prop · FX0389 · 1974-12-31 00:00:00 — register innehåller inte någraanteckningar om svenska direkta investeringar i dessa oraråden och inte helleri Naraibia. Registren har i sin nuvarande förra förts . Man tordedärför våga dra slutsatsen att det av nära inte har förekoraraitnågra svenska direkta investeringar av betydelse vare sig i de portugisiskakolonierna i eher i . Såvitt kunnat utrönas föreligger inteheller f. n. några planer på investeringar i berörda områden som skulle kunnapåverkas genom svensk lagstiftning. ÅtskUligafaktorer kan antas bidra till att svenska företag inte är intresserade av attgöra investeringar i de aktuella orarådena. Sådana investeringar lorde regelraässigtfrarastå sora alltför riskfyllda. Men till detta kommer att den instäUning somregeringen har gett uttryck åt raed starkt stöd från löntagarorganisationernaoch den allraänna opinionen måsle antas ha en kraftigt avhållande effekt. Motdenna bakgmnd synes det inte påkaUat att nu införa ett formellt invesleringsförbud.Den fortsatta utvecklingen bör emellertid, framhåUs det i proraeraorian, följasraed stor vaksarahet. Någon tvekan kan inte råda om statsmakternas negativainställning till investeringar 1974: 89 21 iområden under kolonialt förtryck. Om utvecklingen mot förraodan skulleföranleda därtill, får frågan ora investeringsförbud aktualiseras på nytt. Förfullständighelens skull bör i detta sammanhang även nämnas demöjligheter som har att i FN och andra internationella organ verka förpolitiska förändringar i koloniala områden. Det kan erinras ora att Sverigeavser att anmäla sitt intresse för att bli invalt som medlera av säkerhetsrådetfrån . Sora raedlera av rådet skulle känna ett särskUtansvar alt följa den internationella utvecklingen i frågor sora rör deportugisiska kolonierna och Naraibia, och skulle få nya raöjligheteratt ta initiativ till åtgärder som syftar till alt förverkliga principen omfolkens självbe-stäraraanderätt i dessa oraråden. Det säger sig självt att vibör utnyttja dessa möjligheter om de erbjuds oss. Detbör ankoraraa på valutamyndigheten att med utgångspunkt från penningpolitiska,sysselsättningspolitiska och industripolitiska överväganden utforma delpraktiska handhavandet av den vidgade tillståndsprövningen. Vissa frågorförtjänar dock här frarahållas. Detär sålunda av vikt att ansökningshandlingama från företagen tillställs valutarayndigheteni så god tid sora raöjligt för att raöjhggöra en allsidig prövning avinvesteringsprojekten. Det är givetvis också väsentligt alt ansökningarna blirföreraål för en snabb och sraidig handläggning hos valutarayndigheten. Enförutsättning för att tillståndsprövningen skall motsvara de uppstäUda kravenär alt informationsunderlaget från företagen är tillräckligt allsidigt.Informationen bör inte bara begränsas till en statisk beskrivning aveffekterna på "hemraaföretagen" på kort sikt utan också innefatta enbedöraning av utlandsinvesteringarnas effekter över ett längre tidsperspektiv.Företagen bör redovisa sin fraratida planering avseende exerapelvisytterligare utiandsetableringar och raer långsiktiga prognoser för produktion,sysselsättning och export. Företagens planer för utvecklingen av verksamheten inoralandet bör utgöra en viktig del av underlaget för ställningstagandet till denföreslagna utländska investeringen. En redovisning av här angivet slagförekommer för övrigt redan i viktigare invesleringsärenden. Beträffandestörre investeringsprojekt kan redovisningen lämpligen kombineras raed valutarayndighetensdirekta kontakter och sararåd raed ifrågavarande företag. I de enskildaärendena är del av vikt alt de fackliga intressena och synpunkterna får koramatill tals på lämpligt sätt. Löntagarnas representanter i företagen fårförutsättas kunna framföra sina synpunkter på planerade investeringsprojekt isåväl förelagels styrelse sora i företagsnäranden. Ofta nog bör del ligga iföretagsledning- 1974: 89 22 enseget intresse att kontakterna raed löntagarnas företrädare fungerar väl. Enpositiv bedöraning