prop · FX03150 · 1974-12-31 00:00:00 — Enligt BPA bör ansträngningarnaalt begränsa kostnadsstegringen inom bosladsbyggandet i första hand inriktaspå ett effektivare utnyttjande av produktionsmedlen genom fortsattrationalisering, bättre planering på alla nivåer samt intensivt forsknings- ochutveckling.sarbele. Därvid är det synnerligen angelägel med ett mera utvecklatsamarbete mellan myndigheter, byggherrar, projektorer och producenter. Vidareifrågasätter BPA om man inte bör bcgriinsa lå- nemyndigheternas gransknings- och kontrolluppgifter samlgöra en omprövning av bosladssiyrelsens organisation och arbetsuppgifter, Majoriteten av remissinstansernadelar byggkonkurrensutredningens uppfattning att marken och äganderätten lillmarken intar en central plats i diskussionen om konkurrens i bostadsbyggandet.Flertalet remissinstanser tillstyrker också utredningens förslag om att somvillkor för statligt bostadslån skall gälla att marken förmedlas av kommunen,markvillkoret. Syftet med markvillkoret är enligt utredningen att särkrakonkurrensen i byggandet genom alt eliminera bygginiressenters möjligheter atlvia eget markinnehav påverka fördelningen av produktionsuppdragen. Till deremissinslanser som ställer sig positiva till förslaget hör bosladsstyrelsen.flerialet länsbostadsnämnder, samtliga hörda länssiyrelser uloin länsslyrelseni , boendeutredningen. bygg/agiiiredningen. ful/mäktige iriksbanken. BPA, SSU, Svenskabyggnadsarbeiareförbundei. .Sollefteå och kommuner,samarheisnämnderna i . och Kraiiifbrs komnnmbloek samtNorrbottens läns landsting. delarbyggkonkurrensutredningens uppfattning att niarkinnehavets styrande inverkan påbebyggelseplanering, bostadsproduktion och bostadskostnader bör brytas och haringenting alt erinra mot atl man i nuvarande läge tillgodoser detta syfte pådel sätt som ulredningen föreslår, Pä längre sikl bör frågan om markinnehavetspåverkan på bebyggelseplaneringen och byggandet i lörsta hand lösas meragenerellt genom ändringar i den lagstiftning som reglerar fördelningen mellandel allmänna och markägarna av befogenheterna alt bestämma om markensanvändning för bebyggelse. Liknande tankegångar förs fram av Slockholms kommunoch boendeulrednlngen. Svenska kommunförbundel tillstyrker förslaget med hänsyntill den stora belydelse som markägandet har för möjligheterna atl styrabostadsbyggandet och påverka kostnaderna. Svenska byggnadsarbeiareförbundeianser det vara av största vikt att markvillkorel genomförs. Markvillkoret ärenligt förbundet viktigaste och prakliskt mestrealistiska förslag, innebär förslaget i praktiken alt en delav byggnadsrälten överförs till kommunen. Med hänsyn till de omfattande förvärvav mark som vi.ssa byggföretag ägnat sig ål anser förbundet delvara angeläget atl snabbt genomföra förslaget. Svenska riksbvggen tror attinnehavet av mark i många fall ansetts betyda större trygghet i sysselsäiiningen för byggande förelagoch deras anställda. Det bör dock vara möjligt för samhället att tryggaenskilda människors sysselsättning ulan atl behöva godta en inskränkning irådigheten över marken. Ett sätt är att kombinera markvillkoret med krav pålångsiktig markfördelning i kommunerna. Några remissinstanser, bl, a,bosiadssiyrelsen och fullmiiktige i , tillstyrker markvillkoret undervissa förutsättningar. Bosiadssiyrelsen anser att en ovillkorlig lörutsäiininglör ett markvillkor är alt det förenas med garantier från slatens sida aukommunerna erhåller erforderliga lånemöjligheter lör finansiering avmarkförvärv för bostadsbyggande och övrigt samhällsbyggande. Uppfylls dennaförutsättning, talar övervägande skäl för alt markvillkoret införs vad gällerexploateringsområden. Fiillmäkiige i anför alt elTekien avmarkvillkoret väsentligen kommer all bero på del sätt på vilket fördelningen avmark till olika byggherrelöretag sker. Sker fördelningen så att endast elleller några få byggherrelöretag kommer alt svara för utbudet av bostäder på enort, blir konkurrensen i fråga om ulbudel av bostäder begränsad eller rent