prop · FX03187 · 1974-12-31 00:00:00 — Det är därförkonsekvent att beskatta också dagersättningen enligt TFY-systemet. 1 dettasammanhang framhålls att skattefrihet för vissa belopp, som utgår somersättning för föriorad arbetsförtjänst, är ägnad att rubba grunderna för densociala bidragsgivningen och medför olikformig behandling. Detre ledamöterna anser vidare att än starkare skäl kan anföras mot skattefrihetför engångsbelopp som träder i stället för livränta. attengångsbelopp skall beräknas på grundval av livräntebelopp som i det individuellafallet återstår efter skatt och att skatteberäkningen skall göras avförsäkringsinrättning. Den ifrågasatta nettoberäkningen strider enligt ledamöternasmening helt mot de svenska beskattningsprinciperna. I den allmänna debatten harvisseriigen liknande nettoresonemang förts fram men något ställningstagandefrån statsmakternas sida föreligger inte i denna fråga. Den verkliga innebördenav överenskommelsen är att försäkringen förbilligas på övriga skattebetalaresbekostnad. Att försäkringen innebär en vinst för arbetsgivaren är såledesuppenbart. Vidare kan nettoberäkningen med den teknik som avsetts skolatillämpas leda till skattevinst för den försäkrade. Enligt uppgift skallskatten på livräntebeloppet beräknas varefter nettot ka-pitaliseras. Det därviderhållna beloppet uppbärs skattefritt av den försäkrade. Om ingen ändring görsi gällande bestämmelser skall den försäkrade emellertid betala skatten för detengångsbelopp som motsvarar den kapitaliserade bruttolivräntan. Med hänsyn tillprogressionen vid den statliga inkomstskatten måste denna skatt antas blihögre än den kapitaliserade skatten på livräntorna. Härtill kommer att föratsättningarnaför en någoriunda säker nettoberäkning brister på grund av osäkerheten om denförsäkrades framtida inkomster m. m. Slutligen talar enligt de tre ledamöternastarka administrativa skäl mot systemet. Engångsbeloppens storiek är nämligenberoende av en korrekt skatteberäkning. Att överiämna beräkningen av skatt tillde inblandade parterna utan medverkan av sakkunnig myndighet bör enligt ledamöternainte komma i fråga. Hur systemet är avsett att fungera är vidare i vissa delaroklart. Ledamöterna nöjer sig med att peka på oklarheten beträffande ansvar föroriktiga beräkningar, komplikationer vid ändringar på grund av besvär itaxeringar som legat till grund för nettoberäkning och liknande frågor. Majoriteteninom anför i huvudsak samma synpunkter som minoriteten inom livförsäkringsskattekommittén. Enligtlänsstyrelsen i bör frågan om beskattningen överlämnas till livförsäkringsskattekommittén. Ersättning,som utgår på grund av ansvarighetsförsäkring och avser förlorad inkomst avskattepliktig natur, utgör skattepliktig inkomst. Detsamma gäller livränta somutgår på samma grund, också om den byts ut mot engångsbelopp. Arbetsgivare,som betalar premie för ansvarighetsförsäkring till förmån för anställd, harrätt att vid inkomsttaxeringen göra avdrag för premien som för omkostnad irörelsen. För den anställde föranleder premiebetalningen ingaskattekonsekvenser. Jagvill i sammanhanget erinra om principerna för beskattning av livförsäkringar,dvs. pensionsförsäkringar (P-försäkringar) och kapitalförsäk- ringar(K-försäkringar). för P-försäkringar är avdragsgilla och utfallandebelopp skattepliktiga. För K-försäkringar är förhållandet i princip detmotsatta. Avdrag för premiekostnader för K-försäkringar medges dock inom ramenför det s. k. försäkringsavdraget, som är högst . för ogift och högst 500kr. tillsammans för makar. Ifråga om sjukförsäkring gäller att den i skattehänseende behandlas som P-försäkringom den tecknats i samband med tjänst eller är invalidpensionsförsäkring. Andraformer av sjukförsäkring behandlas som K-försäk-ring. Företagare,som betalar försäkringspremie för livförsäkring eller sjukförsäkring lillförmån för anställd, får göra avdrag för sådan premie som för omkostnad irörelse. Avser premien P-försäkring, behöver den anställde inte ta upp beloppsom motsvarar premien till beskattning. Denna ordning har tillkommit avpraktiska skäl. Den anställde har nämligen i princip rätt till avdrag förpremien med ett belopp, som i stort sett motsvarar förmånens