av en tilltänkt utlandsinvestering från fackligt håll bör iregel kunna underlätta och påskynda tillståndsprövningen. Riksbankensbeslutanderätt beträffande valutafrågor utövas av valutaslyrelsen. Dennabestår av sju ledaraöter och lika raånga supplean-teri. Enprövning av de svenska direklinvesteringarna utomlands också från industri- ochsysselsättningspolitiska utgångspunkter gör det lärapligt att utvidga valutaslyrelsen.Förutora bankväsende och näringsliv samt finansdeparteraenlet, som redan ärrepresenterade, bör de departement som svarar för arbetsmarknadspolitiken resp.industripolitiken särat de fackliga organisationerna vara företrädda.Valutastyrelsen bör därför vid prövningen av ansökningarna ora tillstånd lUlutlandsinvesteringar utökas raed förslagsvis fyra av Kungl. Majrts utseddaledamöter jämte suppleanter. Majrt kommer härigenom alt utse åtta ledamöter.Av dessa bör tre företräda närmast berörda departement, f. n. finans-,arbetsmarknads- och industridepartementen och två de anställdas organisationer.Tre bör hksom f. n. företräda bankväsende och näringsliv. Enutvidgning av valutastyrelsen vid prövning av utlandsinvesteringar niedförbehov av ändringar i 6 a § valutalagen och 13 § 2 mom. bankoreglementet. Bankofullraäktigebör liksora hittUls vara besvärs- och överprövningsinstans i fråga omvalutastyrelsens beslut. De industripolitiska aspekterna påinvesteringsärendena bör i regel kunna bli tillfredsställande belysta påberedningsplanet liksom vid avgörandena i valutastyrelsen. Fullraäktige fårförutsättas företräda insikter inte bara i penningpolitiska utan också isamhällsekonomiska frågor i allmänhet, varför utlandsinvesteringarna även pådenna nivå kommer att kunna bedömas på ett tillfredsställande sätt också frånindustri- och sysselsätlningspolitiska utgångspunkter. Enligt6 a § tredje stycket valutalagen äger av fullmäktige utsedd ledamot ellersuppleant, som deltagit i styrelsens beslut, påfordra att beslutet underställsfullmäktige för prövning. Denna underställningsrält föreslås i promemorianutvidgad all gälla styrelsens samthga ledamöter. A andra sidan föreslås underställningsrällenskola begränsas genora att såsora fömtsättning för denna uppställs att rainsttre ledamöter förenar sig i yrkande ora underställning. I enhghetraed vad sora förordals i del föregående föreslås valutalagen och bankoregleraentetändrade på sätt sora framgår av de förslag, vilka sora bilaga 1 fogals viddenna proposition. 'En redogörelse för valutastyrelsens sammansättning m. m. finns i propositionenunder 2 Nuvarande ordning, vartill här hänvisas. 1974: 89 23 Det övervägande antalet remissinstanser är positiva tillförslagets grundtanke att lagstiftningen bör möjliggöra en bedömning av betydari-desvenska direktinvesteringar utomlands även från vidare sarahällsekonoraiskaaspekter än enbart penningpolitiska. Sysselsättnings- och industripolitiskasynpunkter bör sålunda kunna beaktas vid en sådan bedömning. Fleraremissinstanser anser det också vara en riklig utgångspunkt att bedöraningensker raed sikte på att bevara eller förstärka vår industris internationellakonkurrenskraft under beaktande av den svenska ekonomiska politikens mål. Blandreraissinstanser sora ger uttryck för dessa eller liknande tankegångar ärindustriverket, pris-och kartellnämnden, i ,majoriteten av fullmäktige i riksbank, KF, LO och TCO. Positiva tillförslaget i dess helhet eller i väsentliga delar är vidare kommerskollegium,, länsstyrelserna i och och (raajoriteten) särat . Kommerskollegiumfrarahåller att tUlhör de länder sora i särskilt hög grad är beroendeav sin utrikeshandel. Mot en befolkning, sorii uppskattningsvis utgör avvärldens, står en andel av världshandeln av . utrikeshandelhar också fortsatt att öka i snabb takt under den senare delen av 1960-talet.Den ökning av antalet sysselsatta i svenska producerande dotterbolagutomlands, sora kunnat konstateras för åren 19651970, är visserligen mycketkraftig men ökningstakten ler sig i jämförelse med exportens utveckling