prop · FX0328 · 1974-12-31 00:00:00 — anseratt den kommunala nämnden kan sköta kontakterna och samarbetet medföreningslivet utan att lokala referensgrupper byggs upp. Även några kommuner.Folkets husföreningarnas riksorganisation och ABF ställer sig tveksamma ellernegativa tUl att lokala referensgrupper bildas. De anser att direkta kontaktermed berörda parter inom ramen för kulturnämndens löpande arbete är attföredra. ABF och förordar årligenåterkommande samrådskonferenser efter det att kulturnämnden arrangeratspeciella överläggningar med enskilda organisationer. EnligtSACO blir det billigast och effektivast att inrätta samråds-grupper knutna tUIde olika institutionerna. anser att man därigenom kan stimulera deideella och frivilliga insatserna inom kulturområdet. anser att det bör inrättas lokala samarbetsorgan för deproducerande kulturarbetarna som komplement till kulturnämnderna och eventuellasamarbetsorgan på det lokala planet. Musikcentrum och föreslår mediakompetenta referensgrupper tUl de lokalakulturnämnderna. 1974: 28 222 21 Den regionala kulturorganisationen Denregionala kulturorganisationen har i korthet redovisats i det föregående (2). Kulturrådetavger inga förslag beträffande den regionala kulturorganisationen men för endiskussion och ger vissa rekommendationer. Kulturrådetväljer länen som geografisk enhet för den regionala kulturverksamheten. Därmedfår man geografiska områden som i de flesta fall är lagom stora somman får en anpassning tUl den indelning som gäller för flertalet andraverksamheter. Vid en eventuell framtida ändring av länsindelningen fårkulturorganisationen anpassas till denna. Lösningen av frågorna om denregionala kulturorganisationen bör inte uppskjutas i avvaktan på förslag frånlänsberedningen och andra övergripande utredningar. Ansvaretinom länen för de uppgifter som man väljer att föra upp från detprimärkommunala planet till länsplanet bör inte ligga på något statligt organ.Länsstyrelserna bör dock ta hänsyn till kulturlivets behov i den regionalaplaneringen. Länsskolnämnderna har givetvis också ett intresse av att beaktakulturfrågorna. Det politiska ansvaret bör dock ligga på landstingen. Dettainnebär ingen överordnad ställning i förhållande till kommunerna. I den m.åninsatserna syftar till stimulans av kommunernas kulturpolitiska åtaganden börkommunförbundets länsavdelningar vara forum för diskussioner ochrekommendationer. Blandlandstingens främsta uppgifter på kulturområdet nämner kulturrådetmålbestämningar och utredningsarbete. Landstingen bör t.ex. i samarbete medkommuner och föreningsliv ta initiativ till nödvändiga utredningar för enutbyggnad av länsinstitutioner. För att lösa de kulturpolitiska uppgifterna ären samlad handläggning av kulturfrågorna inom landstingen viktig. Ansvaretför länsinstitutionerna bör under en övergångstid delas mellan landsting,resp. institutions hemkommun och föreningslivet. avser dock t. v.ingen förändring av det primärkommunala huvudmannaskap som gäller förflertalet länsbibliotek. Landstingen bör ha en sammanhållande uppgift vadgäller finansiering och statsbidragsansökningar för länsinstitutionerna. Behovetav samverkan på länsplanet avser främst tre uppgifter: allmän kontaktfunktion,referensgrupp till kulturnämnden samt samordning av arrangemang- ochturnéverksamhet. Visst stöd tUl det lokala 1974: 28 223 publikarbetetkan också behöva ges från länsplanet. Samordningen av arrangemang- och tuméverksamhetkan bli mera omfattande än på lokal nivå. Den bör ske på ett tidigtplaneringsstadium och bl.a. syfta tiU att eftersatta konst- ochverksamhetsområden och eftersatta länsdelar blir tillgodosedda. Avsikten ärinte att samordna verksamhetens innehåll eller att tvinga pålänsinstitutionerna en viss verksamhetsplan. De arrangerande uppgifterna börhelt handhas av lokalt förankrade organ. Utformningenav samarbetet får lösas med hänsyn till de skiftande förhållanden som råder iolika län. bedömer dock skillnaderna mellan länen som generelltsett mindre än skillnaden mellan