prop · FX0332 · 1974-12-31 00:00:00 — Däremot kan anledning föreligga till tvekan huruvida föreskriften om gruvregislerbör tas in i kapitiet. Som lagrådet påpekat har emellertid detta register storbetydelse som central upplysningskäUa beträffande uppkomna gruvrättigheter. Jagvill därför ej heller i denna del motsätta mig lagrådets förslag. När delgäller statsgruvefällinstitutet har lagrådet inte anfört några skäl som förmåttövertyga mi''g om alt detta institut i likhet med kronoandelsinstitutet böromnämnas redan i del inledande kapitlet. Medan kronoandelen som lagrådet anförutgör en väsentlig principieU inskränkning i varje inmutares rätt, är slatsgruvefällsinstitulelavsett alt användas endast i speciella situationer och företrädesvis vara ett beredskapsinstru-menlför fyndigheter av extraordinär betydelse för samhället. Statsgruvefält bör d'ärföri likhet med t. ex. nationalpark las upp bland de särskilda hindren. Lagrådetsförslag i fråga om dispositionen av 4 kap. innebär en klar förbättring sommedför bl. a. att förrällningsavsniltet ytterligare anpassas till motsvarandebestämmelser i fastighetsbildningslagen. Lagrådetanser att bestämmelserna i 5 kap. om hur och när kronoandel uppkommer har sånära samband med samäganderättsreglerna i 8 kap. att 5 kap. bör flyttas ochupplagas före 8 kap. Enligl min mening har 5 kap. minst lika närasamband med bestämmelserna om utmålsförrättning i 4 kap. Sålunda uppkommer kronoandelen,om staten inle avstått därifrån, i och med att utmålsförrättningen avslutats.Vidare anknyter reglerna om statens ersättningsskyldighet i samband meduppkomsten av kronoandel till ersättningsbestämmelserna i 4 kap. DärtUl kommerall staten genom kronoandelen blir gruvinnehavare, om vars rättigheter ochskyldigheter bestämmelser finns i 6 kap. Med hänsyn till del anförda finner jaginle skäl alt beträffande placeringen av 5 kap. frångå del remitterade förslagelsom härvid överensstämmer med gällande rätt. förordar i fråga om innehållet i 6 kap. anser jag mig i alltväsentligt kunna biträda. Jag vUl heller inte motsätta mig lagrådets förslagbeträffande dispositionen av 1113 kap. Bestämmelserna i 14 kap. föreslåsgrupperade efter andra grunder än det remitterade förslaget. Vad lagrådetsålunda förordat är ägnat att göra övergångsbestämmelserna mer överskådliga.Jag biträder således lagrådels förslag också i denna del. Utövervad jag anfört förordar lagrådet även i övrigt elt ganska stort antalredaktionella ändringar. Även dessa syftar lUl att göra bestämmelserna meröverskådliga och lättillgängliga. Med några få undantag anser jag mig kunnabiträda förslagen. Ocksåde förslag till sakliga ändringar som lagrådet lägger fram finner jag i alltväsentligt vara välgrundade. Lagrådetuppehåller sig inledningsvis vid del grundläggande begreppet inmutningsräll. Iinskränkt bemärkelse innebär inmutningsrätten en rätt att under viss lid få ulföraundersökningsarbete i fråga om inmutningsbara men också en rätt allunder vissa förutsättningar få utmål. I vidsträckt mening omfattar emellertidinmutningsrätten, om man bortser från kronoandelen, också en räll alt medandras uteslutande få tillgodogöra sig inmutningsbara inom det utmålsom vid särskild förrättning kan bU anvisat. Enligl lagrådels mening bör i lagtexteninmulningsrätten och den rätt som tUlkommer innehavaren av utmål hållas klart åtskUda.Lagrådels menar sålunda att begreppet inmutningsrätt i lagtexten bör användasendast i dess inskränkta bemärkelse, m. a. o. för att beskriva den rätt som tUlkommerinmutaren innan utmål lagts. Den rätt som tillkommer innehavaren av utmål villlagrådet beteckna som "rätt till utmål" eller annat uttryck variordet utmål ingår. Uttrycken gruvrätt och rätt till grava, som betecknar såväl inmulningsrätti inskränkt bemärkelse som rätt till utlagt utmål, bör enligt lagrådets åsiktundvikas i lagtexten. Jag vill inte motsätta mig lagrådets förslag. Beträffandede olika punkterna i lagrådets yttrande vill jag anföra följande. anför vid 1, 3 och 4 §§ föranleder inte någon