prop · FX0348 · 1974-12-31 00:00:00 — Samfundet för hembygdsvård anför att det varit angelägetatt även i fortsättningen ha socken som regislerområde. Eftersom utredningensförslag ger möjlighet att i princip bibehålla alla fastighetsbeteckningarbiträder emellertid samfundet utredningens förslag. konstaterar med tUlfredsställelsealt utredningens förslag torde innebära kostnadsminskningar, huvudsakligenberoende på all fastigheter inom kvarter kan bibehålla kvartersnamnel i faslighetsbeleckningen,och alt detta är elt starkt kommunalt krav. Liknande synpunkter framförs av dekommuner som tUlstyrker utredningens förslag. anser de av utredningen föreslagna riktiinjernavara i väsentliga avseenden överlägsna de nu gällande och att de utgör detlämpligaste alternativet bland de lösningar som har undersökts. Andra remissinstanser har utan mer ingående kommentarertillstyrkt utredningens förslag eller lämnat dessa utan erinran. Till dessa hörbankinspektionen, statens planverk, domänverket, datainspektionen, statensvägverk, . och ett par kommuner. Kammarkollegiet, länsstyrelserna i , Malmöhusoch saml fem kommuner tillstyrker det av utredningenförordade liuvudallemalivet men har annan mening om alternativet J. Kammarkollegiet anser att man bör ha elt enhetligt systemoch inle tillåta avvikande registrering av kvartersfastigheler, medan övriganämnda remissinstanser förordar alt huvudaltemalivel bör kombineras medalternativet I i stället för J. , lantmäteristyrelsen, lämstyrdserna i ochKalmar län saml avstyrker utredningens förslag och föreslåratt elt modifierat alternativ A genomförs. framhåller all uppbyggnaden av fastighelsbeleckningamaför domstolsväsendets del är av intresse främst för inskrivningsmyndigheterna.Med hänsyn liU de livliga kontakter som dessa har med kre- 1974: 48 42 ditgivare,mäklare och andra användare av fastighetsbeteckningar är del ett starktönskemål all beteckningarna är så stabila sora möjligt. anser, alt detfinns anledning att befara att utredningens förslag, om det genomförs, kommeralt medföra praktiska olägenheter för inskrivningsmyndigheterna. a. tordeden aktueUa koden ofta komma att utelämnas i de handlingar som inges till dessamyndigheler med åtföljande identifikationssvårigheter. viU mot denna bakgmndsätta i fråga om inle berättigade krav på färre beteckningsbylen bästtillgodoses genom ytterligare modifieringar inom ramen för den beslutadebeteckningsreformen, närmast som en utveckling av utredningens alternativ A.DON ifrågasätter vidare det lämpliga i all möjlighet öppnas för kommun attanvända kvartersnamn som traklnamn i stads-registerområde (alternativ J). Medhänsyn till alt enhetligheten härigenom går förlorad fömtsätter , omutredningens förslag godtas, att kommun som vill alt kvartersnamnen skall fåingå i den officiella beteckningen har all visa starka skäl för sin ståndpunkt. Lantmäteristyrelsenhar i sill yttrande tagit upp en rad frågor med anknytning till fastighetsbeleckningssyslemet.Styrelsen redovisar synpunkter på bl. a. beteckningarnas principiellautformning, betecknings-systemets betydelse för fastighetsredovisningen påkartor, kostnadskonsekvenser av utredningens förslag, m. m. Lantmäteristyrelsenanför sammanfattningsvis alt kritiken mot den beslutade reformen ofta har varitensidig och överdriven och alt den bibringat allmänheten en felaktig bild avreformen och dess verkningar. Det förhållandet att fastighetsbeteckningsfråganär mycket komplicerad kan enligt styrelsen ha lett till generaliseringar ochförbiseenden i sammanhanget. Erfarenheterna från län raed bl. a. raycketfå erinringar mot de utställda förslagen till traklnamn visar, menarstyrelsen, att kritiken varit överdriven och all den praktiska tillämpningenav principerna för reformen har accepterats av fastighetsägarna. Ett påståendesom styrelsen särskilt vill bemöta är att beleckningsreformen skulle vara enortnamnsreform. I landet finns mellan 500 000 och 700 000 ortnamn,dokumenterade i form av s. k. bebyggelsenamn. Av dessa ingår ca 107 000 