prop · FX031 · 1974-12-31 00:00:00 — Den närmare utformningen och inriktningen av Sverigesindustribistånd blir emellertid, som utredningen understryker,beroende av de prioriteringar mottagarländerna gör inom givna finansiellaramar. konstaterar att det saknasskäl att upprätta ett svenskt investeringsbolag. De huvudsakliga motiv somfrån industrins sida framförts för ett investeringsbolag anser utredningenoförenliga med mål för det internationella utvecklingssamarbetet. Bl.a. (), (), () och instämmer i utredningens bedömning i dennafråga, medan t. ex. m. fl. och Exportrådmenar att det finns goda skäl, även från biståndspolitiska utgångspunkter, attupprätta ett svenskt investeringsbolag. och vill attfrågan ytterligare utreds. T. v. avser jag inte att ta upp denna fråga. Utredningen föreslår slutligen att det svenskainvesteringsgarantisyste-met, som f. n. endast omfattar länder som i betydandeutsträckning mottar svenskt bistånd, bör utvidgas till att i princip omfattaalla . motiverar förslaget att utvidga detsvenska investeringsgarantisystemet i huvudsak med att svenska företag istörsta möjliga utsträckning bör kunna konkurrera på lika villkor med andraländers industri. Utredningen anför vidare att utlandsinvesteringar i flerafall tryggar avsättningsmarknader för svensk export. Samtliga remissinstansertillstyrker förslaget om att investeringsgarantisystemet utvidgas. LOunderstryker emellertid behovet av att beakta utlandsinvesteringarnas effekterpå sysselsättningen i . En utvidgning av investeringsgarantisystemet kan enligtindustribi-ståndsutredningens uppfattning inte motiveras från biståndspolitiskautgångspunkter. Av denna anledning föreslår utredningen att det finansiellaansvaret för eventuella skadefall inom systemet, som åvilarbi-ständsanslagen, överförs till ett annat anslag i budgeten. Flertalet remissinstanserinstämmer i förslaget att ett utvidgat garantisystem avskiljs frånbiståndsprogrammet. anser att de kom- Prop.1974:1 Bilaga 5 23 mersiellaaspekterna poängteras om skadeansvaret överförs från biståndsanslagen tilltionde huvudtiteln, vilket kollegiet finner riktigt. Även KF och LRF uttryckersitt gillande av utredningens förslag på denna punkt. Frågan om en utvidgning av det nuvarandeinvesteringsgarantisystemet bör såsom utredningen och flertaletremissinstanser framhåller bl. a. ses från närings- och handelspolitiskautgångspunkter. Det är särskilt viktigt att ta hänsyn till effekternapå den inhemska sysselsättningen. Inom denna allmänna ram får frågan om ettsvenskt investeringsgarantisystem prövas vidare. Det är därvid angeläget attockså beakta den biståndspolitiska utredningens kommande förslag till principerför samarbete med . beslöt att de samlade anslagen förinternationellt utvecklingsarbete /75 skulle svara mot avbruttonationalprodukten till marknadspris. för beslutet förutsattesatt en årlig anslagsökning på i stort sett skulle räcka för att nå dettamål. Prisstegringstakten har emellertid blivit högre än man tidigare hadeanledning att räkna med, vilket medfört att det skulle ha fordrats enväsentligt större procentuell ökning av anslagen 1974/75 för att uppnå 1%-målet detta budgetår. Energikrisen påverkar emellertid den tidigareförutsedda produktionsökningen. Det är med hänsyn till rådande osäkerhet intemöjligt att göra en kalkyl över bruttonationalproduktens utveckling för detnärmaste året. Jag vill därför förorda att de samlade biståndsanslagent. v. får öka med till 2 100 milj. kr. När det ekonomiska läget kanöverblickas klarare avser jag att återkomma till frågan om hur 1 %-målet skalluppnås. Detta kan tidigast ske i vårens kompletteringsproposition. I internationella sammanhang har anslutit sigtill det i angivna målet för överföring av resursertill de fattiga länderna. Målet innebär att utbetalningarna av offentligtbistånd vid mitten av årtiondet skall motsvara av industriländernasbruttonationalprodukt till marknadspris. Enligt nu föreliggande prognoser förutbetalningar av svenskt bistånd kommer detta mål att