prop · FX03128 · 1974-12-31 00:00:00 — Bolaget handlar i eget namn och skall därvid ange den aktiefond sombola get företräder. Någon direkt motsvarighet till dessa regler finns inte iOECD:s riktUnjer. I samband med att jag anfört allmänna synpunkter påfondbolagels konstruktion har jag framhållit betydelsen av att raedel som investeratsi en aktiefond förvaltas på betryggande sätt. Av intresse är härvid hurreglerna om fondbolagets förvaltningsfunktion utformas. Utredningens förslagförutsätter att fondbolaget är primärt ansvarigt för förvaltningen av fonden.I förhåUandet mellan fondbolag, andelsägare och förvaringsbank koraraerförvaringsbanken enligt förslaget att ha den mera passiva uppgiften att förvarafondens tUlgångar och se till alt dessa inte används för ovidkommande ändaraål.Fondbolaget har som den aktiva parten att börja verksamheten genora att utseförvaringsbank, organisera försäljningen av andelar och därefier förvalta deneller de fonder som bolaget bildat. I förvaltningen ingår att placera fondmedleni aktier eller andra värdepapper och att vidta åtgärder för fondensbibehållande och förkovran, t. ex. omplaceringar, utnyttjande avteckningsrätter etc. För att klargöra förvaltaingsfunktionens orafatt- ningoch bolagets befogenheter sora förvaltare föreslår utredningen att det särskiltanges i lagen att det åligger fondbolag att under iakttagande av vad i lageneller eljest finns stadgat och i överensstämmelse med gällandefondbesläramelser självständigt och i eget namn förvalta fond som bolagetbildat. Bolaget får därvid förfoga över all egendom som ingår i fonden ochutöva alla ur egendomen härflytande rättigheter, inbegripet utövande avrösträtt för aktier i fonden. Utredningen föreslår också att i lagen sägs utatt bolaget vid förvaltningen skall handla uteslutande i fondandelsägarnasgeraensararaa intresse. skall givetvis tillse attaktiefondsverksaraheten utövas i överensstämmelse med gällande lag ochfondbestämmelser. Utredningens förslag att i lagen ange att fondbolaget skalliaktta såväl den föreslagna lagen och annan lag som gällande fondbestämmelseruttrycker därför endast vissa självklara förhållanden. Dessa bolagets allmännaskyldigheter behöver enligt min raening inte anges i lagtexten. För attfondbolaget skall kunna uppfylla nu berörda krav är det emellertid avbetydelse att bolaget erhåller ett generellt bemyndigande att påfondandelsägarnas vägnar sköta sådana göromål som hänger samman medförvaltningen av aktiefonden. Genom att köpa andelar i aktiefond harandelsägarna avsett att överlåta aktieplaceringar och liknande frågor tUlfondbolaget för att få en sakkunnig förvaltning av det kapital som deinvesterat i fonden. Det bör därför klart framgå av lagen att fondbolagetföreträder fondandelsägarna i frågor som rör aktiefonden. Denna rätt förfondandelsägarna att få sina angelägenheter, såvitt rör fonden, skötta avfondbolaget innebär saratidigt en skyldighet för bolaget att i alla frågor sorarör fonden handla på fondandelsägarnas vägnar. När det gäller fondbolagets åligganden vidförvaltningen följer av allraänna rättsregler att denna skall skötas på ettsätt som bäst gagnar fondandelsägarna. Under normala förhåUanden ligger detockså i fondbolagets intresse att fondförmögenheten ökar genom tUlskott avkapital från nya andelsägare. Självfallet är det en förutsättning för fondenstiUväxt att fondbolagets verksarahet åtnjuter förtroende hos allmänheten. Eftersomdet emellertid inte kan uteslutas att ett fondbolag vid förvaltningen skullekunna ta ovidkommande hänsyn, t. ex. genom att köpa vissa aktier för att stödjakursen till förmån för intressenter i bolaget, anser jag, i likhet raedutredningen och remissinstanserna, att det i lagen bör anges att fondbolagetvid förvaltningen av fonden uteslutande skall handla i fondandelsägarnasgeraensararaa intresse. En raotsvarande föreskrift finns också i Europarådetsriktlinjer. Utredningens förslag beträffande orafattningen avbolagets förvalt-niugsfunktion har allmänt godtagits av