prop · FX03169 · 1974-12-31 00:00:00 — En olägenhet med gällandebestämmelser är enligt utredningeu att en skattskyldig kan förlänga en fruktiösdiskussion om tillämpningen av MF genom att inte begära slutligt beslut. Detskulle därför vara av värde om länsstyrelserna gavs möjlighet att meddela slutiigtbeslut på eget initiativ när särskilda skäl föreligger. Sådana skäl bör kunnaanses föreligga om åberopade omständigheter vid begäran av nytt preliminärtbeslut inte föranleder ändring av tidigare meddelat beslut eller leder tillmindre långtgående ändring än den skattskyldige begärt. Vidare börlänsstyrelsen kunna meddela slutiigt beslut i stället för nytt preliminärtbeslut, om beslutet inte innebär helt bifall till den skattskyldiges yrkandeoch det meddelas i anslutning till den tidpunkt då treårstiden för meddelandeav preliminärt beslut löper ut. Härigenom kan, påpekar utredningen, visstidsvinst uppnås till fördel för den skattskyldige, I detta sammanhang berörutredningen vissa andra frågor med anknytning till här behandlatbeslutsförfarande. Vid åtal för skattebrott har det förekommit, påpekarutredningen, att skattskyldig till sitt försvar åberopat, att han trott attavgiven deklaration varit endast preliminär och att han avsett att senarelämna rättad deklaration. Föratt någon skall fällas till ansvar för skattebedrägeri enligt skattebrottslagen(1971: 69) krävs att han uppsåtiigen lämnat oriktig uppgift i haridlirig till ledriirigför myndighets beslut i fråga om skatt eller avgift och att skatt eller avgiftpå grund av den felaktiga uppgiften påförts med för lågt belopp ellertillgodoräknats med för högt belopp. Enligt utredningens mening förtjänar ettpåstående att deklaration för mervärdeskatt är preliminär inget avseende. Denavgivna deklarationen ligger till grund för ett beslut om fastställelse avskatt, Mervärdcskattedeklara-tioner är slutliga och någon avräkning vidutgången av t, ex, ett kalenderår förekommer inte, Utrednirigen finner ingenanledning att göra några ändringar i MF i detta avseende. Utredningenuppmärksammar vidare att viss tvekan har rått i fråga om möjligheterna attutnyttja en mervärdeskattefordran som grund för att få en skattskyldig försatti koukurs när skatten fastställts genom preliminärt beslut. Utredningen finnerdenna tveksamhet svårförståelig, I MF finris särskilda bestämmelser om hurskatt fastställs och när skatt skall betalas, I princip skall skatt betalasäven om beskattningsmyndigheten och den skattskyldige har olika uppfattning omt, ex, skattens storlek och oavsett om fastställdsebeslutet är preliminärteller slutligt. Anstånd med betalningen kan dock ges i vissa fall. Betalasinte skatt i sin helhet senast på förfallodagen kan den enligt 48 § MFindrivas. Det är därför enligt utredningens uppfattning klart att statsverketsanspråk på mervärdeskatt grandas på en klar och förfallen fordran även omskatteri fastställts genom preliminärt beslut. Utredningen har övervägt en ändringi MF i förtydligande syfte men inte funnit detta erforderligt. I MFfinns direkt eller genom hänvisning till annan författning bestämmelser ombesvär över slutligt beslut om fastställelse av skatt. Däremot finns med visst undantag inga särskilda bestämmelser om besvär över länsstyrelsesbeslut av annat slag. Detta innebär, att besvärsbestämmelsen i 18 § andrastycket allmänna verksstadgan (1965: 600) blir tillämplig. Talan motlänsstyrelses beslut förs alltså genom besvär hos Kungl. Maj:t (ifinansdepartementet). Besvären skall ha kommit in från den dagklaganden fått del av överklagade beslutet. I ett fall föreliggerbesvärsförbud, nämligen när det gäller beslut om utsättande av vite (69 § MF),Besvär över av länsskatterätt utdömt vite förs hos kammarrätt enhgt 51 § MF jcdmed 69 § MF, 124 § första stycket taxeringslagen (1956: 623) och 33 § förvaltningsprocessiagen(1971: 291). Mot beslut i fråga om befrielse från restavgift förs talan hoskammarrätt (RA 1970 ref, 40 II), Debeslut av närmast administrativ natur