nås antingen 1974 eller1975, dvs. i enlighet med vårt internationella åtagande. Beräkningen av planeringsramarna för biståndsanslagenhar tidigare gjorts med utgångspunkt i beslut att anslagen skall ökai absoluta tal minst lika mycket som under löpande budgetår. Dennaplaneringsmetod är inte längre tillämplig. Med hänsyn bl. a. till den osäkerhetsom råder förordar jag att planeringsramarna för budgetåren 1975/76 och 1976/77preliminärt beräknas till 2 600 milj. kr. resp. 2 800 milj. kr. Härigenomtillgodoses kraven på en effektiv långsiktig plane- ring av biståndet. Om de tidigarenämnda förnyade anslågsövervägan-dena för /75 ger anledningdärtill återkommer jag med förslag till nya planeringsramar. Planeringsramarför budgetåren 1974/751976/77 , milj. kr. 1974/75 1976/77 Förvaltning, utbildning. mation m. m. Avde 7 500 milj. kr. som enligt förslaget skulle utgöra den samlade planeringsramenför perioden /751976/77 beräknas 2 535 milj. kr. disponeras för bidragtill internationella biståndprogram medan 4780 milj. kr. skulle utgöra planeringsram för det bilaterala utvecklingssamarbetet.För förvaltning, utbildning, rekrytering och information beräknas 185 milj.kr. Planeringsramarna är som jag nämnt pre-liminiira. Detta gäller ocksåfördelningen på anslag. Förskjutningar i den ena eller andra riktningen mellanandelarna för multilateralt resp. bilateraltbistånd måste nämligen kunna ske för att ta hänsyn till omständigheter som inte kan förutses. 550 000 000 750 000 000 1972/73 Utgift 292187 945 Reservation 1973/74 Anslag 1974/75 Förslag Den multilateralaandelen av biståndsprogram är väsentligt större än för flertaleti-länder. har under budgetåren 1967/68 1972/73 bidragit med sammanlagtca 1 900 milj. kr. till de internationella biståndsprogrammens verksamhet,vilket motsvarar av de totala svenska biståndsanslagen under nämndaperiod. Detta överstiger väsentligt motsvarande andel för DAC-länderna somhelhet. FN:sutvecklingsinriktade verksamhet är ett led i världsorganisationens strävandenatt främja fred och internationell samverkan. De bidrag som lämnar till FN-systemets utvecklingsarbete utgör därför en viktigdel av vår allmänna FN-politik. En annan utgångspunkt för våra multilateralabidrag är uppslutning kring denna form för internationellt utvecklingssamarbete,manifesterad bl. a. vid de alliansfria 1974:1 Bilaga 5 25 staternas möte i . Man harbetonat att multilateralt bistånd begränsar möjligheterna till ekonomiska ochpolitiska bindningar till enskilda större industriländer. I det multilateralautvecklingssamarbetet är u-landets motpart inte ett i-land, som ensidigtbeslutar om insatsen skall komma till stånd, utan en organisation däru-länderna själva har säte, och, i FN-organens fall, majoritet. Det förhållandeatt det multilaterala biståndet är direkt knutet till den allmänna debatteninom FN om utvecklingsproblemen betraktasvidare som en av det multilaterala biståndets viktigaste fördelar. Genomdenna anknytning har i-ländernas biståndspolitik påverkats i en för u-ländernagynnsam riktning. stora multilaterala bidrag har förstärktmöjlighetema att verka för önskemål gentemot andra i-länder. De grundläggande målsättningarna för Sverigesutvecklingssamarbete styr självfallet handlande i de internationellabiståndsorganisationerna. Den naturliga ramen härför har utgjorts avFN:s utvecklingsstrategi vars syn på utvecklingsprocessen präglas av ettsocialt utjämnings- och rättvisetänkandeoch en betoning av strävan mot oberoende. SIDA, som bl. a.vid genomförandet av s. k. multibi-projekt samarbetar med flertalet av FN:sfackorgan, har belyst de internationella organisationernasadministrativa problem i sin anslagsframställning för budgetåret1974/75. Jag vill i detta sammanhang framhålla att man knappast kan förväntaatt det multilaterala biståndet uppnår samma administrativaeffektivitet som kan förekomma inom det direkta utvecklingssamarbetet. Detfinns flera orsaker härtill. Personalen rekryteras på världsvid basis, vilket självfallet resulterar isamarbetsproblem