prop · FX03100 · 1974-12-31 00:00:00 — Vad gäller utrikeshandeln är underlaget förberäkningarna säkrare. Exporten av varor utgjorde som helhet den utanjämförelse mest expansiva efterfrågekomponenten i den svenska ekonomin. Exportvolymensteg , vilket tillsammans med kraftiga prisstegringar, i synnerhetpå råvarorna, medförde att exportvärdet i löpande priser blev högre än1972. Den mycket kraftiga volymuppgången 1973 är koncentrerad ; mellan de båda halvåren 1973 var exportvolymen ungefär oförändrad bl.a. till följd av bristande kapacitet i den rävaruexporterande industrin.Importökningen 1973 blev väsentligt mindre, i volym, som en följd främstav den svaga inhemska efterfrågan. Handelsbalansens överskott 1973 steg därmedtill inemot , dvs. en förstärkning med inte mindre än ca 3,5miljarder kr. Underskottet i tjänsteutbytet med utlandet blevnågot mindre än 1972 till följd av bl. a. en stor ökning i sjöfartsnettot ochen minskning i underskottet på resevalutaposten. Härigenom kom överskottet ibytesbalansen att öka med ca , eller till drygt 4,9 miljarderkr. Valutareservens ökning blev emellertid mindre, ca 3 890 milj. kr., tillföljd av en omsvängning i negativ riktning av kapitalbalansen. Dennautveckling förklaras bl. a. av en minskad långfristig upplåning i utlandet. Konsumentpriserna steg under loppet av1973. Denna stegringstakt var en av de lägsta inom OECD-området. Prisstegringeni bestämdes i stor utsträckning av den internationella prisutvecklingen,särskilt pä oljeprodukter där ökningen enligt konsumentprisindexuppgick till . För livsmedel däremot var prisstegringstaktenpåtagligt lägre än den genomsnittliga ökningen av konsumentprisindex, vilketsärskilt har betydelse för barnfamiljernas standard. Sammanfattningsvis kan konstateras att denekonomiska utvecklingen präglades av en mycket stark efterfrågan påsvenska exportprodukter och en även om man bortser frän lager förhållandevissvag inhemsk efterfrågan. Denna förstärktes emellertid successivt ,med stöd av insatta ekonomisk-politiska åtgärder. Efter-frågeförstärkningenunder loppet av året avspeglas på ett tydligt sätt på arbetsmarknaden. Frånungefär ökade efterfrågan på arbetskraft påtagligt somarbetslösheten säsongrensat minskade i ett allt snabbare tempo mot slutet avåret. Näringslivets investeringar ökade kraftigt. Priserna steg mindre än i deflesta andra länder och utrikesbalansen förstärktes högst avsevärt. inleddes i samband medoljekrisen en period med osäkerhet om energiförsörjningen i landet. 3 Den ekonomiska politiken 1974 3.1 Inledning Bedömningarna av den ekonomiska utvecklingen ochpolitiken som jag redovisade i årets finansplan präglades starkt avoljekrisen. Den genuina osäkerheten om den framtida utvecklingen gjorde detinte meningsfyllt att redovisa en sedvanlig nationalbudget eller att ange denönskvärda inriktningen av den ekonomiska politiken. Genom riksdagsbesluten idecember 1973 (prop. 1973: 165, FiU 1973: 40, rskr 1973: 344) hade denekonomiska politiken givits en klart expansiv inriktning. I det nya läget vardet nödvändigt att inrikta politiken på en hög beredskap för att med olikaåtgärder möta en splittrad konjunkturutveckling med inslag såväl avbristfenomen och inflation som av vikande efterfrågan. Jag angav emellertidatt det var regeringens avsikt att informera om inträffadeförändringar i vårt försörjningsläge och framlägga därav betingade förslag. hade läget klarnat i vissaavseenden. Försörj-ningsläget var mindre oroväckande än tidigare ochnäringslivet tycktes kunna upprätthålla produktionen utan egentliga störningar.Vidare hade avtalsuppgörelse träffats mellan LO och SAF. I det lägetansåg regeringen det motiverat att föreslå vissa expansivaekonomisk-politiska åtgärder (prop. 1974: 25). Dessa förslag godkändes avriksdagen vartill även beslöt om en tidsbegränsad sänkning avmervärdeskatten (FiU 1974: 1, rskr 1974: 41). Det kan nu vara anledning att, när den gångnavinterns oljeförsörj-ningskris synes vara förbi, kort rekapitulerafcändelseförloppet och