prop · FX03128 · 1974-12-31 00:00:00 — Som allraänna krav på en förvaringsbank börgälla att den har tUlgång till väl kvalificerad personal raed erfarenhet avtörraögenhetsförvaltaing. Utredningen föreslår därför att till förvaringsbankbör få utses endast sådan kreditinrättning som står under bankinspektionenstillsyn och har nolariatavdelning. Om det finns särskilda skäl, bör även annatföretag sora står under inspektionens tillsyn kunna utses lUl förvaringsbankefter raedgivande av Kungl. En förvaringsbanks uppgifter är enligt utredningenatt uppbära alla medel som ingår i en aktiefond och att ombesörja alla utbetalningarur fonden. De medel som inbetalas tUl fonden skall uppbäras direkt av förvaringsbankenoch får inte omhändertas av fondbolaget. Medlen skall sättas in på särskildbankräkning. Värdepapper som ingår i fonden skall vara nedsatta i öppet förvarhos banken. Förfoganderätten över fondegendomen tUlkomraer eraellertid somfömt nämnts fondbolaget. För att så långt som möjligt säkerställa attfondmedlen används på etl riktigt sätt föreslår utredningen attförvaringsbanken får betala ut medel som ingår i aktiefond endast närfondbolagets beslut om utbetalning avser sådant ändaraål som bolaget enligtlagen har rätt att besluta om. Den kontrollerande funktion sora skall åvUaförvaringsbanken måste enligt ulredningen helt ligga på det formella planet ochinnefattar alltså inte någon lämplighetsprövning i fråga om fondbolagetsbeslut. Utredningens förslag beträffande förvaringsbank ochdess uppgifter har tillstyrkts eller lämnats utan erinran av praktiskt tagetalla remissinstanserna. För egen del vUl jag anföra följande. Ett väsentligtsyfte med en lagstiftning om aktiefonder är att skapa tillfredsställandegarantier för att den egendom som ingår i aktiefond alltid hålls avskild frändet förvaltande bolagets tillgångar och i övrigt förvaras på ett för fondandelsägamabetryggande sätt. Bestämmelser i dessa hänseenden är nödvändiga för att hindraeller försvåra att fondbolaget obehörigen förfogar över fondegendomen ellervidtar dispositioner som strider mot fondandelsägarnas intressen. Enligt rainmening tillgodoser de av utredningen föreslagna reglerna i stort sett de kravsom måste stäUas, Reglerna överensstämmer också med de av antagnariktlinjerna. I rekommendation anges, att en aktiefonds tillgångar ochbevis om tillgångar skall fön. 'aras på sätt som tillsynsmyndigheten finnergodtagbart. Jag förordar med hänsyn tUl det anförda att lagen, såvitt avserförvaringsbank och dess uppgifter, utformas i huvudsak enligt utredningensförslag. I fråga om vilka företag som kan utses tillförvaringsbank vill jag anföra följande. Jag har framhållit attfondegendomen skall förvaras på ett betryggande sätt och åtskild från detförvaltande bolagets tillgångar, TUl förvaringsbank får enligt utredningensförslag utses kreditinrättning, som står under bankinspektionens tiUsyn ochhar nolariatavdelning, och dessutom annat företag som står under inspektionenstillsyn, om Kungl. Maj:t medger det på grund av särsldlda skäl. Undantagsregelntorde närmast avse fondkommissionär enligt lagen om fondkommissionsrörelse ochfondbörsverksamhet. Enligt min mening innebär emellerlid den föreslagnadispensbestämmelsen att förutsättningarna för en effektiv kontroU överförvaringen av fondegendomen minskar. Något angeläget behov av att anlitaannat företag än bankinslitut, dvs. affärsbank,sparbank eller kreditkassa inora jordbrukskasserörelsen, lorde knappastföreligga. En förvaringsbanks uppgifter är norraalt av den omfattningen ochkaraktären att del synes mest ändamålsenligt från såväl andelsägarnas sorafondbolagets synpunkt att uppdraget att förvara fondegendomen anförtros endastbankinstitut. Jag förordar därför att till förvaringsbank får utses endastbankinslitut. Detta bör vara svenskt, dvs. vara bildat enligt svensk lag. Somnågra remissinstanser påpekat kan det finnas praktiskt behov av att för en fondutse flera förvaringsbanker. Om särskilda skäl föreligger, bör bankinspektionendärför kunna medge att flera förvaringsbanker utses för sararaa fond. Frågan om det behövs något formellt krav på attförvaringsbank alltid skall ha nolariatavdelning behandlas ispecialmotiveringen till 26 §. Till vissa andra frågor, bl. a. möjligheten attförvara värdepapper i utländskt förvaringsinstitut, återkommer jag också ispeciahnotiveringen. 