erinran från min sida. Ianslutning tiU 5 § fäster lagrådet uppmärksamheten på att det remitterade förslagelpå skUda ställen innehåller bestämmelser om företräde mellan olika gruvintressenter.Enligt lagrådets mening bör alla sådana bestämmelser samlas i 1 kap. Vidareförordar lagrådet den lagtekniska förenklingen att företrädesrätt utan allupptagas som särskilt hinder mot inmutning eUer utmålsläggning skall föranledaatt prövningen av ett ärende får anstå i avvaktan på att ansökan som ger företrädesrättslutligt prövats. Jag biträder lagrådets förslag. Prop,1974:32 356 Lagrådetpåpekar att bestämmelsen om skyldighet för inmutaren att erläggaundersökningsavgift har grundläggande betydelse för uppkomsten avinmutningsrätten och föreslår med hänsyn härtill att bestämmelsen tas in redani 2 kap. och all avgiften benämns inmulningsavgifl. Lagrådets förslag altplacera bestämmelsen om avgiftsskyldighct i 2 kap. har goda sk'äl för sig. Närdet gäller benämningen på avgiften synes denna böra kallas undersökningsavgiftom man vill betona innehållet i den rättighet som uppkommer, medan benämningen inmulningsavgifli stället markerar alt erläggandet av avgiften är en förutsättning för atträttigheten skall uppkomma. Om bestämmelsen tas in redan i 2 kap. är detta eltuttryck för bl. a. sistnämnda synpunkt och del synes därför vara konsekvent attbenämna avgiften inmulningsavgifl. Jag kan således biträda lagrådets förslag. Ifråga om 2 anmärker lagrådet att paragrafen blivit vidlyftig dels tUl följd avhindrens mångfald dels, och framför allt, till följd av sitt heterogenainnehåll. Lagrådet förordar därför en uppdelning av paragrafen. Som anförtsvid 1 kap. 5 § föreslår lagrådet tUl en början att sådana hinder som bestårdäri att annan gruvintressent har företrädes-r'ätt utmönstras och ers'ätts aven bestämmelse i 1 kap. om företräde mellan olika gruvintressenter. Som nämntsanser lagrådet att också besfämmelsen om statsgruvefält bör tas in i 1 kap. Iövrigt innebär lagrådets förslag all hinder på grund av att visst område äreller har varit inmutat eller ulmålslagt bör redovisas i en paragraf, medanövriga hinder fördelas på skilda paragrafer allteftersom dispens meddelas av Kungl.Maj:t eller annan myndighet. Som jag inledningsvis anfört kan jag inte biträdalagrådets förslag att bryta ul bestämmelsen om statsgruvefält till en särskUdparagraf i 1 kap. I övrigt kan jag ansluta mig till lagrådets förslag tilldisposition av hindersbestämmelserna. Ianledning av vad lagrådet yttrar angående de särskilda hindren i paragrafen vUljag anföra följande. I fråga om punkt 1 ansluter jag mig till lagrådetsuppfattning att i gruvlagen inle bör anges i vilken form skall fallabeslut om utläggande av statsgruvefält. Ej heller har jag något att erinra motvad lagrådet uttalar beträffande del i punkt 4 upptagna hindret. I sak innebärdelta att områdes egenskap av begravningsplats inte kommer att utgöra ettabsolut hinder mot inmutning. Det remitterade förslagel innehåller i punkt 5en bestämmelse om hinder mol inmutning inom område på visst avstånd från bl. a.järnväg, kanal, allmän flygplats och allmän väg. ges föreskrifter omhur det angivna avståndet skall beräknas i olika fall. Lagrådet anser all dessaföreskrifter bör kunna meddelas i administrativ ordning och föreslår dessutomatt dispensgivningen i fråga om järnväg, kanal och allmän flygplats överflyttasfrån vederbörande förvaltningsmyndighet till . Jag biträder vadlagrådet sålunda föreslår. medlagrådet anser jag att atomkraftanläggning bör utgöra hinder mot inmutning.Detta behöver dock inte särskilt anges, eftersom sådan anläggning i enUghetmed vad lagrådet anför vid punkt 8 omfattas av uttrycket "industriellanläggning". Fråga om dispens från hinder enligl punkt 13 bör för attmöjliggöra nödvändig samordning med berörda koncessionslagsliftning prövas av Kungl.Maj:l. Jag delar larådets uppfattning all förevarande hindersbestämmelse kanförenklas till all avse del fall alt koncession eller undersökningstillståndsökts eller