prop · FX0324 · 1974-12-31 00:00:00 — Majrtsproposition nr 1974 Prop. Kungl.Maj:ts proposition med förslag till bisjukdomslag, m. m.; given den 18 januari1974. Kungl.Maj:t vill härmed, under åberopande av bUagda utdrag av statsrådsprotokollet överjordbmksärenden, föreslå att bifaUa de förslag om vars avlåtande tillriksdagen föredragande departementschefen hemställt. Ipropositionen föreslås att bipestförordning ersätts med en bisjukdomslag.Vidare föreslås ett utvidgat ekonomiskt stöd till biodlingen. 1 1974.1 saml. Härigenomförordnas som följer. 1 § Bekämpning enligt denna lagfår ske i fråga om bisjukdomar som Kungl. Sådan föreskriftfår meddelas endast beträffande bisjukdomar som sprids genom smitta och somkan allvarligt skada biodling. 2 § Den som har anledning antagaatt bisjukdom, som omfattas av föreskrift enligt 1 §, angripit bisamhälle somhan innehar skall genast anmäla detta. Sådan amnälan göres till tUlsynsmaneller annan myndighet som Kungl. 3 § För att bekämpa och hindraspridning av bisjukdom, som omfattas av föreskrift enligt 1 §, får Kungl. Maj:teller tillsynsman eller annan myndighet som Kungl. 1. förelägga innehavare avbisamhälle att vidtaga åtgärd för bekämpning av sjukdom hos bisamhället, 2. förordna om förintande avbisamhälle, 3. föreskriva att bibostäder somej längre hyser levande bin samt honung, bivax och avfall av honung eller bivaxskall förvaras på sådant sätt att bin icke kan få tUlträde därtUI, 4. förbjuda eller föreskriva vUlkorför införsel, utförsel eller bortförande av levande bin, vaxkakor och avfallav sådana, begagnade bi-bostäder och begagnade biodlingsredskap, 5. vidtaga eller föreskriva annanåtgärd i fråga om enskilds egendom som finnes oundgängligen påkallad. Åtgärdsom avses i första stycket 2, 3 eller 5 kan verkställas genom tillsynsmanseller annan myndighets försorg. 4 §Innehavare av mark eller byggnad är skyldig att lämna tUlträde för undersökning eller åtgärd som behövs för tillämpningen av denna lag. 5 § Underlåter någon att fullgöraskyldighet som ålagts honom med stöd av 3 §, kan myndigheten låta verkställaåtgärden på den försumliges bekostnad. 6 § För kostnad eller förlust somföranletts av beslut enligt denna lag eller med stöd av lagen meddeladebestämmelser kan utgå ersättning av statsmedel. Fråga om ersättning prövas av Kungl.Maj:t eller myndighet som Kungl Maj:t bestämmer. 7 § skallpå begäran av tUlsynsman eller annan myndighet som avses i 3 § första stycketlämna handräckning när det behövs för kontroll av att lagen eller med stöd avlagen meddelade bestämmelser efterleves eller för verkställighet av beslutenligt 5 §. 1974: 24 3 8 § TUl böter dömes den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1. underlåter att göra anmälan enhgt2 §, 2. underlåter att efterkommaföreläggande eller bryter mot föreskrift eller förbud som meddelats med stöd av3 §, 3. åsidosätter skyldighet enligt 4§. 9 § Mot tillsynsmans beslut enligt 3 eller 5 § föres talan hos lant bruksstyrelsen genom besvär. Talanmot beslut som annan myndighet än Kungl. Maj:t eller tillsynsman meddelat medstöd av 3 eller 5 § föres genom besvär hos kammarrätten, om beslutet meddelatsi särskilt fall, och i övrigt hos Kungl. Motbeslut som annan myndighet än Kungl. Maj:t meddelat enligt 6 § föres talan hos Kungl.Maj:t genom besvär. Beslutsom avses i första och andra styckena länder till efterrättelse, omej annat förordnas. Dennalag träder i kraft , då