prop · FX03146 · 1974-12-31 00:00:00 — Detta har frånekonomisk synpunkt haft särskild betydelse i fråga om s. k. klinkrande lerorsom vid tillämpningen av lagen i stort sett likställts med de eldfasta lerorna.Påpekas bör att det i stenkolslagen använda uttrycket "eftersöka och bearbeta"torde ha samma innebörd som det i gruvlagen och uranlagen använda"undersöka och bearbeta" (se bl. a. lagrådets uttalande i prop. 62)..I propositionen om uranlagen (prop. 1960:160 s. 68) har undersökningföratsatts innefatta åtgärder som täcks av de objektiva rekvisiten för brottenskadegörelse och åverkan. Prospekteringsåt-gärder av mindre ingripande arttorde även beträffande mineraliska äm--nen som omfattas av stenkolslagen varafri för envar. Ansökanom koncession skall göras hos i det län fyndigheten är belägen.Länsstyrelsen låter kungöra ansökningen, varefter den som anser sin rätt varaberoende av frågan har rätt att anmäla detta . Sedan yttrandeinhämtats av bergmästaren i orten översänder handlingarna medeget yttrande till Kungl. Maj:t, som prövar ansökningen med hänsyn tillföretagets gagn för orten och det allmänna. Söker flera koncession på sammaområde avgör Kungl. Maj:t vilken av sökandena som skall få företräde. Får annanän den som upptäckt fyndigheten koncession, har dock upptäckaren rätt tillskälig gottgörelse av koncessionshavaren. Koncessionsområdeär maximerat till . I koncessionen skall utsättas gränserna förområdet, den ytvidd som får anvisas för arbete och mark för väg samtden årliga arbetsskyldighet som minst skall fidlgöras. Områdeför arbete anvisas av bergmästaren vid en särskild förrättning. Sådantområde skall i allmänhet lösas av koncessionshavaren, varvid ersättning skallutgå förhöjning. I viss överensstämmelse med gravlagens regler ominmutningshinder finns bestämmelser att område för arbete inte fåranvisas eller arbete under jord inte äga rum inom s. k. fredade områden. Vissabestämmelser finns om kollision mellan koncession och inmutning. I princip först vunna rättigheten företräde. Vill koncessionshavaren frånträdakoncessionen skall han göra skriftiig anmälan om detta till . Fastighetsägarenär berättigad att utan att delta i kostnaden för arbetet av koncessionshavarenerhålla en avgift motsvarande värdet av 1/75-del av de stenkol och eldfastaleror som uppfordras . Finns flera fastighetsägare skall avgiftenfördelas på dem efter deras del i jorden. Denårliga arbetsskyldigheten får inte sättas lägre än visst i lagen angivet värde.När omständigheterna föranleder därtill kan Kungl. Maj:t meddela den som harkoncession på flera angränsande områden tillstånd att fullgöraarbetsskyldigheten för dem alla inom något eller någon av områdena. Vissnedsättning av arbetsskyldigheten kan medges . Därtillkommer att bergmästaren kan meddela s. k. vilostånd, varje gång för högst fyraår, men arbetsskyldigheten måste då vara fullgjord . Försummasarbetsskyldigheten kan koncessionen förverkas. Lageninnehåller bestämmelser om tillsyn över gruvdriften och andra ordningsstadganden,som nära ansluter till motsvarande regler i gruvlagen. Stenkolslagenföreskriver beträffande salt, olje- och gas fyndigheter likartade regler som ifråga om stenkol. Vissa betydelsefulla skillnader finns dock. Koncessionavseende gas- eller oljefyndigheter kan begränsas till att gälla under visstid och till att avse endast undersökning av fyndighet. Liknande bestämmelsergäller beträffande saltfyndigheter. Här kan dock endast undersökningstillståndtidsbegränsas. Maj :t är inte bunden att till innehavare avbearbetningskoncession utse den som har undersökningskoncession, men man räknarmed att den senare i regel också skall få bearbetningskoncession.Bearbetningskoncession avseende olje- eller gasfyndighet kan förenas medvillkor att innehavaren skall till staten erlägga en årlig avgift beräknadefter mängden eller värdet av utvunnen olja eller gas (s. k. royalty). Bestämmelsernaom arbetsskyldighet är beträffande salt-, olje- och gasfyndigheter ersatta medrätt för