remissinstanserna. Ävenjag tillstyrker att bolagets befogenheter anges i lagen så, att bolaget vidförvaltningen förfogar över den egendom som ingår i fonden och utövar de rättighetersom härflyter ur egendomen. Härigenom koraraer fondbolaget att, vid utövandetav förvaltningen och därmed sammanhängande funktioner, företrädafondandelsägama gemensamt i frågor som rör fonden. Ensärskild fråga som i vissa länder visat sig vara kontroversiell är, om och avvem rösträtten för de aktier sora ingår i en aktiefond skall utövas. riktiinjer har överläranats till vederbörande raed-lemsland attsjälvt avgöra hur frågan skall lösas. I kommentaren framhålls att rösträttensutövande, som har nära saraband raed de inheraska bolagsrättsligabestäraraelsema, f. n. kan ha olika utforraning i raed-lemsländernaslagstiftning, I såväl som riktiinjer finns emellertidföreskrifter, som förutsätter att ett fondbolag kan utöva rösträtt för aktiernai en aktiefond. Olikamöjligheter står till buds när det gäller att lösa frågan om utövande avrösträtten. Antingen kan denna utövas av fondandelsägarna eller representanterför dessa eller överlåtas på fondbolaget eller också kan den helt förbjudas.Altemalivet att låta fondandelsägarna utöva rösträtten erbjuder enligtutredningen vissa svårigheter. Det är sålunda uppenbarligen omöjligt att låtavarje innehavare av fondandel rösta för den på honom belöpande andelen avaktierna i fonden. Utredningen avvisar av praktiska skäl en lösning sora gerandelsägarna raöjlighet att utöva rösträtten genora t. ex. enrepresentationsförsaraling. När det gäller möjligheten att låta fondbolagetutöva rösträtten för aktierna i en aktiefond framhåller utredningen faran förraaktkoncentration, ora fondföretaget skulle få sådan rösträtt. Faran för ensådan raaktkoncentration skulle bli desto större, ora de intressen sora stårbakora fondföretaget också utövar inflytande över särskilda företagsgrupperinom näringslivet. Utredningen anser dock att riskerna imaktkoncentrationshänseende mte bör överdrivas när det gäller svenskaaktiefondsföretag, eftersora man knappast inom överskådlig tid kan räkna raeden sädan ökning av aktiefonderna att dessa kan bli av nämnvärd betydelse frånnu angiven synpunkt. Utredningen anser bl. a. på grund härav att det saknasanledning att förbjuda fondbolagen att utöva rösträtt för aktierna i fonderna.En ytterligare möjlighet att lösa rösträttsfrågan är att helt förbjuda röstningför aktierna i fonderna. Utredningen anför dock att, om rösträtten över huvudlaget inte kan utövas, fondandelsägamas intressen inte alls kommer att bliföreträdda vid bolagsstämmorna, vilket skulle kunna vara till betydande nackdelför dem, bl. a. när det gäller fastställande av ett bolags utdelningspolitik.En sterilisering av rösträtten för en del av aktierna skulle vidare kunnaraedföra att de övriga aktierna i bolaget fick elt ökat röstvärde i förhållandetill aktiestocken. Härigenom skulle innehavare av en större minoritetspost avaktier lättare ensararaa kunna utöva bestämmanderätten i bolaget, något somutredningen i och för sig finner raindre önskvärt. Utredningen har vid sina överväganden av fråganstannat för att föreslå att rösträtten skall få utövas av fondbolaget.Saratiiga reraissinstanser utom en har godtagit förslaget. För egen del villjag anföra följande. Enligt vad jag förordat i det föregående skallfondandelsägama gemensamt äga den aktiefond, i vilken de förvärvat sinaandelar. En naturlig följd härav är alt fondandelsägarna också erhållermöjlighet att själva eller genom representanter för dem utöva rösträtt för de ifonden ingående aktierna. Med hänsyn främst till att aktiefonden är fondandelsägarnasgemensamma egendom borde i första hand eftersträvas en lösning som germöjlighet för fondandelsägama atl själva disponera över rösträtten för aktiernai fonden. Det torde dock, sora utredningen och fiertalet reraissinstanserfunnit, vara förenat med betydande svårigheter att hitta en praktiskt hanterligoch inte alllför kostnadskrävande form för att