prop · FX0331 · 1974-12-31 00:00:00 — Enomfattande nyrekrytering av utomnordisk arbetskraft till svenska fartyg har ägtrum även med god tiUgång på sjömän hos sjömansförmedlingarna iSverige och i cenlralhamnarna. Denna rekrytering har till stor del också skeltulan medverkan av de ordinarie förmedlingsorganen. Dessa förhållanden måstesjälvfallet öka arbetslöshetsriskerna för de svenska och de övriga nordiskasjömännen liksom för de utomnordiska sjömän som har varit verksamma en lid inomden svenska handelsflottan. Enoreglerad nyrekrytering av utländsk arbetskraft och ett ökat inslag av korttidsseglandeutlänningar på svenska fartyg motverkar strävandena från både redare och anstäUdaalt söka stabilisera sjömanskåren genom god yrkesutbildning och yrkesvana. Enreglering inom delta område är också i linje med de mål som ligger till grund förden nya sjömanslagen (1973: 282), nämligen att nå stabilareanställningsförhållanden och ett bättre socialt grundskydd för sjömän saml ökadsäkerhet ombord. En tillståndsreglering möjliggör bättre kontroll utomlands avatt kraven på yrkeskvalifikationer upprätthålls, vilket har betydelse förarbetarskyddet och säkerheten på fartygen. Medhänvisning till vad jag här har anfört förordar jag att en tillståndsregleringav den art utredningen har föreslagit införs för den del av den svenskaarbetsmarknaden som del här är fråga om. Jag förordar att i utiänningslagstiftningeninförs sådana bestämmelser som gör del möjligt att även inom denna del avarbetsmarknaden tillämpa de principer som gäller för arbetsmarknaden i övrigt.Bestämmelserna bör därvid utformas så alt tillståndsgivningen inle verkarfördröjande på sjöfarten. Fleraremissinstanser har vänt sig mot den av utredningen framförda uppfattningen attIvåtredjedelsregeln i 19 § mönstringsförordningen skall kunna ersättas med delföreslagna systemet. Enligl min mening ökar en lillståndsregleringmöjligheterna att tillgodose de syften som ligger till grund för bestämmelsen.Med hänsyn till att bestämmelsen är föremål för översyn anser jag emellertidalt anledning saknas att i detta sammanhang la upp frågan om ändring av regeln. Prop.1974: 31 43 Utredningenpekar på att flera av de element som ingår i tillståndsprövningen vidinvandring till inte behöver tas upp till bedömning vid påmönslringutomlands av utlänning på svenskt fartyg, t. ex. tUlgången på bostäder,resurser inom utbildning, sjuk- och hälsovård. På grund härav och med hänsyntill att arbetstillståndsregleringen innefattar en alltför omständlig ordningför sjöfartsnäringen föreslår utredningen en särskild tillståndsreglering. Enlag bör införas om skyldighet för utländsk att ha tillstånd vidanställning på svenskt fartyg i utländsk hamn. Tillståndet bör få en särskildbenämning, anställningstillstånd. Ifråga om utformningen av tillståndsregleringen har utredningen föreslagit ihuvudsak följande. Utländska sjömän skall i princip ha beviljatsanställningstillstånd för att få ta anställning på svenskt fartyg i utländskhamn. Det skaU vara fråga om anställning för befattning ombord. Sistnämndauttryck liksom begreppet har samma innebörd som i sjömanslagen. Lagen gäUerdärmed även för vissa av dem som entreprenadanställs för fartygsdriften påsvenskt fartyg. Den som skall utföra göromål av mera tillfällig karaktär, t.ex. arbete som resemontör, garantimaskinist eller rederiinspektör, bör alltsåinte omfattas av lagen. Ifråga om vUlkor för anställningstillstånd bör enligt utredningen så långtmöjligt samma principer tillämpas som gäller vid arbetstillståndsprövningen.Sålunda bör undersökas vUken arbetskraft som finns anmäld vid sjömansförmedlingarnai och i cenlralhamnarna. Vidare bör prövas om den utiändske sjömannen uppfyllerde kvalifikationer som bör ställas på innehavaren av den befattning som skalltillsättas. Även omständigheter hänförliga till utiänningens person bör kunnapåverka tillståndsgivningen. Tillstånd bör kunna vägras om t. ex. förhållandenföreligger som skulle ha medfört all utiänningen avstängts från