Kungl. Maj:t att vid meddelande av koncession bestämma i vilkenomfattning fyndigheter skall undersökas för att den på koncessionen grundaderätten skall bestå. Maj:t kan sedermera meddela ändrade bestämmelser idetta ämne. Koncession kan återkallas om föreskrivna undersökningar inteutförs eller om annars synnerliga skäl är därtill. Maximiarealenför koncessionsområde avsende salt-, olje- eller gasfyndighet är 10 000hektar. SGUeller annan myndighet som Kungl. bestämmer skall på begäran beredastillfälle att genom geologisk sakkunnig följa konces-sionsinnehavarens arbeteoch ta del av de vetenskapliga resultat som framkommer. Bestämmelsernaom koncession för stenkolsbrytning är i huvudsak tillämpliga även i fråga omalunskifferfyndigheter. Vid meddelande av koncession bestämmer Kungl. Maj:t ivilken omfattning skifferfyndigheten får utnyttjas och vilka åtgärdersom skall vidtagas för att återställa marken i lämpligt skick sedan brytningenavslutats. Vid koncessionen kan vidare fogas föreskrifter som befinnserforderliga från allmän eller ensldld synpunkt. Maj:t får även vidmeddelande av koncession bestämma i vilken omfattning fyndigheten skall utnyttjasför att den på koncessionen grundade rätten skall bestå. Densom fått koncession på alunskifferfyndighet har ensamrätt att inom koncessionsområdetför utvinnande av olja söka efter, bearbeta och tillgodogöra sigalunskifferfyndighet. Brytning av alunskiffer i annat syfte omfattas inte avstenkolslagen utan är beroende av avtal med jordägaren. Sedan område för arbetei dagen anvisats för inlösen får alunskifferfyndigheten inom området inteheller på annat sätt utnyttjas av aiman. Koncession kan inskränkas till vissmetod för tillgodogörande av fyndigheten. Koncessionsinnehavaren fårtillgodogöra sig kalksten ochandra mineraliska ämnen som måste brytas för tillgodogörande av skiffern.Avgift till fastighetsägaren utgår med , för ar av den mark inom vilkenskiffer brutits eller under jorden eller olja utvunnits. Stenkolslagenär inte tillämplig på allmänt vattenområde i havet. 2.3.3 Uranlagen m. m. Iuranlagen skiljs mellan undersökning och bearbetning av uranfyndighet. Undersökningsarbete får istor utsträckning utföras utan särskilt tillstånd. Fastighetsägaren,gruvrättsinnehavare och den som innehar koncession enligt stenkolslagen elleruranlagen har sålunda rätt att utan särskilt tillstånd utföraundersökningsarbete enligt uranlagen. Om fastighetsägaren integer sitt medgivande till undersökningsarbete eller om undersökaren vill skaffasig en skyddad ensamrätt att utföra undersökningsarbete kan han söka särskilttillstånd (undersökningstillstånd) hos statens industriverk. Vid prövning avsådan ansökan skall verket beakta det allmännas synpunkter.Undersökningstillstånd får inte omfatta större område än och skallbeviljas , längst till utgången av tredje kalenderåret eftertillståndsgivningen. Vissa möjligheter finns till förlängning. Tillstånd fårinte överlåtas utan verkets medgivande. Verket kan föreskriva särskilda villkorför tillstånd. Om villkor inte iakttas eller annars synnerliga skäl föreligger,kan verket återkalla undersöknuigstillstånd. För bearbetning avuranfyndighet fordras alltid tillstånd av Kungl. Maj:t (koncession). Frågan omkoncession skall beviljas sökande skall i första hand bedömas med hänsyn tilldet allmännas intresse. Söker flera koncession på samma område, bestämmerKungl. Maj:t vilken av sökandena som med hänsyn till det allmännas intresse börfå företräde. Upptäckare av fyndighet är berättigad att, om annan får koncession,få skälig gottgörelse av denne. Ansökan om koncessionskall ges in till bergmästaren. Ärendet bereds på ungefär samma sätt somkoncessionsansökan enligt stenkolslagen med den skillnaden att den beredandemyndigheten ar statens industriverk i stället för . För koncession kan Kungl. Maj:t uppställasärskilda villkor av varierande slag. När särskilda skäl föreligger kan Kungl.Maj:t vid meddelande av koncession bestämma i vilken omfattning fyndighetenskall utnyttjas. Ändrade