prop · FX03180 · 1974-12-31 00:00:00 — 15 § tullstadgan (1973:671) har Kungl. Maj:t föreskrivit att varorsom har tagits hem skall anges till förtullning i tidsperioder - somvara anges till förtullning skall deklaration för den lämnas - och attgeneraltullstyrelsen skall fastställa tidsperioderna så att varje vara skallanges till förtullning senast från den dag då den anmäldes tillhemtagning. Maj:t har i 5 § också föreskrivit att generaltullstyrelsenför särskilda fall lår medge undantag. Med stöd av 5 § har generaltullstyrelsenföreskrivit att varje vara, som har anmälts till hemtagning under enkalendervecka, skall anmälas till förtullning eller annan tullklarering senasttorsdagen i den andra kalenderveckan därefter, om inte annat föreskrivs.!hemtagningstillståndet. Vidare gäller att de tulldeklarationer som har kommitin senast nämnda torsdag i princip skall behandlas en veckasenare. Därefter översänds deklarationerna till generaltullstyrdsen förutfärdande av tullräkning. Tullräkningar utfärdas två gånger . Deframställs på datamaskincentralen för administrativ databehandling efterförarbete hos generaltullstyrelsen. Betalning skall ske dagar eftertullräkningarnas utställningsdag. Eftersom tulldeklarationerna lämnas periodvisoch på gmnd av tidsfristen för tull-räknings betalning samt arbetet medtulltaxering och tullräkningarnas utställande lår hemtagaren en sammanlagdkredittid av , räknat från den dag då varan anmäldes tillhemtagning. Föratt förhindra att kredittiden föriängs på gmnd av hemtagares un-deriåtenhet attlämna deklaration inom föreskriven tid - som förut nämnts är det endast hemtagaresom kan disponera över införda varor innan deklaration eller motsvarandehandling lämnats för varorna - kan tull och annan införselavgift debiteras pågrundval av preliminärt tulltaxeringsbeslut (jfr 12 § andra stycket tullagen).Lämnas ej heller senare någon deklaration, kan slutligt tulltaxeringsbeslutmeddelas, enligt vilket tull och andra avgifter fastställs efter skälig grund.I nu angivna fall får tullmyndigheten utgå från de uppgifter som anmälningen tillhemtagning innehåller (jfr 16 ij tullagen). Deövriga åtgärder som kan tillgripas, om hemtagare inte lämnar tulldeklarationinom föreskriven tid, är indragning av tillståndet, vitesföreläggande ochanmälan till åtal för tullförseelse. kan sålunda enligt 7 §tullstadgan återkalla hemtagningstillstånd. Om hemtagaren har anlitat sådantombud som generaltullstyrelsen har godkänt, kan också fråga om återkallande avombudets tillstånd tas upp. Vidare kan tullmyndighet enligt 42 § tullagen vidvite förelägga den som har underiåtit att lämna tulldeklaration att fullgörasin skyldighet. Vitet skall bestämmas till ett belopp som med hänsyn till vederbörandesekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt kan antas förmå honomatt iaktta föreläggandet, dock ej lägre än 100 eller högre än 5 000 kr.Försuttet vite utdöms av ge- neraltullstyrelsen.Slutligen har tullmyndighet möjlighet att anmäla hemtagaren till allmänt åtalför tullförseelse enligt 41 § tullagen. Den som har underlåtit att ange vara tillförtullning och därvid lämna deklaration kan enligt denna paragraf dömas förtullförseelse till böter. Enligt20 § tullagen utgår ränta, om tull eller annan införselavgift inte betalas inomföreskriven tid. Räntan utgår efter en räntesats som överstiger detdiskonto tillämpade som avgiften förföll tillbetalning. Ränta utgår dock med . Skyldighet att betala ränta inågot annat fall åligger ej den tullskyldige, t. ex. om han fördröjt utfärdandetav tullräkning genom underiåtenhet att ange varan till förtullning inomföreskriven tid. Generaltullstyrelsenföreslår i sin inledningsvis nämnda skrivelse att förseningsavgift skall lååläggas hemtagare som inte har lämnat tulldeklaration inom föreskriven tid.Avgiften föreslås utgå med . eller, om tull och annan införsdavgift förvarorna i fråga överstiger , med . Enligt förslaget bör ocksåränta utgå på införsdavgiftema för den tid som utfärdandet av tullräkning harfördröjts till följd av att deklarationen inte har lämnats . Styrelsenuppger att del vid kontroll har visat sig att tulldeklarationerna i avsevärdutsträckning inges . Styrelsen har bifogat statistikuppgift omförseningarna - enligt följande tabell. 