motiven för de olika åtgärderna. Den avgörande utgångspunkten för politiken, så somden utformades , var prognoser om etttillförselbortfall för perioden decemberfebruari med för bensin , föreldningsolja och för tjock eldningsolja . För tiden efter prognosperioden varutsikterna ovissa men en ytterligare försämring av försörjningsläget kundeinte uteslutas. Mot denna bakgrund beslutades om ransonering avpetroleumprodukter och elkraft. Åtgärderna inriktades på att såvitt möjligtbevara sysselsättning och produktion. Ett särskilt stöd till företagsutbildninginfördes för att uppehålla sysselsättningen. För bensin fick vi ett betydandetillförselbortfall . Försörjningslägetbeträffande bensin förbättrades successivt på grund av bl. a.minskad förbrukning och ökad import. Den mot bakgrund av leveransprognosernabeslutade bensinransoneringen kunde därför snabbt hävas. För den tunna resp.tjocka eldningsoljan blev däremot bortfallet decemberfebruaribetydande. Främst till följd av den exceptionellt milda vintern men också tackvare stora frivilliga besparingar kunde emellertid även dessa ransoneringarsuccessivt hävas. Försörjningsläget är f. n. acceptabelt framför allt på grundav att förbrukningen är lägre än tidigare beräknat. Oljekrisen visade hur sårbara de modernaindustristaterna är för störningar i energitillförseln. Visserligen komförsörjningssituationen att snabbt förbättras varigenom industriländernasproduktion i allt väsentligt kunde hållas intakt men erfarenheterna har dockunderstrukit energiförsörjningens betydelse för hela vårt samhälle. Mot dennabakgrund måste vi inrikta strävandena pä att kunna möta kortsiktiga störningari energitillförseln och utforma en försörjningspolitik i ett längretidsperspektiv. Ett omfattande utredningsarbete har i vårt land initierats ochintensifierats inom bl. a. den energipolitiska delegationen, energirådet ochflera offentliga utredningar. Förslag till konkreta åtgärder för att förbättravår försörjningstrygghet pä energiområdet kommer att successivt redovisas.Erfarenheterna understryker också vikten av en för framtiden ansvarsfullhushållning med energin. I och med att försörjningsaspekten pä oljekrisenkunde skjutas i bakgrunden och därmed också risken för allvarligaproduktionsstörningar framstod i stället de kraftiga prisstegringarna föroljeprodukter som det dominerande problemet. Den direkta effekten av dessakunde uppskattas motsvara på konsumentprisindex. Den köpkraftsindragningsom härigenom åstadkoms skulle sedd som en isolerad händelse få en dämpandeeffekt på konsumtionen och därmed på tillväxten i vår ekonomi om den intemotvägdes av expansiva åtgärder. Motsvarande effekter förväntades i vår omvärld.Alla bedömningar som gjordes tydde på en betydande dämpning avden ekonomiska aktiviteten. Tillväxtprognoserna inom hela OECD-områdetreviderades ned och för nämndes tillväxttal kring O %eller endast obetydligt däröver i flera länder. Det var mot denna ännu mycket osäkra bakgrund, somkonjunkturinstitutet publicerade en bedömning av den ekonomiska utvecklingen iSverige . I sin huvudkalkyl räknade institutet med en tillväxt avBNP på . Arbetslösheten skulle stiga som prisstegringstaktenskulle ligga . Under förutsättning att övriga omständighetermedgav det, tydde kalkylerna på att det fanns utrymme för ytterligareekonomiska stimulansåtgärder. Med hänsyn bl. a. till att vårt utgångsläge i frågaom betalningsbalans och valutareserv var tillfredsställande föreslogregeringen sådana stimulansåtgärder (prop. 1974: 25). Åtgärderna gavs en klartfördel-ningspolitisk inriktning genom direkta bidrag till vissa grupper barnfamiljeroch pensionärer samt genom prisdämpande och prissänkande åtgärder i fråga omlivsmedel och bostadsbyggande. Regeringen bedömde att en stimulans på ca 3miljarder kr. skulle vara lämplig. hade de ekonomiska bedömningarnagjorts mot en bakgrund av pågående ransoneringar och en allmän oro om försörjningsläget.Redan under loppet av februari började emellertid läget ljusna. Det visade sigockså att t. ex. arbetslöshetssiffrorna liksom fortsatte att sjunkaavsevärt jämfört med . Antalet lediga platser steg på motsvarande sätt. I syfte att uppnå en bredare parlamentarisk bas förden ekonomiska politiken ansåg sig regeringen emellertid böra acceptera attstimulansens omfattning utvidgades till ca . Utvidgningen skeddegenom att till regeringens mer fördelningspolitiskt betonade förslag fogades entill 5 1/2 månader begränsad generell sänkning av mervärdeskatten från 15 %till . Härigenom blev det möjligt att samla en bred majoritet i riksdagenkring den ekonomiska politiken. 