låta andelsägarna själva utövarösträtten. Jag kan därför inte förorda en sådan lösning. A andra sidan kan det inte vara riktigt attöverlåta de möjligheter tUl inflytande som rösträtten innebär till andra änsådana som kan anses direkt representera fondandelsägarna. Det bör vararaöjligt att ge representanter för fondandelsägarna en avgörandebestämmanderätt i denna fråga i stället för att steriUsera rösträtten för de ifonden ingående aktierna eller generellt avhända fondandelsägama alltinflytande över rösträtten. Jag har i det föregående förordat att ifondbolagets styrelse skall ingå ett visst antal ledamöter som representanterför fondandelsägarna, beroende på det antal ledamöter sora styrelsen skallbestå av. Dessa särskUda ledamöter bör ha räll att raed bindande verkan förfondbolaget besluta alt rösträtt skall utövas eller utövas på visst sätt elleratt rösträtten inte alls skall utövas. Härigenora erhåller fondandelsägarnavia dessa styrelseledamöter m.öjlighet att utöva ett avgörande inflytande irösträttsfrågan. Genom styrelseledamöternas allmänna skyldighet att vidförvaltningen av aktiefond handla uteslutande i fondandelsägarnas gemensammaintresse och bankinspektionens fortlöpande övervakning av förvaltningen tordeen tiUfredsstäUande garanti finnas för att rösträtten inte kommer attmissbrukas. Vid förvaltningen av fonden skall fondbolagethandla i eget namn. Eftersom det klart bör framgå när bolagets handlande skerför fonden föreslår jag också, i överensstämmelse med rekommendation,alt i lagen intas en uttrycklig föreskrift att bolaget därvid skall angefondens beteckning. För att man skaU kunna hindra obehöriga förfogandenfrån fondbolagets sida är det av väsentlig betydelse att tillgångarna i fondenförvaras åtskilda från fondbolagets förmögenhet. Fondegendomen bör därför inteförvaras hos fondbolaget utan, som utredningen föreslagit och som jag kommeratt närmare behandla i det följande, hos en särskild förvaringsbank. Utredningen föreslår, med instämmande av remissinstan- serna,en uttrycklig föreskrift om skyldighet för fondbolaget att hålla egendomenavskild. För egen del instämmer jag självfallet i de principiella tankegångarsom ligger bakom förslaget. Om, som jäg föreslagit, aktiefonden betraktas soraen fondandelsägarna tUlhörig förraögenhetsraassa och förbud stadgas raot attutmäta egendom som ingår i fonden, ligger det i sakens natur att fondegendomenmåste hållas åtskild från fondbolagets tillgångar. Den av utredningenföreslagna lagregeln fyller med hänsyn härtUl endast uppgiften som enredovisningsbestämmelse. En sådan bestämraelse behöver inte ingå i den nuföreslagna lagen. Däremot anser jag att lagen bör innehålla ett uttryckligtförbud för fondbolag mot att omhänderha egendora som ingår i en aktiefond. Iprincip skall bolaget inte ha i sin besittning vare sig kontanter eller annanegendom sora hör till fonden. Medel, sora inflyter vid försäljning avfondandelar, bör bolaget av praktiska skäl dock få ta eraot. Medlen böreraellertid överföras till förvaringsbanken utan dröjsraål. förslag skall de medel sora ingår i en värdepappersfond så snartdet bedöras lämpligt användas för placering i värdepapper, i den mån behovinte föreligger av likvida medel. Förslaget har godtagits av de flestaremissinstanserna. En del anser dock att en sådan bestämmelse inte behövs. Ioch för sig kan det synas onödigt att i lagen ge särskilt uttryck åtfondbolagets allmänna roU av värdepappersplacerare, efiersom dennaförvaltningsfunktion i huvudsak torde framgå redan genom de inledandebestämningarna av begreppen aktiefond och aktiefondsverksamhet. Även av de förvarje aktiefond fastställda fondbestärnmelserna torde bolagets funktion i dettahänseende framgå. Å andra sidan kan det vara till fördel att det av lagenfraragår att fondmedlen, så snart det anses lämpligt, skall placeras ivärdepapper, i den utsträckning bolaget inte finner behov föreligga av likvidamedel. Genoin sistnämnda tUlägg klargörs att det efter bolagsledningens bedömningbör kunna