bestämmelser i detta hänseende kan sedermerameddelas. inom och utomkoncessionsområde, som koncessionsinnehavaren behöver för gruvarbetet, skallanvisas vid bergmästarförrättning. Koncessionshavare skall i allmänhet lösaanvisad mark. Han är också skyldig att utge ersättning för skada och intrång.Ersättning för mark- lösenoch för skada och intrång skall utgå förhöjning. Koncessionshavareär skyldig att vid bearbetning av fyndighet utge viss årlig avgäld. Avgälden,som beräknas efter värdet av det mmeral som brutits, är maximerad till 10 000kr. Koncession kan återkallas av Kungl. Maj:t om uppställt villkorinte uppfyllts eller om i annat fall synnerliga skäl är därtill. Koncession fårinte överlåtas utan medgivande av Kungl. SGUeller annan myndighet som Kungl. Maj:t bestämmer skall på begäran beredastillfälle att genom geologisk sakkunnig följa arbetet och ta del av devetenskapliga resultaten av detta. Inteheller uranlagen äger tillämpning inom allmänt vattenområde i havet. Somnämnts finns bestämmelser om bl. a. uran även i atomenergilagen. Enligt dennalag krävs tillstånd av Kungl. Maj:t eller myndighet som Kungl. a. för att förvärva, inneha, överlåta, bearbeta eller på aimat sätt tabefattning med uran, plutonium eller annat ämne, som används som bränsle(atombränsle) i anläggning för utvinning av atomenergi (atomreaktor), ellerförening vari sådant ämne ingår. Motsvarande gäller i fråga om torium och annatämne som är ägnat att omvandlas till atombränsle. Brytningav uranmalm kräver inte tillstånd enligt atomenergilagen. Däremot fordrastillstånd för export av sådan malm. Kontinentalsockdlagenäger tillämpning på havsbottnen och dess underlag inom allmänt vattenområdesamt inom havsområdet utanför territorialgränsen ut till gränsen förgrannstatemas del av kontinentalsockeln, Lagen reglerar främst eftersökandeoch tillgodogörande av mineraliska och andra icke levande naturtillgångar påhavsbottnen. Den är f, n. inte tillämplig på inmutningsbara inomallmänt vattenområde i havet. 1974: 32 med förslag till ny gruvlag föreslåsdock att kontinentalsockdlagen i fortsättningen skall omfatta även dylikamineral. Rättenatt utforska kontinentalsockeln och utvinna dess naturtillgångar tillkommerstaten. Maj:t eller myndighet som Kungl. Maj:t bestämmer kan meddelatillstånd för annan än staten att genom geologiska mätningar, borrning eller påannat sätt utforska kontinentalsockeln och att utvinna naturtillgångar fråndenna. Tillstånd skall avse bestämt område och och kan förenas medolika slags föreskrifter som är påkallade från allmän synpunkt. Som exempel påsådana anges i lagen föreskrifter om företagets ledning, sättet för arbetenasutförande, anläggningar på kontinentalsockeln för arbetena, karta överarbetena, provtagning, rapportering rörande verksamheten, användningen avprodukterna och åtgärder till bevarande av fyndighet ellerborrhål samt föreskrift till förebyggande av vattenförorening eller till skyddför sjöfarten, fisket eller annat allmänt eller enskilt mtresse. Bestämmelserkan meddelas om omfattningen av undersökningsarbete eller utvinning. Tillståndkan också förbindas med villkor om statligt deltagande i verksamheten,royaltyavgifter till staten eller liknande villkor. Tillstånd får inteöverlåtas utan medgivande av den som meddelat tillståndet. Samma myndighet kanåterkalla tillståndet om föreskrift eller villkor för tillståndet åsidosättseller om synnerliga skäl förehgger i annat fall. Lageninnehåller vidare bestämmelser bl. a. om tillsyn över efterlevnaden avtillståndsföreskrifter och skyldighet för tillståndshavare att låta SGU ellerannan myndighet som Kungl. Maj:t bestämmer följa arbetet i geologiskt avseendeoch ta del av de geologiska resultaten därav. Bestämmelserom tillsynsmyndighet, ansökningsförfarande, delegation till statensindustriverk av tillståndsgivning beträffande sand-, gms-och stentäkt m. m. harmeddelats i kimgörelsen (1966: 315, ändrad : 588) angåendetillämpningen av lagen om kontinentalsockeln. 