primärkommunerna. Rådet rekommenderar ettformellt uppbyggt samarbetsorgan även på länsplanet. I många fall kommer detatt vara naturligt att låta länsbildningsförbunden vara detta organ. Detförutsätter dock att förbunden breddar sin bas från att omfatta studieförbund,folkhögskola och länsbibliotek till att också omfatta andra intressenter.Statliga organ, landsting och kommunförbundets länsavdelningar bör av formella skälstå utanför och i stället upprätthålla nära kontakter med samarbetsorganet. Detregionala samarbetsorganet behöver viss personal. Kanslisamverkan medlandstingens kulturnämnder kan tänkas. Samarbetsorganet får också förutsättasöverta de funktioner som de regionala intendenterna hos för rikskonserter och statens försöksverksamhet medriksutställningar nu har. Statsbidrag bör utgå till de regionalasamordningsfunktionerna. LedamotenEnqvist anför i sin reservation att det är principiellt felaktigt att läggasamarbetsfunktionen på länsbildningsförbunden som redan har andrakulturpolitiska uppgifter. Enrad remissinstanser noterar med tillfredsställelse att inte läggerfram några förslag till regional kulturorganisation utan betraktarutformningen av den som en regional uppgift. Remissinstanserna understrykerockså rådets markering av de regionala skillnaderna. Någraremissinstanser avger helhetsomdömen om synpunkter. Statskontoretoch TCO har inget att erinra mot dessa. Svenska anser att deinte utgör tillräckligt underlag för ställningstagande. Enrad remissinstanser bl.a. SÖ, teater- och musikrådet, några länsstyrelser, etttiotal kommuner, ett tiotal landsting, MUS 65, ett par studieförbund, TCO, tillstyrker att länen väljs som geografisktområde för den regionala kulturorganisationen. ABF accepterar kulturrådetsskäl men anser att många län är 1974: 28 224 Länsberedningen finner det tillfredsställande att inteföreslagit någon ändring av nuvarande regionala indelning. Någraremissinstanser finner det nödvändigt med anpassning till aktuellaförhållanden inom kulturområdet. Landstingsförbundetanser att den institutionella verksamheten inte är beroende av enlänsbegränsning utan kan bedrivas inom och utanför hemlänen. Existerandegeografiska gränser får inte medföra att utvecklingen av kulturpolitikenförhindras. Förbundet anser också att det kan vara möjligt attarbeta med andra enheter än de nuvarande länen. Nuvarande samarbetet mellanlän och kommuner bör därför utvecklas. a. några kommuner uttryckerliknande åsikter. Iflera remissyttranden pekas på de särskUda problem som kan uppstå vid enregionalisering av kulturverksamheten i de tre storstadsregionerna. Någraremissinstanser avstyrker en på länen baserad regional kulturorganisation. EnligtRRV medför en sådan likformig uppbyggnad i hela landet att vissa län blir försmå för att erbjuda underlag för en kulturinstitution och vissa blir för storaenheter när det gäller kulturaktiviteter som förutsätter närhet ochlättillgänglighet. RRV föreslår en i huvudsak på kommunerna baseradkulturverksamhet kompletterad med statliga insatser av rikskaraktär. Instittitetför rikskonserter vill åtminstone under ett övergångsskede utgå från sinegen nuvarande regionala,organisation som i stort sett sammanfaller medregionmusikens och organisation. Detta skulle innebära ätt manfår åtta regioner i stället för 24. Någraremissinstanser berör frågan om länsstyrelsernas och andra statliga organsuppgifter i den regionala kulturverksamheten. Man finner det naturligt att detpolitiska ansvaret för kulturfrågorna inte läggs på länsstyrelserna. I flerayttranden understryks att de statliga organen dock har vissa uppgifter. Länsberedningeninstämmer i bedömning av att länsstyrelserna har ett visst ansvaratt se tiU att det finns god tiUgång tUl kultureUa aktiviteter, eftersom detfår anses vara en del av samhällets regionalpolitik. Det får ansesföljdriktigt att det organ som har ansvaret för samordningen mellan olikaregionalpolitiska insatser får yttranderätt när det gäUer regionalakulturinstitutioners lokalisering och dimensionering. Länsskolnämndernai och anser att länsskol-. nämnderna måste få spela enbetydligt aktivare roll vid utbyggnaden av den framtida kulturorganisationen änvad anför. Flertaletremissinstanser som yttrar sig om landstingens roll i den regionalakulturverksamheten är positiva till att landstingen får det politiska ansvaretför samhällsstödet till kulturverksamhet på länsplanet. 