1 fråga om hemtagning.sanmälningar, lämnade av hemtagaremed nedan angivna kontrolltullanstalter, uppges här nedan dels totalaantalet lämnade hemtagningsanmälningar (Ha tot), dels det antal därav som inteanmälts till tullklarering i rätt tid (Ha oredov) och dels det senare antaletsprocentuella del av det förra (Oredov %) ;- Ha Ha 9 386 3 362 12 462 4 207 9 857 3 092 10281 3381 829 64 567 82 564 55 11018 2 299 529 28 592 57 435 45 9965 4612 729 70 .493 99 543 58 46 10 20 11 9 289 4 674 389 . 255 86 94 42 2 290 1 076 4 317 874 806 402 12 18 15 13 4 205 874 512 359 12 13 21 14 569 252 136 115 3 365 836 740 20 30 26 20 Generaltullstyrelsenframhåller att antalet hemtagningsanmälningar för vilka deklarationer harsaknats vid deklarationstidens utgång efter en topp successivt harminskat för att åter öka . Även bortsett från dennaökning, som styrelsen bedömer vara tillfällig, är eftersläpningen alltför storpå fiera håll. Man har från sida dock haft förståelse för import-och speditionsföretagens svårigheter och därför inte låtit vidta någrasanktioner mot företag som överskridit deklarationstiden. De uppkomnaförseningarna hänger enligt styrelsens uppfattning delvis samman med attombudsinstitutet har använts i en omfattning som inte har förutsetts. Styrelsenpåpekar att en stor del av balansen avser sådan införsel som det har ålegatolika speditionsfirmoratt tulldeklarera i egenskap av ombud enligt uppdrag avresp. Speditionsfirmorna synes emellertid ha åtagit sig förtullningsuppdragi en utsträckning som har inneburit en alltför kraftig ökning av derasverksamhet i förhållande till resurserna. Styrelsen framhåller att en förseningav det slag varom här är fråga medför avsevärda olägenheter för . Medförseningen följer sålunda enligt styrelsen merarbete för bevakning av balansenav ej färdigredovisade hem- tagningsanmälningar,utfärdande av muntliga eller skriftliga påminnelser och preliminär tulltaxeringpå ofullständigt underiag. Detta innebär att rutinerna för tulltaxeringsarbetetstörs. Det påpekas, att om en tulldeklaration lämnas in , den tidpunktdå tullräkning kan utfärdas blir förskjuten. För att undvika att kredittiden föriängspå detta sätt skulle i flertalet fall av försening nödgas verkställapreliminär debitering inom fastställd tid på grundval enbart av uppgifterna ihemtagningsanmälan. Detta är emellertid enligt styrelsen förenat med storapraktiska svårigheter. Förfarandet har också, trots att det hartillämpats endast i begränsad omfattning, visat sig vara synneriigen arbetskrävande.Generaltullstyrelsen påpekar också att förseningarna får negativa verkningar påredovisningen av utrikeshandelsstatistiken. När det gäller de åtgärdersom får vidta mot hemtagare som inte deklarerar bör indragningav tillstånd enligt styrelsens mening tillgripas endast i fall av upprepade allvariigaförsummelser och vite kan föreläggas först sedan förseningen redan är ettfaktum. Vad beträffar anmälan till åtal anser styrelsen att ett judicielltförfarande inte stämmer väl överens med den utveckling som har skett på deninrikes beskattningens område. Styrelsen anser att de skäl som anfördes för attinföra förseningsavgift i samband med skattebrottslagens tillkomst i lika månkan åberopas för att ta ut en motsvarande avgift när tulldeklaration inte haravlämnats inom föreskriven tid. (Fi 1973:04) harenligt sina direktiv att överväga frågan om huruvida ett administrativtsanktionssystem bör införas på tullområdet. Enligt styrelsens mening talar dockde anförda omständigheterna för att bestämmelser om förseningsavgift snarastinförs utan att utredningens resultat avvaktas. föreslåratt avgiften bestäms till . eller, om den tull och de andrainförselavgifter som skall betalas för varan överstiger , till 100 kr.Förseningsavgift