5.4.10Fondandel och fondandelsbevis m. m. Den som investerar pengar i en aktiefond skallerhålla rätt lill andel i fondens beräknade värde. Andelensvärde är beroende av fondens storlek och antaletfondandelar. Delta antal kan växla ständigt vid den öppna fondtyp som jagförordat. Som utredningen framhållit kan ett sådant förhållande med ständigaändringar i fondandelsvärdet inte möta betänkligheter under förutsättning attvarje andel i en aktiefond alltid har samma värde som alla andra andelar isamma fond. Jag förordar därför att det i lagen föreskrivs alt alla andelar ien aktiefond skall vara lika stora och medföra lika rält till den egendom somingår i fonden. I fråga ora beräkningen av fondandels värde bör,sora utredningen föreslagit, i lagen anges att värdet av en fondandel äraktiefondens värde delat med antalet utelöpande fondandelar. FondtUlgångarnabestår av värdepapper och medel som tiUförs fonden samt avkastning av sådanegendom. Fondens värde erhålls sedan de skulder sora belöper på fondenavdragits från fondtUlgångarna. Värderingen av de värdepapper som ingår ifonden bör ske med ledning av det för varje värdepapper gällandemarknadsvärdet. Det bör åligga fondbolaget att fortlöpande beräknafondandelsvärdet. Jag förordar vidare att i lagen anges att, i den män det ärtillåtet enligt fondbestämmelserna, vissa tUlägg tUl fondandelsvär-del fårgöras vid försäljning av fondandel och vissa avdrag från fondandelsvärdet fårske vid inlösen av fondandel. De nu angivna frågorna behandlas närmare ispecialmötiveringen. Den som insatt medel i en aktiefond skall, som nyssnämnts, erhålla rätt till andel i fondens värde. Till bevis härom skall enligtutredningens förslag utfärdas ett s. k. fondandelsbevis. Utredningen hardiskuterat olika uppfattningar i fråga om den rättsliga karaktären av ettsådant bevis. Resultatet av utredningens diskussion kan sammanfattas så att fondandelsbevisenär att betrakta som ett slags värdepapper men att de inte helt kan inordnas inågon nu befintUg kategori av värdepapper. Utredningen vUl därför närmastbetrakta fondandelsbevisen som värdepapper av speciell art ("suigeneris"). Den rätt de medför får sitt innehåll genom den föreslagna lagenoch de för varje fond gällande fondbestämmelserna. 1 fråga ora fondandelsbevisens förra harutredningen funnit att andelsbevis ställda till viss raan inte lärapar sig förden allmänna omsättning för vilken de närmast är avsedda. Utredningen föreslårdärför att fondandelsbevis skall vara ställda tUl innehavaren eUer tUl viss maneller order. Enligt utredningen skall de regler som gäller för löpande skuldebrevi så stor utsträckning sora möjligt göras tUlämpliga på fondandelsbevis. a. reglerna i skuldebrevslagen om legitimation och s. k.godtrosförvärv. Remissinstanserna har i aUraänhet godtagitutredningens förslag om fondandelsbevisens förra och innehåll. Någon instanshar emellertid funnit det vara mindre lärapligt att andelsbevis kan ställaslUl innehavaren bl. a. därför atl fondbolaget därigenora avhänder sigraöj-ligheten att få uppgift om andelsägarens namn. Flera remissinstanser, bl. a.bankinspektionen, bankföreningen och fondhandlareförenuigen, har framhållit attdet inte bör vara obligatoriskt att utfärda fondandelsbevis och alt möjlighetbör öppnas att förvalla delägarskap i värdepappersfonder på samraa sätt somgäller enligt lagen (1970: 596) ora förenklad aktiehantering. En anpassningtUl denna lag bör enligt dessa instanser kunna medförarationaliseringsvinster. För egen del vUl jag anföra följande. I enlighetmed den principiella lösning som jag förordat bör fonden anses som enförmögenhetsmassa, vilken ägs av investerama gemensamt och förvaltas av