somnamn på fastigheter i jordregisler. Detta visar, anser lantmäteristyrelsen, attortnamnen inte för sin fortlevnad är i väsentiig mån beroende av redovisningeni fastighets-registret. Lantmäteristyrelsenframhåller vidare att fastighetsregistret måste vara ett levande register iförsta hand avsett all betjäna den löpande samhällsutvecklingen, däriblandverksamheter inom näringsliv med kreditväsende, statiiga och kommunala myndigheleretc. De i debatten påtalade kulturhistoriska och hembygdsvårdande intressena som i och för sig är värda effektivt stöd kan enligl styrelsen inle helt tillgodosesom reformen på ell nöjaktigt sätt skall kunna uppfylla rationalitetskrav. Isyfte att tiUgodose dessa intressen bör man enligt styrelsen övervägamöjligheterna alt ge ul ett särskilt kartverk som redovisarsamhällsutvecklingen genom tiderna. Lantmäteristyrelsenavstyrker utredningens beteckningsallernativ för jordregisterfasligheler(alternativ H) men tillstyrker förslaget vad gäller beteckning av fastigheterinom kvarter (alternativ J). Om del hitintills bedrivna beteckningsreformarbetelinom jordregisterområde av statsmakterna bedöms inte i tUlräcklig utsträckningtUlgodose de kulturhistoriska intressena, bör enligl styrelsens mening enmodifiering ske Prop.1974: 48 43 inom ramen för utredningens alternativ A. Modifieringenbör i så fall inte begränsas till s. k. koUisionsfall. i län finner att utredningen harsett beteckningsreformen på för kort sikt och tagit alltför stor hänsyn liU detillfälliga kostnaderna samt till en opinion som inle synes vara förankradbland de fastighetsägare och komrauner som tagit del av elt i praktikenutformat förslag till Iraktindelning och traklnamn. Visserligen kommer deindirekta kostnaderna och besvärligheterna att ange rätt beteckning påfastighet under ell övergångsskede all öka ju fler fastigheter som byterbeteckning. Fördelarna av system kommer emellertid att visa sig påsikt genom lägre driftskostnader, säkrare identifiering av fastigheterna ochtydligare karlredovisning. i län anför att en översyn av dentidigare beslutna reformen är önskvärd och att det i stort sett är två frågorsom bör lösas. Dels bör trakterna minskas till arealen för all underlätta bibehållandetav gamla by- och gårdsnamn, dels bör beteckningarna inom lätortsregister ändrasså alt kvartersnamn kan bibehållas. Av-söndrmgar med eget upplägg bör återgåtill del namn inom vars gränser avsöndringen ligger. Fastighelsbeleckningeninom tälorlsre-gister bör innehålla traklnamn, kvarlersnamn och tomlnummer. anför invändningar motbeteckningsalternativen H och J och raenar all en lillärapning av del föreslagnasystemet skulle innebära alt den eftersträvade enkelheten i faslighelsbeleckning-arnasuppbyggnad i viss mån går förlorad. Den föreslagna sifferbe-leckningen ärenligt föreningen ägnad att medföra ökade risker för förväxling ochfelskrivning. Föreningen framhåller att även bankerna har ett självklartintresse av att antalet namnbyten begränsas men menar all den beslutadereformen i huvudsak synes kunna uppfylla de krav som bankerna kan uppställa på fastighelsbeteckningssystemet.De fastiagda principerna bör därför upprätthåUas. Reglerna för genomförandetbör emellertid modifieras i syfte att göra reformen mindre genomgripande. bör detta kunna ske framför allt genom uppmjukning av kraven påtrakts omfattning samt Iraktnamnets längd och lokaliserande karaktär. Sverigesallmänna hypoteksbank, och villha kvar socken som regislerområde och förordar utredningens alternativ D. allmänna hypoteksbank anför att för hypoteksföreningarna,vilkas verksamhetsområden sträcker sig över ell eller flera län, ger socknen engeografisk bestämning som är ganska idealisk. hävdar att socknarna pålandsbygden är kända och levande begrepp. Fastighelsbeleckningen får därför enavsevärt mer lokaliserande effekt om sockennamnet skrivs ut i klartext än omsocknen anges med kod. Förbundet pekar också på att alternativ D skuUe blibilligare för de privata organisationerna, eftersom man med delta alternativ inlebehöver ändra nuvarande beteckningar. och ortnamnsarkivet i förordarutredningens alternativ B med sockennamnet ingående i beteckningen. förordar alternativ J vad gäUer fastigheterinom kvarter. finner del vara synnerligen angelägel att riktiinjernaför reformen revideras. Ett genomförande av reformen enligt de år 1968fastlagda riktlinjerna skulle enligl mening medföra stora ingreppi nuvarande informationssystem och försämra sam- 1974: 48 44 ordningenav informationsmaterial som lagras i äldre system med material i nya system.Del av utredningen förordade alternativet H med angivande av socknen med ettkodnummer är behäftat med betydande nackdelar eftersom det fömtsätter altförbindelsen med det nya systemet sker via en mängd kodlistor. Riksarkivetbedömer alternativet B vara del bästa och bUligaste från arkiwårdssynpunkt.Den kostnadsökning som delta alternativ innebär i förhållande till alternativ Hbedömer ämbetsverket som obetydlig i jämförelse med de fortlöpande indirektakostnader som elt val av alternativ H skulle föra med sig. Ortnamnsarkiveti framhåller alt dess uppgift i sammanhanget är alt söka motverka attvåra nedärvda ortnamn, som tUl viss del ändå försvinner genom landsbygdens ochsamhällenas omstrukturering, inte genom en alltför genomgripande beleckningsreformutsätts för ytterligare risk all utplånas ur allmänhetens medvetande. Från dennasynpunkt innebär, enligt arkivets mening, de flesta av de av utredningenpresenterade beteckningsalternaliven klara förbättringar i jämförelse med denår beslutade reformen. finner alternativ B vara det sombäst garanterar ortnamnens fortbestånd. RRV, kulturgeografiska institutionenvid och önskar ytterligare undersökningar i frågan.RRV framhåller att utredningens förslag visserligen till stora delaruppmärksammat den kritik som riktats mot beteckningsreformen, bl. a. harkommunernas indirekta kostnader nu uppskattats och vidare har hänsyn tagitstill de kulturhistoriska värdena i bevarandet av olika ortnamn. Med hänsyn tilldet samlade reformarbetets omfattning är del emellertid angelägel att bl. a. delångsikliga koslnadskonsekvenserna klargörs. RRV ifrågasätter om inte eltställningstagande tUl utredningens förslag bör sättas in i elt vidareperspektiv där hela reformarbete prövas i syfte alt finna en så rationellhelhetslösning som möjligt. anser att utredningens förslag kan läggas tillgrund för ett principbeslut men framhåller bl. a. att ytterligare detaljstudierbör göras innan definitiv ställning tas till frågan om helt namn,namnförkortning eller sifferkod skall anges på mellannivån i fastighelsbeleckningen. CFDredovisar konsekvenser för nämndens verksamhet av ett genomförande avutredningens olika beteckningsaltemativ. Enligt CFDrs mening bör de alternativundvikas som innebär genomgripande ombyggnader av de tekniska systemen ellermedför omfattande förseningar av fastighets- och inskrivningsregislerreformernapå grund av den s. k. engångsåjourföringen av de maskinella registren somfordras innan de registren kan slopas. De modifieringar av tekniskasyslem som krävs vid elt genomförande av utredningens förslag bedöms av CFDvara väl avgränsbara och kan också relativt väl överblickas i fråga om lids-och resursåtgång. CDF avstyrker allemaliven B, C, F, G och I. Datasamordningskommitténanser att förslagel inle försämrar förutsättningarna för samordning mellanolika ADB-system med uppgifter om fastigheter men påpekar alt del inle innebärnågon lösning av frågorna om utbyte av uppgifter mellan ohka ssytem ellersamköming av olika register. Länsstyrelseni tillstyrker utredningens förslag varigenom nuvarande gårdsnamnoch kvarlersnaran i princip bevaras omb-bade. I fråga om den allmäntlokaliserande delen av fastighetsbeleck- 1974: 48 45 ningenföreslås emellertid den jämkningen all kommun anges med kod och socken med narrm.Länsstyrelsen i för fram samma förslag. För fastigheter inom stadsregisterområdebör enligl trakt- och blockindelning även i fortsättning skeenligt syslem. SLFredovisar flera skäl för alt