bör få efterges helt, om underiåtenheten med hänsyn tillomständigheterna är att anse som ursäktlig eller ringa. Avgiften bör också fånedsättas. Med hänsyn till att det enligt vad generaltullstyrelsen har anförtär administrativt betungande att göra preliminärdebitering av tull och annan införsdavgift,föreslår styrelsen vidare att i stället skall kunna påföra ränta förden tid som utfärdandet av tullräkning har fördröjts till följd av att tulldeklarationinte har lämnats inom föreskriven tid. Utredningenom företagens uppgiftsplikt (Fi 1970:69) föreslår i betänkandet SOU 1973:33 ifråga om restitution av skatt eller tull att likformiga regler om ränta införsi uppbördslagen (1953:272, omtryckt 1972:75)', andra skatteförfattningar och itullagen. Utredningen anser att den tullskyldiges rätt till ränta vidåterbetalning bör motsvaras av en skyldighet att betala ränta '1 prop. 1974:132 föreslås att uppbördsförordningen skall heta"uppbördslagen". Här används den föreslagna rubriken. (respitränta),när ytteriigare tull eller annan införselavgift skall betalas på grund av omtulltaxeringeller eftertulltaxering eller enligt beslut av generaltullstyrelsen,kammarrätt eller regeringsrätten. Utredningen föreslår därför att respiträntaskall utgå på tull och annan införselavgift i huvudsaklig överensstämmelse medvad utredningen föreslagit i fråga om skatt enligt uppbördslagen. Utredningensförslag till ändringar i uppbördslagen och andra skatteförfattningar harnärmare redovisats i prop. Fråganfrån vilken tidpunkt ränta bör beräknas får enligt utredningen bedömas medhänsyn till den kredittid som i allmänhet gäller för tullskyldig enligttullagen. I betraktande av att jag i propositionen med förslag till tullag (prop.1972:110 s. 95) har uttalat att kredittiden allmänt sett inte bör överstiga tremånader när hemtagningsförfarandet tillämpas och i övrigt anserutredningen att ränta lämpligen bör beräknas från utgången av tredje månadenefter den då varan angavs till förtullning. Någon maximitid för beräkning av respiträntapå tullområdet föreslås inte, Respitränta på tillkommande skatt utgår däremotenligt utredningens förslag till ändring i uppbördslagen för av . Beträffande den ränta som skall utgå enligt 20 § tullagen när tulleller annan införselavgift inte betalas inom föreskriven tid uttalarutredningen att denna ränta till sitt syfte får anses jämställd med restavgift.Utredningen föreslår därför att ränteregeln i 20 § ersätts med bestämmelserom restavgiftsom motsvarar uppbördslagen. skall enligt utredningensförslag kunna meddela befrielse från restavgift när särskilda skäl föranledertill det. .Vid remissbehandlingen har samtliga statliga instanser tillstyrkt att bestämmelserinförs om förseningsavgift för det fall att tulldeklaration inte lämnas i tid.Dessa remissinstanser har i huvudsak ej heller något att erinra mot att enregel om ränta också införs för detta fall. De näringslivsorganisationer somhar yttrat sig i frågan har emellertid avstyrkt att bestämmelser omförseningsavgift och ränta införs. Flera av de remissinstanser som anser attett system med förseningsavgift bör införas på tullområdet har synpunkter påhur avgiftens belopp bör bestämmas. a. påpekas att de belopp som generaltullstyrelsenhar föreslagit, 50 och , är så låga att de ofta inte skulle utgöra någoteffektivt påtryckningsmedel. Några remissinstanser föreslår att avgiftenberäknas till viss procent av den tull och övriga införselavgifter som utgårför de deklarerade varorna eller eventuellt till viss procent av varornasimportvärde. Deremissinstanser som tillstyrker att bestämmelser om förseningsavgift nu införspå tullagstiftningens område betonar vikten av att importerade varor deklarerasi tid. För att tulltaxeringen av de varor som hemtagare tagit hand om eftertullverkets medgivande skall kunna verkställas på ett effektivtoch rationellt sätt krävs enligt varusmugglingsutredningen att varorna anges tillförtullning inom föreskriven tid. Även relativt måttliga fördröjningar medförlätt