ettfondbolag för deras räkning. Fondandelsägarnas rält tUl fonden utgör alltså enäganderätt och får därmed de rättsverkningar som i allraänhet följer medäganderätt, i den mån särskilda inskränkningar inte görs genom den föreslagnalagen. Sådan mskränkning gäller i fråga om rätten att förvalta fonden. Enligtmitt förslag tillkoraraer denna befogenhet fondbolaget i stället förfondandelsägama, vUka kan anses ha lämnat uppdraget tiU fondbolaget i syfteatt få en sakkunnig värdepappersföi-valt-ning. I fråga om rösträtt för deaktier som ingår i fonden har jag i det föregående förordat attfondandelsägarrepresentanterna i fondbolagets styrelse får förfoga över dennarätt. Den principieUa synen på investerarnas rätt som en äganderätt bör manhålla i minnet även när det gäUer olika frågor om fondandelsbevis m. ra. Utredningen föreslår att tUl bevis om rätt tillandel i en aktiefond skaU obligatoriskt utges fondandelsbevis. Något altemativtiU detta system, t. ex. ett register över fondandelskmehav, har intebehandlats av utredningen. Däremot har utredningen hänvisat tUlfondbörsutred- ningensbetänkande (SOU 1968: 59) Förenklad aktiehantering och möjligheterna attbetala ut utdelning med ledning av ett register. Om registreringssystemetskulle få en rättslig reglering, borde enligt utredningen även lagstiftaingenora aktiefonder anpassas därefter. I de av rekommenderade riktiinjemaföreskrivs bl. a. att förvaltningsföretaget skaU till varje andelsägare utgeett certifikat ställt tUl innehavaren eUer till viss raan. Vidare föreskrivsatt certifikat sora är utställt tiU viss raan får, beroende på den nationeUalagstiftningen, vara antingen ett bevis på andelsägarens rättigheter eller ettbevis om att andelsägarens rättigheter konstituerats genom inskrivning i ettandelsägarregister. Enligt den i riktlinjer angivna definitionen investeringar av värdepapper säljer institutet sinaandelar tUl allmänheten genora att utge andelsbevis eUer genora att införaandelsägaren i ett register. I värt land utger de flesta aktiefondsföretagenfondandelsbevis som är ställda till innehavaren. Vissa fonder utger intefondandelsbevis eUer utger bevis av annan karaktär. I dessa fall föraktiefondsföretaget ett register över fondandelsinnehavet. Den väsentiigaskillnaden raellan ett systera raed fondandelsbevis som utgör s. k.innehavarpapper och ett registersystem ligger i att fondandelsägarensrättigheter i det första fallet är knutna till innehavet av fondandelsbevismedan de i det andra fallet är knutna tUl införingen i registret. Rätten tillutdelning är i de fall där register förs vanligen beroende av att man är infördi registret. Ett skäl som talar för att man i enlighet raedutredningens förslag bör behålla systemet med fondandelsbevis som obligatorisktutges tiU alla fondandelsförvärvare är att detta system är det f. n. vanligastei värt land och alltså väl bekant för allmänheten. Ett annat skäl är att raångainvesterare i aktiefonder vUl ha ett synligt bevis på sitt förvärv avfondandelar på ungefär samma sätt som om investeringen skett genom köp avaktier. Ett fondandelsbevis betraktas i allraänhet sora ett värdepapper och somen motsvarighet tUl ett aktiebrev. Fondandelsbeviset kan omsättas i pengareller belånas pä samraa sätt som aktier, obligationer eller Uknandevärdepapper. För fondandelsägaren kan det vara av stor betydelse att han på motsvarandesätt som vid aktieirmehav kan sälja sin fondandel snabbt och enkelt genom attöverlåta fondandelsbeviset och att han kan pantsätta beviset. En nackdel raed att utge fondandelsbevis är att ettsådant systera kan medföra en i vissa fall tidsödande och kostnadskrävandehantering på grund av att raan är hänvisad tUl metoder som kräver individuellbehandling och redovisning av varje särskUt dokument. Hanteringen har hittiUsi huvudsak skett på väg. De nackdelar som är förbundna raed denna förraav hantering har för aktiefondernas del hittUls inte ansetts särskUt stora menkan kanske bli mer påtagliga i den mån den får större orafattning. Jag vill idetta