidraget till programverksamheten i dess helhetunder bör inte få översliga av de totala kostnaderna. I densärskilda verksamheten med kulturprogram för handikappade bör dock bidrag förden samlade verksamheten kunna utgå av kostnaderna. Statsbidragbör inte utgå för kulturprogram för vars genomförande utgår statsbidrag i annanordning. Med programmets genomförande avser jag här själva framträdandet eUeruppförandet av programmet. Statsbidrag bör inte heller utgå till kommersielltinriktade program eller till program som ingår i kommersiell verksamhet. Vidbidragsfördelningen bör beaktas att bidrag utgår till program av skilda slagoch till verksamhet i olika delar av landet. Statsbidragsgivningenbör stå under tillsyn av . Jag avser att i annat sammanhangföreslå Kungl. Maj:l att uppdra åt rådet att, såsom föreslår,fördela de medel som står till förfogande för kulturprogram i en kvotför folkbUdningsorganisationerna och en kvot för övriga organisationer. Kulturrådetföreslår att statsbidraget fördelas av en förmedlingsbyrå, som skall fortsättadet arbete som FolkbUdningsorganisationernas föreläsningsbyrå bedrivit. Byrånsstyrelse föreslås bestå av sex ledamöter, vUka utses av FolkbUdningsförbundet.En rad remissinstanser anser att styrelsen också bör innehåUa företrädare förföreningar utanför folkbildningsorganisationerna och för de producenter varsprogram kommer att distribueras. Jag ansluter mig till förslag ominrättande av cn förmedlingsbyrå med bidragsfördelande uppgifter. Det börankomma på Kungl. att i samband med att statsbidragsbestämmelser utfärdasmeddela föreskrifter om storleken och sammansättningen av byråns styrelse. Jagavser att i annat sammanhang föreslå Kungl. Maj:t att det i styrelsenutöver ledamöter som utses av skall ingå företrädare förkulturarbetarna. Delföreslagna statsbidraget bör införas från . För bidrag tillkulturprogram inom föreningslivet m. m. beräknar jag i det följande (27.29) /75 ett belopp om , vilket jämfört med nuvarandebidrag till föreläsningar m. m. innebär en ökning med ca 3,2 milj. kr. 25.7 Gemensamma frågor för kulturinstitutionema Kulturrådetförenar en stark betoning av fritt skapande med en positiv syn påkulturinslitutionerna. Institutionerna föraisätts även habetydelsefulla uppgifter. Rådet förordar dock vissa förändringar avinstitulionsslrukluren, främst en starkare regional förankring och elt ökatregionalt ansvarstagande av institutionerna. Jagkan ansluta mig tUl denna allmänna syn på kulturinstitutionerna.Teater-, dans- och musikinstitutionerna, museerna, arkiven och folkbibliotekenspelar en central roU i ett aktivt kulturliv. Varje institution fungerar som enbasresurs och inspirationskälla inom sin sektor och inom sittverksamhetsområde. Kulturinstitutionerna är delvis ojämnt fördelade över landet. Ett av syftena med mina förslag i delföljande är alt skapa en bättre balans i det avseendet. Frågan om de statligainstitutionernas särskUda ansvar för landet i dess helhet kommer att utvecklasi det följande. Dekulturpolitiska insatserna måste stimulera institutionernas inre utveckling menlämna åt styrelse och personal att finna vägarna för denna. Detkarakteristiska för kulturinstitutionen är alt det finns regler för beslut,insyn, ansvar och finansiering. Dessa regler är emellertid mycket olika bl. a.beroende på om institutionen har eller statlig hu- vudman. Kulturrådethar tagit upp vissa gemensamma frågor till diskussion. Del gäller bl. aansvarsfördelning, ledning och företagsform. Jag anser att denna belysning ärvärdefuU och skall i det följande redovisa vissa synpunkter på dessa frågor medutgångspunkt i de mål jag föreslår för kulturpolitiken. Mina förslag ochsynpunkter avser endast de statliga eller till övervägande del stathgt stöddakulturinstitutionerna. Detta utesluter inte all de lösningar som förordas kanvara till vägledning också utanför det statliga området. Ettnärmare klarläggande av vad benämner yttrandefrihet inomkulturinstitutionerna och den därmed sammanhängande frågan omansvarsfördelningen inom institutionerna är enligl min mening väsentligt förbehandlingen av frågan om deras kulturpolitiska uppgifter. Vidbehandhngen i det föregående av kulturpolitikens mål har jag understrukitatt kulturpolitiken måste ge förutsättningar för ett rikt, mångsidigt ochvarierat utbud av kulturell verksamhet. Dessa förutsättningar föreligger endastom de som är engagerade i den kulturella verksamheten har frihet att uttryckaåsikter och värderingar. Häri ligger också att många röster kan göra sig hördaoch att konst med olika innehåll och form får växa fram. Kulturrådethar hävdat att denna frihet bör skyddas på samma sätt som det tryckta ordet,radio och TV samt fUm. Rådet har därför förordat, att den tUlsattamassmedieutredningen får tilläggsdirektiv av innebörd att teater-, musik- ochutställningsverksamhet skall betraktas som massmedier. Utredningens direktivutsäger nämligen enligt inte entydigt att massmedier bör innefattadessa verksamheter. Jag anser i likhet medkulturrådet att del finns skäl all överväga särskilda regler till skydd föryttrandefriheten inom teater-, musik- och UtstäUningsverksamhet. Vidutformningen av sådana regler är del naturligt att knyta an till vad som iövrigt gäller i fråga om massmedier. På detta område pågår f. n. en översyninom massmedieutredningen, som har i uppdrag alt utreda frågan om enhetligreglering i grundlag av yttrandefriheten i massmedier. Utredningen har hittiUsi huvudsak koncentrerat sig på uppgiften att söka åstadkomma regler för trycktaoch andra skrifter samt radio, TV och film. Särskilda problem uppkommer ommotsvarande regler skall göras tillämpliga på teater-, musik- ochutställningsverksamhet. Dessa problem torde inle kunna lösas förrän klarhetvunnits om vilka allmänna principer som skall gälla inom det område somutredningen f. n. är sysselsatt med. Som massmedieutredningen själv harpåpekat hgger det inom ramen för dess uppdrag att ta upp också frågor som rörteater-, musik- och utställningsverksamhet.