undersamma period inte särskilt anmärkningsvärd. Den årliga ökningen är i del ena faUet antalet sysselsatta i producerande dotterbolag utomlands mellan 4 och 5 %och i det andra fallet exportvärdet . Den snabbautvecklingen av den svenska ekonomins utlandsberoende har skett inom ramen fören utrikesekonomisk politik, som tagit sig uttryck i internationellaåtaganden att undvika restriktioner på handelns och betalningarnas områdeliksom också när det gäller de direkta investeringarna. Till grund för beslutenom dessa åtaganden har legat den uppfattningen, att öppenheten mot utländskkonkurrens gagnar den svenska ekonomins utveckling samt alt frihandel på detinternationella planet ligger i liksora varje annat litethög-industrialiserat lands intresse. Kollegiet, sora delar della synsätt,konstaterar med tillfredsställelse, att promemorian har samma utgångspunkter. Pris- och kartellnämndenframhåller att utlandsinvesteringar i många fall innebär en direkt utflyttningav verksamhet från till utiandet och kan påverka den inhemskakonkurrenssituationen antingen genom alt viss verksamhet helt upphör inomlandet eller genora att oli-gopol- eller monopolsUuationer uppstår.Utlandsinvesteringar kan också leda till ökad import från länder med lägrekostnadsnivå och den 1974: 89 24 svenskamarknaden därigenora tillföras produkter, vars prisnivå understiger prisnivånför motsvarande produkter producerade inom landet. Arbetsmarknadsstyrelsenfinner starka skäl att pröva utlandsinvesteringarna från bl. a. försörjnings-och sysselsätlningspolitiska synpunkter. Garantier bör också skapas för attinte någon genom investeringar i andra länder kringgår av gjordainternationella åtaganden på exerapelvis arbets- och sociallagstiflningens oraråde. Länsstyrelseni finner att ingen allvarlig invändning kan resas raot tanken alten prövning även från industri- och sysselsättningspolitiska synpunkter börkunna påkallas i valutaärenden. Det är snarare ägnat att förvåna all en sådanprövning inte ifrågasatts tidigare, så raycket mer som många svenska förelagär raedvetna om probleraen och enligt vad som uppges i promemorian självatagit upp sysselsättningsaspekten i sina ansökningshandlingar tUl . Fullmäktigei (majoriteten) anför alt fullmäktige vid sin bedöraning avpromemorians förslag utgått från grundsynen alt en tillfredsställandebehandling av utiandsinvesteringarna rimligen måste innesluta beaktande avdessas samhäUsekonoraiska verkningar i moderlandet. Särskilt de svenskautgående direkta investeringarnas absolut och jämfört med det övervägandeflertalet andra länder höga nivå och därmed stora betydelse för ekonominsutveckling påkallar enligt fullraäktiges raening ett hänsynstagande till sarahällsekonoraiskaintressen. Sådana hänsynstaganden har utvecklats till ettnorraall inslag i valutarayndighetens prövning, särskilt när det gällt raera betydandeutlandsinvesteringar, och har inte raött erinringar från de berörda företageneller dessas organisationer . Möjligheten att kunna lägga sarahällsekonoraiskaaspekter på utiandsinvesteringarna bör rimligen inte vara avhängig avkortsiktiga faktorer som förändringar i betalningsbalansen. All kunnaupprätthålla den ökade allsidighelen i behandlingen av tillståndsärendenaframstår alltså sora eftersträvansvärt. Därför vore det enligt fullraäktigesmening otiUfredsstäUande, om förfarandet tillätes förbli beroende av en extensivtolkning av valutalagens hänvisning till de penningpolitiska målen och avtidsbegränsade åberopanden av en undantagsbestämmelse i OECDrs kapilalliberaliseringsstadga.Enligt fullmäktiges mening skapar de aktuella förslagen underlag för etthänsynstagande till utlandsinvesteringarnas återverkningar på det svenskanäringslivet även i normala lägen raed tUlfredsställande betalningsjämvikt. KFbetonar betydelsen av svenska företags internationalisering sett såväl urföretagsekonomiska som samhällsekonomiska aspekter. Den svenska industrin, kännetecknadav hög specialiseringsgrad och teknologisk kompetens samt begränsadeavsättningsmöjligheter