som kan meddela enligt MFgäller skattskyldighetredan innan sådan föreligger enligt allmänna regler (2 § 4 st,), förordnandeav en delägare i enkelt bolag m, m, som ensam skattskyldig (3 § 1 st,), redovisningsmetod(4 § 2 st,), gemensamredovisning för flera verksamheter (5 § 1 st,), redovisningsskyldighet(6 § 1 st,), redovisningsskyldighettrots att skattepliktig omsättning understiger . (6 § 2 st,), registrering(19 §), redovisningsperiod(22 § 2 st,), skatterevision(28 § 2 st,), tidför betalning av skatt (43 § 1 st,), uppdelningav betalning av skatt (43 § 2 st,), anståndmed betalning av skatt (45 § 1 st, och 46 §), restavgiftoch befrielse från restavgift (47 § 1 st, och 3 st,), återbetalningav skatt (49 § 2 st,), utsättandeav vite (69 §), anståndmed att lämna deklaration enligt kungörelsen (1970: 150) om anstånd med attlämna deklaration för mervärdeskatt. Avde nu nämnda besluten är det endast beslut om utsättande av vite som inte fåröverklagas, ÄveriRSV får meddela beslut om skatterevisiou erihgt 20 § andra stycket MF, Gällandebesvärsbestämmelser i innebär, framhåller utredningen, att Kungl, Maj:t haratt pröva besvär över beslut som är av rent administrativ natur eller som ärav sådan natur men dessutom förutsätter en bedömning av materiellaförhållanden. Exempel på beslut av det förra slaget är beslut som avserredovisningsperiodens längd och olika anståndsbeslut och exempel på beslut avdet senare slaget är beslut om redovisningsskyldighet. Detta är enligtutredningen inte någon lämplig ordning. Beslutom skattskyldighet enligt 2 § fjärde stycket MF eller redovisningsskyldighetenligt 6 § MF kan innebära att skattskyldighet eller redovisningsskyldighetantingen skall föreligga eller inte skall föreligga, I det förra fallet har densom anses skattskyldig att lämna deklaration för mervärdeskatt. Han kan därvidframställa yrkande om att inte anses som skattskyldig eller redovisningsskyldig.Sådant yrkande bör prövas Har han däremot inte ansetts skattskyldig eller redovisningsskyldigär han inte skyldig att lämna deklaration. Han kan alltså inte den vägen få fråganom skattskyldigheten eller redovisningsskyldig-heteri prövad i skattedomstol. Utredriirigenanser att även sistnämnda beslut bör få prövas av skattedomstol och föreslåratt bestämmelser härom tas in i 51 § första stycket MF varigenom förvaltningsprocessla-gensbestämmelser om bl, a. besvärstid automatiskt blir tillämpliga. Utredningenpåpekar att särskilt beslut i fråga om skattskyldighet och redovisningsskyldighettorde bli aktuella endast när sådan skyldighet inte ansetts föreligga, Imotsatt fall synes oftast ett beslut om fastställelse av skatt böra meddelas.Utredningen tillägger att antalet besvärsärenden av detta slag varit litet. Övrigahär aktuella beslut är av mera renodlad administrativ karaktär och därmed avsådan art att det inte bör ankomma på skattedomstolarna att pröva besvärdäröver. Enligt utredningens mening ligger det närmast till hands att föra överbesvärsprövningen till RSV, Med hänsyn till den administrativa ochförhållandevis enkla naturen av nu avsedda besvärsärenden, hyser inteutredningen några betänkligheter mot en sådan lösning, RSV torde vara lika välskickat att pröva ärenden av detta slag som skattedomstolarna. Det finnsdessutom anledning att räkna med väsentligt kortare handläggningstid i RSV än iskattedomstolarna. Mot RSV:sbeslut bör talan inte få föras. En genomgång av Kungl, Maj:ts beslut på besväröver beslut om anstånd av olika slag, redovisningsperiod och redovisnirigsmetodvisar att besvären med något enstaka undantag lämnats utan bifall eller utanåtgärd. Med hänsyn härtill och till RSV:s lämplighet för uppgiften kan någonrisk för rättsförlust knappast anses föreligga om besvärsärenden av nu avsettslag förs över till RSV, Utredningen föreslår att bestämmelser härom tas in iett nytt tredje stycke i 51 § MF, Ifråga om beslut om registrering enligt 19 § MF kan, framhåller utredningen, iprincip samma synpunkter anföras som i fråga