ligga en viss reserv av likvida medel i fonden för att mötaeventuella krav på omedelbar utbetalning antingen det gäller placeringar,utdelning till fondandelsägama eUer inlösen av fondandelar etc. Jag förordardärför att i lagen införs elt stadgande av det innehåll utredningen föreslagit.Detta innebär bl. a. att fondbolaget skall kunna efter en marknadsmässigbedömning sälja vissa värdepapper och låta likviden inneslå på bankräkning iavvaktan på ett lämpligt tillfälle för en reinvestering. För fondandelsägarna är det av betydelse att demedel sora ingår i en aktiefond placeras under så betryggande forraer somraöjligt. För att fondandelar omgående skall kunna lösas in bör de värdepapperi vUka medlen placeras lätt kunna omsättas i pengar. Värdepapperens marknadsvärderaåste också lätt kunna fastställas för att fondens och därraed fondandelamasvärde fortiöpande skall kunna beräknas. Med hänsyn till de krav som såledesmäste ställas pä placeringama, föreslår utredningen altbara vissa slag av värdepapper får förvärvas tUl fonden. I princip uppställssom villkor för förvärv av svenska värdepapper att de är noterade vidStockholms fondbörs eller på Svenska fondhandlareföreningens lista. När detgäller utländska värdepapper föreslår utredningen att sädana fär förvärvas baraom det är tillåtet enligt fondbestämraelserna och ora papperen är föremål förhandel och notering vid större fondbörs. Som tillåtna förvärv föreslås ocksåvärdepapper som inom en nära fra.mtid fömtsätts bli introducerade på fondbörseller föremål för börshandel. EnUgt förslaget får dessutom skattkammarväxlarförvärvas för kortvarig placering av likvida medel. Remissmstanserna delar allmänt uppfattningen attendast värdepapper vars värde lätt kan fastställas och som lätt kan säljas börfå ingå i en fond. Som regel godtar man också de föreslagna placeringsobjekten.Förslaget är i huvudsak förenligt med och riktUnjer. Jagdelar utredningens synpunkter på placeringarna och kan i princip ansluta migtill förslaget i vad det avser tiUätna placeringsobjekt. Jag förordar dockvissa jämkningar i fråga om tillåtaa förvärv samt en utsträckning avtidsfristen för innehav av onoterade värdepapper. TUl dessa frågor återkoraraerjag i specialraotiveringen. Ett av ändamålen med aktiefondsverksaraheten är attåstadkomraa en riskspridning av värdepappersinnehavet genom att kapitalet i enaktiefond investeras i värdepapper utgivna av olika, från varandra friståendeföretag. Utredningen har inte funnit anledning att i lagen uttryckligen angeatt förmögenhetsförvaltningen skall ske med iakttagande av principen omriskfördelning. Frågan har inte heller berörts vid remissbehandlingen. Föregen del finner jag emellertid denna princip vara av sådan betydelse föraktiefondsverksamheten att den bör komma till klart uttryck i lagen. Jagförordar därför en bestämmelse av innehåll att fondbolag skall tillse attaktiefond får en med hänsyn till intresset av riskspridning lämpligsammansättning av värdepapper. I syfte att förhindra att nämnda princip omriskfördelning åsidosätts föreslår utredningen att värdepapper med en ochsamma utfärdare inte får mot vederlag förvärvas tUl aktiefond, om förvärvetkommer att representera av fondens värde. Genom den föreslagnaprocentueUa gränsen tvingas ett fondbolag således att sprida ut innehaven i enfond på åtminstone tjugo olika företags aktier. Efter medgivande avbankinspektionen skall denna gräns emellertid kunna få överskridas intUl av fondvärdet beträffande viss eller vissa utfärdares värdepapper.Gränserna fem resp. får enligt förslaget överskridas i samband mednyemissioner. Den del av aktierna som inte efter förvärvetkunnat inrymmas inom de tillåtna gränserna skall därefter avyttras. Defördelningsregler utredningen föreslagit har väckt viss kritik. 