förordningen (1946: 81) om bekämpande avsmittsamma sjukdomar hos bin skall upphöra att gälla. Utdragav protokollet över jordbruksärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen istatsrådet . Närvarande:statsministern , ministern för utrikes ärendena , statsråden ,, , , , , , , ,, , , , , , HJELM-'. Chefenför , statsrådet , anmäler efter gemensam beredningmed statsrådets övriga ledamöter fråga om förslag till bisjukdomslag, m. m. ochanför. Kungl.Maj:t uppdrog åt lantbruksstyrelsen att utreda den svenskabiodlingens nuvarande förhållanden och utvecklingsmöjligheter samt att tiUjordbruksdepartementet inkomma med förslag till de åtgärder som bedömdesnödvändiga för biodlingens framtid. Medskrivelse överlämnade lantbruksstyrelsen sitt betänkande iämnet. I betänkandet har styrelsen föreslagit att ekonomiska stödåtgärder samtatt förordningen (1946: 81) om bekämpande av smittsamma sjukdomar hos binupphävs och ersätts av en ny lag. Styrelsen har bifogat förslag till bipestlagoch tillämpningskungörelse till lagen. Styrelsens förslag till bipestlag tordefå bifogas till statsrådsprotokollet i detta ärende som bilaga. Remissyttrandenöver betänkandet har avgetts av statens jordbruksnämnd, statensnaturvårdsverk, statens växtskyddsanstalt, , länsstyrelsernai , , , och län.Lantbrukarnas riksförbund (), , ,och . Länsstyrelserna har bifogat yttranden från resp. lantbruksnämndersamt från ohka sammanslutningar. 1974: 1 (bU. 11 s. 35) har Kungl. Maj:t föreslagit att, iavvaktan på särskild proposition i ämnet, till Särskilt stöd åt biskötsel ochväxtodling för /75 beräkna ett reservationsanslag av 215 000kr. 1974: 24 5 ISverige finns ca 10 000 biodlare med omkring 75 000 bisamhällen. Antaletbiodlare beräknades tiU drygt 33 000 med 224 000 samhällen. Såvälantalet biodlare som antalet bisamhällen har således minskat med omkring tvåtredjedelar . Medelåldern bland biodlarna ärhög, . Biodlaraa har vanligen endast några få bisamhällen vardera ochstordrift är sällsynt. Det torde f. n. inte finnas mer än högst tio personersom bedriver biskötsel av sådan omfattning att man kan beteckna dem som yrkesbiodlare.Biodling förekommer huvudsakligen i och . Flest bisamhäUenhar , , och . I finnsendast av bisamhällena. Samhällsekonomiskthar bina betydelse dels som honungsproducenter, dels som pollinatörer av vissakulturväxter. Det årliga värdet av den svenska honungsskörden uppgår till ca 10milj. Värdet av binas pollinationsarbete är betydande. ISverige konsumeras f. n. ca honung per person och år. Det ärinternationellt sett en förhållandevis låg konsumtion. Den inhemskahonungsproduktionen uppgår till omkring och importen till ca600 ton . Exporten av honung är obetydlig. Importhonungenskonkurrenskraft har stärkts genom att tullen på honung harsänkts. utgör tullen per kg. Honung frånutvecklingsländerna är tuUfri . Dessa länder svarar för20 % av honungsexporten tUl . Importpriset på honung var imedeltal . per kg exkl. tiUl. Som jämförelse kan nämnas att Sverigesbiodlares riksförbunds honungsförmedling vid kontantlikvid betalar biodlama4,. per kg exkl. mervärdeskatt. , till vilket en mycket stor del av biodlarna äranslutna, verkar bl. a. för avsättning av honung genom ett särskilt bolag, somtar hand om av honungsskörden. Resterande direktförsäljs ellerförbrukas av biodlarna själva. De biodlare som själva förpackar och försäljersin honung erlägger vid köp av etiketter en avgift till