prop · FX0370 · 1974-12-31 00:00:00 — Livmoderhalsenbehöver då inte utvidgas lika mycket som vid skrapning och i de tidigastestadierna kan utrymning i vissa fall ske utan sådan vidgning och utanbedövning. Metoderna för senabort kan indelas i tvåslegsmetoder ochettstegs-metoder. TUl tvåstegsmetoderna hör de s. k. inträ- och extraamnialainjektionsmetoderna. Dessa innebär att en vätska sprutas in i livmodern, vilkelfår till följd att missfallsvärkar sätter in och livmoderinnehåUet töms genomslidan inom något eller några dygn. För insprulningen, som i regel sker genombukväggen eUsr livmoderhalsen och under lokalbedövning, används oftast en 20 9i)-igkoksaltlösning. Efter missfaUel får kvinnan i regel undergå en avslutande skrapningeller vakuumexaeres. Injeklionsmetoderna är påfrestande för patienten. a.är väntetiden mellan insprutning och missfall (, i genomsnitt )psykiskt krävande. Smärtförnimmelserna i samband med missfallet kan vara svära.Det händer att en insprutning inte har avsedd verkan och att missfall inträffarförst efter upp:repade insprutningar. Som alternativ till injektioniinetoderna används oftast s.k. vaginal eller abdominell hysterotomi (ettslegsmetoder). Läkaren öppnardärvid livmodern kirurgiskt och tömmer den. Ingreppet kallas vaginalt näroperationen sker underifrån genom slidan och abdominellt när bukväggen öppnas.Båda operationerna företas i allmänhet medan kvinnan är nedsövd. Det bör i detta sammanhang nämnas att det f. n. pågårförsök att framkalla abort med vissa kroppsegna fettsyror, s. k. prostaglandiner. En abort är förenad med vissa risker för komplikationer,även dödsfaU, i samband med ingreppet. Vad först gäUer risken för dödsfall kan följande uppgifterom antalet dödsfaU på 100 000 aborter vara av intresser 13/100 000 aborter 33/100 000 18/100 000 8,2/100 000 1,2/100 000 2,5/100 000 Den tidigare högre frekvensen av dödsfall i deskandinaviska länderna och beror sannolikt på att del ingår en storandel sena aborter i materialet. 1 och utfördes däremotca av ingreppen som tidigabort. Den starkt avtagandeandelen sena aborter i bör medföra att de svenska siffrorna numera ärgynnsammare. Som jämförelse kan nämnas att antalet dödsfall i samband medförlossning och barnsängsdöd i uppgick tUl 10/100 000 kvinnor. När det gäller övriga medicinska komphkationer i sambandmed abortingrepp kan dessa indelas i omedelbara komphkationer, dvs. sådanakomplikationer som inträffar i direkt samband med ingreppet, och sena komphkationer,vilka vanhgen märks först längre fram. De omedelbara komphkationerna betecknas som lindriga ellerallvarliga, beroende på om de är av övergående natur eller kan tänkas innebäraen risk för framtida men. Till de lindriga komplikationerna hör lindrigainfektioner, mindre blödningar och en måttlig temperalurstegring. AllvarUgakomplikationer kan vara större blödningar samt infektioner och perforationsskadorpå livmodern som kräver ett vidgat kirurgiskt ingrepp. Det material rörandetidiga medicinska komphkationer som hittUls har publicerats tyder på allgraviditetens längd är den faktor som har störst betydelse för uppkomsten avkomplikationer. Sålunda är enligt en omfattande amerikansk undersökning från år1972 risken för komplikationer fyra gånger högre vid senabort än vidtidigabort. Undersökningen visar vidare all 12 re havandeskapsveckan inte är enur risksynpunkt definitiv gräns utan att komplikationsfrekvensen vid lidigaborlstiger