inom sekretariaten. Verksamhetens karaktär avkunskapsöverföring från i första hand en rad i-länder till med vittskilda förutsättningar att motta dessa kunskaper skapar problem som inte möterett enskilt i-land. Därtill kommer en långsamhet i beslutsfattandet, somnaturligt präglar mellanstatligt samarbete. a. svenskt initiativ genomförs nu en reformav FN-familjens biståndsverksamhet.Reformarbetet gäller såväl UNDP som de olika FN-organ vilka i samarbete medmottagarländerna svarar för insatsernas genomförande. Utgångspunkten 'förarbetet är insikten om att biståndsinsatserna för att vara framgångsrika måstevara direkt knutna till mottagarlandetsprioriteringar och engagemang i dessas genomförande. Enligt entydiga uttalandenfrån sida ger FN:s nya länder-programmeringssystem således möjlighet till en samlad och rationell flerårsplanering av FN-biståndet med direktanknytning till li-ländernas egnautvecklingsplaner. återstårdock mycket att göra innan reformprogrammets alla syften nåtts. Målet är att fåtill stånd en snabbare och smidigare resursöverföring, att rationaliseraprojektarbetet samt att anpassa organens struktur till det nyaländertänkandet. 1974:1 Bilaga 5 26 Bedömningen av de multilaterala organensverksamhet kan dock inte begränsas till de administrativaeffektivitetsproblemen: I förgrunden måste stå innehållet i organisationernaspolitik på utvecklingssamarbetets område. Från svensk sida söker vi aktivtpåverka utformningen av denna politik. Detta gällerexempelvis FN-biståndets länderfördelnirig, där ställt sig bakom defattigare krav på en starkt ökad andel av FN-resurserna. Ett förstaprincipbeslut härom antogs i som ansvarar för dennafråga. Vidare kan nämnas strävandena inom de olika FN-organen att låtabiståndet präglas av FN-strategins sociala rättvisetänkande. strävarsystematiskt att förstärka inflytande inom de multilateralaorganisationerna. Inom har aktivt, men utan framgång,hävdat att röstandel bör ökas 0(;h fastställas i stadgan. Påsvenskt initiativ organiserades ett möte i samband med år 1973där gavs möjlighet att utveckla sina synpunkter påvärldsbanksgruppens låriepolitik. Mot bakgrund av det intresse som visades avu-länderna bör man från svensk sida verka för att sådana diskussioner blir ettbestående inslag i IDA:s verksamhet.Sverige har vidare vänt sig mot att de finansiella organisationernainskränkt eller inställt sin kreditgivning till länder som genomförtstrukturreformer till förmån för befolkningens flertal. Sådana länder börtvärtom ha särskilt företräde i det multilaterala biståndet. De svenska insatsernainom de multilaterala organisationerna förbereds i nära samråd med berördasvenska myndigheter, bl. a. inom ramen för den s. k. multilateralasamrådsgruppen. Härigenom har ett enhetligt uppträdande i de olikaorganisationerna möjliggjorts, liksom en närmare samordning med det direktasvenska utvecklingssamarbetet. Det är också angeläget att som ett led i dessasamordningssträvanden se till att alla biståndsinsatser som kanaliserarvia intemationella organisationer inordnas i allmänna politik i dessaorganisationer. UNDP:s verksamhet syftar till att genom teknisktbistånd, förinvesteringsverksamhet och kunskapsöverföring i vid meningbistå i att mobilisera derasegna resurser och påskynda deras ekonomiska och sociala utveckling.Detta sker genom insatser som finansieras av UNDP och ifrågavarandemottagarland gemensamt. FN-medlemmarnas bidrag till UNDP är frivilliga ochanmäls vid årliga bidragskonferenser. För uppgick bidragentill ca 300 milj. dollar eller ca . Härav svarade , somär programmets näst största bidragsgivare, för . räknarUNDP-sekreta-riatet med bidrag om minst 360 milj. dollar, vilket skulleinnebära en ökning på . Prop.1974:1 Bilaga 5 27 Enighet råder om att det nyaländerprogrammeringssystemet, som införts med utgångspunkt i förslagen i dens. k. , ger möjlighet till en samlad och rationellflerårsplanering av FN-systemets insatser med direkt anknytning tillmottagarländernas egna utvecklingsplaner. har