riksförbundet, vilkenanvänds till marknadsstimu-lerande åtgärder. Förhållandevis höga svenskahonungsskördar har i kombination med unportresulterat i att en stor del av den inhemska honungen har måst lagras 12 årinnan den kunnat avyttras. Mångaav våra viktigaste jordbmksgrödor, t. ex. vete, havre, korn och ärter är självbefruktande.Hos råg och i stort sett samtliga vallgräs överförs pollenet av vinden. Bådadessa växtgmpper är alltså obero- It 1974.1 saml. 1974: 24 6 endeav poUinerande insekter för sin reproduktion. Andra kulturväxter däremot ärberoende därav. Hit hör främst klöver, lusern, åkerböna, fruktträd, bärbuskarsamt i viss mån oljeväxter. Ett alltför lågt antal poUinatörer i samband meddessa grödors blomning kan leda till en betydande minskning av frukt- ochfröskörden. Humlor och bin svarar för huvudparten av pollinationen. Inomslättbygdsområden med stora sammanhängande åkerarealer med obetydligt inslag avhagmark och impediment är humlor och andra vUda pollinatörer vanligen fåtaliga.Förekomsten av bisamhällen är där ofta en nödvändig förutsättning för odling avinsektspoUinerade grödor. Ensärskild form av biskötsel är s. k. vandringsbiskötsel. Biodlaren flyttar dåsina bisamhällen till insektspoUinerade grödor eller tUl andra lämpliga s. k.dragväxter t. ex. ljung. Enligt biodlares riksförbunds statistikomfattar denna form av biodling f. n. drygt 5 000 samhällen, dvs. avdet totala antalet. Över hälften av dessa finns i . Vid vandring för pollinationsändamålär det vanligt att växt-odlare betalar viss ersättning till biodlaren.Vandringsbiskötseln tenderar att minska i omfattning i hela landet. Smittsammasjukdomar hos bin orsakar betydande kostnader och problem för biodlingen. Såvälbinas larver som de fuUbildade bina angrips. En del av sjukdomarna är tämligenofarliga. Andra kan i hög grad försvaga bisamhället eller t. o. m. ödelägga dethelt. Av de smUt-samma bisjukdomar som drabbar binas larver är amerikansk yngelrötaf. n. den svåraste. Den förekommer i större delen av landet. har i medeltal av bisamhällena varit angripna avsjukdomen. Den viktigaste sjukdom som drabbar fuUbUdade bin är nosemasjuka. Denfruktade kvalstersjukan som är spridd på den europeiska kontinenten och iStorbritannien har undgått. För sjukdomsbekämpningen gällersärskilda författningsbestämmelser för vilka redogörs i det följande. för bifrågor är lantbruksstyrelsen. Den lokala övervakningen avsjukdomarna sköts av s. k. bitillsyningsmän, som var och en inom sitt distriktskall verka för bekämpningen av bisjukdomar. TlUsyningsmännen är inom varje länunderställda lantbruksnämnden,, som leder och samordnar deras verksamhet. F. n.är landet indelat i 550 tillsyningsdistrikt. I bisjukdomsbekämpningen deltarockså försöksavddning för bin inom vård. a. undersöks där prov för att diagnosticera misstänktafall av amerikansk yngelröta. Statligtstöd till biodlingen utgår från reservationsanslaget Särskilt stöd åt biskötseloch växtodling. Av anslaget utgör bidraget till främjande av biskötselinnevarande budgetår . Det används till grundutbildning ochfortbildning av bitillsyningsmän, försök med vandringsbiskötsel m. m. samttill bidrag åt . Prop.1974: 24 7 Vissakostnader för bisjukdomsbekämpningen ersätts från förslagsanslaget Bekämpandeav smittsamma husdjurssjukdomar, m.m. Budget-' /73 var dessa kostnader59 . Biodlingen erhåller f. n. inget stöd av prisregleringsmedel. Förordningen(1946: 81) om bekämpande