sararaanhang peka på att, när 9 1974.1 saml Nr 128 detgäller aktier, de nu antydda nackdelarna och vissa andra brister i dettraditionella systemet raed aktiebrev och aktiebok ansetts så betydande att deföranlett en särskUd reglering genom lagen om förenklad aktiehantering. Ettsyfte med denna lag är att förenkla hanteringen av aktier, bl, a. i fråga omdistribution av utdelning och emissionsbevis. Som ett alternativ till devanliga aktiebreven som är försedda med kuponger kan aktiebolag välja kuponglösaaktiebrev. Rätten tUl utdelning och till deltagande i ny- eller fondemissionknyts inte tUl företeende av utdelningskupong eller aktiebrev utan tillregistrering av aktieinnehavet i aktieboken. Den som en viss dag,avstämningsdagen, är införd i aktieboken anses legitimerad att lyfta utdelningoch ta emot emissionsbevis. De skäl sora raotiverat modernare och rationellarehanteringsmetoder i fråga ora aktier kan enligt rain uppfattning i vissutsträckning anföras också i fråga om fondandelsbevis, särskilt om utdelningförekommer i fonden. Även om hanteringen av aktier och emissionsbevis i sambandmed ny- eller fondemission inle har någon motsvarighet när det gällerfondandelsbevis, finns det enligt min mening ändå anledmng att i enlagstiftning om aktiefonder öppna möjlighet för fondbolag att utnyttja modemdatateknik och andra rationeUa hanteringsmetoder sora kan utvecklas ifraratiden. Ett systera sora bygger på en registrering av fondandelsinnehaveti Ukhet med vad som gäller enligt lagen om förenklad aktiehantering kan varaett alternativ för vissa aktiefonder. Andra former för registrering kan kanskeutvecklas . Detta har också framhållits av flera remissinstanser.Bankinspektionen och bankföreningen anser bl. a. att man på värdepappersmarknadeninom överskådUg framtid kan komma att övergå till värdepapperslösa förhällanden. I förekommer som tidigare nämnts bådeaktiefondsföretag, som utger fondandelsbevis som är bärare av rätt tUlfondandel, och företag, sora för register och därjämte utger bevis av annankaraktär. Några påtagliga nackdelar raed något av dessa olika systera har hittUlsinte frarakoramit. Tvärtom kan det från vissa synpimkter vara en fördel förfondbolagen och fondandelsägarna att det finns en valfrihet i dessa avseenden.En sådan valfrihet kan stimulera konkurrensen raellan olika fondbolag ochaktiefonder. Fondbolagen kan välja det för varje aktiefond lämpligaste ochbUligaste systemet. En självklar fömtsättning är att det system som användskan anses tillfredsställande för fondandelsägama bl. a. frånrättssäkerhetssynpunkt. En annan fömtsättning är att fondbolaget klartinformerar allmänheten som investerar pengar i en aktiefond om vUket system somtiUämpas för fonden och vad detta iimebär. En samlad bedömning av nu anförda synpunkter gerenligt min mening vid handen att lagstiftningen bör anknyta tUl den praxis somf. finnshos de svenska aktiefondsföretagen. Fondbolagen bör sålunda ges frihet altvälja raellan ett systera med obligatoriskt utgivande av fondandelsbevis ochett system med register över fondandelsinnehav, eventuellt kombinerat raedutgivande av särskUda bevis. I lagen bör anges att fondbolag skall utfärdafondandelsbevis tiU varje fondandelsägare eUer om fondandelsbevis inteutfärdas föra register över innehav av andelar i fonden. För en och sammaaktiefond raåste givelvis gälla enhetiiga regler om fondandelsbevis eUerregister. VUket systera sora gäller för en aktiefond skall anges ifondbestäraraelserna. I fråga ora fondandelsbevisens rättsliga karaktärföljer av vad jag tidigare anfört ora fondandelsägarnas rätt tUl fondegendomenatt fondandelsbevis bör betraktas som bevis på äganderätt och, närraarebestämt, äganderätt till andel i en förmögenhetsmassa. Även om fonden ej är ensjälvständig juridisk person, kan med ett sådant betraktelsesätt innehavare avfondandelsbevis i vissa avseenden jämställas med innehavare av s. k.korporationspapper, t. ex. delägare i aktiebolag eUer ekonomiska föreningar.Jag vill i detta sararaanhang framhålla