om beslut om skattskyldighet ochredovisningsskyldighet. Bakom ett beslut om registrering ligger en bedömuing frårilänsstyrelsens sida av frågan om skattskyldighet eller redovisningsskyldighet.Beslutet om registrering medför dock i princip ingen särskild rättsverkan.Skyldighet att redovisa och betala skatt är enligt 22 och 42 §§ MF beroende avom redovisningsskyldighet föreligger eller ej. Registreringen framstår därförnärmast som en kameral åtgärd avsedd att inordna den skattskyldige under ettsärskilt praktiskt förfarande för utsändande av deklarationsblanketter,påminnelser, inbetalning av s;katt m, m. Någon anledning att tillåta talan motbeslut om registrering föreHgger därför inte. Det är i stället denbakomliggande bedömningen från sida om skattskyldigheten ochredovisningsskyldigheten som kan vara föremål för be- Prop;1974:169 25 svärstalan.Utredningen föreslår därför att talan inte skall få föras mot beslut omregistrering. Nugällande bestämmelser innebär att något förbud inte finns mot att föra talanmot beslut om skatterevision enligt 28 § andra stycket MF, Sådant beslutmeddelas nämligen av länsstyrelse medan motsvarande beslut enligttaxeringsförordningen meddelas av skattechef (57 § första stycket TF). Det ärenligt utredningen klart att talan inte bör få föras mot beslut omskatterevision. För att någon tvekan inte skall råda härom föreslår utredningenatt en bestämmelse av nämnda innebörd tas in i 51 § MF, Riksarkivethar i skrivelse till tagit upp frågan om bevarande avmervärdeskattedeklarationerna för tiden 19691971, Framställningen grandar sigpå en promemoria som upprättats inom . Över promemorian har efterremiss fråri yttrande avgetts av RSV, vissa länsstyrelser,, , statskontoret och deekonomisk-historiska institutionerna vid , Lunds och . Riksarkivethar i sin skrivelse föreslagit att mervärdeskattedeklaratio-nerna för åren19691971 t, v, undantas från utgallring och att ändringar bör övervägas i 25§ MF om tidpurikten för utgallring av deklarationer m, fl, handlingar och i 24§ MF om den tid under vilkeu underlag för deklaratioricr skall bevaras. Remissinstansernahar allmänt tillstyrkt förslagen, I några fall har pekats på bestämmelsen i 13§ taxeringskungördsen (1957: 513) om skyldighet att bevara deklarationer ochgranskningspromemorior för vissa juridiska personer. Flertaletremissinstanser ansluter sig till utredningens uppfattning att reduceringsreglernabör bibehållas. Om bestämmelserna skall ändras måste tillses att boeridekostnadernainte fördyras och att konkurrenssnedvridningen inte ökar, I några fall uttalasatt frågan om reglernas utformning och bibehållande bör utredas ytterligare. Andra remissinstanseranser att bl, a, praktiska skäl talar för att reduceringsreglerna slopas ochatt möjligheten att använda ett kompensationssystem närmare prövas. Manframhåller att det kompensationssystem som tillämpas i fråga ombostadsbyggandet kan ge information av värde för ett permanent system.Uttalanden av denna innebörd görs av , länsstyrelserna i , ,, , , , och länsamt av SHIO och . i länifrågasätter om inte reduceringsreglerna kunde slopas och skattesatsensamtidigt sänkas så att konsumenternas totala mervärdeskattekostnad bliroförändrad. förordar att ett system med reduceradskatt på byggnadsmaterial m, m, och ingen beskattning av tjänst på fastighetprövas ytterligare. uttalar att vissa gränsdragnings-och konkurrensproblem skulle undvikas, om tjänsteprestationer på fastighet ochtransporter i samband med byggnads- och anläggningsentreprenader undantogs frånskatt. I övrigt har utredningens förkastande av olika alternativ tihreduceringsreglerna godtagits eller lämnats utau eririran av remissiristariserna. Utredningens förslag till ändring av bestämm.elserna ifråga om försäljning av vara i förenirig med varans inmontering i fastighetanses allmänt av de remissinstanser som uppmärksammat frågan inte innebärasådana förbättringar i tillämpningshänseende som motiverar ändring avnuvarande