störningar i mtiner. Förekommer dröjsmålen i större omfaltningblir störningseffekterna svåra att motverka. Härtill kommer ränteföriustergenom att betalningsskyldigheten blir uppskjuten till följd av att utfärdandetav tullräkning fördröjs. Dröjsmål med förtullningen medför även negativaverkningar på utrikeshandelsstatistiken. Mot denna bakgrund anser utredningen,att försenad tullangivning av hemtagare i sådan omfattning som framgår avgeneraltullstyrelsens framställning inte kan accepteras. Utredningen erinrarom att den enligt sina direktiv bl. a. har att överväga huruvida ettadministrativt sanktionssystem i likhet med det som finns på den inrikesbeskattningens område också bör införas på tullagstiftningens område. Detskulle enligt utredningens mening i och för sig vara önskvärt att frågan om ettsystem med administrativa avgifter, innefattande både tulltillägg ellermotsvarande för det fall tull eller annan införselavgift har undandragits ochförseningsavgift, kunde övervägas i ett sammanhang. Utredningen anser att omförseningsavgift nu införs i enlighet med generaltullstyrelsens förslag dettadock inte behöver innebära att utredningens kommande ställningstagandeföregrips såvitt avser ett allmänt administrativt sanktionssystem förtullområdets del. Den statistik som generaltullstyrelsen har anfört för attbelysa i vilken omfattning hemtagare har underlåtit att inkomma med tulldeklarationinom föreskriven tid framstår enligt utredningens mening som ganskaalarmerande. Utredningen ifrågasätter om inte straff- och vitessanktioner hadebort tillgripas för att få till stånd en bättre ordning. När nugeneraltullstyrelsen i det bekymmersamma läget har gjort framställning om att tillverkets förfogande skall ställas ett administrativt medel som är meralätthanterligt och i längden troligen mera effektivt än bötesstraffet anser sigvarusmugglingsutredningen dock böra tillstyrka styrelsens förslag attbestämmelser om förseningsavgift införs på tullområdet.Riksrevisionsverket påpekar att ett motiv för att införabestämmelser om förseningsavgift på tullområdet är att ge utredningen möjlighetatt studera effekterna av förseningsavgiften efter en tids tillämpning så atterfarenheterna därav kan läggas till grund för en omprövning av reglerna om hurförseningsavgiftens storiek bestäms. Riksåklagarenfinneratt en jämförelse med förhållandena på den allmänna inkomstbeskattningensområde synes gé vid handen att försening av tulldeklaration medför större nackdelar'änförsening av allmän självdeklaration. Därvid har riksåklagaren beaktat attförsening av det senare slaget, genom möjligheterna till skönstaxering m. m.,inte torde hindra att debetsedel utfärdas i rätt tid och att självaskattebeloppet regelmässigt har eriagts preliminärt. Kommerskollegiumoch diskuterar de försenade deklarationerna främstmed hänsyn till statistikens krav. Kollegiet pekar på betydelsen av tillgång tillaktuell och jämförbar statistik vid de utredningar kollegiethar att verkställa vid prövningen av olika förslag på det ekonomiska ellerhandelspolitiska fältet. Vidare får enligt kollegiets uppfattning ej bortses frånatt den kredittid som erhålls genom förseningarna i viss mån kan påverka konkurrenssituationen.I och för sig finner kollegiet förståeligt att övergångssvårigheter har förelegatvid en så genomgripande förändring av tull-förfarandet som det här har varitfråga om. Kollegiet anser det inte uteslutet att en förbättring efter hand kankomma att inträda utan särskilda lagstiftningsåtgärder. Med hänsyn till depåtagliga olägenheter som är förenade med en försening på detta område anserkollegiet emellertid i likhet med generaltullstyrelsen att åtgärder motsvarandedem som gäller beträffande inkomstbeskattning är befogade. Statistiskacentralbyrån framhåller att centralbyrån måste ställa två mycket viktiga kravpå importstatistiken för att inte tolkningen av handelsbalansutvecklingen skallförsvåras. Dels skall värdet för en månad vara jämförbart med tidigare månadersvärden, dels skall statistiken