att det enligt min uppfattning finnsflera likheter mellan aktier och sådana fondandelsbevis sora här avses. Jagfinner det därför naturligt att i flera avseenden låla de regler som gäller föraktier tjäna som förebUd för motsvarande regler ora fondandelsbevis i den nuföreslagna lagen. En sådan lösning gör det också lättare för allraänheten attförstå innebörden av fondandelsbevisen, vUka allraänheten ofta uppfattar soraen form av aktier. I vissa avseenden, t. ex. i fråga om behörighet att uppbärautdelning eller alt överlåta och pantsätta fondandelsbevis, kommer skuldebrevslagensregler om skuldebrev att vara normgivande i stor utsträckning på samma sättsora för aktier. Utredningen och reraissinstansema har funnit attnärmare bestämmelser om fondandelsbevisens innehåll bör tas in i lagen. Jagdelar denna uppfattning. Som utredningen anfört kan fondandelsbevis i principställas tUl viss man, till innehavaren eller tUl viss raan eller order. är eraeUertid andelsbevis sora är ställda till viss raan inlelärapade för allraän orasättning och bör därför inte förekoraraa. Remissinstansernahar i allraänhet inte haft något att invända raot detta förslag. För egen delvUl jag frarahåUa att fondandelsbevisen bör vara utformade så att den allmännaorasättningen av bevisen underlättas. Sora jag tidigare anfört börfondandelsbevis kunna överlåtas eller pantsättas snabbt och enkelt på imgefärsamma sätt som gäller för aktier, obligationer och liknande värdepapper.Fondandelsbevisen bör därför i princip följa de regler som gäller för löpandeskuldebrev. Jag ansluter raig aUtså tiU utredningens förslag attfondandelsbevis enligt aktiefondslagen skall StäUas tUl innehavaren eUer tUlviss raan eller order. Andelsbevis med karaktär av enkelt skuldebrev bör intefå utges enligt aktiefonds- lagen.De aktiefonder som f. n. utger sådana bevis bör emellertid i sin verksarahet fåbehåUa bevisen enligt särskUda övergångsbestäraraelser. Till vissa frågor ora fondandelsbevisen, bl. a.frågan ora behörigheten att inlösa, överlåta och pantsätta bevis, återkoraraerjag i specialmotiveringen. Om fondandelsbevis ej utfärdas, skall som jag förutnämnt fondbolaget i stället föra ett register över innehavet av andelar isådan aktiefond. Fondandelsägarens rättigheter i förhållande tUl fondbolagetskall i sådant fall bygga på att hans innehav registrerats. Efter registreringenanses fondandelsägaren alltså som ägare gentemot fondbolaget tUl dess hanavförs ur registret eller annan person antecknas sora ägare till sammafondandel. Anteckningen i registret har alltså i princip sararaa betydelse sorainnehav av ett fondandelsbevis. Något sådant bevis behöver inte utfärdas, oraett register förs för fonden. Fondandelsägaren bör emellertid få en skriftligbekräftelse på att hans innehav registterats. Ett sådant registreringsbevis kansjälvfallet inte tUlerkäimas samma rättsverkningar som tUlkomraerfondandelsbevis. Genora beviset om registrering bör fondandelsägaren emeUertidkunna få vissa upplysningar av samma slag som ett fondandelsbevis skallinnehålla. Om ett fondbolag väljer att föra register överfondandelsinnehavet, bör registret givetvis kunna föras med hjälp av modernametoder, t. ex. ADB. Eftersora ett fondbolag i regel inte självt har sädanaresurser, kan det vara rationeUt att utnyttja den kapacitet som redan finns host. Med hänsyn härtiU bör lagen uttryckligen gefondbolagen möjlighet att efter bankinspektionens medgivande uppdra åt armanatt föra register. Lämnas sådant uppdrag, bör fondbolag av praktiska skäl ocksåha möjlighet att överlämna även andra uppgifter åt det registerförandeföretaget under förutsättning att uppgiftema äger samband med registerföringen.Det kan t. ex. gälla utsändandet av bevis om registrering m. m, och utbetalningav utdelnmg tUl fondandelsägama. Lagen bör inte lägga formeUa hinder i vägenför den praxis som kan utvecklas inom detta område. En viktig fråga i en lagstiftning om aktiefondergäller andelsägarnas rätt att på begäran få andelar inlösta. Europarådetsrekommendation