meddelats. Lagrådetföreslår vid 4 kap. 5 § all regeln om forum för ansökan om utmål ges en annan avfattningän i det remitterade förslaget. Enligt vad som framgår av det följande biträderjag detta förslag. En konsekvens härav blir all även 4 § bör jämkas påmotsvarande sätt. I anslutning till 5 §förordar lagrådet all föreskriften i punkt 3 om att ansökan om inmutningsrättskall innehålla "den utredning som i övrigt kan anses behövlig"närmare preciseras. Sålunda föreslår lagrådet att paragrafen skall upptaga enföreskrift att ansökningen skall innehålla plan för undersökningarbetelsbedrivande och den utredning om sökandens möjligheter att fullfölja planen somkan vara påkallad. Vidare förordas att i paragrafen las in föreskrift att, omrättsägares eller myndighets medgivande till inmutningen fordras, vidansökningen skall fogas handling som visar att medgivande till inmutningenerhållits av vederbörande myndighet eller rättsägare eller begärts hos myndigheten.Genom sistnämnda förslag erhålls som lagrådets påpekar en bakgrund tUlbestämmelsen i 8 § andra stycket. Jag biträder förslaget. Däremot anser jagatt del skulle föra för långt att generellt kräva att ansökningen skallinnehålla plan för undersökningsarbetets bedrivande och utredning om sökandensmöjligheter all fullfölja planen. Visserligen föreskrivs i 2 kap. 1 § tillförhindrande av att inmutningsrätten missbrukas bl. a. alt inmutat område intefår vara större än att det kan antas att sökanden har möjlighet alt undersökadet i sin helhet på ett ändamålsenligt sätt. Som framhållits i remissprotokoUetskall dock sökanden i de flesta fallen kunna ulan närmare utredning få detområde han begär. Först om det finns påtaglig anledning att ifrågasätta omsökanden kan aktivi utnyttja del område han vill ha inmutat bör det finnas möjlighetatt avkräva honom utredning rörande håns resurser och planer förundersökningsarbetets bedrivande. I normalfallet torde det således inle finnasanledning all begära någon redovisning av sökandens planer. Del bör i ställetankomma på bergmästaren att i varje s'ärskill fall bestämma i vad mån sådanredovisning bör krävas. På grund härav anser jag för min del att bestämmelsenbör ges del irinehållel att sökanden, om bergmästaren finner del behövligt, skallge in plan för undersökningsarbetets bedrivande och utredning om sinamöjligheter att fullfölja planen. Bestämmelsen kan lämpligen få formen av ettnytt andra stycke. Som lagrådet anför förutsätter del remitterade förslagel allinmutnings- avgiften återbetalas till den del ansökningen ominmutningsrätt inte beviljas. Bestämmelser om detta liksom om det närmareinnehållet i inmutningsansökan bör meddelas i tillämpningsföreskrifter. Jag har inte något alt erinra mot de huvudsakligenredaktionella ändringar som lagrådet föreslår beträffande 6 §. I enlighet med vad lagrådet förordar vid 7 § börbestämmelsen klart ange att lalan som där avses skall väckas vid allmändomstol. Som lagrådet påpekar torde r'ätl domstol vara fastighetsforum enligt10 kap. 10 § RB. I fråga om 70 och 11 §§, vilka bestämmelser i enlighet medlagrådets förslag lämpligen kan föras samman i en paragraf, förordar lagrådetdet tillägget att ansökan som inte skall avvisas eller vila skallförelagas till prövning. Enligt min mening gäller detta oberoende av uttryckligföreskrift härom. En sådan föreskrift passar dock väl in i den utformning avbestämmelserna som lagrådet föreslår. Jag vUl därför inte motsätta mig attföreskriften las in bland dessa bestämmelser. Lagrådet förordar att den i 1 § föreskrivnaunderrättelseplikten utsträcks till att gälla även innehavare av servitutavseende marken. Jag biträder detta förslag. I hkhet med lagrådet anser jagvidare att den särskilda bestämmelsen om underrättelse till förvaltaren kanundvaras. Som jag anfört i inledningen till 2 kap. har jag inte någolatt erinra mot att bestämmelse om inmutningsavgift tas in redan i 2 kap. Bestämmelsernai 2 § kan till följd härav utgå. Kretsen av dem vilkas tillstånd krävs enligl 3 § andrastycket första