1974: 28 225 Landstingsförbundetansluter sig till syn. Förbundet konstaterar att kulturfrågornafaller inom ramen för kommunallagarnas allmänna kompetensbestämmelser, vilketmedför att staten saknar skäl att detaljreglera denna verksamhetssektor.Därigenom saknas också motiv för att kulturfrågorna läggs under statligakontrollorgan på andra nivåer än den centrala. Den naturliga basen församordnande och prioriterande insatser på den regionala nivån är enligtförbundet landstingen, inte minst med tanke på att landstingens stöd tillskilda verksamheter inom kultur och folkbildning har gamla traditioner.Skillnaden mot tidigare skulle bh att kulturverksamheten nu ingår i en meramålmedveten politik för jämlikhet, bättre samhällsmUjö och ökat innehåll i denregionala servicen åt länsinvånarna. Förbundet anser inte att det förhållandetatt flera olika utredningar f.n. behandlar frågor som rör kompetensförhållandenaoch ansvarsfördelning inom olika samhällsverksamheter bör hindra attkulturverksamhetens organisation övervägs särskilt. och flera studieförbund anser att landstingen skaU hadet politiska och ekonomiska ansvaret men endast undantagsvis verka somförmedlare och arrangör av kulturaktiviteter. De sistnämnda uppgifterna böråvila institutioner och organisationer. Vissa remissinstanserpekar på de risker som kan ligga i en oklar kompetensfördelning mellan kommunoch landsting. Länsberedningen finner det riktigt att planering,beslutsfattande och verkställighet så långt som möjligt förläggs till lokalnivå. Kommunerna bör således även bära ett huvudansvar förkulturpolitikens utformning och för kulturaktiviteternas spridning till olikagrupper i samhäUet. Förslaget att landstingen skaU ha det politiska ansvaretför samhällsstödet till kulturverksamhet på länsplanet kan enligt beredningenmedföra risker för kompetenstvister. En negativ konsekvens skulle kunna bli attingen part känner fullt ansvar för kulturområdet. Beredningen pekar på möjlighetenav en utbyggd interkommunal samverkan. Den skulle medföra bättre möjligheteratt anpassa organisationen oberoende av nuvarande länsgränser. Ettprimärkommunalt huvudmannaskap även för länsinstitutioner skulle enligtberedningen vara en möjlighet. En förutsättning är emellertid att värdkommunenkompenseras ekonomiskt för det åtagande som avser engagemanget utöver vad somkan anses motiverat för den egna kommunens invånare. Attlandstingens politiska ansvar inte får innebära en överordnad ställning iförhållande till kommunerna betonas i de flesta remissvar som berör frågan omden regionala kulturorganisationen. Kulturrådetrekommenderar att ansvaret för länsinstitutionerna under en övergångsperioddelas mellan resp. institutionens hemkommun och föreningslivet.Endast några få remissinstanser uttalar sig direkt i denna fråga.Uppfattningarna går här isär. Svenskariksteatern anser att landsting, institutionens hemkommun och föreningslivet inte bara övergångsvis utan även påsikt skall dela ansvaret för länsinstitutionerna. Teater- och musikrådet ser en viss fara i ett alltförkomplicerat organisationsmönster och förordar en noggrann analys innanprinciperna för länsinstitutionernas arbete låses. , i länoch anser att huvudmannaskapet för regionalt arbetande ochstödda institutioner kan ligga kvar hos en primärkommun. Beträffandelänsbiblioteken understryker att det saknas anledningatt ändra huvudmannaskapet. Några remissinstanser uppehåller sig kring frågan omvilken roll Svenska kommunförbundets länsavdelningar bör ha i den regionalakulturverksamheten. Meningarna är.delade om det är principiellt riktigt alttilldela kommunförbundets länsavdelningar den av