bestämmelser. Bl, a, påpekas, att förslaget förutsätter engränsdragning mellan å ena sidan ny-, till- eller ombyggnad av fastighet och åandra sidan reparatiou och underhåll av fastighet, vilket visat sig vara ettsvårbemästrat problem, I detta sammanhang efterlyser några länsstyrelser endefinition i MF av begreppet entreprenad, hävdar att 60-procentsregelnmissgynnar detaljhandeln med matt- och väggbeklädnadsmaterid i förhållandetill företag som också utför inläggnmg eller uppsättning. Förbundet biträderdärför utredningens förslag att reducerad skatt inte skall utgå vid reparationeller underhåll i vissa fall. i förordar, att reduceradskatt skall utgå på hushållskapitalvaror även vid tillhandahållande i sambandmed reparation eller underhåll av fastighet. i länföreslår, att 60-procentsregeln skall gälla vid leverans av sådana varor iförening med inmontering av varan, om varuvärdet inte överstiger av totalavederlaget. Länsstyrelserna i och föreslår atthushållskapitalvaror skall beläggas med full skatt i alla andra fall än när deingår i entreprenad. i framför liknandesynpunkter, medan KF ifrågasätter om inte full skatt alltid borde utgå påfärdigställda utrustningsdetaljer till fast egendom. I anslutning tillbehandlingen av denna fråga framförs vissa önskemål om förtydliganden avbestämmelserna i , Utredningens förslag beträffande monteringsfärdiga hustillstyrks helt eller med viss modifiering av generaltullstyrelsen, rättsnämnden,flertalet länsstyrelser, KF, handelskammare. byggnadsentreprenörföreningen, och . i anser att reducerad skattbör utgå endast då fråga är om ett bestämt hus. Detta bör anses vara fallet omleveransen också omfattar ritningar m, m, som behövs för husets uppförande.Länsstyrelsen i län föreslår att för reducerad skatt skall krävas attäven kostnaden för husets uppförande skall ingå i vederlaget. Länsstyrelsernai , och förordar att oreducerad skatt skallutgå på leverans av monteringsfärdigt hus. i länföreslår samma ändririg och framhåller att följden därav sannolikt skulle bliatt husfabrikanterna själva kommer att utföra monteringen eller att företag somnu utför denna kommer att köpa byggsatserna och i så fall uppkommer ingenkostnadsfördyring eller konkurrenssnedvridning, RSV framhåller att en av regeringsrätten den 3 september1974 meddelad dom kan antas leda till en restriktivare tolkning av begreppet monteringsfärdigthus. Det finns enligt verket anledning att ytterligare undersöka frågan ombeskattningsvärdets bestämmande vid omsättning av sådana hus och i sambanddärmed även frågan om ett slopande av den reducerade beskattningen. Även LRF, handelskainrarnai och , SHIO samt anser att frågan om beskattningen av monteringsfärdiga husutreds ytterhgare. Utredningens förslag avstyrks av , kammarrätteni och . Förbundet liksom LRF uttalar isammanhanget att konstaterade kontrollsvårigheter inte får tas till intäkt fören skärpning av beskattningen, vilket utredningens förslag innebär. Andrainstanser framhåller att en skärpuing av bestämmelserna kan föranledaproduktionsomställningar hos husfabri-kariterna och att ett genomförande avförslaget därför bör anstå, förslagsvis till , Hänsyn börockså tas till träffade avtal om husleveranser. Beträffande förslagets utformning anser ett flertalremissinstanser att uttrycket "i betydande omfattning" är oklart.Svenska byggnadsentreprenörföreningen föreslår därför, att det skall anges attviss del av vederlaget, förslagsvis , skall belöpa på arbete som föreleveransen utförts på materialet, för att monteringsfärdigt hus skall ansesföreligga. , rättsnämnden samt länsstyrelserna i ,, och framhåller att vissatimmerstugor bearbetas i väsentiig utsträckning före leveransen men delarnalevereras inte sammanfogade. Vidare påpekas att förslaget till skillnad mot vadnu gäller inte omfattar hus som levereras färdigmonterade. GeneraltuUstyrelsen anför att det nuvarande uttrycket"med tillhörande beklädnads- och isoleringsmaterial" vållattolkningsproblem. Fråga har uppkommit om