3.2Konjunkturutveckling och ekonomisk politik 1974 Den del av som kan överblickas visar attutvecklingen präglats av en acceleration av det ekonomiska uppsvinget. Redaninnan effekterna av det av beslutade stimulanspaketethunnit göra sig kännbara, kan man konstatera att sysselsättningen ökat kraftigtmånad för månad. har likaledes månad för månad antalet lediga platserökat kraftigt. Vi kan också konstatera att arbetslösheten är väsentligtlägre än . Antalet lediga platser överstiger nu antalet hosarbetsförmedlingen anmälda arbetslösa. Den internationella utvecklingen innehåller, somjag tidigare berört, alltjämt betydande osäkerhetselement men trots detta finnsdet starka skäl att räkna med att 1974 blir ett gott år för och dessekonomi. Drivkraften i utvecklingen blir inte bara exporten utan ocksåden inhemska efterfrågan. Den privata konsumtionen och näringslivetsinvesteringar ökar starkt. Även den offentliga konsumtionen och de offentligainvesteringarna accelererar. vika.Tillväxten i den svenska ekonomin som en helhet beräknas i na-tionalbudgetenuppgå till . Den svenska industrin hade, som tidigare nämnts,stora exportframgångar . Exportökningen på i volyminnebar ökade marknadsandelar och i många fall var bristande kapacitet det endahindret för ytterligare ökad export. Innevarande är accentueras dennakapacitetsbrist. Fullt eller i det närmaste fullt kapacitetsutnyttjanderapporteras från stora delar av vår exportindustri. Likväl kan man räkna med enökning av den totala exporten pä 6 å i volym. Exporten av färdigvarorberäknas växa med , vilket skulle innebära att de svenska företagenytterligare ökar sina marknadsandelar. Orderläget är mycket gott inomexportindustrin som helhet och orderingången har fortsatt att öka. Detta återspeglar den ökade konkurrenskraft somsvensk industri uppnått . a. torde arbetskostnaden perproduktenhet i ha utvecklats gynnsammare än i en stor del av vårakonkurrentländer. har prisutvecklingen för den svenskaexporten varit och fortsätter att vara starkt uppåtgående. Särskilt har dettagällt skogsindustriprodukter men också för järn och stål har kraftigt ökadeexportpriser kunnat noteras. I löpande priser, skulle exporten således öka medca . En konsekvens av de svenska företagens storaexportframgångar och av de snabba prisstegringarna var att företagens vinsterökade kraftigt och väntas öka ytterligare 1974. Den goda vinstkonjunkturenhar möjliggjort för företagen att konsolidera sig och öka sin självfinansieringsgrad.Samtidigt som detta i och för sig är positivt med hänsyn till den stimulans detkan innebära för företagens investeringar, finns det anledning att beakta defördelningspolitiska konsekvenserna av denna utveckling. Jag återkommer i detföljande till denna fråga. Ett av huvudmålen för den ekonomiska politiken harunder varit att stärka den svenska industrins produktionsförmåga.Detta har skett genom att med olika medel stimulera företagens investeringar.Sålunda har investeringsfonderna i princip varit fritt tillgängliga,kreditpolitiken har varit mycket lätt och särskilda avdrag har medgivits förinvesteringar i byggnader och maskiner. Industrins investeringar har bl. a.härigenom ökat kontinuerligt . ligger investeringsnivån ifasta priser över 1968 och väntas nu öka med ytterligare inemot 10 %1974. Maskininvesteringarna beräknas öka med ochbyggnadsinvesteringarna med . Den kraftiga uppgången av industrinsbyggnadsinvesteringar är särskilt