avobefintlig. Kan tillfredsställande metoder utformas lör markens fördelning påbyggherrar, har fullmäktige intet att invända mol alt markvillkoret uppställs. Sambandet mellan markvillkoret ochförslaget om upphandling under konkurrens understryks av några remissinslanser.Svenska byggnadsarbeiareförbundei anser att markvillkoret inte kan undvarasäven om utredningens förslag om upphandling i anbudskonkurrens skullegenomföras. De båda förslagen kan enligl förbundet inte ersätta varandra. Ulanmarkvillkorel skulle det möta stora svårigheter att kontrollera atlanbudskonkurrens inte kringgås. Enligt boendeuiredningens uppfattning harbyggkonkurrensuiredningen anfört starka skäl för all kravet på upphandlingunder konkurrens allvarligt kan urholkas om inle kommunen har full rådighetöver den mark som skall bebyggas. Vissa remissinstanser anser aumarkvillkoret skall omfatta krav på att all mark som förmedlas av kommun skallupplåtas med tomträtt. Till dessa hör . Svenskariksbyggen och Svenska byggnadsarbeiareförbundei. anser dessutom alt upplåtelse med tomrält kanställas som villkor för lån ur markförvärvslånefonden. Bland de remissinstanser som ärtveksamma lill eller avstyrker markvillkoret återfinns länsbosiadsnämnden iUppsala län. slalens insiitui for byggnadsforskning. Slalens planverk,länsslyrelsen i , SAF, . .Sveriges byggmäslareförbund.Sveriges trähusfabrikers riksförbund. Up/ilands . , Göieborgs.Uddevalla och Pariille kommuner samt förvallningsui- kommun delar i princip utredningensuppfattning att kommunerna bör äga marken för samhällsbyggande. Konsekvensenhärav börenligt kommunen vara atl de statliga åtgärderna inriktas påatl ytterligare stimulera kommunerna atl föra en aktiv markpolilik. Dettabehöver dock inte innebära att del görs till etl obligatoriskt villkor förslatlig belåning att marken i varje enskilt fall skall vara i ägo.Liknande tankegångar återfinns i yttrandena från länsbosiadsnämnden i Uppsalalän och . Enligl NBD skulle markvillkoret sannolikt intemedföra några fördelar för konsumenten, från vare sig kostnads- ellerkvalitetssynpunkt, efiersom bruksvärdet enligt hyreslagen styr det priskonsumenten skall betala för sin bostad. Byggandet på egen mark kan därför inlemedföra högre hyra för konsumenten, SBEF anser att utredningen har överbetonatmarkägarens möjlighet att slyra byggandet och framhåller att enskilda företaginte kan genomföra en bebyggelse som kommunen inle accepterar. Vidare understrykerSBEF att utredningen inle har kunnat påvisa att enskilt markinnehav medförsämre effektiviielskontroll och högre produktionskostnader än om marken ägs avkommunen. Det hade därför varit angeläget att ulredningen sökt värdera denpositiva effekt som eget markinnehav kan ha hafi för företagens planering,produktutveckling och sysselsättning. tror att markvillkoret medstor sannolikhet skulle medföra atl de allmännyltiga bostadsföretagens redan nugynnade slällning vid kommunens markfördelning ytterligare förstärks iförhällande till övriga företagsformer. Enligt 5/lF kommer markvillkorel atlinnebära stora risker för störningar i bostadsproduktionen genom att kommunernatvingas till stora markförvärv . Också anser att markvillkoret kommer att innebära försvårad planering ochryckighet i produktionen särskill för företag som avser att bedrivasmåhusproduklion. Detta kan j sin lur medföra begränsade förutsättningar förproduktutveckling till nackdel för såväl småhusbranschen sombostadskonsumenterna. Utredningens beskrivning av markvillkoreis effekterpå fastighetsmarknaden har mött starka invändningar från några av deremissinstanser som avstyrker markvillkoret. NBD anför att konsekvenserna förfastighetsmarknaden och prisutvecklingen på fiistigheier knappast lorde kunnaöverblickas, men all del finns grundad anledning vänta sig att effekterna kanbli mycket långtgående. En marknad utan några civila köpare utgör en helt okändoch oprövad situation i vår ekonomi. Uppenbara risker finns atl bebyggdafastigheter kan drabbas av mycket krafiiga värdefall, vilket kan leda till attnormala fastighetskrediter råkar i fara. Del synes därför oundgängligt altbereda fastighetsägare och kredilgivare skydd mol förluster, som helt kanrubba de ekonomiska förutsättningarna för företag och enskilda. motiverat atl enskilda parter lär påkalla inlösen ochopartisk prövning av ersättningen, om kommunen som ensam köpare bjuder prisersom understiger taxeringsvärden. En annan lika välmotiverad inlösensituationsynes föreligga, om kommunen över huvud taget inte visar något intresse somköpare eller skjuter på förvärvsfrågan på obestämd lid. Enligt NBD måstefastighetsmarknaden förses med ett grundskydd mot värdefall, om kredilgivningoch företagsamhet skall kunna fortgå ulan risk för allvarliga störningar iframtiden. Del kan diirför finnas anledning att i expropriationslagenföreskriva alt ersättning vid expropriation och annan inlösen inle i något fallfår understiga vissa miniminivåer, t.ex, av hypoteksinslitui godtagetkreditvärde eller taxeringsmyndigheternas allmänna riktviirden vidläslig-hetstaxeringen. Fullmäkiige i finneruiredningens anvisning om förtidsinlösen alltför vag och anseratl utredningeninte funnit en tillfredsställande lösning på della problem. Del synes enligtfullmäktige nödvändigt att skapa regler beträflände lörlärandei vid inlösen ihithörande läll. angivande under vilka villkor säljaren har rätl all påfordrakommunalt köp och efter vilka normer köpet skall ske. Enligt villaägareförbundmedför markvillkorel svåröverskådliga risker för småhusägarna i landet, Ingaköpare utom kommunen kommer att finnas för bebyggelsefastigheter som skallförändras eller byggas om. De garantier som expropriationslagen innehåller omatl villaägarna vid ivångsköp skall lå kompensation, som räcker lillanskaffning av en likvärdig fastighet, kommer på della sätt alt äventyras. Bosiadssiyrelsen och Svenskariksbyggen riktar krilik mol uiredningens uppfattning alt markvillkorel ikombination med de ändringar i exproprialions-lagsiiftningen som genomförtsunder senare år lår till följd alt t i d s p e r s p e k i v e t för dekommunala markförvärven kan vara kortare än ,Bosiadssiyrelsen framhåller alt det är angeläget att kommunerna iiven framdelesförvärvar mark och sålunda i ett i allmänhet gynnsamtlörhandlingsläge. Därmed kan markpriserna hållas på en rimlig nivå. EnligtSvenska är del tveksamt om utredningens resonemang om etl kortaremarkpolitiski perspektiv till följd av markvillkorel är befogat. Mångakommuner-sannolikt fiertalet-kommer inte ail ha enplaneringskapacilet som sätter dem i slånd att särskill långt i förväg angevilka områden som skall byggas ul, Koiumunernas markpoliiiska perspektiv måsleomfatta alternativa områden. Därtill kommer alt elt mer konsekvent tillämpatmedbor-garinfiytande i planeringen .säkeri inte motiverar etl koriaremarkpolitiski tidsperspektiv. De av utredningen föreslagna undantagenfrån markvill-k o re t lörelallcr enligl allmänt setl onödigtkomplicerade. Förutom ett generellt undanlag lör landsbygdsområde, i enlighelmed vad ulredningen föreslagil.torde en allmiint verkande regel vara lill lyllesi med möjlighet lill dispenseller undantag, t.ex, i sådana siluaiioner som särskill angivits avulredningen. Förslaget att landsbygdsområde skall undantas frånmarkvillkorel lillstyrks av samlliga remissinstanser som ytlrai sig i frågan.Några remissinstanser framför synpunkter i fråga om definitionen avlandsbygdsområde. Länsslyrelsen i Norrbollens län anför att om landsbygdsområdeär alll som inte omläilas av detaljplaneläggning skulle markvillkorel komma allgälla inom en stor del av länets mindre tätorter för vilka detaljplanupprättats. För bebyggande av enslaka tomter inom sådana områden vilkasexploatering saknar iniresse i större samhällsbyggnadssammanhang skulle denföreslagna ordningen .såviit länsslyrelsen kan bedöma komma all innebäraavsevärd administraliv belastning för kommunerna. Då etl undanlag från markvillkoreli des.sa orter knappasl kan förväntas ha prisuppdrivande effekl