så väl som möjligt vara knuten tillgränspassagen. Redan förskjutningar på i genomsnitt medför allvariigasvårigheter att belysa utvecklingen. Centralbyrån erinrar vidare om att värdetav export och import enligt FN:s standard för nationalräkenskaper, till vilken Sverigehar anslutit sig, skall mätas när varorna passerar gränsen. Detta är enligtcentralbyrån praktiskt taget omöjligt och denna regel har inte heller kunnatföljas. Det införda hemtagningsförfarandet har enligt vad centralbyrån närmareredovisar lett till en markant ökad avvikelse från . Statistiska centralbyrånfinner det vara angeläget att en ytteriigare avvikelse från dessa regler genomt. ex. underiåtenhet att lämna importanmälan förhindras, eftersom enfelaktig tidsallokering inte bara påverkar statistiken över handels-, bytes-och betalningsutvecklingen utan också gör importstatistiken och produktions-och lagerstatistiken ojämförbara. Dessutom försämras nationalräkenskapsstatistikengenom att en besvärande osäkerhetsfaktor införs speciellt i de kvartalsvisanationalräkenskaperna. påpekar att en ökad användningav preliminärdebiteringar inte ger några positiva effekter påimportstatistiken, eftersom en importerad varupost av tekniska och administrativaskäl inte kan föras in i statistiken förrän den har slutbehandlats. Frånnäringslivets sida ställer man sig som redan har framgått avvisande till generaltullstyrelsensförslag. Frågan om ytteriigare sanktionsmöjligheter sägs överlag vara förtidigt väckt. industriförbiwd och ansersålunda att den tid som har förfiutit sedan den nya tullagstiftningenträdde i kraft är alltför kort för att man skall kunna bilda sig en uppfattningom hur de nya bestämmelserna kommer att fungera på . De avstyrkerdärför att bestämmelser om förseningsavgift utfärdas . Frågan börmöjligen tas upp till förnyad prövning längre fram men med hänsyn till desanktionsmöjligheter från sida som redan föreligger ifrågasätterförbunden om det är lämpligt att över huvud taget införa en förseningsavgift avdet slag generaltullstyrelsen har Förbundenhar utvecklat sin ståndpunkt i huvudsak enligt följande. Den tullagstiftningsom trädde i kraft /74 innebar i fiera hänseenden enradikal omläggning. behövde importföretagen endast presentera sinahandlingar för , som sedan klassificerade godset och räknade ut deavgifter som skulle debiteras. Hela denna procedur lades nu över påimportföretagen i och med att man införde krav på att fullständig tulldeklarationskulle lämnas. Även om förbunden kan instämma i påståendet att speditionsföretageni vissa fall har bedrivit en alltför hård kundrekrytering och åtagit sig förmånga förtullningsuppdrag, hade både dessa företag och importföretagen småmöjligheter att inför årsskiftet förbereda och införa fullt ut fungeranderutiner för deklarationsarbetet till följd av försening i lagstiftningsarbetet.Generaltullstyrelsens redovisning av deklarationsförseningar avser vidare del tid då företagen hade stängt för semester och ofta inte hade möjlighetatt lämna deklarationer. Förseningarna har också i ej oväsentlig grad orsakatsav de lokala tullmyndigheterna som inte alltid har behandlat deklarationerna itid, bl, a, därför att dessa förkommit hos myndigheterna. Den tid inom vilkenvara som har anmälts till hemtagning skall deklareras har visat sig vara förkort även under andra tider än semesterperioderna, beroende på att företageninte har tillgång till erforderiiga handlingar. När det gällerhandelsstatistiken framhåller förbunden att den nya lagstiftningen innebar enviss försening i samband med övergången. Denna effekt i initialskedet tordeemellertid sakna betydelse för statistiken framöver. De förseningar i övrigtsom orsakas av att tull-klareringarna inte kan avslutas i beräknad tid är inganya företeelser. Både tidigare och nuvarande system medför att uppgifter förhandelsstatistiken försenas. Förbunden påpekar att generaltullstyrelsen intehar antytt att antalet sådana förseningar skulle vara större , hävdar att det är oriktigt att, som