tjänstgöring.Dessutom bör krävas att lönen för del erbjudna arbetet uppgår till belopp som enliglkollektivavtal gäller i branschen, dvs. belopp som överstiger dem som anges iden i prop. 1971: 158 berörda ILO-resolutionen (nr XII) om minimigrundlön förmatroser. Utredningenhar föreslagit tre undantag från tillståndslvång. För det första undantasmedborgare i , , eller , för det andra den som enligtUtiL har bosättningstUlstånd eller gällande arbetstillstånd eller i annat ände nämnda fallen är befriad från skyldighet att ha arbetstillstånd och för deltredje den som under tolv av de senast förflutna 18 månaderna har haftbefattning på svenskt fartyg. Med tid för befattning jämställs väntetid somavses i 3 § sjömanslagen och betald sjukdomstid under obrutet personligtanställningsavtal. AnstäUningstUlstånd bör enligt förslaget inte kunnameddelas utländsk som befinner sig i . Utredningen föreslår samtidigtatt nuvarande undantag enligt 43 § 1 b UtlK för sjömän som tillhörtbesättningen på hil ankommande fartyg från skyldighet att ha arbetstillståndunder för anställning på svenskt fartyg destinerat till utländskhamn upphävs. I stället bör den som har anställningstillstånd eller som inteär skyldig att ha sådant tillstånd undantas från skyldighet att haarbetstillstånd för anställning på svenskt fartyg. Den som är undantagen frånskyldighet att ha anslällningstillstånd enligt 12/18-mänadersregeln blir genomnyssnämnda regel också undantagen från skyldighet att ha arbetstillstånd. Somförutsättning härför skall dock gälla all anställningen i fråga har erhållitsföre inresan. Dessutom bör i vissa särskilda fall, som fastställs genomtillämpningsföreskrifter, detta undantag från skyldigheten att ha arbetstiUståndkunna gälla av från inresan. Utredningen föreslår att AMS skall vara besluts- och tUlsynsmyndighet.Kungl. Maj:l får delegera beslutanderätten i tiUståndsärenden tillsjömansförmedling eller svensk utlandsmyndighet. Organisationerna för redarnaoch de ombordanställda skall få tillfälle alt yttra sig innan tillståndsärendeavgörs. Sjömansförmedling och utiandsmyndighet bör få bevilja tillstånd närorganisationerna har tillstyrkt. I övriga fall bör AMS besluta. Ansökan om anstäUningstillståndgörs hos sjömansförmedling som AMS bestämmer eller hos utlandsmyndighet somministern för utrikes ärendena bemyndigar all ta emot ansökan. Enligt utredningsförslaget bör anslällningstillstånd kunnabevUjas för anställning på visst fartyg eller, om fråga är om rederianställningenligl kollektivavtal eller motsvarande avtal för befäl, för anställning hosvisst rederi. AMS bör ha möjlighet att återkalla anstäUningstUlstånd, men dennamöjlighet bör utnyttjas endast i undantagsfall. Utredningen föreslår att utlänning efter ansökan skallkunna befrias från skyldighet att ha anställningstillstånd om särskilda skälföreligger. Befrielse skall kunna ges utan någon mera ingående prövning.Som exempel på särskiU skäl för befrielse anges hastigt uppkommen vakans t.ex. på grund av olycksfall. Befrielse från tUIståndsskyldighet bör enliglutredningen gälla resa till närmaste hamn. Beräknas frågan om varaktiganställning inte hinna lösas under denna lid, bör befrielse ges ,. Löper giltighetstiden för befrielse ut till sjöss, gällerbefrielsen fram till ankomsten till närmaste hamn. Har den som har befriatsfrån tillståndsskyldighet inte fåll anställningstiUstånd före utgången av denlid för vilken befrielsen gäller, skall han enligl utredningsförslaget ha rättatt efter avslutad resa efter eget val och på rederiets bekostnad återvändatill påmönstringshamnen eller resa till närmare belägen hamn. Prop.1974: 31 45 Deneller de som bär ansvaret för att någon som inte hår erforderligt anstäUningstUlståndarbetar ombord kan enligl utredningsförslaget straffas med dagsböter. Det kangälla antingen befälhavaren eller arbetsgivaren. I likhet med vad som gällerviserings- och arbetstUlståndsärenden bör besvärsrätt över beslut omanställningstillstånd inte medges. De remissinstanser som