leveransen måste omfatta sådant materialför att reduceringsregeln skall vara tillämplig eller om regeln även omfattar sådant material när det ingår i leveransen. Vidare anserstyrelsen att byggnadssnickerier skall ingå i leveransen för att denna skallanses avse monteringsfärdigt hus. anför, att upphandlirig i vissa fallsker av förtillverkade installationsdelar till byggnad, t, ex, fabrikstillverkadeceller till polishus. Styrelsen ariser att sådana delar, som riu beskattas utanreducering, bör jämställas med monteringsfärdiga hus. Utredningensförslag om skattskyldighet för stat och kommuner för egen anläggningsverksamhetinom ramen för 20-procentsregeln tillstyrks i princip eller med förord för skattskyldighetäven för arbeten inom 60-procentsregelns tillämpningsområde och förarkitekttjänster och motsvarande av RSV, rättsnämnden, åtskilliga länsstyrelser,KF, LRF, handelskammare, SHIO och TCO. En allmän uppfattning är dockatt frågan bör övervägas ytterligare av olika tekniska skäl innan förslagetgenomförs. Därvid har påpekats möjligheten att undvika vissagränsdragningsproblem i fråga om rätten till avdrag för s, k, ingående skattgenom att utvidga skattskyldigheten till att omfatta även sådan anläggniugsverksamhetsom faller iriom ramen för 60-procentsregeln, Förslaget avstyrks emellertid av kammarrätten i ,, statens vägverk, länsstyrelserna i ,, , , , , ,och . samt handelskainrarnai och . Som skäl för avslag anförs bl, a,, att fördelarna ikonkurrenshänseende uppvägs av det betydande arbetet med redovisning ochkontroll av skatten. Möjligheter saknas dessutom att utföra skatterevisionerhos statlig eller myndighet. Vidare påpekas behovet av kompletterandebestämmelser om skattskyldighetens inträde och om vad som skall anses som beskattningsvärdeoch omsättning. Uttalande görs också om att man i första hand bör utformareduceringsreglerna så att de bättre återspeglar förhållandet mellan arbete ochmaterial. anser att förslaget i och för sig bordehälsas med tillfredsställelse som ett steg mot ökad konkurrensneutralitet, menden kommunala internredovisningen, som irite alltid är tillräckligt utvecklad,kan dock vara ett problem. finner visserligen förslagetförtjänstfullt men framhåller att det ofta är andra faktorer än mervärdeskattensom avgör valet mellan anläggningsverksamhet i egen regi eller genom upphandling.Enligt förbundet skulle en väsentligt bättre konkurrensneutralitet uppnås omtransporter avseende anläggningsarbeten hänförs till 20-procentsregeln,Förbundet framhåller också de av andra remissinstanser påtalade tekniskaproblemen och menar därför att om förslaget likväl genomförsskattskyldigheten bör vara frivillig under en försöksperiod.Landstingsförbundet kommer till samma slutsats, medan Svenska kommunalarbetareförbundetförordar förslaget övergångsvis för att därefter avlösas med s, k, tekniskskattskyldighet för kommunerna, dvs, rätt till återbetalning av ingåendemervärdeskatt utan skyldighet att redovisa utgående skatt. Länsstyrelsernai och föreslår att det i MF införs bestämmelser somgör det möjligt att förordna om skattskyldighet för verksamhet ilikhet med vad som redan gäller i fråga om statiig verksamhet. Utredningensförslag beträffande en utvidgning av 2 0-p r o-centsregelns tillämpningsområdehar allmänt godtagits, I några fall framförs längre gående förslag ochönskemål om vissa förtydliganden, KF och anser detsålunda materiellt motiverat, att 20-procentsregeln görs tillämplig påanläggande av gårdsplaner, idrottsplatser, fotbollsplaner, lekplatser,skolgårdar och liknande. anför liknandeuppfattning, medan i särskilt framhåller att 20-procentsregelnbör gälla i fråga om skolgårdar. i anser att regelnbor omfatta även torg och vägar inom grönområden. Länsstyrelserna i Västernorrlandsoch återigen anser, att med parkeringsplats i dettasammanhang bör avses endast permanenta platser och inte skolgårdar somtillfälligt används för parkering. Ett förtydligande av regelns tillämpning,bl, a, i fråga om tillfälliga parkeringsplatser, efterlyses i några yttranden. anser att bärande skäl föreligger för att måleri- och tapetseririgsarbetenskall omfattas av 20-procentsregeln, Till stöd för sådan ändring uppgerriksförbundet, att den ingående mervärdeskatten på måleriarbeten vidhusbyggnad svarar mot av totala värdet och om även tapetsering ingår.