bibehålla socken som registerområde och framhålleratt en god lösning bör prioriteras framför snabb driftstart och lågakostnader. Föreningen betraktar altemativ D som del bästa i fråga om denuvarande jordregisterområdena men anser att även del av utredningen förordadealternativet H innebär klara fördelar jämfört med det beslutade beteckningssystemel. SäUskapetS:t Eskil i ullalar stor oro över beleckningsreformens genomgripandekonsekvenser i dess nuvarande utformning. Sällskapet önskar behålla såvälsocken- och kvartersnaranen som by-och gårdsnamnen och ser därför medtillfredsställelse på utredningens förslag. Den föreslagna sifferkombinationenför socken- eller stadsdelsnamn bör dock enligt sällskapels uppfattning bytas ulmol sockennamnet resp. sladsdelsnamnel. Utredningensundersökningar, altemativa beteckningssätt, m. m. Flertaletremissinstanser nöjer sig med att referera utredningsmaterialet ulan altnärmare komraenlera utredningens uppläggning och genomförande. I en del fallförekommer emellertid påpekanden och synpunkter. pekar på all kostnadsun-dersökningamahar omfattat enbart kommunemas indirekta kostaader och att en liknandeundersökning för statliga myndigheter, banker och försäkringsbolag kunde havarit befogad. RRV efterlyser en mera allsidig belysning avutredningsförslagets koslnadskonsekvenser. i och , kommun och saknar en beräkning av de anpassningskostnadersom följer av reformen i ett längre tidsperspektiv. Lantmäteristyrelsen håUerför troligt alt de indirekta kostnadema för reformen i skulle ha blivitlägre om beteckningsrevisionen där genomförts med övergången till ADB-registret.Styrelsen framhåller bl. a. all ADB-registrel helt eller delvis har ersattvissa av de register som raan nu måste komplettera med de nya beteckningama.Vidare efterlyser styrelsen en uppskattning av den rationaliseringseffekt sombeteckningsreformen inneburit för . i län anser attutredningen har behandlat beteckningsreformens konsekvenser med elt för kortsiktigttidsperspektiv och tagit för stor hänsyn till de tillfälliga omläggningskostnaderna.Några remissinstanser, bl. a. och kommuner, menar allutredningen närmare borde ha undersökt fömlsältaingarna för en anslutning avden föreslagna områdeskoden till församlingsindelningen. Mångaremissinstanser anser i likhet med utredningen all frågan om registerområdeinte har så stor vikt i det nya registret. Det stora flertalet godtar de avutredningen anförda skälen för all komraun skall vara regislerområde. Fleraremissinstanser menar att socknen inte längre har så stor betydelse iadministrativa samraanhang. Lantmäteristyrelsen framhåller att uppluckringenav jordregislersockenindelningen på gmnd av fastighetsbildning över sockengränsmedför alt jordregis-tersocknarnas omfattning alltmer kommer alt avvika från den ur- Prop.1974: 48 46 sprungliga, kulturhistoriskt intressantasockenindelningen. Några remissinstanser har dock framfört önskemål om attsocken bibehålls som registerområde. i framhålleratt sock-nama genom sin i regel goda arrondering har visat sig vara mycketstabila och därför också lämpliga som byggstenar i olika administrativaindelningssystem. Eventuella ölägenheter av att fastighetsbUdning översockengräns numera är tUlåten bedöms av som mycket begränsade.Enköpings kommun raenar all socknen lever kvar i folks medvetande som ettgeografiskt lokaliserande begrepp, ett begrepp som dessutom överlevt fleraändringar i den administrativa indelningen. aUnwnna hypoteksbankanser att socken är att föredra som registerområde, eftersomfastighetsregistreringen därmed blir oberoende av ändringar i denadministrativa indelningen. Remissyttrandena innehåller i viss utsträckning synpunkterav principiell art på registerbeteckningarnas utformning. Bland de frågor somdiskuteras märks betydelsen av enhetlighet, krav på integrationsmöjligheter ochbehov av lokaliserande effekt. I fråga om krav på beteckningarna från integralionssynpunktframhåller CFD att del är angelägel all för registerbeteckning fastställs enstörsta längd