harbehandlat frågan är i huvudsak positiva tUl utredningens förslag tillutformning av tillståndsregleringen. De instämmer således i uppfattningen attett särskilt system med anställningstiUstånd bör införas och framstäUer intenågra erinringar mol att en särskild lag om anställningstillstånd stiftas. Pånågra punkter föreslår remissinstanser avvikelser från utredningsförslaget.Sålunda anser att anstäUningstiUstånd endast iundantagsfall bör beviljas personer som inte har kunskaper i svenska ellerengelska. förordar att utländsk som har anställning påfartyg som är uthyrt på s. k. bare boat basis skall undantas från tiUslånds-skyldighet.Detsamma bör enligl länsarbetsnämnden i gälla för den somkvalificerat sig till ersättning ur svensk arbetslöshetskassa för sjömän.Nämnden anser vidare att tjänstgöring på nordiska fartyg bör jämställas medtjänstgöring på svenska fartyg i fråga om 12/18-månadersregeln.Generalkonsulatet i föreslår att lidpunkten för registrering somarbetssökande i centralhamn skall vara utgångspunkt för beräkning om 12/18-månaderskravelär uppfyllt. Generalkonsulatet i föreslår att ministern för utrikesärendena skall utse beslutsmyndigheter i utiandet. Sveriges fartygsbefälsföreningvill införa krav på att de ombordanställdas organisationers åsikter skallbeaktas i tillståndsärendena. I fråga om befrielse från tillståndsskyldighetföreslår arbetsgivar- och redarorganisationema att befälhavare, om han inlehinner få besked om dispens innan fartyget skaU avgå, skall ha rätt att anstäUautlänning som inte har erforderligt tiUstånd. De ombordanställdasorganisationer uttalar sig för en restriktiv tillämpning av reglerna ombefrielse från tillståndsskyldighet. DetUlståndsbestämmelser som reglerar invandringen hil till landet kan enligt minmening inte tillämpas i den situation som är aktuell. GäUandeutlänningslagstiftning innehåller en rad kontrollmedel, av vilkaarbetstillståndet är elt. Vid prövningen av arbetstillslåndsfrågan skall ettantal faktorer beaktas vid sidan av de rent arbetsmarknadspolitiska, t. ex.tillgången på bostäder och landels resurser i fråga om utbildning av olikaslag. Vidare är arbetstillstånd sammankopplat med t. ex. uppehållstillståndoch de särskilda kontrollmedel som finns i övrigt. I likhet med utredningenförordar jag därför att en särskild tillståndsreglering införs för anställningpå svenska fartyg i utrikes fart. Som utredningen har föreslagit bör denna formav tillstånd kallas anställningstillstånd. Utredningenhar som förut har nämnts föreslagit alt bestämmelserna 1974: 31 46 skalltas upp i en särskild lag. Motivet för denna lösning är främst att de nyabestämmelserna bör hållas skilda från gällande regler om arbetstillstånd. Enliglmin mening talar emeUertid övervägande principiella och praktiska skäl för väljer samma teknik som kommit till användning när det gällerarbetstillstånd. Jag förordar alltså alt tillstånds-regleringen utformas så attKungl. Maj:t genom en bestämmelse i UtiL bemyndigas att förordna att utiänning inleutan särskilt tUlstånd, anställningstillstånd, får ha anställning som avserbefattning på svenskt fartyg i utrikes fart. Denna bestämmelse bör tas in iförsta stycket av 15 § UtiL. bör detta slycke redigeras om. Påmotsvarande sätt som har skett i fråga om arbetstillstånd bör i UtiL tas inbestämmelser om anställningstiUslånds omfattning och giltighet, om beslutsmyndigheli tillståndsärenden och om tillsynsmyndighet för verksamheten. Ilikhet med utredningen förordar jag att anställningstillstånd skall meddelasför anställning som avser befattning på visst fartyg eller på fartyg som ägs avvisst rederi. Med sistnämnda anställningsform menas rederianställning enligtkollektivavtal för manskap eller, vad gäller befäl, motsvarande anställning enliglpersonligt avtal. Om särskilda omständigheter påkallar det bör, även omrederianställning inte förekommer, anställningstillstånd kunna ges föranställning på mer än ett fartyg, t. ex. när en har att tjänstgöra påolika fartyg i färjtrafik. Ettanslällningstillstånd