drygt80 länderprogram antagits av . Reformprogrammet, som syftar tillatt sätta mottagarlandets egna prioriteringar i centrum förutvecklingssamarbetet, har inneburit en påtaglig effektivisering avFN-biståndet. De olika FN-organen, som i samarbete med mottagarländerna svararför verkställigheten av merparten av UNDP-insatserna, har inte minst påsvensk tillskyn-dan inlett åtgärder syftande till att förbättra sin medverkan i länderprogrammeringen. Den av bl. a. begärda översynen av kriteriernaför länderför-delningen av UNDP:s resurser för nästa planperiod 19771981 harinletts och utgör f. n. en huvudfråga för UNDP. Styrelsen har under år 1973utarbetat riktlinjer för en omfördelning av UNDP:s resurser till förmån för defattigare mottagarländerna. I detta sammanhang har ettprincipbeslut fattats om att vid fördelningen av FN-biståndet särskilt beaktade länder, som inriktar sin utvecklingspolitik mot ökad social och ekonomiskutjämning. Som ett led i en strävan från styrelsens sida att höjade minst utvecklade länderramar redan under innevarande planperiodhar olika bidragsgivare, däribland , anmält särskilda bidrag påsammanlagt 14 milj. dollar till ett UNDP-program för dessa länder som totaltavses omfatta 35 milj. dollar för åren 19731976. UNDP:s finansiella långtidsplanering ochbiståndsprogrammering för 19721976 bygger på förutsättningen att bidragen påsamma sätt som ökar i genomsnitt medminst . Detta mål har vissa år inte kunnat nås främst därför att , somär programmets största bidragsgivare, legat kvar påoförändrad bidragsnivå. Från u-landshåll kräver man därför, med nordiskt stöd,att särskilt de länder som halkat efter i bidragsgivningen skallöka sina bidrag med . Frän svensk sida har framhållits att osäkerheten omUNDP:s resurssituation aktualiserar hela frågan om organisationens finansiellaflerårsplanering. Denna fråga kommer att diskuteras i UNDP-styrelsen under år1974 bl. a. i anslutning till frågan om omfördelningen av UNDP:s resurser.UNDP:s fortsatta expansion samt biståndets programmering och länderfördelningbör enligt svensk uppfattning ges en fastare finansiell grund under nästaplanperiod, dvs. Vid tillkännagavregeringen med förbehåll för godkännande sin avsikt att höja detsvenska bidraget för (/75) till sammanlagt175 milj. kr. Till följd av att nu övergått till bidragsut- 1974:1 Bilaga 5 28 fästelser i svenska kronor och pågrund av växelkursändringar uppgår höjningen till ca 37 %.Bidraget har delats upp i ett ordinarie bidrag på 160 milj. kr. och ett bidragpå 15 milj. kr. till UNDP:s program för de minst utvecklade länderna. Med sammaförbehåll gjordes en utfästelse för (/ 76)omfattande dels ett ordinarie bidrag till UNDP på 180 milj. kr., dels ett bidrag på 15 milj. kr. till deminst utvecklade . Höjningen i förhållande till riksdagenstidigare lämnade bemyndigande (UU 1973: 3, rskr 139) får ses mot bakgrund av enappell från och generalförsamling om ökade bidrag för attfullfölja UNDP:s förutsedda verksamhetsprogram för 19721976. verkar,som jag tidigare framhållit, aktivt för ökat FN-bistånd tillbefrielserörelserna i södra . Frågan har bl. a. rests i UNDP-styrelsen varvid från svensk sida i enlighet medriksdagens önskemål understrukits attUNDP som centralt finansieringsorgan bör vidga sin verksamhet på dettaområde. Frågan kommer att på svenskt förslag diskuteras vidare 1974. För att underlätta för UNDP att följa FN-rekommendationerna omstöd till befrielserörelserna har regeringen med förbehåll för riksdagensbemyndigande ställt i utsikt ett särskilt bidrag till deinsatser på detta område som kan komma att besluta. Utrymmehärför har beräknats under anslagsposten Övriga multilaterala bidrag. Jäg förordar attKungl. begär godkännande av de gjorda utfästelserna för åren1974 och 1975 (budgetåren 1974/75 och 1975/76) samt inhämtar riksdagensbemyndigande att om den fortsatta utvecklingenmotiverar detta göra en bidragsutfästelse för (/77), omfattande jämväl extra bidragbl. a. till de minst Utveckladeu-länderna, på sammanlagt 215 