på heraraa-raarknaden, är för vidmakthållande av sinkonkurrenskraft beroende av att förutsättningar finns för etablering utomlands.Utiandsinvesteringar- Prop.1974: 89 25 nahar även positiva effekter på den inhemska industristrukturen och sysselsättningsläget. EnligtLO:s uppfattning finns det ett behov av att pröva svenska direktinvesteringsprojekti utlandet i avseenden utöver den valutamässiga eller penningpolitiska bedöraningensora gäller valutautförselns förenlighet raed valutatillgången ochbetalningsbalansen. De ytterligare bedömningsgrunder som komraer i fråga gällerdels direktinvesteringarnas förenlighet raed den svenska ekonomins långsiktigautvecklingsmål och vidare deras överensstämmelse (resp. brist påöverensstämmelse), dels raed avtal och principer angående handel, produktionoch ekonomiskt samarbete med andra länder, sora följer, dels medsociala framsteg i olika länder i den riktning fackföreningsrörelsen strävar isitt samarbete. Den enskUda ansökan om direktinvestering i utlandet aktualiserari regel inte några dramatiska effekter på ekonomin vare sig för värdlandeteller moderbolagets hemland. De långsiktiga samraantagna effekterna av mångautlandsprojekt kan däremot bli betydande. Mot bakgrund av den stora omfattningsom utlandsinvesteringar har fått krävs en övervakning och påverkan frånsamhällets sida. Prövningen av valutautförseln vid investeringstillfället kandärvid endast vara en av bitarna i ett sådant system för övervakning. Internalionahseringenär en i raånga avseenden automatisk tendens, sora hänger saraman raed industriländernastekniska utveckling inora tillverkning, samfärdsel och tjänstesektorn samt höjdproduktivitet och konsumlionsnivå sora följd därav. De privata utländskadirektinvesteringarna är dock inte en nödvändig eller självklar följd av detökande örasesidiga beroendet mellan ländernas ekonomier. Internationaliseringenskulle kunna ledas av huvudsakligen nationellt verksamma företag, om man kanförutsätta planerade kapitalrörelser och en utvidgad handel medtillverkningsrättigheter, patent och diverse tjänster i fråga om marknadsföringoch företagsledning. Sådana förutsättningar har dock inte skapats fullt ut.Hittills har de privata företagens egna utlandsetableringar i hög grad svaratför kapital- och tekniköverföringar mellan länderna. LOfrarahåller att svenska företag investerar uloralands i klart större orafattningän utländska förelag i . Trafiken av ut- och ingående direklinvesleringari förhållande till utlandet är således inte syrametrisk. På kort sikt ger detförhållandet tillsammans med den starka nettoiramigralionen en starkinverkan på sysselsällningsbalansen. En påverkan i motsatt riktning finnsockså, nämligen så alt relativ arbetskraftsbrist kan påskynda utländskainvesteringsprojekt. Om trenden med specieUt starkt ökade investeringar iutlandet av svenska företag fortsätter, ställs riskerna för sysselsättningen,produktionsinriktningen och den regionala balansen för arbetstillfällena klartmer i förgrunden . TCOframhåller alt företagandels internalionalisering raedförl be- Prop.1974: 89 26 tydande fördelar för den svenska samhällsekonomin.Näringslivets utlandsengagemang har bidragit till framkomsten av en effektivindustristruktur och möjliggjort för alt kunna hävda sig i den internalionellakonkurrensen. Mot bakgrund av den omfattning som internationaliseringen av detsvenska näringslivet nått med allt vad del innebär av problem och riskerpå olika områden, finner TCO det motiverat att vidga bedömningen utövervalutahänsynen i samband med beviljandet av tillstånd för kapitalexport. Internationaliseringen kan under vissa förhållandenbefaras komma att medföra risker för allvarliga störningar både vad gällersysselsättningen och den ekonomiska utvecklingen i stort i . TCO serdärför raed tillfredsställelse att i proraemorian föreslås ändringar i valutalagsliftningenoch i det administrativa förfarandet vid tillståndsprövningen beträffandekapitalexport för utlandsetableringar för all möjliggöra