av smittsamma sjukdomar hos bin (omtryckt 1962:60,ändrad senast 1967:404) är tUlämplig på amerikansk yngelröta. Sjukdomen, somorsakas av en bakterie. Bacillus larvae, kallas även täckt yngelröta, nymfpestoch bipest. Maj:t kan bestämma att förordningen skall göras tillämpligockså på andra smittsamma sjukdomar hos bin (1 §). Omsjukdom som avses i förordningen inträffar inom länet eller det finns skäliganledning anta att sådan sjukdom förekommer där, skall förklaralänet eller viss del därav smittat eUer misstänkt för smitta. Sedan sjukdomenupphört, skall förklara området fritt från smitta. Länsstyrelsenskall också häva miss-tänktförklaring, om det konstateras att sjukdoineni fråga inte förekommer inom området (2 §). Ilän där det bedrivs biodling av någon betydelse skall eftersamråd med lantbruksnämnden och styrelserna för större bi-odlarföreningar inomlänet utse erforderligt antal tillsyningsmän med uppgift att inom för var ochen av dem bestämt tiUsyningsdistrikt verka för bekämpning av sjukdomar somavses i förordningen (3 §). Närett bisamhälle angrips av en sjukdom som är eller misstänks vara sådan sjukdomsom avses i förordningen, är bisamhäUets innehavare skyldig att ofördröjligenanmäla detta hos tillsyningsmannen i det tillsyningsdistrikt, inom vilketbisamhället är uppställt. Sådan anmälan kan också göras hos (4 §). Omtillsyningsmän har grundad anledning misstänka förekomst av sjukdom som avses iförordningen, skall han verkställa erforderlig undersökning för att fastställasjukdomens art. Finner han att bisamhälle smittats, skall han vidta de åtgärdersom behövs för bekämpning av sjukdomen. Bisamhälle som tagit bostad i annatföremål än därtUl avsedd bibostad (vildbisamhälle) och som kan misstänkas varasmittat får tillsyningsmannen förinta utan föregående undersökning. Annat bisamhällefår han inte förinta utan medgivande av lantbruksstyrelsen. Sådant medgivandeerfordras emellertid inte, om innehavaren av bisamhället samtyckt tUl åtgärdeneller dä fråga är om vUdbisamhälle och den skada som uppkommer genomförintandet är ringa (5 §). Innehavareav bisamhälle eller av föremål vari herrelöst bisamhälle tagit bostad skalllämna tillsyningsmannen erforderligt biträde vid undersökning och behandlingav bisamhället (6 § första stycket). Om innehavaren föredrar att själv vidtabehandlingsåtgärd som ankommer på tillsyningsmän, får tillsyningsmannen skriftiigenförelägga honom att verkställa åtgärden och underrätta tiUsyningsmannennär Prop.1974: 24 8 denverkställts (6 § andra stycket). Utförs inte förelagd åtgärd, kan tillsyningsmannensjälv vidta den (7 §). Det är förbjudet attförvara bibostäder som ej längre hyser levande bin samt honung, bivax ochavfall av honung eller bivax på sådant sätt att bin kan få tillträde därtUl. Ärområde förklarat smittat eller misstänkt för smitta, är det förbjudet att fråntillsyningsdistrikt eller del därav, som tillhör området, föra ut levande bin,begagnade bibostäder eller begagnade biodlingsredskap utan tillsyningsmannensmedgivande. Detsamma gäller utbyggda vaxkakor och avfall av sådana. Sistnämndaföremål får emellertid oktobermars utföras för om-smältning (8 §). Uppkommer skada genom att vUdbisamhälleavlägsnas eller förintas kan den skadelidande, om bisamhället inte tillhördehonom, av allmänna medel få ersättning med belopp som bestämmerefter hörande av tUlsyningsmannen. För att rätten till ersättning inte skall gåförlorad, skall