föreslagna rollen. Många remissinstanser berör aUmänt behovet av regionaltsamarbete. Så gott som samtliga anser liksom att det föreligger ettsådant behov. Remissinstanserna utvecklar däremot i allmänhet inte närmare sinsyn på samarbetets omfattning och funktioner. Remissinstanserna drar olikaslutsatser i fråga om den organisatoriska lösningen. Endast ett parremissinstanser ifrågasätter samarbetsbehovet. När det gäller formerna för det regionala samarbetetredovisar remissinstanserna en lång rad skilda nyanser i uppfattningen.Remissvaren kan emellertid sammanföras i några huvudgrupper. En grupp av remissinstanser med bl. a. iNorrbottens län och MUS 65 stöder uppfattning att man genom ettbreddat länsbildningsförbund får ett lämpligt formellt uppbyggt samarbetsorgan. En andra grupp med bl.a. i villbredda länsbildningsförbundet ännu mer än rekommenderar. En tredje grupp med bl. a. och enrad studieförbund stöder också tanken på att länsbildningsförbunden skallutgöra samarbetsorgan men vill inte bredda förbundens bas utöver den nuvarande. Att folkbildningsförbundet och vissa studieförbund avvisaren organisatorisk förändring av länsbildningsförbunden innebär emellertid inteatt man är negativ till samarbete med andra parter. Folkbildriingsförbundet.Nykterhetsrörelsens bildningsverksamhet och TBV nämner länsbildningsförbundensämneskommittéer som lämpliga samarbetsformer med övriga parter och ABF nämnerårliga länskonferenser, tillhandahållande av tjänster samt olika direktaöverläggningar med skUda intressenter. ABF konstaterar attlänsbildningsförbundens samordnings-och samrådsuppgifter enbart bör ha enteknisk karaktär. En fjärde grupp remissinstanser anser att ett informelltsamarbete är Prop.1974: 28 227 Dessa vUl i allmänhet lägga ansvaret för attsamarbete kommer till stånd hos landstingens kulturnämnder. Hit hör bl.a.Svenska kommunförbundet, ett tiotal kommuner, några landsting. ,centrumbildningarna i gemensamt yttrande och . En femtegrupp remissinstanser med bl.a. och några landsting villhelt lämna frågan om samarbetsformerna till regionalt avgörande. Ett fåtalremissinstanser berör förslaget om ett regionalt övertagande av de uppgiftersom Svenska . Institutets för rikskonserter ochriksutställningars region intendenter nu svarar för. ,bildningsverksamhet och förslaget. , är också positiva till förslagetmen anser att funktionerna då skall föras över till motsvarandelänsinstitutioner och inte till ett regionalt samarbetsorgan. 1974: 28 228 22 Den centrala kulturorganisationen handläggs kulturärenden inom ut-bUdningsdepartementets kulturenhet.Kulturenhetens arbetsområde innefattar frågor rörande konst, litteratur,musik, teater, film, arkiv, museer, kulturminnesvård, folkbibliotek,föreläsningsverksamhet och vissa andra folkbUdningsfrågor, ungdomsverksamhet,nykterhetsupplysning, högre utbildning inom kulturområdet samt radio- ochTV-frågor. Enöversikt över statliga förvaltningsorgan inom kulturområdet har gett i detföregående (2). I det följande behandlas endast de organ som berörs avföreliggande utredningsförslag. Riksantikvarieämbetetär central myndighet för ärenden om forn- och kulturmirmesvård. Ämbetet ärtillsynsmyndighet för landsantikvarieorganisationen. Chef för ämbetet ochstatens historiska museum är riksantikvarien. leds museetsarbete av en museidirektör. står under inseende avriksantikvarieämbetet. Vitterhets-, historie- och antikvitetsakademiensförvaltningsutskott har hand om vissa uppgifter för ämbetet och de bådamuseerna, bl.a. att inge anslagsframställningar och tUlsätta vissa tjänster. finns två avdelningar, fornminnesavdel-ningen ochbyggnadsminnesavdelningen. TUl ämbetet är vidare provisoriskt knuten enkulturhistorisk byrå, som förts över från i samband med dessomorganisation. För och statens historiska museumgemensamt finns fem avdelningar, nämligen en för administrativa och kameralafrågor, en för bibliotek samt akt- och bildarkiv, en för tekniska frågor, enför pedagogiska frågor och en för tiUsynen över