som endast i undantagsfall får överskridas. Delta krävs inte av CFDrsegna system men är däremot nödvändigt för vissa andra ADB-system som innehållerfastighetsinformation. Även lantmäteristyrelsen och i länanser all registerbeteckningarna, med hänsyn till hanteringen i såväl manuellasom maskinella rutiner, inte bör bestå av för många bokstäver eller siffror ochinle heller innehålla för många led. En allmänt utbredd uppfattning bland remissinstansernasynes vara att registerbeteckningarna skall ha en viss lokaliserande effekt. Ifrågan om hur denna effekt skall nås råder emellertid delade meningar. Enligt lantmäteristyrelsenär den första förutsättningen för att en fastighetsbeteckning inom en komraunskall få lokaliserande effekt att det i beteckningen ingående trakt-, by- ellergårdsnamnet är unikt. Ett system som tillåter att flera trakter inom en kommunhar samma namn, åtskilda endast av en sifferkod, är enligl styrelsen olämplig.Några remissinstanser framhåller allmänl att ett särskilt led, t. ex.sockennamn, i fastighelsbeleckningen mellan kommunnamnel och trakt-, by- ellergårdsnamnet bidrar till lokaliserande effekt. De i yttrandena förda diskussionerna innehåller oftajämförelser av för- och nackdelar med olika alternativa beteckningssält.Yttrandena anknyter härvidlag nästan genomgående liU de av utredningen uppställdaalternativen AJ. I några fall förekommer att man har tagit upp någotytterligare alternativ. Alternativen C, E, F och G i utredningen röner ingenstörre uppmärksamhet. Alternativen avstyrks eller lämnas ulan kommentarergenomgående i yttrandena. Utredningens alternativ A behandlas mest ingående av de remissinstansersom förordar alternativet med eller ulan modifiering. och lantmäteristyrelsenmenar att delta alternativ kan kompletteras genom all man för särskiljande avde s. k. koUisionsnaninen utnyttjar, inte bara sockennamnet såsomexemplifierats i utredningen, utan även väderstrecksbenämningar e. d. Lantmäteristyrelsenvill inte tillstyrka att modifieringen av de nuvarande riktiinjerna för reformendrivs sä långt att man fortsättningsvis tUlåter beteckningsbylen endast Prop.1974: 48 47 förfastigheter som bär kollisionsnamn. Det finns, menar styrelsen, andra fall dåbeteckningsändringar bör komma till stånd. En naturlig anpassning avnamnskicket till lälorlsutvecklingen bör tillåtas. Vidare bör enligl styrelsenägoförhållanden och äganderättsförhållanden få inverka på frågan ombeteckningsändringar. Styrelsen anser vidare att alla kultur- och bebyggelsehistorisklintressanta namn kan bevaras även inom ramen för del beslutade beteckningssystemelom kraven på minsta traktstorlek sänks och fastighetsägare även ifortsättningen får möjlighet alt begära anteckning i registret av s. k. särskUdanamn. Styrelsen är beredd all ålägga fastighetsregistermyndighelerna all tainitiativ till åsältande av särskilt namn. Styrelsen är också beredd all medverkatill att effektivisera kungörelseförfarandet i samband med utställningar avförslag till Iraktindelning genom all i anvisningar föreskriva altunderrättelser skall ske genom gruppkorsband lUl hushållen. anser att en uppmjukning av kraven på traktnamnens längd ochlokaliserande verkan enligt altemativ A skulle i hög grad motverka reformensnegativa konsekvenser i kulturhistoriskt hänseende. Ortnamnsarkivetanser all alternativ B är del som bäst garanterar kommun-, socken-, by- ochgårdsnamnens fortbestånd. Om namn av tekniska och ekonomiska skäl bör få ta uppendast två positioner i beteckningen, vill arkivet dock föreslå en sådanjämkning av alternativ B att kommunnamnet ersätts av en kodbeteckning.Riksarkivet, som också förordar della alternativ, betonar viklen av kopplingenmellan äldre och nyare arkivmaterial. En modifiering av den beslutade reformenbör enligt arkivels mening innefatta ett återinförande av sockenbegreppet i fastighetsbeleckningarna.Riksarkivet finner att alternativ B ger en klar och direkt anknytning till nugällande syslem för jordregisterfasligheler och att del är del bästa