ersättningsanspråket framställas hos inom tremånader från det avlägsnandet eller förintandet ägde rum. Innehavare avbisamhälle är i princip skyldig att ersätta tUlsyningsman för behandhng somdenne ägnar bisamhället. Beträffande herrelöst bisamhälle utgår motsvarandeersättning av aUmänna medel liksom all ersättning för undersökning avbisamhälle (10 §). Den som underlåter attfullgöra anmälningsskyldighet enligt 4 § eller att lämna tUlsyningsman biträdeenligt 6 § första stycket eller att fullgöra förelagd åtgärd som avses i 6 §andra stycket eller som veterligen lämnar oriktig uppgift i underrättelse somavses i 6 § andra stycket dömes tUl böter. Till samma straff dömes den sombryter mot föreskriftema i 8 § eller vägrar tUlsyningsman tUlträde tillbisamhälle inom hans tUlsyningsdistrikt eller annars hindrar åtgärd som tillsyningsmannenär berättigad vidta enligt bestämmelserna i förordningen (11 §). Kungl.Maj :t kan delegera tUl lantbruksstyrelsen att meddela närmare föreskrifterrörande tiUämpningen av förordningen (13 §). TillämpnhigsbestämmdsertUl förordningen finns i kungörelsen (1946: 82) angående tUlämpning avförordningen (nr 81) om bekämpande av smittsamma sjukdomar hosbin (omtryckt 1962: 61, ändrad : 7). Kungörelsen(1962: 62) angående införsel av levande bin innehåUer bestämmelser som avseratt förebygga att genom införsel av levande bin smittsamma bisjukdomar kommerin i riket eller här vinner ytterligare spridning. Bestämmelserom bin finns också i 21 kap. byggningabalken. Isammanhanget kan även nämnas bestämmelsen i 38 § kungörelsen (1973: 334) om hälso-och mUjöfarliga varor enligt vUken det är förbjudet om intelantbruksstyrelsen på gmnd av särskUda skäl medgett undantag att användabekämpningsmedel, som är särskilt skad- Prop.1974: 24 9 ligtför poUinerande insekter, för att behandla växter då pollinationkan förekomma. Lantbruksstyrdsenkonstaterar att det inom överskådlig tid kommer att finnas ett behov av bin föratt möjliggöra en tillfredsställande frukt-och frösättning hos vissa insektspoUineradeväxtarter. Den nuvarande utvecklingen inom svensk biodling pekar på en markantminskad bi-hållning . Styrelsen anser det angeläget att den pågåendenedgången i biodlingen bryts och att i landet bibehålls en biodling av i stortsett nuvarande omfattning. Styrelsen anser det däremot inte motiverat från poUinationssynpunktatt stimulera tUl en ökad bihållning. Stödet till näringen bör därför anpassasså att biodhngen kan behållas på den nivå den har . Lantbruksstyrelsenberäknar att poUinationsvärdet inom jordbruk och yrkesmässig frukt- och bärodlingär av storleksordningen 1621 milj. kr., varav 3,5 milj. kr. faller på klöverfröodlingen,7,5 mUj. på oljeväxtodlingen och 59,5 mUj. på fmkt- och bärodlingen.Värdet för husbehovsodlingen av frukt och bär är ca 7 mUj. Därtill kommerbetydelsen för produktionen av vilda bär samt för den vUda . Dessa värdenär betydligt lägre än vad som beräknats av tidigare utredningar om biodlingen.SkUlnaderna orsakas av dels förändrad inriktning av växtodlingen, dels deladeuppfattningar om bipollinationens mervärde för olika grödor. tidsforskning har där gett nya beräkningsunderlag. Biodlarnafår i aUmänhet inte någon direkt ersättning för binas pollinationsarbete. Medhänsyn tUl det nyttiga arbete som bina utför i flera jordbruksgrödor föreslårlantbruksstyrelsen att biodlingen av prisregleringsmedel inom fördelningsramentilldelas ett årligt belopp