en bedömning ävenutifrån industri- och sysselsättningspolitiska synpunkter. Negativa tiU förslaget i dess helhet eller i väsentligadelar är främst vissa företrädare för näringslivet, däriblandnäringslivsorganisationerna. Allmänt negativa till förslaget är NO, ,, . , , , Svenska sparbanksföreningenoch SHIO. Även en minoritet av riksbanksfullmäktige (ledamöterna ochNettelbrandt) liksora en minoritet inom i och är negativa till förslaget. NO frarahåller alt förslaget om en utvidgning av prövningenav svenska direktinvesteringar utomlands synes bygga bl. a. på antagandet attinvesteringar i är direkta alternativ till utlandsinvesteringar förföretagen. Så torde enligt NO ofta inte vara fallet. Kan en investering på enutländsk marknad av något skäl inte genomföras, torde företaget i fråga oftavälja att rainska sin skuldsättning utomlands eller i hemlandet i stället föratt öka investeringarna inom landet. Resultatet av vissa engelskaundersökningar tyder på att så skulle vara fallet. Skulle raotsvarandeförhållanden gälla även svenska företag, skulle det endast undantagsvis vara raöjligtatt positivt påverka sysselsättningen i genom alt förhindra en direklinvestering. Konsekvenserna av förslaget till utvidgad prövning av direktinvesteringarpå förelagens benägenhet att la hem vinster från utländska dotterbolagbehandlas inte närraare i promeraorian. Det torde eraellertid inte kunnabortses från att svenska koncerner raed dotterbolag uloralands kan bli merbenägna alt utnyttja legala möjligheter till skäliga fonderingar för att raed kvarhållnavinstmedel utomlands kunna finansiera en utbyggnad eller nyetablering vid ett utiändsktdotterbolag. Sådana konsekvenser av ett genomförande av förslaget skulle enliglNO kunna få negativa effekter från betalningsbalanssynpunkt och därmed Prop.1974: 89 27 raotverka ett av syftena med valutastyrelsens prövning avdirektinvesteringar. Ett genomförande av den i promemorian föreslagna utvidgadeprövningen raedför enligt NO risker för negativa effekter för svenskt vidkommande.Svårigheten att bedöma effekterna av en viss direktinvestering kan tillsammansmed avsaknaden av några kriterier för den avsedda prövningen leda till ökadosäkerhet om möjligheterna alt genomföra en viss investering. Härigenom kansvenska förelags planering försvåras och beslutsfattandet försenas. Redandetta förhåUande kan försämra svenska förelags konkurrensförmåga genteraot utiändskaföretag. den i proraeraorianföreslagna utvidgade prövningen av svenska direktinvesteringar utomlands ledertill att vissa avsedda investeringar ej får genoraföras, medför dettanaturligtvis ökade risker för att svensk-ägda företag kommer i ett försämratkonkurrensläge i förhållande till sina konkurrenter på världsmarknaden ochdärmed förlorar faktiska eller potentiella raarknader eller marknadsandelartill utländska företag. Härigenora skulle, framhåller NO, hinder fördirektinvestering kunna leda till negativa effekter på sysselsättningeninom landet. Enminoritet inom i ifrågasätter, om det inuläget verkligen behövs en beredskapslagstiftning av det slag som föreslås. anför att föreningen inle kan ansluta sig till den protektionismsom promemorian andas. Vågar det svenska samhället inte låta sin industri med lönsarahelskriterietsora riktmärke allokera sina resurser i internationell konkurrens, raåste dettabottna i tvivel på det svenska sarahällets attraktionskraft. Föreningen ansersig dock ännu inte ha anledning hysa tvivel i detta avseende. Oroande raedföreliggande lagförslag är eraellertid alt även vårt land, som länge tjänatsom föredöme för världshandelns frihet och som e.xempel på det välstånd dennapolitik skapar, nu synes ryckas med av de protektionistiska strömningarna somuppträder litet varstans i världen. Om inte protektionism, varhelst denuppenbarar sig, effektivt bekämpas koraraer världshandelns volyra efter handatt rainska och snedbalans uppstå i de olika ländernas valutatillgångar.Allvarligast är dock att denna utveckling värst skulle drabba de