bör såsom utredningen har föreslagit kunna förbindas medföreskrifter. Möjlighet bör även finnas alt återkalla ett tillstånd, omsärskilda skäl föreligger. Det bör dock ske endast i undantagsfall, såsom närutlänning genom att lämna oriktig eller vilseledande uppgift eller att förtigauppgift föranlett alt tillstånd beviljats. När anställningstillståndåterkallas bör återkallelsebeslutel utformas så att av-mönstring kan ske ilämplig hamn. Anställningstillståndbör meddelas och kunna återkallas av AMS som också bör vara tillsynsmyndighetför verksamheten. Beslutanderätt i tillståndsärenden bör kunna delegeras tillsjömansförmedling och svensk utiandsmyndighet. Delegering tiU sjömansförmedlingbör beslutas av Kungl. Maj:t eller av myndighet som Kungl. Maj:t bestämmer,medan delegering till svensk utiandsmyndighet bör beslutas av ministern för utrikesärendena. Bestämmelsernaom anstäUningslillstånds omfattning och giltighet, om återkallelse av tillståndoch om beslutsmyndighel bör tas in i UtiL i en ny paragraf, 16 a §.Bestämmelsen om tillsynsmyndighet medför att ändringar bör göras i 3 §. Arbetsgivaresom anställer utlänning på svenskt fartyg trots att denne inte har föreskrivet anstäUningstiUståndbör kunna straffas med dagsböter. Bestämmelse härom bör tas in i 63 § UtlL. 1974: 31 47 Av49 § UtlL följer bl. a. att beslut i ärende om arbetstillstånd inte färöverklagas. Enligl min mening bör besvärsrätl inte heller införas i fråga ombeslut i ärende om anstäUningstUlstånd. Utövervad jag här har förordat bör inte några bestämmelser om anställningstillståndinföras i UtlL. Del får alltså ankomma på Kungl. Maj:l att bestämma om denangivna fullmakten skaU utnyttjas och att utforma de närmare bestämmelser sombehövs om fullmakten tas i anspråk. Genomförs de ändringar i UtiL som jag härhar förordat, avser jag att föreslå Kungl. Maj:l att förordna om tillsfåndsskyldigheti huvudsaklig överensstämmelse med utredningsförslaget och att utfärda de närmarebestämmelser som behövs. Dehär föreslagna ändringama i UllL bör träda i kraft . Förriksdagens kännedom vill jag slutligen redogöra för hur de närmarebestämmelserna om anslällningstillstånd enligt min mening bör utformas i sinahuvuddrag. Huvudregeln bör vara all utländsk inte får anställas påsvenskt fartyg i utiändsk hamn utan att han har sådant tiUstånd. Iförfattningstexten bör regeln utformas i nära överensstämmelse medutredningens förslag. Sålunda bör föreskrivas att utlänning inte får haanställning som avser befattning på svenskt fartyg i utrikes fart ulan alt hanhar anställningstiUstånd och att sådant tillstånd inte får beviljas deri sombefinner sig här i landet, om inte särskilda skäl föreligger. För anställningav utiändsk på svenskt fartyg här i landet skall som i principfordras arbetstillstånd. Från skyldighet att ha anställningstillstånd bör undantasden som är medborgare i , , eller , den som har bosättningstillståndeller arbetstillstånd som omfattar sjömansyrket eller som enligl 42 § andrastycket UtlK är undantagen från skyldighet all ha arbetstillstånd eller sommed stöd av 44 eller 45 § samma kungörelse har befriats från skyldighet att hasådant tillstånd. Vidare bör den undantas som är etablerad i den svenskahandelsflottan enhgt den av utredningen föreslagna 12/18-månadersregeln.Slutligen bör också undantas den som uppfyller vissa närmare angivna krav förall få ersättning ur svensk arbetslöshels-kassa för sjömän. Vid tillämpning av 12/18-månadersregelnbör med tid för befattning jämställas väntetid enligl 3 § sjömanslagen, tid försemester, sjukledighet och annan s. k. vederlagsledighet under pågående anställning.Tjänstgöring på annat nordiskt fartyg än svenskt bör inte tillgodoräknas vidregelns tillämpning. Tidpunktenför ansökan om tiUstånd skall vara avgörande för bedömningen om sjömannenuppfyller kravel enligt 12/18-månadersregeln. Är situationen den att sjömanvid detta tillfälle inle uppfyller kravel men att han gjorde del när hananmälde sig som arbetssökande, bör