bör det enligtlänsstyrelsens mening undersökas om definitionen av begreppet landsbygdsområdekan ges en annan utformning, Enligl bör det ankomma påkommunerna all kontinuerligt avgränsa områden som skall undanlas frånmarkvillkoret. Utredningens förslag alt länsbostadsnämnderna ges mö j -lighet att i enslaka fall bevilja dispens från markvillkorel förslyckebyggda småhus har endast i några fall föranlett reaktioner frånremissinstansernas sida. i förulsälleratt bostadssiyrelsen ges uppdrag atl utfärda anvisningar lill bestämmelsernaoch att undantagsmöjlighelerna skall användas generöst, medanlänsbosiadsnämnden i förordar en strikt till-lämpning förslyckebyggda småhus inom tätbebyggelse, anser atldispensmöjligheien bör gälla även om någon enstaka tomt förvärvals frånbyggintressent, däresl markpris och andra förutsättningar berättigar lillbostadslån. Förslaget atl nybyggnad av flerfamiljshus i saneringsområdeskall undantas från markvillkoret om marken varit i lånesökandens ägosedan denI 2 föranleder fiera invändningar, ärkritiskt mot alt den del av byggmarknaden inom vilken markpriserna är högst ochmarkprishöjningar varil mest uppenbara -saneringsmark för fierfamiljshus i tätoriernascentra - i belydande utsträckning faller uianför markvillkorel,Bygglaguiredningen ifrågasätter om den valda lösningen är den lämpligaste,Avgränsningen synes kunna leda till ojämnheter i fråga om förutsättningarna förbyggandet som inte är hell motiverade eller lämpliga, Länsslyrelsen iSlockholms län anser alt det kan uppstå vissa svårigheter alt inordna deundantagna fastigheterna i en planmässig upprustning inom ett slörre område.Länsstyrelsen anser alt reglerna för markvillkoreis tillämpning inom dettabostadsbestånd bör studeras närmare, Enligl Svenska och Svenska byggnadsarbeiareförbundei finns det slarka skälför att i del fall fier-familjshusfastigheter i saneringsområde undanlas frånmarkvillkorel kräva att upphandling undantagslöst sker i öppenanbudskonkurrens, anser alt enförutsättning för undantaget är all bebyggelse sker . En del remissinstanser understryker all vissakompletterings-köptill flerfamiljshus i saneringsområden börvara möjliga attundanta från m a r k v i 11 k o re t, Sålunda anser länsslyrelsen iVäsiernorrlands län alt eventuella lillköp, som lånesökanden måsle göra frånannan fastighetsägare än kommunen för alt få en fastighet i överensstämmelsemed gällande plan, inte skall påverka sökandens möjlighet atl få statligtbostadslån. Liknande synpunkter framförs av bl. a, länsbosiadsnämnden iVäsierboitens län. En förutsättning bör dock enligt nämnden vara att denlillköpta tomlens värde inle överstiger värdet av den ursprungliga tomlen.Undanlaget från villkoret bör dessutom enligl nämnden gälla när lånesökandenerhållit tomten genom arv - direkt eller genom fiera led -efter den som var ägareden , Enligt bör även vissa kompletteringsköpinom exploateringsområde vara möjliga. Kommunen anför all i många fallbyggherre lorde vara utsedd redan i ett förberedande skede varvid ävenvillkoren för bostadsbebyggelsens uiformning och kostnadsläget överenskommits.Ett sådant avtal kan ha träffats utan atl all mark varit i kommunens ägo, 1 eltsådant fall kan det knappast ha någon betydelse om kommunen eller dentilltänkta byggherren gör dessa tillkommande förvärv. En del remissinstanser är kritiska mol utredningensförslag att undanta småhus i saneringsområde från markvillkoret. Enligllänsstyrelsen i Slockholms län kan önskviird saneringstakl och planstandardinle garanteras för förtätningoch omdaning av småhusområden ulan effektivarestyrmedel. Förnyelsen kan svårligen samordnas och genomföras i rationellaenheter med nuvarande splittrade ägarförhållanden, Markvillkorel bör därförutsträckas till att omfatta småhus- och fritidsområden som är aktuella försanering och förnyelse genom rivning/nybyggnad. Svenska kommunförbundel anseratt det finns anledning all ulsträcka markvillkorel till all gälla ävengruppbygge av småhus inom saneringsområde. Kommunen bör