milj. kr. Genom beslut i FN:sgeneralförsamling kan kommaatt inriktas på insatser främst i de minst utvecklade . Generalförsamlingenhar härvid särskilt betonat behovet av att stödja landsbygdsutveckling ochsmåindustri, dvs. områden där fondens resurser kan komma folkflertalet tilldel. Det slutliga resultatet av det fortsatta utredningsarbetet inom FN bl.a. i vad avser förhållandet till UNDP:s program för de minst utveckladeu-länderna måste dock avvaktas innan mankan ta ställning till hur ettfortsatt svenskt stöd till FN:s insatser till förmån för de minstutvecklade lämpligast bör utformas. Verksamheten iUNICEF är huvudsakligen inriktad på barn och mödrari i form av sjukdomsbekämpning och hälsovård, grundläggandeteoretisk och praktisk utbildning samt åtgärder på näringsområdet.Insatser för familjeplanering är infogade i hälsovårds- 1974:1 Bilaga 5 29 programmen.I ökad utsträckning uppmärksammar i sin verksamhet särskiltutsatta grupper såsom barn och ungdomar i slumområden. har dessutom enviktig uppgift att fylla som förmedlare av katastrofbistånd. I allt störreutsträckning deltar i UNDP:s länderprogrammering, och administrativtsamarbete har inletts mellan och representanter på fältet. verksamhet finansieras huvudsakligengenom frivilliga bidrag från medlemsregeringarna. Det totalabidragsflödet uppgick till drygt 70 milj. dollar, varavmedlemsregeringarna svarade för ochnationalkommittéer och andra privata bidragsgivare för återstoden. fastställde ettbidragsmål om 100 milj. dollar att uppnås . Vid FN:s generalförsamlinghösten 1973 rekommenderades enhälligt att en särskild bidragskonferensskulle sammankallas för att söka uppnå bidragsmålet för . De svenska statligabidragen har ökats från 30 milj. kr. svarade för av de statliga bidragen ochär därmed i absoluta tal den näst största bidragsgivaren efter FörentaStaterna. styrelsebeslöt att anslå 3 milj. dollar av ordinarie budgetmedel för insatser till de krigshärjade länderna iIndokina. vände sig också till ett antal medlemsregeringarmed vädjan om särskilda bidrag för ändamålet. bidrog med 2 milj. kr.Det är enligt svensk uppfattning angeläget att, såväl medel från budget som särskilda bidrag skall kunna användas för insatser isamtliga länder i som berörs av programmet. I enlighet med beslut har utfästelsergjorts om svenska bidrag under verksamhetsåren 1974 och 1975(budgetåren 1974/75 och 1975/76) på 50 milj.kr. för vartdera året. Med hänsyn tillönskemålet att den särskilda bidragskonferensen uppnår det av FN fastställdamålet, dvs. 100 milj. dollar , och till det starka stöd som åtnjuter bland föreslår jag att Kungl. Maj:t begär bemyndigande att höja utfästelsenför /76 till 55 milj. kr. Jag förordar vidareatt Kungl. Maj:t inhämtar bemyndigande att ge utfästelse (/77) om ett bidrag på 55 milj. kr. Världsbanksgruppen, vari ingår (), och finansieringsbolaget (IFC), svaradeunder /73 för en utlåning till på sammanlagt ca3,och är därmed den största källan för obunden internatio- Prop.1974:1 Bilaga 5 30 nellkreditgivning till dessa länder. Utbetalningarna uppgick dock endast till ca1,. Om amorteringar och räntor på redan lämnade lån avräknas,belöpte sig nettoutlåningen till till sammanlagt inte mer än drygt0,. Av detta belopp kan beräknasha avsett nettoutlåning från . Av världsbanksgruppens olika organ är det endast IDAsom erhåller bidrag från de svenska biståndsanslagen. IDA:s medeltillhandahålls genom frivilliga bidrag från i huvudsak de industrialiserademedlemsländerna, de s. k. Kreditgivningen är begränsad tillde länder vars bruttonationalprodukt per capita understiger per år.Merparten av krediterna går dock till länder med en bruttonationalprodukt percapita understigande . En ökad kreditgivning förutses för deenligt FN:s definition minst utvecklade . IDA:s utlåning avsåg tidigare i första handtransportsektorn, elförsörjning samt högavkastande projekt på industri- ochjordbruksområdena. har emellertid en viss omorientering avverksamheten ägt rum innebärande ökat stöd till