i stort sett kontinuerligt för . Gynnsammastetiden för abortens utförande synes enhgt undersökningsresultatet infalla före lOreveckan (se figur 1). Risken för komphkationer påverkas också i vissutsträckning av vUken abortmetod som används. Vid lidigaborl är sålundakomplikationsfrekvensen någol lägre vid vacuumaspiration än när ingreppetutförs genom skrapning. Patientens ålder och förekomsten av tidigare graviditetsynes vara av mindre betydelse för komphkalionsfrekvensen än graviditetenslängd. När del gäUer medicinska senkomplikalioner är dessasfrekvens ännu tämligen ofuUständigt utredd. utförda undersökningar haremellertid inle kunnat visa någon nämnvärd nedsättning av fruktsamheten (fertiliteten)efter abort. Däremot har en högre procent förtidsbörder och troligen ocksåmissfall noterats hos kvinnor som genomgått legal abort 1 saml Nr 70. Komplikationsfrekvensen vid aborter utförda med sugmetodi olika graviditetsveckor (Efter Tietze och Lewit 1972) men del är ändå osäkert om orsakssammanhanget här är heltklart. För övrigt finns det inte något som tyder på att förloppet av kommande graviditeteroch förlossningar piiverkas av en abort. Risken för Rh-immu-nisering bör alltiduppmärksammas vid abort för Rh-negativ kvinna, som inte har fött barn ellerinte varit gravid tidigare. Sistnämnda fråga är f. n. föremål för uppmärksamhetfrån sida. När del gäller risken för komplikationer av psykisk arttyder utförda undersökningar pä att psykiskt balanserade kvinnor, somsjälvständigt fattat sitt beslut om abort, löper liten risk för allvarligarepsykiatriska följdtillstånd efter abortingrepp. Däremot synes risken för sådanakomplikationer vara betydligt större för de psykiatriskt sämst ställdakvinnorna, särskilt i de fall aborten sker i ett sent stadium av graviditeten. Det vanligaste förfaringssättet vid abort har hittUlsvarit att kvinnan lagts in på sjukhus i och för ingreppet och sedan fåll stannakvar där ett eller därefter (sluten vård). a. för att minskabelastningen på sjukvården har emellertid (MF 1972r59)rekommenderat att aborlverksa:mheten vad avser tidiga ingrepp i så storutsträckning som möjligt förs över till öppen vård. Enligt styrelsen kan allatidiga aborter ulföras polikliniskl utom i vissa särskilt angivna fall. Del gäUerhär fall när livmoderns storlek motsvarar mer än 12 veckors graviditet, närfysiska eller psykiska rubbningar i kvinnans hälsotUlstånd kan ökakomplikationsrisken, när kvinnan har genomgått vissa kirurgiskaingrepp samt när kvinnan skall steriliseras. Enligt socialstyrelsensberäkningar bör det bl. a. genom ökad upplysning vara möjligt attkomma fram till en ordning som innebär att av samtliga aborterutförs före utgången av 12 re graviditetsveckan. 3 Nuvarande abortlagstiftning 3.1 Lagregler De nuvarande reglerna om abort, som har sin grund ibrottsbalkens straffbestämmelser om foslerfördrivning, finns intagna i lagen(1938:318) om avbrytande av havandeskap, i fortsättningen kaUad lag. Huvudsladgandelom fosterfördrivning finns i 3 kap. 4 § . Enligt denna bestämmelsekan den som med hjälp av invärtes eller utvärtes medel olovligen fördrivereller eljest dödar straffas med fängelse i högst . Är det kvinnansjälv som utför gärningen kan påföljden för henne efterges, om omständigheternaär mildrande. Är foslerfördrivning, som förövas av annan än kvinnan, att ansesom grov, skaU straffet bestämmas till fängelse lägst ett och högst . Förall avgöra