punkten bör anges i överensstämmelse med vad jag i enlighet medlagrådets förslag förordat vid 1 §. Bestämmelsen i 3 § andra stycket andrapunkten har med endast smärre jämkningar förts Över från 13 § gällandegruvlag. Med hänsyn till del i lagrådels yttrande omnämnda ul-skottsullalandelfinns del som lagrådet anför skäl alt ompröva lydelsen av förevarandebestämmelse. Lagrådet föreslår att bestämmelsen ges den innebörden att inmutarenutan vidare får bygga v'äg inom del inmutade området och dessutom begagnabefintlig väg lUl och inom området. Däremot bör inmutaren endast efter tUlståndav bergm'ästaren få bygga väg till det inmutade området. Jag kan ansluta migtill lagrådets förslag, som synes tillgodose såväl motstående allmänna ochenskilda intressen som inmutarens intresse av all kunna på ett enkelt sätt fåtillgång till nödvändig väg. Mol vad lagrådet anför i fråga om handläggning m. m.av ärende om tillstånd all bygga v'äg har jag inte något att erinra. De jämkningar i 4 § som lagrådet närmast i förtydligandesyfte föreslår kan jag biträda. Jag delar också lagrådets uppfattning att detinte särskiltbehöver anges att varp på grund av inmutning enligt äldre författning kan varaundandraget inmutarens förfoganderätt. Denredaktionella jämkning som lagrådet förordar beträffande 5 § är också enligtmin mening ägnad all bättre klargöra innebörden av paragrafen. Jaghar inte något all erinra mol all handräckningsregeln v 6 § utsträcks till attavse även väg som byggs i strid med 3 § andra stycket eller mot vad lagrådet iövrigt föreslår i fråga om förevarande paragraf. anför vid 7 är innebörden av paragrafen att inmutaren, om de angivnaföratsättningama är för handen, har rätt till förlängning och all inmutaren äroförhindrad all begära förlängning med t. ex. elt år i sänder. Detta kommertill klarare uttryck om paragrafen jämkas på s'ätt lagrådet föreslår. Gällande rällinnehåller inte någon uttrycklig bestämmelse om hindersprövning i samband medförlängning av undersökningstiden. Detta torde sammanhänga med alt frågan omhinder prövas redan i inmutningsärendel, varvid bergmästaren i mulsedelnbrukar göra ett generellt undantag för område som på grund av inmutningshinderinte får omfattas av inmutningen. Trots detta skall emellertid frågan om hinderpå nytt las upp vid utmålsläggningen och skall därvid iakttas bl. a. all utmålinom del inmutade området inle får omfatta område beträffande vilkel vid mutsedelnsutfärdande gällde inmutningshinder, förutsatt all hindret alltjämt består.Lagrådet anser att vad sålunda gäller i fråga om utmålsläggningen bör tillämpasäven vid förlängning av undersökningstiden. Frågan torde ha ringa praktiskbetydelse. Vad lagrådet förordar synes emellertid vara konsekvent och jag kandärför godta förslaget. Förutomvissa redaktionella frågor tar lagrådet vid S § upp' frågan huruvida ny mulsedelbör utfärdas vid beslut om förlängning. Jag delar lagrådets uppfattning att ny mutsedelinte skall behöva utfärdas med anledning av sådant beslut. För del fall allförlängningen avser ett mindre område än det ursprungligen inmutade bör dettasom lagrådet anför anmärkas i mulsedeln. Bestämmelse om detta bör meddelas i administrativordning. Jagbiträder de redaktioneUa ändringar som lagrådet förordar i anslutning liU 9 §. Lagrådet föreslår vid 11 §att parterna skall ha möjlighet att få dem emellan träffad överenskommelse omersättning som här avses fastställd vid utmålsförrättningen. Jag ansluter migtill detta förslag, som bl. a. medför alt den ersättningsberättigade kanutnyttja exekutionsreglerna i 4 kap. 40 §. Somjag inledningsvis anfört kan jag i allt väsentligt ansluta mig till vad lagrådetförordar i fråga om dispositionen och den redaktionella ul- formningeni övrigt av bestämmelserna i 4 kap. Lagrådets förslag innebär som nämntsframför allt all förrältningsavsnillel i kapitlet ytterligare anknyts lUlmotsvarande bestämmelser i faslighetsbildningslagen. Genom lagrådels förslagkommer också skillnaden mellan förrättning och sammanträde lUl klarare