detta kunna beaktas vid tiUståndsgivningen. NågolgenereUt undantag från tUIståndsskyldighet för utländska sjömän på fartyg somhyrts ut på bare boat basis bör inte föreskrivas eftersom en sådan regel skulle 1974: 31 48 kunnaleda till försök att kringgå bestämmelserna. I stället bör som närmare anges idel följande en särskild dispensmöjlighel öppnas. Som förut har nämnts böranställningstillstånd inte kunna beviljas den som befinner sig här i landet, ominte särskilda skäl föreligger. För denne skall liksom arbetstillståndkrävas. Den som har fått anställningstillstånd eller är undantagen frånskyldighet att ha sådant tillstånd bör dock undantas från skyldighet att haarbetstillstånd. Bestämmelse härom får tas in i UtiK. I samband härmed bör somutredningen har föreslagit nuvarande bestämmelse i 43 § 1 b) UtlK upphävas. Genomde nu angivna undantagen från skyldighet alt ha arbetstUlstånd kan den somunder pågående fartygsanställning eller rederianställning åtnjutit semester,vederlagsledighet eller sjukledighet återinträda i tjänst även när fartygetbefinner sig här i landet. Beträffandegränsdragningen mellan anställningstillstånd och arbetslillstånd vill jag, ianslutning till vad jag har sagt om all anstäUningstillstånd som regelinte bör beviljas utlänning som befinner sig här i landet, anföra följande. Utiändsksjöman som vill bosätta sig här i landet skall liksom annan utiänning i principha arbetstillstånd även om han fortsätter inom sjömansyrket. AnställningstiUståndbör däremot kunna komma i fråga för utländsk som inte önskar få enfastare anknytning lUl . Sålunda bör t. ex. för sådan , om han haranställningstiUstånd men anställningen upphör i svensk hamn, anslällningstillståndkunna komma i fråga om han vill här la anställning på svenskt fartyg destinerattUl utländsk hamn. ArbetstUlstånd bör alltså vägras i sådana fall. Detsamma börgälla t. ex. om sjömannen vid inresan var anställd på utiändskt fartyg. Ansökan omanställningstillstånd bör göras hos sjömansförmedling som AMS bestämmer ellerhos svensk utlandsmyndighet som av ministern för utrikes ärendena bemyndigasta emot ansökan. Innan tillståndsärende avgörs skall berörda organisationerför redarna och de ombords-anställda beredas tillfälle all yttra sig.Sjömansförmedling och svensk utiandsmyndighet som har utsetts till beslutsmyndighelfår besluta i ärenden där organisationerna tillstyrkt. I övriga fall beslutarAMS. skall beakta aUa omständigheter som kommer fram ochhar betydelse i ärendena. Vad som anförs från de ombordanställdas organisationerskall vägas samman med beslutsunderlaget i övrigt. Del ligger i sakens naturatt vad partsorganisationerna anför får tiUmälas särskUd vikt vid prövningen. Har fartyg helt ellerdelvis lejts ul tiU utlandet genom avtal om uthyrning antingen av helafartygsdriften på bare boat basis eller av del av fartygets drift, bör Kungl.Maj:t eller myndighet som Kungl. Maj:l bestämmer kunna medge alt bestämmelsernaom anstäUningstUlstånd inte skall gälla i fråga om anstäUning på sådant fartygeller sådan del av fartyg. Sådan dispens bör ges om särskilda skäl föreligger.Den Prop,1974: 31 49 bör begränsas till . Bestämmelser om dispens av nuangivet slag överensstämmer med dem som återfinns i 59 § sjömanslagen. Ett skälför dispens kan vara att dispens har getts enligl nyssnämnda lagrum. Vidprövning av en dispensansökan bör kunna beaktas alt sådan fartygsdrift medutländska arbetstagare som här avses har pågått innanbestämmelserna om anställningstiUstånd infördes. Dispens bör även kunna komma ifråga när det gäller lokall betingad trafik och att del därför är naturligt attarbetskraften hämtas från närliggande trakt och inte från en avlägsen cenlralhamneller från . för tillämpningen av bestämmelserna får meddelas av AMS eftersamråd med myndigheter som berörs av tillståndsregleringen, främstutrikesdepartementet, och , samt med redarnas och de ombordanstäUdasorganisationer. En riktiinje för tillämpningen bör vara att bestämmelsernaskall tillämpas så att effektiviteten