om brottet är grovt skaU särskilt beaktas om gärningen har skelt vanemässigleller för skuU eller om den har inneburit särskild fara för kvinnans hveller hälsa. Fosterfördrivning är straffbar även på försöksstadiet (10 §). TiUämpningenav straffbestämmelserna inskränks när del gäller kvinnan själv av regeln i 11 §all kvinnan får åtalas för fosterfördrivning eller försök därtUl endast omåklagare av särskUda skäl finner åtal påkaUat ur aUmän synpunkt. I anges inte vad som avses med foster.Straffbestämmelserna torde emellertid vara tUlämpliga frånbefruktnings-processen tiU dess kvinnan börjar föda. Före tUlkomsten av lag var i princip varje abortstraffbelagd som foslerfördrivning. Enligt allmänna rättsgrundsatser bedömdesdet emellertid tUlålet alt ulan stöd av särskUd lagbestämmelse utföra abort somvar nödvändig för att rädda kvinnans liv eller för att undanröja en allvarligfara för hennes hälsa. Del ansågs nämligen då föreligga elt nödläge som gjordefosterfördrivningen befogad. Däremot kunde andra skäl inte i och för sig göraen abort straffri. Enligt lag är abort tilläten under vissaförutsättningar. För delta fordras tiU en början alt någon av lagens femabortindikationer är uppfylld (1 § första stycket). Havandeskap får sålundaavbrytas när på grund av sjukdom, kroppsfel eller svaghet hos kvinnan barnets tUlkomstskulle medföra allvarlig fara för hennes liv eUer hälsa (medicinsk indikation).Vidare tUläts abort när det med hänsyn tiU kvinnans levnadsför-håUanden ochomständigheterna i övrigt kan antas att hennes kroppsliga eller själsligakrafter skulle allvarligt nedsättas genom barnets tUlkomst och vården om barnet(socialmedicinsk indikation). Som gUtig gmnd för abort anges vidare att kvinnanhar hävdats genom våldtäkt eUer blivit havande tiU följd av vissa andrabrottsliga gärningar (humanitär indikation) eller all det med skäl kan antasatt kvinnan eUer det väntade barnets fader genom arvsanlag kommer att på avkomlingenöverföra sinnessjukdom eller sinnesslöhet eller också svårartad sjukdom ellersvårt lyte av annat slag (eugenisk indikation). Slutligen fårhavandeskap avbrytas när det med skäl kan antas att det väntade barnet på grundav skada under fosterstadiet kommer att lida av svårartad sjukdom eller svårtlyte (foslerskadeindikalion). Som ytterligare förutsättning för all abort skaU vara tUlåtengäller att åtgärden, om den sker på annan grund än sjukdom eller kroppsfel hoskvinnan, företas före utgången av 20re havandeskapsveckan. Om synnerhga skäl förehggerkan dock medge all ingreppet får ske intiU utgången av 24reveckan (1 § 2 stycket). Vid tUlämpningen av den humanitära indikationen fordrasför abort i vissa fall att begånget brott åtalats eller angetts till åtal.Abort på grund av att kvinnan när hon blev havande inte fyllt får skeendast om den som har vårdnaden om henne samtyckt till aborten eller det finnssärskilda skäl för åtgärden. För abort på eugenisk indikation krävs att kvinnanockså steriliseras, om inte sådan åtgärd av särskilda skäl är olämplig (2 §). Ingrepp får ske endast om kvinnan har begärt åtgärden.Undantag härifrån får dock göras i det fall kvinnan på grund av rubbadsjälsverksamhet saknar förmåga att lämna giltigt samtycke (3 §). För atthavandeskap skaU få avbrytas fordras vidare antingen att två läkare, av vilkaden ene skall vara den som utför ingreppet och den andre ha tjänsteställningsom Kungl. Majrt föreskriver, i skriftligt utlåtande