3Koncessionspliktiga mineralfyndigheter 3.1 Vissa begreppsbestämningar m. m. Medmineraliska ämnen avses i detta sammanhang alla i jorden naturligtförekommande material utom levande organismer och av människan framställdaprodukter. Som mineraliska ämnen räknas alltså såväl de stora grupper avgeologiska bildnmgar, som omfattar fossila bränslen, jordarter och bergarter,som de enskilda kemiska substanser, varav dessa bildnmgar består. Med mineralavses de olika, fasta och homogena oorganiska substanser, som vanligen i formav kristaller utgör beståndsdelar i bergarter och jordarter. Det böranmärkas, att i vissa sammansättningar, såsom mineralfyndighet, mineralhushållningoch minerallagstiftning, prefixet används i betydelsen mineraliskaämnen. Stenkol,bergolja och naturgas är fossila bränslen. Vanliga jordarter Ur lera, sand,gras och morän. Torvjordartema består av organiskt material. S.k. bränntorvkan hänföras till de fossila bränslena. Bergarterna omfattar bl. a. granit,gnejs, kalksten och skiffer. utgör ett speciellt slag av bergarter eller i vissa fall jordarter ur vilka metaller bedöms kunna utvinnas på ettekonomiskt lönsamt sätt. Bergsalt är en ovanlig bergartstyp med ensartadmineralsammansättning. Somexempel på några kända kan nämnas kvarts och fält- spat,vilka förekommer i bl. a. gnejs och granit samt grus. Mineralen kopparkis ochmagnetit, som utgörs av grundämnena koppar, järn och svavel respektive järn ochsyre, är de väsentliga beståndsdelarna i flertalet av koppar- ochjärnmalmer. I bergsalt finner man mineralet halit, vilket i kemiskt hänseendeär detsamma som koksalt. Grundämneturan kan förekomma i många olika , ofta i varierande halter. Högahalter påträffas normalt i uraninit eller pech-blände. I s. k. kaolinlera ärden väsentiiga beståndsdelen mineralet kao-linit, vilket är rikt på aluminium. Denterminologi, som här angivits och exemplifierats, har inte alltid tillämpats avgruvrättsutredningen och av remissinstanserna, I de följande avsnitten 4 och 5har de av utredningen resp. remissinstanserna använda formuleringarna iallmänhet bibeJiållits, varför vissa språkliga inkonsistenser mellan dessa ochövriga avsnitt kan föreligga. 3.2Olje-, gas- och saltfyndigheter Oljaoch naturgas (kolväten) anses ha bildats genom omvandling av organisk substans,som avsatts i sediment. Sediment innehållande omvandlingsprodukter av sådansubstans anses därför vara en första förutsättning för förekomst av olja ellergas. förekommer de exploateringsbara kolvätena inte i primärt läge,utan de har på grund av sina fysikaliska egenskaper och under inverkan av yttrefaktorer, såsom tryck och tyngdkraft, lämnat de lager där de bildats ochansamlats i högre liggande sediment, som därigenom kommit att tjäna somgas-och/eller oljereservoarer. För att en bergart skall kunna tjänstgöra somkolvätesreservoar fordras bl. a, en viss porositet (genomsläpplighet) hosbergarten i fråga. Vidare skall det porösa bergartskomplexet täckas av lager,som är ogenomträngliga för kolväten. Genom deformation av lagerserien kanstrukturer bildas, vilka effektivt fångar in kolvätena och förhindrar rörelseav dessa även i sidled. Om inget hinder föreligger för kolvätenas rörelser,läcker gas och olja fram vid markytan eller på havsbottnen. Gasoch olja har påträffats och exploaterats från markytan ned till över 6 500meters djup. InomSverige och havsområdena utanför den svenska kusten finns sedimentäraavlagringar med förutsättningar för ackumulering av kolväten främst i ,på och samt i södra , utfördes istatiig regi vissa borrningar efter olja och gas i . F. n. pågårbl, a, i prospekterings-arbeten, som utförs av det halvstatligaföretaget . Ekonomiskt utvinningsbara fyndigheter har intepåvisats. Saltuppträder i naturen inte sällan tillsammans med olja och gas. Med saltfyndighetförstås i stenkolslagen fyndighet innehållande stensalt eller andra salter,vilkas förekomstsätt ar likartat med stensaltets. 