dock kunna avgöra frånfall till fall om del är motiverat atl förvärva den aktuella marken.Markvillkoret bör därför inte lillämpas om kommunen förklarar sig avslå frånalt förvärva marken. Även länsbostadsnämnden i Slockholms län, Slockholmskommun. BPA och SSU iir tveksamma till förslaget alt undantasmåhus i grupp i saneringsområde från markvillkorel. BP.A delar inte uiredningensuppfattning att markvillkoret inte skall gälla vid modernisering utan anser detlika angeläget att priserna hålls nere på fastigheter som förvärvas förombyggnad eller upprustning som på råmarks- Man kan nämligen enligt BPAförutsälta all det spekulativa köpintresset med ganska stor sannolikhetkommeratl riktas mot ombyggnadsfastigheier, därest det utestängs från förvärvav råmarks-och saneringsfasligheter, och all priserna därigenom pressas ihöjden. Vidare inrymmer saneringskvarieren ofia byggnader av mycket olikakvalitet. En del kan vara i relativt gott skick och lämpade förombyggnad-renovering, medan andra är så förslitna att de måsle lolalsaneras, Isådana fall kan olika villkor för faslighelsförvärv förhindra ett rationelltgenomförande av lämplig förnyelse, BPA anser därför all samma villkor bör gällaför moderniseringsfastigheter som för saneringsfasligheter men att möjligheterlill dispens från markvillkorel skall finnas. Liknande synpunkter förs fram avHelsingborgs kommun och SSU. Allmän enighet råder bland remissinstanserna om atl vissaövergångsbestämmelser erfordras för all möjliggöra en smidig övergång lill denya bestämmelserna. Däremot anser en del remissinstanser atl den av utredningenföreslagna övergångstiden - - är för kort. Övergångstiden kan enliglSvenska byggnadsarbeiareförbundei medföra problem med hänsyn lill vissaföretags omlätlande markinnehav, Förbundei anser del därför angeläget allövergångsbestämmelserna utformas så alt man undviker störningar ibostadsförsörjningen som skulle inverka på syssel-siiilningen och ge upphovlill koslnadsstegringar vilka drabbar bosladskonsumenterna. Även BPAundersiryker nödvändigheten av atl övergångsbestämmelserna utformas på eltsådani sätt alt störningar i bostadsproduktionen inte uppkommer, Norrköpingskommun och Svenska rikshyggen anser att vissa dispensmöjligheter bör finnasäven efter den föreslagna övergångs-liden. Om markvillkoret införs är, anser.SÖfT, den femåriga övergångstiden orealistisk. Mot bakgrund av att ansettsvara en realistisk tidsrymd mellan förvärv och byggstart är det naturligt altövergångsbestämmelserna omfattar en tidsperiod om . Liknandesynpunkter framförs av bl, a, NBD och . delar inte utredningens uppfattningatt allmännyttiga förelag inle bör godtas som förmedlare av mark och anför atldet föreligger en viss motsägelse mellan å ena sidan utredningensframställning rörande helkommunala bolag för markförvärv och å andra sidan dessavståndslagande från att allmännyttiga bostadsföretag skulle kunna ikläda sigsamma roll som kommunala bolag. Med den förtroendeställning som detallmännyttiga bostadsföretaget har för bostadsförsörjningen på orten borde delvara naturiigt atl även acceptera markförvärv som har sketl direkt av företageti fråga, efiersom den kommunala kontrollen genom beslutsförhållandena ärsäkerställd, anser att markförvärv av allmännyttigtbostadsförelag skall, om företagel agerar på kommunens uppdrag, jämställas medkommunala förvärv i övrigt. Enligt länsbosiadsnämnden i Slockholms län bör detvara möjligt för kommunerna alllämna uppdrag ål de kommunala bolagen att förvärva mark, Enligl HSB INordväsira borde de icke vinsisyfiande bostadsföretagen, inkl,kooperationen, kunna inneha mark i de fall kommunen av ett eller annat skälinle kan klara detsamma, kommun ifrågasätler om inte utredningensgränsdragning - uteslutande av markföretag som ägs gemensamt av kommun ochutomstående part samt allmännyttiga företag - är för snäv och står i visslmotsatsförhållande till uiredningens förslag om ökal kommunalt ansvar videxempelvis behandlingen av ansökningar om bostadslån. i anser däremotatt