har förklarat allförutsättningarna för åtgärden är för handen eller också att socialstyrelsenlämnat tillstånd till abort. När fråga arom tiUämpningen av eugenisk indikationeller fosterskadeindikation skall prövningen alltid göras av socialstyrelsen.Detsamma gäller när kvinnan på grund av rubbad själsverksamhel saknar förmågaatt lämna gUtigt samtycke till åtgärden (4 §). Före prövningen bör barnetsfader beredas tUlfälle att yttra sig, om det finns skäl till det. Detsammagäller, om kvinnan är hennes vårdnadshavare, om hon äromyndigförklarad förmyndaren, om hon är gift hennes man och om hon är intagenpå allmän anstalt dennas läkare och föreståndare. 1 övrigt får yttrande inteinhämtas utan kvinnans medgivande (5 §). Ingreppet skall i allmänhet utföras på lasarett, därmedjämförlig allmän anstalt eller sjukstuga av där anställd läkare. Även annanläkare kan få tillstånd att utföra aborter på viss anstalt (6 §).1 vissa brådskande fall får legitimerad läkare ensam besluta om avbrytande avhavandeskap på grund av sjukdom eller kroppsfel hos kvinnan, s. k. nödfaU (7 §). Den som har medverkat vid abortulredning ellerabortingrepp får inte i olrängt mål tala om vad som därvid har förekommit (8 §).Socialstyrelsens beslut i aborlärende får inte överklagas (9 §). När det gäller det straffrättsliga ansvaret för utfördaaborter innebär lag att det inte skall dömas tUl ansvar förfosterfördrivning eller försök därtiU enligt 3 kap. 4 eller 10 § ,om prövning av abortfrågan skett enhgt 4 eller 7 § lag och åtgärdeninte skett på ett senare stadium än som anges i 1 § 2 stycket samlkvinnan, i de fall det behövs, begärt åtgärden. Är dessa föreskrifter uppfylldamedför den omständigheten alt andra bestämmelser i lagen, t. ex. reglerna i 6 §om var abort får utföras, åsidosatts inle att straff för fosterfördrivning skallådömas. Huruvida straff i sådant fall överhuvud skall inträda fär avgöras efterde särskUda straffbestämmelserna lag. Ett fall som härvid lämnatsstraffritt är om kvinnan själv företar åtgärd för all avbryta havandeskapet. Ensådan åtgärd har, sedan det i behörig ordning förklarats att förutsättningarför abort föreligger, ansetts ha betydelse endast i den riktningen all denutsätter kvinnan själv för risk till liv eller hälsa (NJA II 1938 s. 706).Vidtas åtgärden av annan än kvinnan skaU däremot straff ådömas, varvid skUdabestämmelser tiUämpas beroende på om ingreppet verkstäUts av legitimerad läkareeller av annan. I kungörelsen (1938r571) med tillämpningsföreskrifter tiU1938 års lag finns ytterligare bestämmelser om bl. a. prövningsförfarandel hossocialstyrelsen och läkares behörighet att avge utlåtande angående förutsättningarnaför abort. Särskilda föreskrifter om medel som kan användas föravbrytande av havandeskap finns i förordningen (1938r569) med vissabestämmelser angående foslerfördrivande medel. Vilka dessa medel är anges ikungörelsen (1938r570) med särskilda föreskrifter i anledning av nämnda förordning. Försöksverksamhet för att få fram födelsekontrollerandemedel vUka kan hindra utvecklingen av befruktat ägg hos kvinna kan ske med stödav lagen (1967rl85) om klinisk prövning av vissa medel för födelsekontroU. tillsattes uppgick det totalaantalet legala aborter i landet till drygt 6 000. Är 1973 hade antalet ökattill ca 26 000. Abortutvecklingen i absoluta tal och iförhällande till antalet levande födda framgår av följande tabell. Den sålunda registrerade