landsantikvarieorganisationen. Riksarkivetutövar högsta inseendet över det offentliga arkivväsendet samt ärchefsmyndighet för landsarkiven. I uppgifter ingår att varaarkivdepå och att främja vetenskaplig forskning. a. verkaför en tidsenlig organisation och utveckling av arkivväsendet. harskyldighet att bistå statsägda bolag, kommunala myndigheter och enskilda medråd och anvisningar i arkivfrågor. Chef för är en riksarkivarie.Inom finns två byråer, en administrativ avdelning och en friståendeheraldisk sektion. Till den heraldiska sektionen är knuten statens heraldiskanämnd. Till är vidare knuten en arkiv. Nämndenför enskilda arkiv har bl. a. till uppgift att fördela det statliga stödettill folkrörelsearkiven. Teater-och musikrådet är tillsynsmyndighet över det statsunderstödda teaterväsendet,det statsunderstödda musikväsendet, statens 1974: 28 229 scenskoloroch statens dansskola. Rådet skall främja samordning samt planerings- ochutvecklingsarbete inom sitt verksamhetsområde. Vidare skall det granska ochavge utlåtande över förslag tUl anslagsframställningar som faller inom rådetsverksamhetsområde samt biträda med råd och anvisningar i frågor om upprättandeav förslagen. Rådethar att tUlse att utbUdningen vid statens scenskolor och statens dansskola ifråga om innehåll och metoder fortiöpande fömyas, utvecklas och förbättras.Enligt särskilda föreskrifter fördelar och betalar rådet ut statsbidrag tUlolika teater- och musikändamål. Rådetbestår av ordförande och tio andra ledamöter utsedda av Kungl. Maj:t. är knutet till rådet med en direktör som chef. Tidskriftsnämndenprövar frågor om stöd tUl kulturtidskrifter och ideella tidskrifter. Nämndenbestår av ordförande och sex andra ledamöter som alla utses av Kungl. finns en sekreterare. SÖ har inseende över bl. a. det aUmänna folkbildningsväsendet, innefattandefolkhögskolor, folkbibliotek och det fria folkbildningsarbetet. EnsärskUd enhet bibliotekssektionen ingående i byrå V 1 inomundervisningsavdelningen för vuxenutbildning (V) handhar frågor om bl.a.kommunala bibliotek, läns- och landsbibliotek och lånecentraler. Sektionen samverkarmed andra myndigheter om bibliotek inom krigsmakten, mentalsjukvården ochkriminalvården. Vidare medverkar sektionen i regional och lokal planering ochutveckling av bibliotek. Bland uppgifterna i övrigt märks informations- ochpublLkationsverksamhet samt frågor rörande och samarbetemellan olika bibliotek. Inom byrå V 1 handläggs även ärenden rörande bidragtill föreläsningsverksamhet, speciella folkbUdningsåtgärder och de handikappadeskulturella verksamhet. 22.2.1 Motiv för förändringar Kulturrådetkonstaterar att det under UtbUdningsdepartementet saknas ett organ somhar att ge statsmakterna underlag för beslut om mål för den statligakulturpolitiken och förslag till åtgärder för att realisera dessa. Som enföljd härav är inte heller långtidsplaneringen särskilt väl utbyggd inomområdet. Den organisatoriska splittringen inom den statligakulturadministrationen är stor. Existerande organ har i de flesta fall snävtsektorsinriktade uppgifter. F.n. redovisas i statsverkspropositionenanslagsframställningar från ca 50 myndigheter och institutioner på dettaområde. Dämtöver prövar Kungl. Maj:t fortlöpande ett stort antal ansökningar ommedel ur anslaget Bidrag till särskilda kulturella ändamål och ur behållningenav särskilda lotterimedel. 1974: 28 230 Iviss utsträckning har Kungl. Maj:t delegerat fördelningen av vissaanslagssummor till i första hand teater- och musikrådet. 