generaltullstyrelsenantar, förseningarna sammanhänger med att ombudsinstitutet har använts i ejavsedd omfattning. Förbundet framhåller att deklarationsarbetet visseriigen kanfördröjas, om ombudet inte får det underiag från importören som krävs,men att denna nackdel mer än väl uppvägs av fördelarna med ombudsförfarandet,varigenom den erforderiiga expertisen kan koncentreras till ett färre antalföretag. Skulle bestämmelserom förseningsavgift likväl införas, bör - i ställetför en regel om obligatorisk förseningsavgift med möjlighet att göra undantag isärskilda fall - enligt förbundets mening gälla att avgift kan tillgripas ifall av längre och oursäktliga förseningar. Närdet gäller avgiftens storiek ansluter sig statskontoret och riksåklagaren till generaltullstyrdsensförslag. , kommerskollegium, ochvarusmugglingsutredningen anser däremot att avgiften bör sättas i närmarerelation till den tull och andra införselavgifter som skall utgå eller till importvärdetav de varor för vilka deklaration inte har lämnats . Riksskatteverketbefarar att de belopp generaltullstyrelsen har föreslagit, 50 och , ärså obetydliga i förhållande till införselavgifterna att de inte skulle utgöranågot effektivt påtryckningsmedel. Om förseningsavgiften bestäms till vissprocent av införselavgifterna, bör enligt mening en övregräns för avgiftens storiek dock sättas, förslagsvis . Statistiskacentralbyrån uppger att en mindre del av antalet importerade varuposter svararför en övervägande del av hela importvärdet. Av importstatistiken för april1974 framgår sålunda att av totala antalet varuposter svarade för ca 85 %av importvärdet. Enligt centralbyråns mening är det därför av särskildbetydelse att fl en så total redovisning som möjligt av de större varuposterna.Statistiska centralbyrån föreslår med hänsyn härtill att förseningsavgiftenskall kunna utgå med tre olika belopp, nämligen . om införselavgifterna ärlägre än , som sägs motsvara ett importvärde hos varorna på ungefäriigen10000 kr., . om införselavgifterna utgör 2 000 - . och etthögre belopp, om införselavgifterna överstiger . Det sistnämndabeloppet sägs motsvara ett importvärde på . Omförseningsavgift skall utgå med ett fast belopp bör detta enligtvarusmugglingsutredningens uppfattning bestämmas till . Utredningenföredrar emellertid den lösningen att avgiften beräknas till av summan avinförselavgifterna, dock lägst 50 och högst . Ytteriigarenågra frågor angående förseningsavgift har berörts vid remissbehandlingen.Statskontoret och varusmugglingsutredningen är båda av den meningen att behovej finns av rätt att sätta ned avgiftens belopp. För att uppnå överensstämmelsemed systemet i taxeringsförordningen bör enligt riksåklagarens mening tullagensbestämmelse om straff för underlåtenhet att deklarera upphävas. Varusmugglingsutredningenär av samma mening som riksåklagaren. Utredningen påpekar också att det enligtgällande bestämmelser om förseningsavgift är vanligt att dubbel avgift utgårom den avgiftsskyldige inte har efterkommit anmaning att avge uppgift eller tidigarehar gjort sig skyldig till sådan underiåtenhet. Utredningen anser att en motsvarighetbör övervägas för hemtagares del. 1 likhet med vad som gäller enligt liknandeförfattningar bör vidare enligt utredningens mening föreskrift tas in itullagen om att den tullskyldige skall ges tillfälle att yttra sig innan förseningsavgiftpåförs, om inte hinder möter mot det. Defiesta myndigheterna och vamsmugglingsutredningen har vid remissbehandlingenuttalat sig för en regel om att ränta skall utgå för den tid under vilkenutfärdandet av tullräkning har fördröjts till följd av att deklaration intehar lämnats inom föreskriven tid. Riksåklagarensäger sig dock inte vara övertygad om att en förenklad ordning för preliminärdebitering skulle erbjuda oöverstigliga svårigheter för . Genompreliminära debiteringar kan förhindra att den som ej lämnar sindeklaration därigenom fåren extra kredit. Enligt riksåklagarens meningkan det inte betraktas som oskäligt, om prelimi-