kraftiga ökningen av antaletaborter synes ha brutits . Den procentuella ärliga ökningenhar varierat mellan 13 oeh . Kraftigast varökningen mellan åren 1966 t)ch 1967 samt . Mellan åren 1972och 1973 beräknas antalet aborter ha ökat med . Ett annat jämförelsemått på utvecklingen av antalet legalaaborter är antalet sådana ingrepp per 100 levande födda. Som framgår avtabellen har vid en sådan beräkning antalet aborter ökat kraftigt underperioden. Ökningen har varit särskilt markant . De redovisade siffrorna avser legala aborter. 1vilken utsträckning illegala aborter förekommer är mycket svårt att uppskatta.Är 1949 uppskattades antalet till ca 10 000. De legala aborterna uppgick sammaår tiU 5 503. Är 1949 skulle således det totala antalet aborter ha varit nära 16 000. Enligt abortkommittén tyder aUt på att de Ulegala aborterna nu harsjunkit väsentligt. Kommittén anger att troligen högst ca 6 000 kvinnor mensannolikt betydligt färre skulle ha fått sådan abort . 3.2.2 Aborter efter tvåläkarintyg tillstånd avsocialstyrelsen Aborter med stöd av tvåläkarinlyg har ökat kraftigt sedanår 1965, vUket framgår av nedanstående tablå. Är 1965 1967 1969 1970 1971 1972 1973 efter tvåläkarintyg 860 3 315 7 093 9 496 13 349 19 586 22 252 % av samtliga aborter 14 34 52 60 69 81 86 Däremot har antalet aborter efter tillstånd frånsocialstyrelsen minskat inte bara relativt utan även i faktiskt antal under desenaste åren. av antalet ansökn. Äv tabellen framgår att sedan år 1965bifallit en allt större andel av abortansöknin:garna. Trots denna ökning harandelen verkstäUda aborter i stort sett varit oförändrad sedan år1967. Är 1972 ledde 493 bifaUna ansökningar, dvs. omkring en tiondel avsamtliga bifallna ansökningar, inte tiU abortingrepp. Anledning tiU detta var i250 faU att graviditeten fullföljdes, i 166 faU all spontan abort följde, i 17fall att gravidUet inte förelåg och i 3 fall att abort utfördes i utlandet. 157 fall var anledningen tiU att abortförfarandet inte fullföljdes okänd. 3.2.3 Aborternas regionala fördelning Antalet legala aborter visar, om man bortser från en starkkoncentration tiU , en tämligen jämn spridning över helalandet. Den procentuella regionala fördelningen av utförda aborteråren 1968-1972visar inte på några större regionala förändringar. Ett merajämförbart mått på aborternas regionala fördelning än den rent procentuellafördelningen erhålls om aborterna sätts i relation tiU antalet levande föddainom varje område. Som framgår av tabell 1 nedan är skillnaderna stora mellande olika regionerna och varierade för meUan 11,7 och 40,9 aborter per100 levande födda. svarar här för den klart högsta siffran ilandet. och har också ett betydligt högre aborttal än övrigaområden. Lägst var med 11,7 aborter per 100 födda. TabeU 1 Regional fördelning av antalet utförda aborter per100 levande födda efter kvinnans hemort 1968 1969 1970 1971 1972 o. län utom Gbg Fördelas aborterna efter tUlstånd från ochefter två-läkarintyg föreligger även där stora regionalaskillnader, se tabell 2 nedan. Ä>r 1972 varierade andelen aborter utfördaefter tvåläkarintyg mellan () och ().Andelen aborter efter tvåläkarinlyg har ökat inom samtligaområden utom i och . TabeU 2 Den procentuella andelen aborter eflertvåläkarintyg i förhållande tUl samtliga utförda aborter Den procentuella fördelninge:a av aborterna efter de femabortindikationerna lag framgår av följande tabell. Indikation 1965 1966 