inom sjöfartsnäringen inle äventyras.Del är således angeläget att fartyg inte tvingas bli liggande i väntan påbeslut om anställningstillstånd. I fråga om riktlinjer i övrigt förtillståndsprövningen bör i huvudsak galla vad utredningen har förordat. Sålundabör först undersökas vilken nordisk och etablerad utomnordisk arbetskraft somfinns anmäld vid sjömansförmedlingarna i och hos sjömansförmedlarna icentralhamnarna. Även tiUgången på nyssnämnd arbetskraft i mönslringshamnen börbeaktas. I första hand bör situationen på arbetsmarknaden för sjömän varaavgörande för frågan om anslällningstillstånd skaU ges. Givelvis bör ävenpraktiska hänsyn las vid prövningen av tillståndsärendena, såsom avståndetmellan mönstringshamnen och den plats dar nordisk eUer etablerade utomnordiskaarbetssökande befinner sig m. m. Någol krav på att sjömannen skaU ha kunskaperi svenska eller engelska bör inle uppställas. I del följande (4.2) förordas istället att utländska sjömän på svenska fartyg i utrikes fart skall omfattasav lagen (1972: 650) om rätt lUl ledighet och lön vid deltagande isvenskundervisning för invandrare. I enlighet med utredningsförslaget bör möjlighet finnasför svensk utiandsmyndighet, som därtiU bemyndigats av ministern för utrikesärendena, att befria utomnordisk från skyldighet att haanställnings-tillstånd, om särskilda skäl föreligger. Befrielse får lämnas förhögst eller, om fartyget inte kommer tUl lastnings- ellerlossningshamn , tUl nästa hamn. Som vUlkor för befrielse skallgälla alt arbetsgivaren utfäst sig att, om arbetstagaren inte väljer att stannai avmönstringshamnen, bekosta sjömannens återresa tiU påmönstringshamnen eUer,om så önskar, resa tiU närmare belägen hamn, när gUtighetstiden förbefrielsen utgått ulan att tillståndsfrågan har lösts. Visar det sig att fråganom anstäUningstUlstånd inte hinner lösas innan fartyget skall avgå, börbefrielse kunna meddelas för tiden intill dess tillslåndsärendel haravgjorts e. d. Prop, 1974: 31 50 arbetsgivar-och redarorganisationernas förslag om rätt för befälhavare att, när besked frånbeslutsmyndighel om befrielse från tillståndsskyldighet inle hinner nåfartyget före dess avgång, anställa utlänning som inte har föreskrivet tUlståndvill jag anföra följande. Någon rätt för befälhavare att låta utiänning tUlträdabefattning ombord i sådana faU bör inte skrivas in i kungörelsen. I stäUet börsom har sagts befrielse från tillståndsskyldighet sökas innan fartygetavgår. I brådskande fall bör sådan befrielse kunna ges i efterhand om särskUdaskäl föreligger. En förutsättning härför bör i princip vara att vakansen haranmälts till beslutsmyndigheten när den har uppkommit. Om t. ex.vakans uppkommer nar ett fartyg befinner sig i eller i närheten av sinlastnings- eller lossningshamn och där inte finns svensk utiandsmyndigheteller sådan myndighet inte kan nås innan fartyget avgår saml minimibemanningsföreskrifternainte kan uppfyllas om inte tillgänglig kvalificerad utomnordisk sjömananställs i denna hamn, bör befrielse från tUIståndsskyldighet kunna ges även iefterhand. Genomförsde ändringar i UtiL som jag har förordat i det föregående, avser jag attföreslå Kungl. Maj:t att låta också de av mig förordade bestämmelserna omanställningstillstånd träda i kraft . I enlighet med vadutredningen har föreslagit bör de nya bestämmelserna dock inte tillämpasbeträffande anställning som utiänning har på svenskt fartyg eller hos svensktrederi när bestämmelserna träder i kraft. Utredningenanser att lagstiftningen, om den genomförs, inte medför sådana ålägganden förberörda myndigheter som påkallar personalförstärkningar eller ökadmedelstilldelning för andra av förslaget föranledda arbetsuppgifter. Undantaghärifrån gäller den sjömansförmedling som skall svara för olika löpandeuppdrag i samband med tillståndsgivningen och för registrering. AMS har anförtatt handläggningen av frågor om anställningstillstånd kommer att medföra en väsentligutökning av arbetsuppgifterna vid främst sjömansförmedlingen i .