innehåller en bestämmelse att varje andelsägare skall ha rättatt och i den ordning som föreskrivs i fondbestämmelserna fåsin andel inlöst till ett pris som gmndar sig på värdet av andelen med avdragför kostnader. Motsvarande bestämmelser finns i rekommendation.Utredningen har föreslagit skyldighet för fondbolag att på begäran avandelsägare lösa in fondandelsbevis med anlitande av fondens medel. Om likvidamedel finns, skall inlösen ske . Måste medel anskaffas genomförsäljning av värdepapper, skall enligt förslaget försäljning äga mm så snartdet kan ske och senast från det begäran om inlösenframställts till fondbolaget. Dennafrist får dock överskridas, ora inlösen kan antagas väsentiigt missgynnaövriga fondandelsägares intressen. En sådan situation kan exempelvisuppkoraraa, om etl mycket slort antal fondandelsägare saratidigt begär inlösenav sina andelar. Överskrids femdagarsfristen, föreligger enligtutredningsförslaget skyldighet för fondbolaget att ofördröjligen underrättabankinspektionen i dess egenskap av tiUsynsmyndighet, De av ulredningen föreslagna reglerna har ihuvudsak tillstyrkts eller lämnais utan erinran under remissbehandlingen. Somjag tidigare anfört anser jag att regler om rätt tUl inlösen är av väsentligbetydelse för fondandelsägama. Jag förordar att lagen i denna del utforraas ihuvudsaklig överensstämmelse med utredningens förslag. Det främsta syftet med en lagstiftaing oraaktiefonder är, sora jag tidigare frarahåUit, att ge regler till skydd för demsom investerar raedel i en aktiefond. Sådana regler bör bl. a. avse attförhindra missbmk i fråga om förvaltningen av aktiefonden. Enligt vad jagtidigare förordat skall fondbolagen stå tmder offentlig tillsyn, som bör utövasav bankinspektionen. Härigenom möjliggörs en fortlöpande kontroll av attaktiefondsverksamheten utövas på ett för fondandelsägama tillfredsstäUandesätt. TUlbankinspektionens konttoll funktioner hör att se tUl alt fondbolagensredovisning sköts på ett godtagbart sätt. Inspektionen har således att vakaöver att fondbolagen iakttar en god redovisningssed. I det sam-raanhanget harinspektionen bl. a. att bevaka att vissa självklara redovisningsprinciperföljs, t. ex. att som tUlgång i aktiefond inte tas upp inlösta eller ejförsålda fondandelar. Någon särskUd föreskrift i dessa hänseenden anser jaginte erforderlig. En annan väg att skydda andelsägama mot missbrukvid aktiefonds förvaltning är att ålägga fondbolagen skyldighet att offentiigtredovisa sina åtgärder i samband med fondförvaltoingen. Uttedningen föreslår att fondbolag skall varaskyldigt att för varje fond, som bolaget förvaltar, avge en redogörelse förvarje kvartal och lämna en mera utförUg årsberättelse vid utgången av varjeräkenskapsår. Redovisningshandlingarna skall hållas tUlgängliga för fondandelsägama. Utredningens förslag har allmänt godtagUs avremissinstansema. Det ansluter i huvudsak tUl riktlinjer och gårdelvis längre än vad sora föreslås i , där en offentiigredovisning fömtsätts ske rainst en gång men ej obligatoriskt varjekvartal. En vid-sttäckt publicitet beträffande fondbolags förvaltning avaktiefond torde vara ett av de effektivaste raedlen raot raissbmk frånfondbolagens sida. Sora utredningen frarahåUit måste bolagens verksamhet imycket stor utsttäckning bygga på förtroende från fondandelsägarnas sida. Fondbolagenbör därför själva ha ett intresse av att offentligt redovisa hur aktiefondemaförvallas. En öppen redovisning av förvaltaingen har också ansetts viktig bådei utländsk lagstiftning ora aktiefonder och i den praxis som utvecklats pådetta område i vårt land. Jag förordar sålunda att bestämmelser om redovisninginförs i akliefondslagen i huvudsaklig överensstämmelse med utredningensförslag. Beträffande redovisningen i övrigt bör tiUämpas vad som gäller föraktiebolag i allmänhel. TUl vissa detaljfrågor återkommer jag ispecialmotiveringen. 5.4.12Upphörande och överlåtelse av aktiefondsverksamhet Förvaltningen av en aktiefond kan upphöra av skildaanledningar och på olika sätt.