25-talinstanser anser reglerna alltför snäva. Som skäl för en höjnmg avfemprccenttalet åberopas bl. a. att den svenska värdepappersraarknaden ärbegränsad och att det därför kan våra svårt att välja ut minst tjugo lämpligaaktieposter. Det befaras också att femprocentsregeln kan försvåraomplaceringar och konsolideringar och bli ett hinder för uppkomsten av fondermed olika placeringsinriktning. I rikllinjer rekomraenderas enbegränsningsregel sora innebär att placeringar i värdepapper med sammautfärdare inte får överstiga av fondens tillgångar. gränsenöverskrids av andra anledningar än köp av värdepapper, skall innehaven inom ettår nedbringas till föreskriven storlek. Enligt OECD-reglerna får sådanaplaceringar göras upp till femton procent av fondtillgångarna. Beräkningen avinnehavens storlek skall göras för förvärvet men relationemabehöver inte vidmakthållas därefter. Jag anser att den vid remissbehandlingen framfördakritiken mot den av ulredningen föreslagna femprocentsregeln är värd beaktande.Den svenska värdepappersmarknaden är, till skillnad frän förhållandena pä raångahåll i utlandet, enligt min mening inte av tiUräcklig omfattning för att medgeraöjlighet till en tillfredsställande placering i lärap-liga värdepapper, oragränsen för förvärv av sarama värdepapper sätts så lågt som vid avfondvärdet. Jag föreslår därför att värdepapper med samma utfärdare inte fårförvärvas till en aktiefond i sådan omfattning att värdet av de värdepapper ifonden, som utfärdats av honom, genom förvärvet kommer att överstiga tioprocent av fondens värde. Under vissa omständigheter kan särskild anledningförekomma för fondbolaget att överskrida denna gräns. Detta kan vara fallet bl.a. om bolagets placering i värdepapper är inriktad på en viss bransch eller omförvärv av värdepapper från ett visst, begränsat antal företag bedömts somsärskilt förmånligt. I detta fall bör bankinspektionen kunna medge atttioprocentsgränsen överskrids. En naturlig följd av tioprocentsregeln blir attockså innehavet av statsobligationer och andra guldkantade värdepapper kommeratt maximeras. Jag finner inte nu anledning att undanta sådana papper från detallmänna kravet på fördelning av värdepappersinnehaven i fonderna. En särskild fråga utgör det av utredningenföreslagna undantaget från de angivna procentgränserna i samband raederaissioner. TUl detta spörsmål återkommer jag i specialmotiveringen. kan, om rösträtten utövas, pågrundval av fondandelsägarnas kapitaltUlskott få möjlighet att utöva eltbetydande inflytande i de förelag, vars aktier ingår i fonderna. För att hindraen från samhäUssynpunkt raindre önskvärd raaktkoncentration inora näringslivetoch söka skapa garantier för att fondbolagets inflytande inte blir alltförstort föreslår utredningen den begränsningsregeln att i de fonder sora eltfondbolag förvaltar får ingå sararaanlagt högst fera procent av aktiernai ett och samma aktiebolag eller, om aktierna har olika röstvärde, aktiermotsvarande högst fera procent av röstetalet för samtliga aktier i aktiebolaget.Om samrae ägare eller sarama intressen finns bakom flera fondbolag, skallenligt förslaget samtiiga fonder som bolagen förvaltar betraktas sona enenhet, så att därvid det sammanlagda innehavet av aktier i ett och sammaföretag får uppgå till högst av aktiestocken resp. röstvärdet föraktierna. Utredningens förslag har i allmänlret tillstyrktseller lämnats utan erinran av remissinstanserna. Några instanser anseremellertid att bestämmelserna under vissa förhållanden kan skada fondandelsägarnasintressen, bl. a. om ett fondbolag förvaltar flera fonder eller vid sammanslagningav fonder. Det framhålls också att begränsningen kan försvåra möjligheterna fören fond att genora aktieförvärv delta i raindre och medelstora företags finansiering.För egen del får jag anföra följande. Grundtanken i utredningens förslag, somockså motsvaras av föreskrifter i och riktiinjer, är attförhindra att ett fondbolag genom att utöva rösträtt för aktier i aktiefondersom bolaget förvaltar får alltför stort inflytande i ett aktiebolag. Somframgår av det föregående föreslår jag att beslutanderätten i fråga orarösträtt för aktier i fonderna skall tUlkomma uteslutande de ledamöter ifondbolagets styrelse som utsetts att