värde. Ärförsäkringen däremot en K-försäkring, skall premien beskattas hos denanställde. Han för sedan göra avdrag för belopp motsvarande premien i den måndet ryms inom ramen för försäkringsavdraget. Enligt en särskild bestämmelse ikommunalskattelagen (1928:370), KL, är dock förmån av fri grapplivförsäkringoch av fri gruppsjukförsäkring i viss utsträckning undantagen från beskattning.Så är fallet beträffande fri grupplivförsäkring, om den åtnjutits på grand avstatlig eller eller på grund av enskild tjänst underförutsättning att grupplivförsäkringens förmåner är jämförbara med motsvarandestatliga förmåner. Har förmånen åtnjutits på grund av enskild tjänst och utgåttefter väsentligt förmånligare grunder än som gäller för statsanställd, tasförmånen upp till beskattning till den del den utgått efter dessa förmånligare grander.Förmån av fri gruppsjukförsäkring enligt grander som fastställts ikollektivavtal mellan arbetsmarknadens huvudorganisationer (AGS) beskattasinte om de ersättningar som kan utgå på grund av försäkringen inte överstigerde belopp som fastställt. AGSbehandlas i skattehänseende som K-försäkring, eftersom anmälan till försäkringsanstaltenom att försäkringen tagits i samband med tjänst inte skett. Enligt gällandeskattebestämmelser krävs nämligen för att sjiik-försäkring skall anses ha tagitsi samband med tjänst att sådan anmälan gjorts. Med hänsyn till att försäkringenbehandlas som K-försäkring beskattas inte utfallande belopp hos mottagaren.Vidare är alltså de enskilda arbetstagarna på grund av nyssnämnda bestämmelseri KL befriade från skyldighet att redovisa förmånen av arbetsgivarenspremiebetalning som intäkt. Skattefrihetenför förmån av viss fri grapplivförsäkring infördes (prop. 1963:120, BeU1963:43, rskr 1963:294, SFS 1963:265) och motiverades främst av förenklingsskäl.Den dittillsvarande ordningen framstod som onödigt komplicerad och formell,särskilt sedan tjänstegrupplivförsäkringen ut- vidgatstill att omfatta större delen av löntagarna. Motsvarande skattefrihet förförmåner av fri gruppsjukförsäkring tillkom ursprungligen (prop. 1972:77,SkU 1972:27, rskr 1972:191, SFS 1972:254), Även då anfördes förenklingsskäl. 1prop, 1972:77 (s. 24) framhölls emellertid att de förutsättningar som varitbestämmande för sådan tilläggsanordning till socialförsäkringen som AGSrepresenterar kunde antas bli förändrade om man skulle gå över till ett systemmed beskattade sjukpenningförmåner. Lösningen att AGS behandlades på samma sättsom K-försäkring och att arbetstagarna inte skulle beskattas för någon förmånav fri försäkring ansågs kunna accepteras som ett provisorium, som borde kunnaomprövas för den händelse en omläggning av förmånernas beskattning skulleaktualiseras. Denursprangliga överenskommelsen om AGS för anställda arbetstagare träffadesmellan SAF och LO . Därvid utformades AGS som ett komplement tillersättningar enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring i dess då gällandelydelse. Genombeslut av statsmakterna konstruerades sjukpenningförsäkringen omvarvid sjukpenningen gjordes skattepliktig. Med anledning härav och slopandetav skyldigheten för löntagare att eriägga folkpensionsavgift träffade SAF ochLO överenskommelse om en anpassning av AGS. Anpassningen gäller från ingångenav , Överenskommelsen innebär en omfördelning av ersättningarna mellansjukpenningtid och förtidspensionstid. Ersättningen i samtliga inkomstlägen ärbestämd till - efter viss karenstid - . per dag under sjukpenningtid. Underförtidspensionstid erhåller den försäkrade månadsersättning med belopp enligten tabell, som finns intagen i förhandlingsprotokollet. Ersättningen beräknasmed utgångspunkt i den sjukpenninggrandande inkomst som låg till grand försjukpenningens storlek vid insjuknandetillfållet till den del inkomstenförvärvats i anställningar som omfattas av försäkringsavtal om AGS. Genomändring i KL har förmånen av fri AGS även efter den nya överenskommelsen undantagitsfrån beskattning (prop. 1974:90, SkU 1974:32, rskr 1974:200, SFS 1974:293). 