av . Dessutom bör enhgt styrelsens meningav medel utom fördelningsramen anvisas ett lika stort belopp. Sammanlagtföreslås alltså biodlingen erhålla ca 1 milj. kr. av prisregleringsmedel.Medlen bör tillföras en fond vars behållning skall användas till kollektivaåtgärder för näringen. Sådana åtgärder är stöd tiU marknadsföring, lagring ochexport. Lantbmksstyrelsenföreslår vidare att biodlingen tiUdelas medel för produktionsfrämjandeåtgärder. Den dd av reservationsanslaget Särskilt stöd till biskötsel ochväxtodling som gäller främjande av biskötseln föreslås med hänsyn härtUl höjdfrån nuvarande . Anslagsökningen skall bl. a. användastill utveckling av bin för polli- Prop.1974: 24 10 nationsändamålsamt till aveisarbete. Kostnaderna för utbUdning och fortbildning av bitillsyningsmänväntas också öka. Biodlareföreslås få ersättning för förintade sjuka bisamhällen. Med en ersättning av 40kr. per samhälle beräknas den årliga kostnaden härför till . Vidareföreslås att staten helt svarar för kostnaderna för saneringen av sjukabisamhällen. Merkostnaden för detta beräknas till ca . AnslagetBekämpande av smittsamma husdjurssjukdomar, m. m. beräknas därmed komma attbelastas med ytterligare . Lantbmksstyrelsenframhåller att syftet med den föreslagna bipest-lagen är att förhindraspridning av sådana smittsamma sjukdomar hos bin som allvarligt kan skadabiodlingen. För att lagen snabbt skall kunna göras tUlämplig vid en eventuellny sjukdomssituation bör det ankomma på Kungl. Maj:t att förordna om vilkasjukdomar som skall omfattas av lagens bestämmelser. Innehavare av bin skallvara skyldig att hos myndighet som Kungl. Maj:t bestämmer anmäla misstanke omsjukdom som omfattas av Kungl. Bekämpningen av sjukdomarnakräver att ingrepp görs som ofta kan komma att medföra inskränkning ienskildas förfoganderätt till egendom. Lagen bör ange de åtgärder som fårtillgripas för att bekämpa eller hindra spridning av sjukdomarna. Åtgärdernaföreslås i huvudsak motsvara de åtgärder som får tUlgripas enligt gällandeförordning av . Maj:t eller myndighet som Kungl. Maj:t bestämmerskall kunna förelägga innehavare av bin att vidta åtgärd för bekämpning avsjukdomar, förordna att bibostäder som inte längre hyser levande bin samthonung och bivax eller avfall därav skall förvaras på ett från smittsynpunkt betryggandesätt samt förbjuda förflyttning av levande bin, vaxkakor eller avfall därav,begagnade bibostäder eller begagnade biodlingsredskap. Det bör även varamöjligt för myndighet att vidta eller föreskriva annan åtgärd i fråga omenskilds egendom som myndigheten finner oundgängUgen påkallad. Vissabekämpningsåtgärder bör lämpligen utföras genom myndighets försorg. För attuppnå bästa möjliga effektivitet i bekämpningsarbetet är det i allmänhet väsentiigtatt en beslutad åtgärd kan sättas in snabbt. Med anledning härav föreslås attmyndighets beslut skall lända till efterrättelse. Lantbmksstyrelsenanför vidare att det med de nuvarande bestämmelserna inte varit möjligt attutan biodlarens eller markinnehavarens samtycke vinna tillräde förundersökning av misstänkta smittkällor. Om vederbörande motsätter sig sådankontroll, kan fömtsättningama för en effektiv sjukdomsbekämpning starktbegränsas inom området. I lagen bör därför föreskrivas skyldighet att lämnatillträde för bekämpningsåtgärd som myndighet beslutat. Det har vidare visatsig att straff- sanktionerinte är tillräckliga för att effektivt förhindra