endasl borgerlig primärkommun bör godtas som förmedlare av mark förstatligt bostadslån. Nämnden anför att del är primärkommunen som ansvarar förmark politiken och som har förslahandsintresse av atl konkurrens om marken medåtföljande markprisstegringar undviks och att landstingskommun inte utanvidare kan antas ha samma intresse, pekar på att det i vissa tätortsregioner sometl naturligt inslag kan förekomma köp från kommunernas sida överkommungränserna, ,\\ praktiska skäl bör dessa här jämställas med köp inom denegna kommungränsen. Liknande synpunkter framförs av bl, a, länsslyrelsen iSlockholms län. 7.3Statligt kreditstöd till kommunala markförvärv De remissinstanser som tillstyrker markvillkoret äreniga om alt markförvärvslånefondens uilåningskapaciei måste ökas vid etlgenomförande av nämnda villkor, Bostadssiyrelsen. länsslyrelserna iÖsiergöilands, och samt . anser emellertid all den föreslagnautlåningskapaci-telen är otillräcklig, medan fiillmäkiige i riksbankenifrågasätler om utlånings-kapaciteten behöver uppgå till 250 milj, kr/år. Enligt bosladsstyrelsen har kommunernas ekonomiskamöjligheter all finansiera bl, a. markförvärv försämrats avseväri under desenaste åren. Kommunerna kommer därför i växande omfattning alt bli beroendeav statliga markförvärvslån för förvärv av mark. Vidare påpekar styrelsen attutredningens beräkningar endast avser markkostnader för bostadsbyggande. Underden hittillsvarande handläggningen av låneärenden har med avkommunerna angiven markanvändning som utgångspunkt endast kunnat hänföra av de tillstyrkta beloppen till mark för enbart bo-stad,sändamål, Enliglstyrelsen föreligger uppenbara svårigheter atl ange den totalt nödvändigautlåningskapaciieten. Styrelsen anser med hänsyn härtill att fonden iinledningsskedet kan ges en utlåningskapacitel på 250 milj, kr., men atl dennasedan bör ökas lill år mot bakgrund av det genom låneansökningar ochmarkförsörjningsprogram redovisade behovet. Svenskakommunförbundel finner den föreslagna utlåningskapaciieten vara Som långsiktig målsättning börgälla atlfonden skall kunna läcka en växande andel av kommunernasmarkförviirvskoslnader. Förbundet påpekar också att ulredningen inte beaktatatl andelen markbostäder och bostäder i saneringsområden sannolikt kommeratlöka påtagligt, vilket krafiigt ökar kommunernas kostnader för markförvärv.Enligl förbundet är det nödvändigt alt kommunernas behov av krediter förmarkförvärv görs till föremål för en mera ingående analys än vadsaneringsulredningen och byggkonkurrensuiredningen presterat.Byggkonkurrensutredningens förslag aktuali-serar påtagligt behovet av attmöjliggöra för kommunerna att rationellt utnyttja kreditmarknaden. Effeklivaåtgärder härför utgör enligt förbundets uppfattning ett mera verkningsfulltstöd för den av utredningen önskade inriktningen av den kommunala markpolitikenän den otillräckliga förstärkning av marklörvärvslånefonden som ulredningenföreslagit, Enligl Hyresgäsiernas riksförbundräcker inle det föreslagna lillskoltel till markförvärvlånefonden för att mötabehoven och ge kommunerna en tillräckligl stark slällning som markinnehavareför bostadsändamål. anför all det ärhelt nödvändigt atl erforderliga resurser ställs lill kommunernas förfogandelör såväl långsikliga markförvärv som markförvärv för saneringsändamål. Fullmäktige i erinrar omde förslag som gång efier annan reses i fråga om utökning av den prioriteradesektorn på kreditmarknaden, I ifrågavarande fall synes emellerlid ändamåletangeläget och inte innebära någon för framtiden växande belastning. Fullmäktigevill därför inte motsätta sig en begränsad uppbyggnad avmarkförvärvslånefonden. Fullmäktige vill dock ifrågasätta ommarkförvärvslånefonden skall behöva ha en ulåningskapaciiel på 250 milj, kr/år,Atl det erfordras mark i den omfattning och för den kostnad ulredningenberäknat tvivlar inte fullmäktige på. Många kommuner torde emellertid somhittills finansiera sina markförvärv ulan den procedur som upplåning imarklörvärslånelonden innebär.