1967 1968 1969 1970 1971 1972 1973 Medicinsk och socialmedicinsk 97,4 98,0 98,5 9;?,1 97,2 98,0 98,3 98,5 98,1 därav sjukdom 23,6 20,3 12,4 9,4 7,9 6,2 5,1 3,9 2,7 svaghet 64,2 61,1 56,7 47,4 44,3 36,5 31,1 24,0 16,6 förutsedd svaghet 9,6 16,6 29,4 41,3 45,0 55,3 62,1 70,6 78,9 Av tabellen framgår att nästan samtliga aborter ()sker enligt de medicinska och socialmedicinska abortindikationerna. Utvecklingen efler visar emellertid att del sketten kraftig förskjutning inom de medicinska och socialmedicinska indikationerna., Dessa delas i statistiken in i grupperna sjukdom, svaghet och förutseddsvaghet. Där har det skett en kraftig förskjutning mot indikationen förutseddsvaghet. Är 1965 angavs indikationen förutsedd svaghet fören tiondel av samtiigautförda aborter mot . Åberopandet av den mera rent medicinskaindikationen "sjukdom" har däremot sjunkit från tillknappt . Även indikationen svaghet har minskat ibetydelse. 1 övrigt är relationerna mellan de olika abortindikationerna i stortsett oförändrade. Den nu angivna förskjutningen inom de medicinska ochsocialmedicinska indikationerna gäller i fråga om såväl tillstånd från socialstyrelsensom beträffande Ivåläkarinlygen. Är 1965 var svaghet den vanligasteindikationen () för aborter utförda efter tiUstånd medansjukdom var vanligast vid aborter efler tvåläkarinlyg (). Indikationenförutsedd svaghet angavs för av tillslånds-aborlerna och av de abortersom utfördes efler tvåläkarinlyg är 1965. Är 1972 var motsvarande siffror 69 %resp. 3.2.5 Graviditetens längd vid ingreppen Graviditetens längd vid abort (procentuell fördelning) framgår av nedanstående tabell. Förskjutningen mol lidigaborler gäller både aborter eflersocialstyrelsens tiUstånd och aborter efter tvåläkarinlyg. Är 1973 gjordes 83%av Ivåläkaraborterna som tidigaborter mot av de aborter som utfördes eflersocialstyrelsens tillstånd. Antalet aborter som utfördes efter 18 ;e graviditetsveckanuppgick till av samtliga utförda aborter. av samtliga aborter utfördes i öppen vård (polikhniskt)mot . Äv tidigaborterna utfördes pohkliniskt. 3.2.6 förlossningar och aborter Följande tablå visar den procentuella fördelningen avantalet föregående förlossningar hos kvinnor som beviljats abort. innehåller abortstatistiken även uppgifter om den procentuella fördelningen av antalet tidigare aborter. I nedanstående tabell redovisas den procentuella åldersfördelningenför de kvinnor som fått abort. Älder 1968 1969 1970 1971 1972 -14 1,0 1,0 1,0 1,2 1,1 15-19 22,2 21,1 21,3 22,3 22,4 20-24 23,0 23,9 23,8 24,3 24,3 25-29 17,0 18,6 18,9 20,0 21,3 30-34 14,5 15,3 15,2 14,6 14,5 35-39 13,6 12,8 12,2 11,2 10,9 40- 8,7 7,3 7,6 6,5 5,5 Summa 100 100 100 100 100 Antal 10 940 13 735 16 100 19 250 24170 Åldersfördelningen har inte genomgått några störreförändringar . En viss ökning av andelen kvinnor har dock skett medan andelen kvinnor i åldern minskat.Kvinnor i åldrarna har inte nämnvärt förändrat sin relativaandel av aborterna. 3.3 Abortlagstiftningen i övriga nordiska länder 1 trädde en ny abortlag i kraft den 1 oktober1973. Den ersatte en lag och innebär en liberalisering av de tidigarebestämmelserna. Enligt de nya bestämmelserna kan kvinnan i vissa fall fåabort utan särskilt tillstånd. Detta gäller i första hand när aborten utförsföre utgången av 12 re havandeskapsveekan. Men även därefter kan ingreppet skeutan tillstånd, nämhgen om aborten av läkarvetenskapliga skäl bedöms varanödvändig för att avväria fara för kvinnans liv eller fara för att henneskroppsliga eller själsliga hälsa blir allvarligt nedsatt. I övrigt gäller att kvinnan kan få tillstånd till abort omnågon av lagens abortindikationer är uppfylld. 