t. ex. utbildning,landsbygdsutveckling, vattenförsörjning och stadsutveckling. Strävandena attomorientera IDA:s verksamhet i denna riktning har förstärkts. IDA:s utlåningsker på synnerligen mjuka villkor lånen har en löptid , varav de 10första är amorteringsfria, och löper utan ränta bortsett från enadministrationsavgift på 3/. Som redovisades i förra årets statsverksproposition /74 det sista bidragsår som täcks av nu gällande överenskommelseom bidrag till . har förhandlingar ägt rum om en nypåfyllnad av IDA:s resurser. Dessa förhandlingar resulterade i enprincipöverenskommelse enligt vilken de deltagande regeringarna åtog sig attföreslå sina lagstiftande församlingar nya bidrag till under åren1974/751976/77 på totalt 4 500 milj. dollar jämfört med ca 2 900 milj. dollari motsvarande växelkurs under den tredje på-fyllnadsperioden. Enligtöverenskommelsen skall de sammanlagda bidragen under påfyllnadsperiodenfördelas på följande sätt: Land Dollar Land Dollar 90 000 000 27 000 000 76 500 000 2 250 000 274 500 0007 Nederiänderna 132 750 000 54 000 000/ 49 500 000 V 25 200 000 \) NyaZeeland 11 745 000 ' 253 545 000-/ 66 179 147 FörentaStaterna 1500 000 000-/ 13 333 000 7 500 000 499 500 000 V 1350 000 180 000 000-i 1 000 000 9 000 000 181350 000'' 514 500 000 495 000 000/ 30 600 000 Prop.1974:1 Bilaga 5 31 Enligt de tidigare överenskommelserna uttrycktesbidragsutfästelserna till i US-dollarns guldparitet den 1 januari 1960.Detta innebar att de bidragsgivande länderna garanterade bidragensvärdebeständighet vid växelkursförändringar så länge bidragen kvarstod i detbidragsgivande landets valuta. Denna regel skall inte gälla den nyapåfyllnaden. Bidragen beräknas i stället efter den växelkurs som gällde den 27september 1973. För svensk del uppgår i enlighet härmed bidragen under vart ochett av budgetåren 1974/751976/77 till . Skyldighet att garantera värdebeständigheten av bidraglämnade under tidigare påfyllnader föreligger alltjämt. För fullgörande avkursga-rantibetalningar avseende dessa bidrag, förorsakade av att den svenskakronans fastställda guldvärde sjunkit, beräknas . erfordras /75. Det sammanlagda medelsbehovet för under budgetåret1974/75 skulle därigenom komma att uppgå till . Förhandlingarna om den nya påfyllnadsöverenskommelsenpräglades av att önskade sänka sin andel av de totala bidragen från 40 %till en tredjedel och att de amerikanska förhandlarna först på ett mycket sentstadium kunde ange vilket bidragsbelopp man var beredd att rekommenderakongressen att godkänna. Minskningen av andel uppvägdes avökningar av främst och andelar. Den svenska andelensänktes från till . Även därefter är den utan jämförelsestörsta bidragsgivaren till om bidraget sätts i relation tillbruttonationalprodukten. I samband med förhandlingarna fastslogs på nordisktinitiativ att lDA:s verksamhet bör stödja strävanden att få tillstånd ekonomiska och sociala strukturförändringar och uppnå en rättvisare inkomstfördelning.Härigenom har ett formellt underlag erhållits för att i ifortsättningen verka än aktivare för att IDA:s resurser i praktiken utnyttjas ienlighet med detta grundläggande mål i FN-strategin. Som jag tidigare nämnt har länge eftersträvatatt erhåller vidgat inflytande över organisationens verksamhet. Isamband med förhandlingarna om den nya påfyllnaden föreslogs därför åter frånsvensk sida att man borde pröva möjligheten att ändra IDA:s stadga för att åstadkommaen omfördelning av rösterna till förmån. Förslaget erhöll endastringa stöd från övriga i-länder. Från svensk sida har man därför sökt finnaalternativa metoder att öka inflytande utan att uppgeprincipuppfattningen att röstandel bör ökas. Jag har redan berörtdet möte med deltagande från såväl i- som om IDA:s utlåningspolitiksom hölls i samband med världsbanksgruppens senaste årsmöte. Från svensk sidakommer man även fortsättningsvis att verka för reformer som ökar u-ländernasinflytande över IDA:s verksamhet och som stärker IDA:s karaktär av samarbetsorganmellan rika och fattiga länder. 1974:1 Bilaga 5 32