3.2.2Prospektering efter olja och gas Förekomstav gas eller olja kan inte påvisas genom mätningar utom i de enstaka fall dåolja eller gas sipprar fram på havsbotten eller vid markytan. Det är endastgenom djupborrningar, som förekomsten kan fastställas. Då sådana borrningar ärmycket kostnadskrävande, söker man genom olika geologiska och geofysiskaundersökningar utröna om djupborrningar är motiverade och på vilka platser de iså fall bör företas. Deinledande geologiska arbetena består i att från tillgängliga litteraturuppgifteråstadkomma en översiktlig bild av prospekteringsomj-ådets geologi. Till dennabild fogas resultat, som erhålls vid geologisk kartering. Dessaarbeten ger en översiktiig bild av sedimentens utbredning. För att fåupplysningar om de konsoliderade sedimentens mäktighet och strukturellauppbyggnad fordras geofysiska undersökningar. Som tidigare nämnts måste vissastrakturer förefinnas för uppfångande av kolvätena. Det är därför av störstavikt att de strakturella förhållandena klarläggs inom prospekteringsområdet. Denförsta etappen i det geofysiska prospekteringsarbetet utgörs av flygmagnetiskaundersökningar utförda från bestämda höjder. Genom dessa undersökningar erhållsbl. a. en allmän bild av sedimentområdenas mäktighet. På grandval av resultatenav de flygmagnetiska undersökningama planeras seismiska mätningar. Sådana gördet möjligt att genom beräkningar baserade på ljudets hastighet i olika jord-och bergarter dra slutsatser rörande sedimentens lagerföljd och ibland även omderas beskaffenhet. I anslutning till de seismiska undersökningarna utförsgravi-metriska mätningar. Dessa ger en bild av täthetsförddningen i denunderliggande berggranden och är speciellt väl lämpade när det gäller att fastställaförekomst av saltdomer. Omresultaten av de geologiska och geofysiska undersökningarna ger anledning tillnärmare efterforskningar utväljs med ledning av dessa resultat platser förbormingar inom de områden som bedöms som mest lovande. Vid den normala s. k.rotaryborrningen bryts bergartsbitar (cuttings) loss och transporteraskontinuerUgt med spolvätskan upp till ytan. Geologiska data erhålls bl. a.genom undersökning av "cuttings". I intressantare bergavsnitttillämpas kämborming, som ger sammanhängande prov men är betydligt dyrare. Iborrhålet görs även geofysiska mätningar. Djupborrningär mycket kostnadskrävande. Ett borrhål på land kan kosta någon miljon kr. Vidborrning till över 1 000 meters djup stiger bormingskostnaden per längdenhetkraftigt. Borrningi havsbottnen, som måste ske från fasta eller flytande platt- formareller för borrnmg utrastade fartyg, är 34 gånger dyrare än borrning på land.Redan vid prospekteringsbormingar måste särskilda anordningar vidtagas tillskydd mot läckage av olja och gasutbrott ("blow out preventors"). 3.2.3Utvinning av olja och gas en tmdersökningsborming påträffats en kommersiellt exploa-teringsbarfyndighet, ställs borrhålet i ordning för produktion. Detta innebär att borrhåletsväggar förstärks samt pumpar och ventiler installeras och kopplingar förledningar och rör färdigställs. Ställda i relation tillprospekteringskostnaderna är produktionskostnaderna i allmänhet väsentiigtlägre vid olje- och gasutvinning än vid malmbrytning. Utviimingav olje-, gas- eller saltfyndigheter enligt bestämmelserna i stenkolslagen harhittills inte förekommit. F. n. gäller endast de koncessioner som år 1969beviljades för OPAB. Detta bolag fick då koncessioner att genomborrning söka efter gas, olja och salt inom vissa områden i . 