1 dessa anges socialmedicinska, eugeniskaoch humanitära grunder för abort. Skäl för abort är vidare risk för fosterskadaoch det förhållandet att kvinnan på grund av ungdom eller sjukdom inte kan gebarnet tillfredsslällande vård. Som social indikation anges att graviditeten,förlossningen eller vården om barnet kan antas medföra en så aUvarligpåfrestning för kvinnan att det kan anses påkallat att avbryta graviditeten.Vid denna bedömning skall hänsyn tas till kvinnans ålder, arbetsbörda ochpersonliga förhållanden samt till hennes familjs bostadsförhållanden,ekonomiska villkor och hälsotillstånd. För tillstånd fordras därjämte att de förhållanden somåberopas till stöd för ingreppet har sådan vikt, att det kan anses berättigatatt utsätta kvinnan för de risker som ingreppet innebär. I de fall då det inte fordras särskilt tillstånd till abortkan kvinnan vända sig direkt tiU en läkare eller mödrahjälpsinrättning. Gårkvinnan tUl läkare är denne skyldig att upplysa henne om det stöd hon kan fåhos mödrahjälpen. Läkaren skall också upplysa henne om tillvägagångssättet vidaborten och om de risker som kan vara förenade med ingreppet. Tillstånd till abort lämnas av ett "samråd" viden mödrahjälpsinrättning. Samrådet består av tre personer: föreståndaren för mödrahjälpsin-rättningen,dvs. en kurator, och två läkare. Av läkarna skall den ene vara Specielltutbildad i gynekologi och den andre i psykiatri. För tillstånd fordrasenhällighet. Avslagsbeslut kan överklagas till en central nämnd. Denna är beslutförmed tre personer, nämligen en jurist, som tillika är ordförande, en gynekolog oehen psykiater. Också i den centrala nämnden fordras att ledamötema är ense föratt tillstånd skall kunna ges. Straffansvaret för kvinnan är avskaffat. Däremot kan annansom utför abort i strid med lagens bestämmelser straffas. fick en ny abortlag . Lagen innebär enliberalisering av tidigare bestämmelser. Av lag framgår all kvinna i vissa faU kan fåabort utan särskilt tUlstånd. gäUer kvinna som inte har fyllt ochkvinna som har fyllt vid den lidpunkt då hon blivit havande samt kvinnasom redan har fött fyra barn. Beslut om operation kan i dessa fall fattas avsjukhusläkaren ensam. 1 övrigt kan kvinna få abort om någon av de i lagenangivna indikationerna är uppfylld. Dessa innehåller medicinska, eugeniska ochhumanitära skäl för abort. Vidare medges sådant ingrepp vid risk förfosterskada samt när sjukdom eller liknande hos föräldrarna allvarligtbegränsar deras förmåga att sköta barnet. Socialt skäl för abort föreligger närförlossningen eller skötseln av barnet skulle vara avsevärt betungande förkvinnan. Tillstånd till abort meddelas av två läkare eller avmedicinalstyrelsen. 1 vissa fall måste tillstånd ges av styrelsen. Abort kan företas t.o.m. 16re havandeskapsveckan.Medicinalstyrelsen kan medge att kvinna som blivit havande innan hon fyllt 17år får abort t. o. m. Detsamma gäller i speciella fall även andrakvinnor. För abort av läkarvetenskapliga skäl finns ingen tidsfrist. Fosterfördrivning är straffbelagd i strafflagen. Kvinnasom undergår abort utan att villkoren i abortlagen är uppfyllda kan straffas. Den nuvarande abortlagstiftningen i trädde i kraftår .