uttryck. I syfte att anpassa avfattningenaw 1 § tUl utformningen av 2 kap. 1 § föreslår lagrådet viss jämkning avförevarande paragraf. Jag har inte något att erinra mot delta. I fråga om 2 § förordarlagrådet i tydlighetens iritresse viss omredigering. Jag biträder lagrådelsförslag. Lagrådet fäster uppmärksamheten på all det enligt del remitteradeförslaget finns möjlighet för gruvinnehavaren alt utanför utmålet få siganvisad mark som hotas av ras eller sättningar, medan denna möjlighet däremotinte står till buds inom utmålet. Del remitterade förslagel synes visserligenpå denna punkt överensstämma med gällande lag. I likhet med lagrådet kan jagemellertid inle finna något skäl till denna begränsning. Även inom utmålet börsåledes mark som hotas av ras eller sättningar få anvisas. Vad lagrådet anförom beaktande av motstående inttessen vid prövningen av fråga om markanvisningtorde överensstämma med gäUande rätts ståndpunkt och bör tillämpas också enliglden nya gruvlagen. Avfattningenav 5 bör jämkas på sätt lagrådet föreslår. Bestämmelserna i 7 § omvad ansökan om utmål skall innehålla finner lagrådet alltför summariska. Somanförts i remissprotokoUet är bestämmelserna endast avsedda att utgöra en ramför de närmare föreskrifter som bör las in i en tillämpningskungörelse. Jagvill dock inle motsätta mig alt paragrafen ges det något fylligare innehåll somlagrådet förordar. I konsekvens med vad jag förordat i fråga om 2 kap. 5 § böri paragrafen också föras in besfämmelse all vid ansökningen i vissa fall skallfogas handling angående medgivande till utmålsläggning. Som lagrådet påpekarskall även sådant förskott som avser ersättning till sakkunnig betalas in tillbergmästaren. Jaghar inte någol att erinra mol de huvudsakligen redaktionella ändringar somlagrådet förordar i anslutning till 1014 §§. framhåller vid 19 § blir reglerna om domarjäv tillämpliga endast vidsjälva utmålsförrättningen. 1 övrigt gäller jävsbestämmelserna iförvaltningslagen (1971: 290). Bestämmelserna i 21 § geruttryck åt tanken alt bergmästaren bör besluta i sådana frågor där särskildfackkunskap behövs, t. ex. frågor om de tekniska förutsättningarna för utmålsläggningeller om utmålets storlek och utformning med h'änsyn lUl bl. a. fyndighetenssträckning och gruvdriftens behov. männens medverkan anses vara av värdesärskilt när del gäller frågor om ersättning för skada och intrång. påpekar kan förevarande paragraf sammanställd med 15 § i vissa fallmedföra all gode män kallas tUl förrättning utan alt få vara medoch besluta om annat än förrätlningskostnaderna. Lagrådet anser att gode männeni de fall då de enligt 15 § skall medverka bör ha beslutanderätt i samtligafrågor. Med hänsyn härtUl förordar lagrådet all förevarande paragraf får utgåoch att viss jämkning sker i 22 §. Lagrådelsförslag innebär visserligen alt gode männens beslutanderätt i nämnda fall ulsttäckstiU frågor vilkas prövning förutsätter särskild fackkunskap. Jag tänker härframför allt på nyssnämnda tekniska frågor. Beträffande frågan om utmalsstorlek och form kan emellertid sägas alt den nu föreslagna lagstiftningenskapar i viss mån ändrade föruls'ällningar. Frågan om utmals storlek och formrymmer enligt de nya bestämmelserna sådana inslag av lämplighetsprövning attdet synes vara av värde all gode männen får beslutanderätt i frågan. Vid prövningenav frågan huravida de i 1 kap. 4 § angivna föralsätlningarna för utmålsläggningär för handen torde visserligen behovet av fackkunskap vara särskiltframträdande. männen bör dock kunna delta också vid prövningen av dennafråga. Med hänsyn tUl vad jag nu har anfört vill jag inle motsätta miglagrådels förslag alt gode männen, när de enligl 15 § deltar i förrättningen,skall ha beslutanderätt i aUa frågor. De bör dock inte delta i utförandet avtekniska göromål. Detta behöver inte särskilt anges ulan får som lagrådet anföranses ligga i sakens natur. Lagrådetsförslag i fråga om utformningen av 25 § kan jag biträda. Förutomvissa redaktioneUa ändringar förordar lagrådet beträffande 