Även och ifrågasätter om inte 20-procentsregelnbör tillämpas pä dessa arbeten. Utrednmgensförslag att bygga fastighetsbegreppet i MF direkt på det i jordabalkendefinierade fastighetsbegreppet godtas allmänt av remissinstanserna, liksom deavvikelser från sistnämnda fastighetsbegrepp som föreslås i fråga om byggnad påannans mark och s, k, industritillbehör. Rättsnämndenanför att viss sådan egendom, som ansetts som s. k. fast maskin,enligt de nya bestämmelserna i jordabalken kommer att anses sombyggnadstillbehör. En utbrytning av endast industritillbehören frånfastighetsbegreppet löser inte de problem som gäller inred- ningoch utrastnmg i t. ex. skolor, sjukhus eller andra enligt KL skattefriafastigheter. Nämnden föreslår därför att det i 7 § MF anges, att maskin, annanutrustning eller särskild inredning som tillförts byggnad eller del avbyggnad, som är inrättad för annat än bostadsändamål och som har anskaffats föratt direkt nyttjas i särskild verksamhet på fastigheten skall räknas som vara.I enlighet härmed bör t. ex. utrustningar för större köks- och sanitetsanläggningarför skolor, sjukhus, hotell, restauranger, större kontor eller fabriker ansessom vara. Som fastighet bör, menar rättsnämnden, räknas sådan särskildutrustning för vatten, avlopp, sanitet, värme, dektridtet m. m. av det slagvarmed byggnad för bostadsändamål normalt förses om utrustningen enligt 2 kap.2 § jordabalken hör till byggnad. RSV, flertalet länsstyrelser och LRFredovisar i stort sett samma uppfattning. och anför attindustritillbehör och vad som närmast motsvarar sådana tillbehör i skolor,sjukhus och liknande byggnader bör anses som fast egendom, vilket skulleinnebära en ekonomisk fördel i förhållande till vad som gäller. Även , och Skåneshandelskammare har likuaride uppfatt-riirig beträffande skolor, sjukhus m, m. Rättsnämndenoch länsstyrelserna i , , , samt framhåller att anvisningama till 7 § MF iförtydligande syfte bör kompletteras med en bestämmelse som innebär att fastinredning eller annat som byggnad försetts med skall anses höra till byggnad omså skulle ha varit fallet om det tillförts fastigheten av dess ägare. Rättsnämndenanför att särskild föreskrift om att olika slags ledningar och tillledningarna hörande byggnader m, m, skall betraktas som fastighet torde behövasendast om ledriirigarna utau servitutsrätt går på annans mark och föreslår attbestämmelsen i anvisningarna till 7 § utformas i enlighet härmed, ifrågasätter om inte en betydligt enklare gränsdragning skulleuppnås om alla yttre ledningar betraktades som fast egendom. Utredningensförslag i fråga orn beslut om fastställelse av skatt godtas eller lämnas utanerinran av så gott som alla remissinstanser, RSV och flertalet länsstyrelseruttalar sig för en ändring beträffande den tidsfrist om en månad som gäller förbegäran om sluthgt beslut. Förslag framförs om att tiden bör förlängas tilltvå eller , att tidskravet tas bort och att slutligt beslut skallmeddelas om särskilda skäl föreligger även om tidsfristen gått ut. i avstyrker utredningensförslag om rätt för att på eget initiativ meddela sluthgt beslut.En sådan möjlighet anses medföra nackdelar för den skattskyldige. Länsstyrelserna i , ochNorrbottens län förordar att ordet "preliminärt" för att förebygga missförståndom beslutets iriricbörd utmönstras ur MF. Besvär över vissa beslut enligt MF Remissinstansema har allmänt godtagit eller lämnat utanerinran utredningens förslag beträffande besvär över vissa beslut enligt MF.Kammarrätten i uttalar, att talan mot beslut angåendeutdömande av vite eller befrielse från restavgift bör föras hos länsskatterätti stället för hos kammarrätt.