ochbilligaste alternativet från arkiwårdssynpunkt. AlternativD innebär i princip alt socken återinförs som registerområde i det nyaregistret. De remissinstanser som förordar detta alternativ, anser i allmänhetatt den omständigheten att ett prefix för t. ex. län måste införas vidförekomst av socknar med samma namn inte bör utgöra något hinder eftersom deltabehövs endast vid kommunikation med datasystemet. Vid kommunikation med t. ex.fastighetsägare, försäkringsbolag och andra kreditinstitut ger socken en tUlräckligprecisering. Utredningensförslag till beteckning, alternativen H och J, kommenteras av de flestaremissinstanser. Främst tUldrar sig den föreslagna områdeskoden intresse.Flertalet remissinstanser tUlstyrker utredningens förslag att införa enområdeskod mellan kommunnamnel och traktnamnel för all därigenom möjliggöra alli princip alla by- och gårdsnamn bevaras. Flera remissinstanser betonar viklenav att koden i så stor utsträckning som möjligt översätts i klartext.Riksantikvarieämbetet framhåller att det, med hänsyn till omfattningen avsockenvis förda arkiv och register, är angeläget att sockennamnen får finnaskvar som beteckningsdel i rutiner. Delta förutsätter, menar ämbetet,att mot koden svarande sockennamn alltid skrivs ut i de handlingar ochdokument som lämnar datasystemet. Ämbetet anser dessutom att koden i löpandetext raåsle ersättas av sockennamnet. Denna uppfattning delas av flera andraremissinstanser. i anser all, parallellt medkoden, även sockennamnet 1974: 48 48 iklartext bör kunna användas som sökbegrepp för den enskilda regis-terenhelen.Härigenom, menar , kan del nya registret lättare användas avhuvuddelen av registrets kundkrets. Fråganom vUken administrativ eller annan indelning som koden skall anslutas tillbehandlas av några remissinstanser. I huvudsak diskuteras val av socken ellerförsamling. CFD fömtsätter att den föreslagna områdeskoden inom jordregisterområdeskall avse jordregistersocken och inle församling. Härigenom vinner man denfördelen alt ändringar i församlingsindelningen inle medför alt berörda fastighetermåste om-registreras. Eftersom församlhigsgränser inle påverkas av faslighels-bildnmgbör dessutom observeras all en anslutning av områdeskoden tillförsamlingsindelningen skulle medföra att den i fastighetsregistret territorielltavsåg elt område som inle alllid stämde överens med del område som kodenrepresenterade i folkbokförings- och laxeringsre-gistren. Liknande synpunkteranförs av kammarkollegiet, RSV och SCB. kommun anser däremot attförsamlingens stora betydelse i folkbokföringssammanhang motiverar all kodenansluts till församlingsindelningen. , lantmäteristyrelsenoch i län är kritiska till införandet av en områdeskod ifastighetsbeteckningen. Enligl lantmäteristyrelsens uppfattning kommerinförandet av en områdeskod att medföra betydande svårigheter. Styrelsen trorinte alt koden får någon lokaliserande effekt eller bidrar till att bevarasockenbegreppet eller sockennamnet. Däremot kommer den, enligt styrelsen, attmotverka en rationell sorteringsordning för beteckningarna, vilket voreolyckligt från arkiv- och regislersynpunkl. Det finns vidare, menar styrelsen,all anledning att befara alt allmänhet, myndigheler och andra organ kommer attutelämna koden i ännu större utsträckning än man nu utelämnar sockennamnet. Pågrund härav måste myndigheler och andra organ, som anslutits tillfastighetsdatabanken eller i sina egna informationssystem har anledning allanvända fastighelsbeleckningen som sökbegrepp, ha tillgång till aktuella förteckningaröver alla traktnamn och deras koder. Lantmäteristyrelsen befarar vidare att denföreslagna koden kan komma att konservera den, enligt styrelsens mening,konstlade gränsen mellan sladsregister- och jordregisterområden. Länsstyrelseni län anför liknande synpunkter och menar även att systemet medkodbeteckning kommer att medföra ökade risker för förväxling av fastigheter ochi jämförelse med det beslutade systemet förorsaka ett betydande merarbete vidterminalhanteringen.