sämstlottade, nämligen u-ländema. Föreningen avstyrker därför den föreslagnaändringen. SAF anser det ytterst märkligt att ett förslag med sådjupt gående verkningar fraraläggs utan några som helst utredningar elleranalyser av förslagets konsekvenser och ulan att några förberedande kontaktertagits med utlandsinvesterade företag eller med näringslivets organisationer.Dessa har inte beretts tillfälle yttra sig innan förslaget slutgiltigtformulerats. Föreningen anför också exerapel på centrala frågor sora intebehandlats i promemorian. De i promeraorian antydda motiven för lagstiftning, t. ex.utiands- 1974: 89 28 investeringarnasomfattning, har inte förändrats och kan inte hellerförväntas göra det under återstoden av . I samband med att förslaget presenteradeshar regeringens företrädare uttryckligen framhåUit alt del saknas exerapel på missbmkav de svenska förelagens nuvarande frihet all investera i utiandet samt attregeringen inle heller förutser att för landet olämpliga investeringar i utiandetär aktuella. Förslagel har karakteriserats som en "bered-skapslagsliflning".Föreningen har därför svårt förslå regeringens raotiv att forcera ett antagandeav lagförslaget i stället för att exempelvis lUlsälla en offentiig utredningmed uppgift att snabbt framlägga elt allsidigt underlag för bedöraning av desvenska utlandsinvesteringarna och del eventuella behovet avlagstiftningsåtgärder. SAFframhåller att den internalionella frihandeln och arbetsfördelningen utgör gmndenför den nuvarande svenska näringsstrukturen liksora för intemationeUtsett höga välstånd. En internationell utveckling i protektionistisk riktningskulle följakthgen få raycket djupgående verkningar för näringsstrukturen ochlevnadsstandarden. är raer än de flesta länder beroende av sinaföretags export och utlandsetableringar. Utbyggnadenav svensk export och svenska utiandsetableringar har gått hand i hand. I raycketbetydande utsträckning har de utgjort varandras fömtsättningar. Utan tillgångtill en större raarknad än enbart den svenska skulle en dorainerande del av denindustri sora utgör ryggraden i den svenska ekonomin över huvud inle kunnaexistera och följaktligen inte heller kunna förse den svenska marknaden medsina produkter. De investeringar svenska företag gjort utomlands har varit nödvändigaför att bevara, förstärka eller skaffa nya marknader och förbättra företagensinternationella konkurrenskraft. proraeraorian antydda föreställningen att svenska utlandsinvesteringarbidragit till en rainskad industriell sysselsättning i är enhgt SAFhelt grundlös. Trots en snabb utbyggnad av de svenska industriföretagensutlandsverksamhet har de företag som bedriver produktion i utlandet saratidigtväsentligt kunnat öka sin sysselsättning även i dåsysselsättningen inom svensk industri som helhet har minskat. Detföreslagna systemet för prövning av utlandsinvesteringar utgår från den likagrundlösa föreställningen att en offentlig myndighets vägran att ge tillståndtill enskilda investeringar i utlandet skulle kunna förbättra sysselsättningeni . Genoragående gäller att alternativet till planerade utländskainvesteringar av svenska företag inte är investering i utan investeringi utiandet av konkurrerande utiändska företag. Produktion och sysselsättning iSverige kan inte skyddas genom att hindra svenska företag att i utlandetetablera sådan verksamhet som av skilda skäl har bättre ekonomiskaförutsättningar i ullandel än i Sve- Prop.1974: 89 29 Konsekvensen av ett förbud för ett svenskt företagblir en försämrad internationell konkurrenskraft för det svenska företaget ochdärmed också rainskad export och rainskad sysselsättning i heralandet. Proraeraorians förslag kommer, framhåller SAF, alt få ellflertal direkta och praktiskt avläsbara skadeverkningar utöver de sora sara-manhängerraed situation inom ramen för den internationella frihandeln ocharbetsfördelningen samt neutralitetspolitik. Förslaget skulle fraraförallt gå ul över förelagens handlingsförraåga, be-slulsraässighet,handlingskraft och snabbhet.