1sitt betänkande instämde skatteutskottet i uppfattningen att förmån av fri AGSliksom tidigare borde kunna undantas från beskattning. Utskottet uttaladeemellertid betänkligheter mot definitiva skattelättnader för så avsevärdapensionsbelopp som kan utgå på grund av försäkringen. Utskottet framhöll attbeskattningsfrågan om möjligt borde lösas på samma sätt som gäller för annanersättning för inkomstbortfall och för P-försäkringar. Utskottet påpekade attbeskattningsfrågan emellertid sammanhängde med försäkringsbeskattningensutformning i andra hänseenden och att överenskommelse som träffats mellan SAFoch LO inte utgjorde tillräckliga skäl att föregripa livförsäkringsskattekommitténs(Fi 1971:07) arbete. 1 avvaktan på kommitténs ställningstagande hade därför utskottetinte något att erinra mot att nuvarande provisorium beträffande AGS ändrades ienlighet med det i propositionen framlagda förslaget. Iskrivelsen från SAF, LO och PTK framhålls att organisationerna träffat överenskommelseom införandet av trygghetsförsäkring för yrkesskada (TFY). Det uppges vidaredels att överenskommelse även träffats om införande av TFY inom det kommunalaavtalsområdet, dels att man var överens om att ansluta bl. a. kooperationen ochSFO:s avtalsområden till försäkringen. TFY kommer härigenom att omfatta så gottsom hela arbetsmarknaden utom området för statens personskadeförsäkring. Ävenför denna försäkringsform är emellertid TFY normerande. Organisationen påpekaratt införandet av TFY därigenom i praktiken innebär att skadeståndsrätten påett väsentligt område ersätts med avtalsförsäkring. Avskrivelsen framgår att försäkringen är avsedd att gälla för skada som inträffatden eller senare, dock att vid skador som inträffat den 1 febraari1974 eller senare ersättning lämnas om skadan medfört invaliditet ellerdödsfall. Enligtförsäkringsvillkoren utgår i de fall skadefallet medför sjukskrivning underminst ersättning av sjukdomstiden och förlönedelar upp till vad som motsvarar en årlig arbetsinkomst av 7,5 basbeloppenligt en schablontabell. Beloppen i tabellen har beräknats så attarbetstagaren genom denna ersättning jämte den skattepliktiga sjukpenningenskall få full kompensation för nettoinkomstbortfallet, vilket anses motsvaraden sjukpenninggrundande inkomsten per dag. I de fall arbetstagaren har rätt tillersättning för viss sjukdomsdag även enligt AGS inkluderas denna ersättning ischablonbeloppet. De belopp som kan utgå på grand av TFY är följande. Tillförsäkringskassan anmäld Ersättning från TFY (i före- sjukpenninggmndande års- kommande fall inklusive er- inkomst uppgår sättning från AGS) till kr. men ej till kr per dag kr. Förinsjuknandedagen, som inte berättigar till ersättning genom den allmänna försäkringen,lämnas ersättning med ett belopp motsvarande fem gånger den i tabellen angivnadagersättningen. Detta belopp anges motsvara den genomsnittliga nettoföriustenav arbetsinkomster . Denhögsta ersättning som kan utgå enligt denna schablon - i förekommande falljämte ersättning från AGS - utgör således (5 x 6 + 29 x 6 =) . Förlönedelar överstigande vad som motsvarar en åriig arbetsinkomst av 7,5basbelopp liksom för föriorad arbetsinkomst efter 30 dagars sjukdomstid lämnasersättning för den faktiska föriusten. Vidskadefall som lett till invaliditet lämnas ersättning enligt TFY för framtida föriustav arbetsinkomst eller för mer betydande merkostnader i privatlivet eller iarbetet i form av livränta till den del föriusten eller kost- nådeninte ersätts genom förmån från t. ex. socialförsäkring eller avtalsförsäkring.Den skadade kan dock i stället för livränta eller del därav fö ettengångsbelopp motsvarande det kapitaliserade värdet av livräntan enligt TFY. SAF,LO och PTK begär i skrivelsen att ersättning för föriorad arbetsinkomst somutgår enligt den i det föregående nämnda tabellen avden tid den skadade är arbetsoförmögen samt engångsbelopp som beräknas genom kapitaliseringav livränta och som utges vid bestående invaliditet skall undantas frånbeskattning. Såvitt avser schablonbeloppen påpekar organisationerna attbeloppet kan bli högst . Vidare understryks samordningen mellan den nuavsedda ersättningen från TFY och den skattefria dagersättningen enligt AGS.Enligt organisationerna finns samma skäl för skattefrihet för belopp på grandav TFY som för ersättning från AGS. Ifråga om engångsbeloppen hänvisas till att man vid bestämmande