tillfredsställande eftersom den tordeåterspegla i högre grad än maskininvesteringarnas utveckling en direktutbyggnad av industrins produktionskapacitet. Härutöver kan uppgången iindustrins byggnadsinves- teringartill en del uppväga nedgången i övriga byggnadsinvesteringar. Den förutsedda, fortsatta uppgången i industrinsinvesteringar är naturlig mot bakgrund av att man i flertalet exportbranscherligger vid eller nära taket för produktionskapaciteten. I förlängningen liggeremellertid också förutsättningar att hälla sysselsättningen inom industrin påen hög nivå, vilket ligger i linje med regeringens sysselsättningspolitiskasträvanden. Som tidigare nämnts minskade företagen ,tvärtemot förväntningarna, sina lager mycket kraftigt. Den kraftiga nedgångeni lagerinvesteringarna, som skett efter två är med svag lagerutveckling,skulle tala för en kraftig lageruppbyggnad . Alla uppgifter tyder nämligenpå att företagens lager såväl av råvaror och halvfabrikat som av färdigvaror ärnere på en ovanligt låg nivå. Med hänsyn till den troliga prisutvecklingen pårävarumarknaden och till den starka efterfrågan på industrins färdigvarorbedömer jag emellertid att lageruppbyggnaden blir förhållandevis begränsad. En stark expansion förutses däremot för den privatakonsumtionen. Hushållens disponibla inkomster påverkas i. uppåtgående riktningav ett flertal faktorer. Årets lönerörelse i kombination med bl. a. en beräknadsysselsättningsökning ger en ökning av lönesumman med . Härtill kommereffekten av folkpensionsavgiftens borttagande , höjningen avbarnbidragen och det extra tillskottet till barnbidraget iapril samt ökade pensionstillskott och extra standardtillägg tillfolkpensionärer. I samma riktning verkar de omfattande förbättringarna inomsocial- och arbetslöshetsförsäkringarna som trädde i kraft vid årsskiftet19731974. Vidare påverkas de realt disponibla inkomsterna av ökadelivsmedelssubventioner och samt av den temporärasänkningen av mervärdeskatten den 1 aprilden 15 september 1974.Hushållens disponibla inkomster beräknas sålunda stiga med . Samtidigtberäknas dock konsumentpriserna trots insatta prisstopp på vissa varor ökamed . Hushållens realt disponibla inkomster skulle sålundakomma att stiga med . Denna mycket höga ökningstakt snabbare än BNP:stillväxt torde emellertid knappast komma att omsättas i en motsvarande konsumtionsökning.De förflutna åren har visat hur ökningar i hushällenssparkvot dragit ned en annars möjlig konsumtionsökning. erfarenheterom hushållens sparbeteende har kastats över ända. Det är därför svårt att mednågon större säkerhet uttala sig om hur hushällen kommer att reagera inför denkraftiga ökningen av sina disponibla inkomster. Det kan också finnas skäl atterinra att varje procentenhets förändring av sparkvoten innebär en förändring iden totala efterfrågan med . eller av BNP.Övervägande skäl talar dock enligt min mening för att en del av de ökadeinkomsterna kommer att resultera i en viss ytterligare höjning av sparkvoten.Denna förutsätts således stiga från till innevarande år.Denna nivå skulle motsvara den högsta som noterats . Vid detta antagande om sparkvotens utvecklingskulle ökningen i den privata konsumtionen ändå uppgå till , dvs. sammaökningstakt som BNP. Detta innebär att de svenska hushållen kommeratt - trots kraftiga prisstegringar kunna höja sin standard i snabbare taktän de kunnat göra som deras sparande för framtidenkan fortsätta att öka. Med hänsyn till de reservationer som ändå måste görasom sparkvotens utveckling finner jag dock anledning understryka vikten av attkontinuerligt följa upp den privata konsumtionens utveckling. Härigenom skapasförutsättningar att snabbt sätta in de åtgärder i restriktiv eller expansivriktning som kan bli nödvändiga för att kontrollera den samlade efterfrågansutveckling. För efterfrågan i övrigt förutses inte samma snabbatillväxt som för exporten och den privata konsumtionen. Således beräknasbostadsbyggandets volym fortsätta att sjunka medan de offentligainvesteringarna ökar