26 § att vad somföreskrivs i första stycket om påföljd av inmularens utevaro från sammanträdebör begränsas till att avse utevaro från första sammanträde. Vidare förordas enuttrycklig regel om att ärendet skall avskrivas, om inmutaren inle begäråterupptagande inom angiven tid. Jag delar lagrådels uppfattning all någonregel om påföljd inle kan anses behövlig för det fall att inmutaren uteblirfrån ett senare sammanträde. Jag har inte något att erinra mol att paragrafentillförs en uttrycklig regel om avskrivning. Ävende jämkningar som lagrådet förordar beträffande 28 § kan jag godta. Lagrådetsförslag att med vissa redaktionella ändringar föra samman 3032 §§ till enparagraf innebär en förbättring. Vad lagrådet anför i fråga om JO § tredjestycket har övertygat mig om all det inle finns anledning alt behålla den därupptagna särregeln. Jag kan också instämma i lagrådets uttalande att denmöjlighet all få ersättning fastställd vid utmålsförrättning som lagrådetförordat vid 3 kap. 11 § bör inbegripa även ersättning enligt 30 §. Lagrådetförordar att 34 § första stycket första punkten ersätts med föreskrift allersättning till sakkunnig bestäms av förrättningsmännen. Vad lagrådet sålundaföreslår har förebild i 4 kap. 34 § andra stycket första punktenfastighetsbildningslagen och bör beaktas. 24 1974.1 saml Nr 32 biträdalagrådets förslag att låta 34 § andra stycket andra punkten omfatta även detfallet att myndighet anlitas som sakkunnig. Bestämmelseni 35 § första stycket bör förtydligas på sätt lagrådet förordar. Lagrådet vUl ibegreppet förrättning inlägga en något annan innebörd än som skett i detremitterade förslagel. Enligl lagrådets förslag, som jag kan ansluta mig lUl,avses med förrättning det prövningsförfarande som inleds i och med attbergmästaren utfärdar kallelser till och kungörelse om sammanträde. Med dennainnebörd av förrättnings-begreppet kan man ifrågasätta behovet av bestämmelseni 35 § andra stycket. Jag tillstyrker lagrådels förslag alt denna bestämmelsefår utgå. Ifråga om 36 § förordar lagrådet att paragrafen tillförs uttrycklig bestämmelsedels om att avslutningsbeslut skall meddelas vid sammanträde, dels om tidenför tillträde av mark. Jag kan biträda detta förslag. Beträffande tiden förtillträde innebär det remitterade förslaget i likhet med gällande rätt att denanvisade marken får tillträdas så snart utmålsförrättningen avslutals,oberoende av om denna vunnit laga kraft. Enligt lagrådets mening börhuvudregeln vara att marken får las i anspråk. Förrätlningsmannenbör dock ha möjlighet all förordna annorlunda om del finns anledning därtill.Jag finner lagrådets förslag välgrundat och förordar all del genomförs.' Ianslutning härtill bör i 37 § upplagas en bestämmelse om ränleberäkningen fördel fall att förordnande meddelats om att anvisad mark ej genast får tillträdas. Avfattningenav 38 § bör jämkas i enlighet med vad lagrådet förordar. Vid43 § framför lagrådet olika förslag av närmast redaktioriell natur, bl. a. omöverföring av vissa bestämmelser i paragrafen till annat kapitel. I sak innebärlagrådets förslag att paragrafen tillförs en bestämmelse om alt industriverketskall meddela de föreskrifter som behövs för att verkels beslut omsammanläggning eller delning av utmål skall kunna genomföras. Jag godtar vadlagrådet föreslår. Somjag redan inledningsvis anfört delar jag lagrådets uppfattning att enbestämmelse om statens principiella rätt till kronoandel bör finnas redan i delförsta kapitlet. På grund härav bör lydelsen av 1 § första stycket jämkas påsätt lagrådet föreslår. Lagrådet gör i anslutning till 1 § vissa uttalandenrörande innebörden av paragrafen och om statens rätt till kronoandel i områdesom genom utvidgning tillförs utmålet. Jag kan instämma i dessa uttalanden. I sUtyttrande kommer lagrådet också in på frågan i vilken ordning avstående frånkronoandel skall kunna ske. Lagrådet finner att beslut om avslående frånkronoandel i likhet med vad som gäller i fråga om upplåtelse av kronoandel ej torde få träffas av Kiingl.