av dessa beloppkommer att ta hänsyn till skattefriheten. Det erinras vidare om att ersättningfrån TFY i många fall endast utgör ett komplement till inkomst avförvärvsarbete eller, vid förtidspension, annan livränta eller pension ochdärför normalt bör bli av mindre betydelse för den skadades framtida försörjning.I de fall skadeersättningen enligt TFY blir av nämnvärd betydelse för denskadades framtida försörjning kommer ersättningen normalt att utgå i form av värdesäkradlivränta. Slutligen påpekas att ersättning i form av engångsbelopp enligtallmänt vedertagen uppfattning medverkar till snabbare rehabilitering av denskadade. Inställningenbland remissinstanserna är delad. Vissa remissinstanser har tillstyrkt organisationernasframställning, andra åter ansett att den inte bör föranleda lagstiftning. Detfinns ytterligare den uppfattningen att endast de belopp som utgår enligttabellen skall undantas från beskattning. Föregen del vill jag framhålla följande. Den nu aktuella TFY såväl som AGS ochtjänstegrupplivförsäkringen bygger ut det sociala trygghetssystemet på ettangeläget sätt. Ersättning enligt TFY utgår till arbetstagare oavsett vem somvållat skadan och försäkringen gäller inte endast för skador som orsakats avolycksfall i arbetet utan även för skador som orsakats av färdolycksfall, dvs.skador som inträffat vid färd till och från arbetet, samt vid vissayrkessjukdomar. För den anställde innebär försäkringen en väsentligt säkrareställning då belopp utgår oavsett om bevisning kan förebringas om att annanvarit vållande till skada. Härigenom har för den anställdes vidkommandeskadeståndsrätten i ett mycket betydelsefullt avseende ersatts med ettförsäkringssystem. Överenskommelsenmellan SAF, LO och PTK om förbättrad trygghet vid yrkesskada innebär således enfrån flera synpunkter tillfredsställande ordning. Livförsäkringsskattekommitténhar som uppgift att göra en allmän översyn av personförsäkringsfältet frånskattesynpunkt. En majoritet inom denna kommitté har tillstyrktorganisationernas framställning. haremellertid, liksom vissa andra remissinstanser, påpekat att förslaget innebärettprincipiellt avsteg från våra beskaltningsgrunder. 1 fråga om livränta somersätts med engångsbelopp framhåller minoriteten dessutom att den verkligainnebörden av organisationernas överenskommelse är att försäkringenförbilligas på övriga skattebetalares bekostnad och innebär en vinst förarbetsgivaren. Jag delar denna uppfattning. Ersättning, som utgår på grand avbortfall av arbetsinkomst, är i princip skattepliktig. Vidare gäller allmäntden grundsatsen att utfallande försäkringsbelopp skall undantas frånbeskattning endast i den mån avdrag inte medges för premierna för försäkringen.Jag är medveten om att frågan om behandlingen i skattehänseende avförsäkringsersättning är komplicerad och att många synpunkter kan anläggas. Jagär f. n. inte beredd att på föreliggande material i lagstiftningsärendet göranågot uttalande om hur skatteprinciperna för försäkringsersättning ifortsättningen bör utformas, men jag finner angeläget att påpeka att nyssnämndagrandsats, dvs. att skattefrihet kan medges endast i den mån avdrag inte medgesför premiekostnaderna, i vart fall bör upprätthållas. På grand av denprincipiella betydelse som frågan har vill jag således inte förorda endellösning nu av en så viktig fråga som den skattemässiga behandlingen avlivräntor som omvandlats till engångsbelopp. Såvittavser ersättningar enligt tabellen av den tid denskadade är arbetsoförmögen är det högsta belopp som kan komma i fråga 204 kr.Med hänsyn härtill kan jag som ett provisorium, i likhet med vad som f n.gäller i fråga om AGS-försäkringen, i avvaktan på att livförsäkringsskattekommitténslutfört sitt arbete tillstyrka att dessa ersättningar undantas frånbeskattning. Denya bestämmelserna bör tillämpas fr. o. m. Underåberopande av det anförda hemställer jag att Kungl. attantaga inom upprättat förslag till lag om ändring ikommunalskattelagen (1928:370). Medbifall till vad föredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övrigaledamöter hemställt förordnar Hans Maj:t Konungen att till skallavlåtas proposition av den lydelse bilaga till detta protokoll utvisar.