företräda fondandelsägarna. Härigenomförsvagas i viss mån det motiv sora förestavat utredningens förslag. Ett stortengagemang i etl och samma företag kan emellertid vara mindre önskvärt ocksåav andra skäl än syftet att motverka maktkoncentration. En regel som medför atthögst av aktierna i ett bolag får ingå i en fond kan bl. a. bidratill riskfördelningen inom fonden. Jag anser därför att det finns fog för att ilagen införa bestämmelser av i huvudsak det innehåll som utredningenföreslagit. Om ett fondbolag förvaltar flera fonder, skall bestämmelserna avsedet sammanlagda fondinnehavet av aktierna i fråga. Möjligheterna att genomaktiefondsverksarahet bidra tUl finansisringen av mindre företag torde ipraktiken komma att bli begränsade, eftersom normalt endast börsnoterade och påfondhandlarlistan upptagna aktier kommer att ingå i aktiefonder. Utredningen föreslår att egendomen i en aktiefondinte skall få pantsättas eller överlåtas sora säkerhet och att avtal i stridmot detta förbud skall vara ogiltigt. Åtskilliga reraissinstanser anser dockatt det föreslagna förbudet mot pantsättning är alltför strängt. Det framhållsatt fondförvaltningen härigenom kan betagas möjligheten att fullt utnyttjaplaceringstillfällen i samband med nyteckningar eller marknadsintrodu-ceringarav aktier sora inte tidigare noterats. Eftersom dessa tillfällen inte kanberäknas på förhand, föreligger svårigheter att planera verksamheten så attdet alltid finns en likviditetsreserv i fonden för sådana ändamål. Instansernaförordar därför en begränsad belåningsrätt för aktiefondernas del. I ettremissyttrande föreslås att bankinspektionen skal! erhållamöjlighet att ge tUlstånd tUl pantsättning efter prövning från faU till fall. riktlinjer uppställs förbud för fondbolag att ta upp lån förfondens räkning, om syftet är att förvärva värdepapper för att öka fondensportfölj. Lån för andra ändaraål får däreraot upptagas enligt medlemsstaternasbestämmande, men i sä fall endast om det sker för särskilt fall och intillhögst av fondvärdet. medger däremot lånerätt iprincip. En aktiefond får dock inte belastas med utestående lån till beloppsom överstiger tjugo procent av fond-tillgångarna. För egen del anser jag attfondverksamheten normalt inte bör utövas ir.ed hjälp av upplånat kapital.Huvudregeln bör därför vara att ett fondbolag inte får ta upp lån för att kunnautöva aktiefondsverksamheten. Inte heller bör pantsättning få ske av egendorasora ingår i fonden. Sora påpekats från flera håU vid reraissbehandlingen kandet emeUertid i vissa lägen vara förmånligt för fondandelsägama, om ettfondbolag har möjlighet att ta upp krediter för en aktiefond. Jag förordardärför att, om särskilda skäl föreligger, bankinspektionen får medge att lånfår tas upp i aktiefondsverksamheten eUer att pantsätlning får ske av egendorasora ingår i fonden. Norraalt torde det bli fråga om upptagande av ett vanligtpenninglån mot säkerhet av tUlgångar i fonden. Lånerätten bör i enlighet raedOECD:s rekommendation begränsas till högst tjugo procent av värdet av denegendom som ingår i fonden. Motsvarande bör gälla i fråga om pantsättning.Hänsynen till fondandelsägarnas trygghet kräver att lån eller pantsättning inteunder några förhållanden bör tillålas . Tiden bör normalt intefå överstiga , Härigenora koraraer s. k. leveraged funds inte att kunnabildas. Värdepappersinnehavet i sådana fonder är, som tidigare angetts, tiU stordel uppbyggt med anUtande av lånat kapital. Jag anser sålunda, med hänsyn tillde risker för fondandelsägarna som kan uppstå i en fallande marknad, att fonderav detta slag inle bör få förekomraa. När det gäller lånets löptid kanemellertid ettårsgränsen i vissa faU framstå som alltför snäv. Bankinspektionenbör därför kunna medge förlängning av lånetiden. Utredningen föreslår att all egendora sora ingår ien aktiefond skall omhänderhas av en bank eller motsvarande kreditinstitut somutses särskUt för detta ändamål. Sådau bank eller liknande institut föreslåsfå beteckningen förvaringsbank.