3.3Fyndigheter av uranhaltigt eller toriumhaltigt Uranär ett metalliskt grandämne som i olika föreningen förekommer relativt allmänti jordskorpan. Som regel är emellertid uranhalten mycket låg. Uranuppträder i naturen i sura eraptivbergarter och i gångar och sprickor somansluter sig till dessa bergarter. Uran kan även ansamlas i vissasedimentbergarter. De största kända uranfyndigheterna såväl i somutomlands uppvisar den sistnämnda mineraliseringstypen. förekommer urani samband med inmutningsbara . Sverigehar i () och (BUlingen) mycket stora tillgångar avlåghaltig uranskiffer. Uranhalten i de uranrika zonerna i är igenomsnitt uran per ton skiffer. Motsvarande siffra för Kvarntorpär . utgör efter vad som är känt värdens störstasamlade uranfyndighet. De mellansvenska uranskifframa har dock inte bedömtsvara ekonomiskt brytvärda med nuvarande marknadsförhållanden. Vid uppfördesåren 19581965 , där utvinning av uran skett ibegränsad omfattning. F.n. pågår där ett utvecklingsprogram som avses ledafram till ett tmderlag för beslut i frågan om en kommersielltbetuigad exploatering skall förberedas till . Toriumär ett ämne av liknande natur som uran. Nämnvärda fynd av torium har ännu integjorts i . Ämnet förekommer liksom uran i olika slag av bergarter. Degeologiska fömtsättningarna att påträffa nya iiranförekomster i Sverigebetecknas som goda. av världens nu kända ekonomiska uranreserverförekommer i områden med prekambriska bergarter (urberg), dvs. i sammabergartstyper som utgör huvuddelen av berggrund, I fråga om yngrebergarter består vidare den skandinaviska fjällkedjan delvis av bergarter avsamma ålder som de uranförande mellansvenska skiffrarna. Möjligheterna attfinna brytvärd uran även där kan inte uteslutas. Uranär som nämnts ett metalliskt element och dess uppträdande i berggrunden bestämsav samma kemisk-fysikahska och geologiska lagar som gäller för andra metaller.Liksom i fråga om inmutningsbara kan prospektering efter uran uppdelasi översiktlig pro-spekteruig (regionalprospektering), dvs. en allmäninventering och kartering av uranindikationer, och en projektbundenprospektering (lokal-prospektering), varvid indikationerna blir närmareundersökta och utvärderade. Vid prospekteringenanvänds vissa speciella metoder som baserar sig på uranets radioaktivastrålning. Vid sidan härav tillämpas samma metoder som vid letning efter jäm-och sulfidmalmer (blockletnmg, geologiska undersökningar, geofysiska flyg- ochmarkmätningar, geoke-miska undersökningar, diamantborrning). Inom bedrevsprospektering efter uran samt förra delen av1960-talet av AB Atomenergi. Arbetet utfördes delvis i samarbete med ett antalsvenska grav- och skogsindustrier. Undersökningarna var huvudsakligenkoncentrerade till bergarter i vilka uranitmehållet länge varit känt.översiktliga radioaktivitetsmätningar med regional utbredning företogs dock.Flera smärre indikationer med förhållandevis höga tiranhalter påträffades, bl.a. i Tåsjö-området i västra , där uran förekommer i fjällrandensskiffrar. Dessa skiffrar är emellertid av en annan karaktär än de mellansvenskaskiffrarna och någon ekonomisk metod att utvinna uran ur dem har ännu inteutvecklats. Atomenergisundersökningar avslutats har ansvaret för den statligt finansieradeprospekteringen efter uran fr. o. m. /68 överförts till SGU. Ettflertal nya uppslag har påträffats, främst i , men inget av dem harhittills kunnat visas vara brytvärt. Enligt av godkändariktiinjer för SGU:s verksamhet och organisation (prop. 1973: 41, NU 1973: 54,rskr 1973: 225) skall SGU utföra prospekteringsarbeten uteslutandepå uppdragsbasis. avses den av SGU bedrivna uranprospekteringen kommaatt fmansieras av andra statiiga myndigheter, kommuner, företag eller andraintressenter. 3.3.3 Tillämpningen av uranlagstiftningen Undermitten och senare delen av meddelades ett stort antalundersökningskoncessioner för uran. Av 251 inkomna ansökningar beviljadesenligt uppgift från kommerskollegium åren 19561962 166 stycken, varjämte 19ansökningar avslogs och 66 återkallades. Därefter har ansökningarna avtagit iantal. F. n. föreligger ett undersökningstillstånd. Fem urankoncessionergäller, bl. a. i och Ran-stad. 3.4.1 Förekomstsätt och användning Alunsldffemhar sitt namn av att den förr användes till alunfram-ställning. Alunskiffern ären svart-bmnsvart lerskiffer som normalt innehåller rester av organisksubstans i form av kolväteföreningar. Regionalt förekommer alunskiffer i delarav , på och , under vissa av , påNärkeslätten samt i . Vidare uppträder den i delar av den skandinaviskafjällkedjan.