en sjukdomsspridning. Även omböter utdömts, har den potentiella smittkällan funnits kvar oförändrad.Styrelsen föreslår därför att vederbörande myndighet får befogenhet att låtaverkställa föreskriven åtgärd på den försumliges bekostnad. Myndighet bör ävenkunna få handräckning av polismyndigheten när det behövs för kontroll av attlagen efterlevs eller för verkställighet av beslutad bekämpningsåtgärd.Myndighet som Kungl. Maj:t bestämmer bör kunna tillerkänna innehavare avbisamhälle som förintats med stöd av bestämmelserna i lagen ersättning avstatsmedel. Erforderliga bestämmelserom smittförklaring m. m., utseende av tillsyningsmän, ersättning tUlskadelidande och ersättning tiU tillsyningsmän bör enligt lantbmksstyrelseninte tas in i den nya lagen utan i tiUämpningskungördse till denna. I sambandhärmed föreslås att lantbruksstyrelsen skall ta över nuvarandeuppgift att meddela smittförklaring och härmed sammanhängande förordnanden och attpröva ersättningsfrågor. Ändringarna motiveras främst med att lantbruksstyrdsennumera förfogar över veterinärmedicinsk expertis och har bättre möjligheter änlänsstyrelserna att göra bedömningar rörande sjukdomsläget och besluta omlämpliga åtgärder. Detta gäller i synnerhet frågor som berör flera länsamtidigt. Vidare har lantbmksstyrelsen numera från den fömtvarandeveterinärstyrelsen tagit över administrationen av förslagsanslaget Bekämpandeav smUtsamma husdjurssjukdomar m. m., varifrån det allmännas ersättningar ianledning av bekämpningen av smittsamma sjukdomar hos bin utbetalas. Om lantbruksstyrelsengörs till central övervakningsmyndighet, skapas enligt styrelsens meninggarantier för att frågor rörande smittförklaring m. m. av områden samtersättningsärenden blir hkartat bedömda i hela landet. Vidare föreslås att lantbmksnämndentar över nuvarande uppgifter att utse tillsyningsmän och attjämte tillsyningsmän ta emot anmälan om inträffad bisjukdom. Genom attlänsstyrelsens uppgifter flyttas över till lantbruksstyrelsen ochlantbruksnämnderna betonas enligt lantbruksstyrelsen sambandet mellanbiskötsel och växtodling ytterligare. De organisatoriska förändringarna medfördessutom en reducering av antalet myndigheter som har att svara för dendirekta till-lämpningen av bestämmelserna. minskar riskerna för att biodlare,tillsyningsmän och andra skall vända sig till fel instans. Tillsyningsmän skallenligt de föreslagna tillämpningsbestämmelserna rapportera till lantbmksriämndenom inträffad eller misstänkt bisjukdom i tidigare ej smittförklarat område.Biodlares generella anmälningsskyldighet i fråga om inträffad eller misstänkt bisjukdomskall förutom hos lantbruksnämnd kunna fullgöras hos tUlsyningsman. Har tillsyningsmänanledning misstänka förekomst av sjukdom som avses i lagen, skall han verkställaundersökning för att fastställa sjukdomens art. Finner till- 1974: 24 12 syningsmanatt bisamhälle smittats av sådan sjukdom, skall han vidta nödiga åtgärder förbekämpning av sjukdomen. TUlsyningsman skall också se till att meddeladeföreskrifter efterlevs. Tillsyningsmän får även förelägga biodlare att inomviss tid vidta anbefallda åtgärder och att därefter rapportera om den skeddaverkställigheten. Avde av lantbruksstyrelsen i övrigt föreslagna tillämpningsbestämmelserna kannämnas skyldighet för innehavare av bisamhälle att på tid och sätt somstyrelsen bestämmer lämna lantbmksnämnden uppgift om var bisamhällena ärstadigvarande uppställda.