i endast långsam takt. Den offentliga konsumtionen såvälstatlig som beräknas dock accelerera sin ökningstakt jämfört med1973. Ökningen beräknas till . Mot bakgrund av den expansion som kan förutsesför den totala efterfrågan i vär ekonomi är det naturligt att situationen påarbetsmarknaden kommer att präglas av en kraftigt ökad efterfrågan. Detta harockså kommit till uttryck i tillgänglig statistik. Under första kvartalet i årvar sålunda 66 000 fler personer sysselsatta än och 110 000fler än högkonjunkturäret 1970. Del är framför alltinom tillverkningsindustrin som sysselsättningen ökat drygt 50 000 personerpå medan den däremot visat en vikande eller stagnerande tendens inombyggnadsverksamheten och servicenäringarna. Inom den offentliga sektorn harsysselsättningen ökat med inemot 40 000 . Den ökadesysselsättningen har främst berört kvinnorna. Jämsides med den ökade sysselsättningen har ävenantalet obesatta platser ökat kraftigt. Antalet ligger nu högre änförra året; inom industrin är antalet lediga platser i det närmaste dubbelt såstort. Till är den ökade efterfrågan koncentrerad till Götalandäven om praktiskt taget alla län i landet redovisar väsentligt fler ledigaplatser än . På allt fler håll blir det också svårare atttillgodose behovet av arbetskraft. I den senaste konjunkturbarometernredovisar mer än halva industrin brist på yrkesarbetare. Ett ökande antalföretag redovisar också brist pä arbetskraft som det främsta hindret för attöka produktionen. 2 1974.1 saml. Parallellt med att efterfrågan på arbetskraft ökathar också arbetslösheten minskat. Antalet arbetslösa enligtarbetskraftsundersökningarna låg i är ca 18 000 lägre änunder . Trots att arbetslösheten minskat påtagligtunder senare tid är antalet arbetslösa i absoluta tal fortfarande relativthögt. Att detta i hög grad hänger samman med den starka tillströmningen tillarbetsmarknaden av nya grupper ofta med särskilda begränsningar i sittarbetskraftsutbud framgår inte minst av de låga arbetslöshetstal somredovisas för dem som är mer etablerade på arbetsmarknaden och därför tillhörarbetslöshetskassorna. Antalet arbetslösa i procent av medlemmarna har intesedan mitten av legat så lågt som . Detta gäller även i absolutatal för antalet arbetslösa försäkrade män. Att antalet registrerade arbetslösasom inte tillhör kassorna ökar hänger i hög grad samman med olika åtgärder somvidtagits för att bygga ut och effektivisera arbetsmarknadspolitiken, bl. Vidare kan nämnas att bland de oförsäkrade arbetslösaockså inräknas ca 13 000 personer som fr. o. m. får ta del av detnya kontanta stödet vid arbetslöshet. Den starka inhemska efterfrågan som väntas kommaatt prägla är 1974 påverkar naturligtvis bedömningen av importutvecklingen. Vihar att förutse en snabb ökning av importen mätt i volym eller med . ännu större betydelse är emellertid de mycket kraftiga prisstegringarna sominte enbart avser oljeimporten utan även andra varugrupper, främst inområvarusektorn. Importpriserna beräknas således stiga med inemot . Härigenomskulle den svenska importens värde stiga från . år 1973till inemot . eller med sammanlagt mellan 18 och 19miljarder kr. En sådan importutveckling innebär en dramatiskförändring av vår handels- och bytesbalans. Trots en fortsatt godexportutveckling och trots att också priserna på den svenska exporten väntasöka kraftigt beräknas överskottet i handelsbalansen minska från 6,6 miljarderkr. Överskottet i bytesbalansen på i runt tal 5miljarder kr. skulle förbytas i ett underskott på inemot . Man kan således konstatera att vi , trots enkraftig exportexpansion och trots snabba exportprisstegringar, äter befinneross i en situation med ett underskott i bytesbalansen. Denna utveckling kanemellertid till största delen återföras pä vad som hänt med oljepriserna. Somjag redovisat i det föregående kommer sannolikt också samtliga andraOECD-länder att till följd av oljeprishöjningarna åtminstone på kort sikt fåacceptera underskott i sina bytesbalanser. För vissa länder blir underskottenmycket