22.2.2 Strukmren på den centrala kuimradministrationen Dåavsevärt ökade uppgifter kommit att läggas påutbildningsdepartementet föreslår att ett nytt departement förkultur-, idrotts- och ungdomsfrågor inrättas. föreslår attett nytt organ, det nya , inrättas som ett centralt organ närmastunder det ansvariga departementet. Sommotiv för förslaget anförs i första hand att ett sådant organ skulle ökainsynen och inflytandet från bl. a. folkrörelser, kulturarbetarorganisationeroch kommunrepresentanter. Detnya föreslås få ett allmänt ansvar för den statliga kulturpolitikenoch ha till uppgift att fortlöpande göra övergripande bedömningar av vidtagnaåtgärder. Rådet föreslås på ett motsvarande sätt som teater- och musikrådetvara ett serviceorgan, som biträder statsmakterna i kulturpolitiska frågor ochlämnar råd och stöd till landsting, kommuner och organisationer. Däremot avsesdet nya inte direkt svara för den berörda verksamheten eller förtjänstetUlsättningar. Detnya föreslås få ett allmänt ansvar för utvecklingen av samhäUetsinsatser inom hela kulturområdet. Det direkta ansvaret för t.ex. anslagsfrågorbör dock begränsas till följande sektorer, nämligen teater, musik, dans, film,litteratur (däribland folkbiblioteken), konst, museer ochutställningsverksamhet. Vadgäller sektorer utanför det nya direkta ansvarsområde föreslårkulturrådet att förblir central myndighet förfornminnes- och byggnadsminnesvård. Arkivväsendetfaller utanför rådets direkta ansvarsområde, eftersom det inte finns någotstarkt behov av nära samarbete mellan arkiven och övriga kultursektorer. Ledningenför arkivväsendet bör ordnas så att organisationen bättre än nu ansluter sigtUl vad som gäller för kulturområdet i övrigt. Rådet anser det lämpligt med enför hela det statliga arkivväsendet gemensam Styrelse. Till arkivväsendethänför rådet då, förutom och landsarkiven, dialekt- ochortnamnsarkiven samt svenskt visarkiv liksom svenskt biografiskt lexikon. Styrelsenbör kunna göra ekonomiska avvägningar inom arkivområdet och förbättrakontakterna mellan det statliga arkivväsendet, å ena sidan, och förvaltningen,rättsväsendet, de centrala kommunala samarbetsorganen och folkrörelserna, åandra sidan. I den nya styrelsen bör ingå representanter för här nämndaintressen. Frågan om en gemensam styrelse för det statliga arkivväsendet bör utredasav i samråd med berörda arkivinstitutioner. 1974: 28 231 SÖ föresläs i fråga om stödet till folkbildningen behållaansvaret för studiecirkelbidraget och bidrag till folkbildningsorganisationema.Däremot föreslås att ansvaret för föreläsningsbidraget, omvandlat tillarrangemangsbidrag, förs över till det nya . Även ansvaret förvissa delar av stödet till de handikappades kulturella verksamhet bör förasöver till det nya organet. Frågan om tillsynen över den statliga utbildningen inomkulturområdet bör lösas i samband med ställningstagandet till förslag från1968 års utbildningsutredning (U 68). Den konstnärliga utbildningens Särart iförhåUande till andra grenar av utbildningsväsendet understryks av kulturrådetsom därför anser att det nya bör ha inflytande över dimensioneringoch uppläggning av den konstnärliga utbildningen samt initieringen av nyautbildningsvägar. Ingen ändring föreslås ske av ställning.Press-stödsnämnden föreslås även i fortsättningen lyda direkt under Kungl.Maj:t. föreslår att en inordning av frågor om stödtill samlingslokaler övervägs i samband med beredningen av samlingslokalutredningensoch betänkanden. anser det angeläget att ansvarsfördelningen påmyndighetsnivå för ungdomsfrågorna blir klarare än den f.n. är. I samband medatt denna fråga övervägs bör formerna för den nödvändiga samverkan mellan denmyndighet som får ansvaret för ungdomsfrågorna och det nya kulturrådetstuderas. Vad beträffar akademiernas myndighetsfunktioner föreslåsatt den statliga regleringen av akademiernas verksamhet och tjänstebefattningaravvecklas. Staten förutsätts efter avvecklingen ge ett ekonomiskt stöd, somger akademierna möjligheter att bedriva en fri verksamhet. 22.2.3 Det nya ansvarsområde Det nya föreslås handha åtgärder rörandestatsunderstödd teater-, musik- och dansverksamhet. Utbildning inom dessasektorer föreslås dock bli undantagen från rådets ansvarsområde. Med dettaundantag föreslås således teater- och musikrådets uppgifter inom nämndasektorer bli överförda till det nya . Även filmområdet börinnefattas i det direkta ansvarsområdet. En närmare precisering av insatsernainom filmsektorn kan dock inte göras förrän i samband med att ställning tastill filmutredningens förslag.