stora. Varken OECD-området som en helhet eller värt landkan naturligtvis acceptera ett på varaktigt underskott ibytesbalansen. Med hänsyn til! vår i utgångsläget förhållandevis godavalutareserv sombyggts upp föranleder vår försämradebytesbalans emellertid inga omedelbara, drastiska åtgärder. Vi har tvärtomkunnat kosta på oss att, som nästan enda land i , stimuleraefterfrågan och sysselsättningen. Det internationella läget karakteriseras emellertidav en stor labilitet. Osäkerheten om hur och var oljeländerna kommer att placerasina stora inkomstöverskott är betydande. I denna situation ökar risken förspekulativa kapitalrörelser. I själva verket har redan fått upplevahur snabbt sådana rörelser kan utvecklas. Under mindre än tvä veckor i slutetav mars minskade innehav av valutor med ca . För att möta denna utveckling höjde i samråd medregeringen sitt diskonto från . höjdes de föraffärsbankerna gällande kassakvoterna från . Den penningpolitiskaåtstramningen fick önskad effekt och valutaläget har åter stabiliserats. En annan källa till oro när det gäller utvecklingenunder är priserna. Som jag tidigare redovisat beräknas importprisernastiga med inemot . Konsumentpriserna skulle stiga med 9 a . Av konsumentprisstegringen kan i runt tal hälften återföras på ett direkt genomslag av destegrade importpriserna. Genom olika indirekta effekter förklarar de ökadeimportpriserna även en betydande del av den övriga prisstegringen. Även om enprisstegring av denna storleksordning är den högsta som noterats sedanKorea-kriget kan man också konstatera att en sådan prisutveckling ligger iunderkant på vad som genomsnittligt förväntas inom OECD-området. Mot bakgrund av den utveckling som jag härredovisat finns det anledning att diskutera den ekonomiska politikensfortsatta inriktning. De uppgifter som i första hand måste angripas är: De kraftiga prisstegringarna måste bekämpas ochderas verkningar såvitt möjligt begränsas. En bättre balans mellan tillgång och efterfråganmåste åstadkommas pä arbetsmarknaden. En skärpt vaksamhet får ägnas vår externa balans.Bytesbalansens utveckling måste hällas under kontroll. Genom att ta itu med dessa uppgifter kan vi lättarerealisera den ekonomiska politikens långsiktiga mål full sysselsättning,ekonomiska framsteg och större välfärd, jämnare inkomstfördelning, rimlig prisutveckling,regional balans och jämvikt i vår utrikesbalans. Om vi skall lyckas med dessa uppgifter krävs iförsta hand att den totala efterfrågan i vär ekonomi hålls inom de ramar somsätts av vår egen produktionskapacitet och av omsorgen om vår internationellakonkurrenskraft. Det finns nämligen risk för att om efterfrågan utvecklasväsentligt snabbare än vad jag här angett t. ex. genom en mycket snabbareökning av den privata konsumtionen eller av lagerinvestering- arna så kommer prisstegringarna att accelerera och bytesbalansen att ytterligareförsämras. Politiken måste därför vara beredd att ingripa i stabiliseranderiktning om situationen kräver det. Vad gäller prisutvecklingen är den, som nämnts,till övervägande del en följd av den internationella prisuppgängen. Från dennahar vi små möjligheter att skydda oss. Dels ökar nämligen importpriserna, delssker en indirekt återverkan pä kostnadsutvecklingen inom hemmamarknadsnäringarna.Större delen av den senare prisstegringen återspeglar attproduktivitetsutvecklingen inom dessa näringar, inte minst på tjänsteområdet,är långsammare än för de konkurrensutsatta delarna inom industrin. Dennaprisutveckling måste vi i huvudsak acceptera som en naturlig konsekvens av densolidariska lönepolitiken. Inom ramen för dessa förutsättningar har emellertidregeringen med olika åtgärder sökt begränsa prisstegringarnas omfattning ochverkningar. Jag vill här erinra om prisstoppet på baslivsmedel, vissa byggnadsmaterialsamt trävaror. Prisövervakningen har förstärkts. En temporär effekt får ocksåden tillfälliga sänkningen av mervärdeskatten. För bostadsbyggandet har införtsen temporär kompensation för mervärdeskatten.