prop · FX03142 · 1974-12-31 00:00:00 — De drabbas heller inte av någonpåföljd för sin underlåtenhet. Anmälningsskyldigheten bör likväl enligt minmening behållas. Det är då också naturligt att överförmyndaren för register medanledning av mottagna anmälningar. Det bör därefter åligga överförmyndaren attanmäla till rätten när en underårig har förvärvat egendom till så stort värdeeller av sådan beskaffenhet att förutsättningar för inskrivning föreligger. Som har föreslagits i promemorian bör domstolarna liksomhittills vara skyldiga att alltid skriva in förmynderskap för omyndigförklaradeoch godmanskap. Inskrivning är i de angivna fallen motiverad bl. a, med hänsyntill de särskilt förordnade förmyndarnas och gode männens rätt till arvode.Detta nödvändiggör, som närmare skall framgå av det följande, en viss kontrollfrån tillsynsorganens sida. För att överförmyndarna inte skall behöva syssla medkontroll av redovisningar, om den omyndiges ekonomiska förhållanden intemotiverar detta, bör i enlighet med promemorieförslaget skapas möjlighet tilllättnader i förmyndares och gode mäns redovisningsskyldighet. Sådana lättnaderbör, när det gäller förmyndare, kunna medges såväl legala som särskiltförordnade förmyndare. Hithörande frågor kommer att behandlas närmare i ettföljande avsnitt. När det gäller förmynderskap med legal förmyndare bör deti enlighet med promemorieförslaget öppnas möjlighet att förordna om att inskrivningskall upphöra, om förhållandena ändras så att det inte längre finns grund försådan åtgärd. Det förhållandet att den underåriges tillgångar sjunkit i värdeså att de inte längre når upp till den fastställda beloppsgränsen bör dockinte ovillkorligen medföra att inskrivningen skall upphöra. Den underårigesekonomiska förhållanden kan nämligen i vissa fall vara sådana att särskildkontroll behövs även fortsättningsvis. Frågan huruvida inskrivning skallupphöra bör kunna tas upp av domstolen såväl efter ansökan av förmyndaren elleröverförmyndaren som ex officio. 6.5 Allmänt om förmyndares och god mans plikter Den nuvarande förmynderskapslagstiftningen utmärks framförallt av en önskan att skydda den omyndiges egendom. Detta kommer till uttryck ibestämmelserna om förmyndarens plikter. I dessa bestämmelser betonasförmyndarens uppgift som ekonomisk förvaltare av myndlingens förmögenhet. Detges också utförliga regler om hur förvaltningen skall utövas. Förmyndarens uppgift att sörja för myndlingens personkommer i andra hand. För arbetet härmed har förmyndaren heller inte rätt tillarvode. Även de nuvarande bestämmelserna om förordnande av god mantar i huvudsak sikte på de enskildas behov av hjälp i ekonomiska angelägenheter.F, n, saknas möjlighet att förordna god man med uppgift att sörja för denenskildes person, 13 kap, FB innehåller allmänna bestämmelser omförmyndarens plikter. Enligt I § i detta kapitel har förmyndaren till uppgiftatt förvalta myndlingens förmögenhet och företräda honom i angelägenheter somrör denna. Viss egendom faller dock inte under förmyndarens förvaltning. Det ärdels sådan egendom som myndlingen enligt lag själv förvaltar, t, ex, egenarbetsinkomst, dels egendom som myndlingen fått genom gåva eller testamentemed villkor att egendomen skall stå under s, k, särskild förvaltning, dvs, attden skall förvaltas av annan än förmyndaren, I 13 kap,3§ anges förmyndarens plikter när det gäller vården om myndlingens person. Därföreskrivs att förmyndaren för en omyndigförklarad skall sörja för myndlingensperson i den mån det erfordras med hänsyn till grunden föromyndighetsförklaringen eller av annan anledning. Vad gäller den personligaomvårdnaden om underårig hänvisas till vårdnadsreglerna i 6 kap, FB, Det råderingen tvekan om att de omyndiga i allmänhet har ett stort behov av personligtstöd och intressebevakning. Det får också anses minst lika viktigt attförmyndaren sörjer för den omyndiges person som att han sköter den ekonomiskaförvaltningen av den omyndiges egendom. Detta förhållande bör komma till klartuttryck i lagtexten. Som har anförts i promemorian kan detta lämpligen skegenom att bestämmelserna om förmyndarens skyldigheter när det gäller vården ommyndlingens person flyttas från sin nuvarande plats i 13 kap, 3 § till 1 § isamma kapitel. Liksom övervägande antalet remissinstanser tillstyrker jagalltså promemorieförslaget i denna del, Iuppgiften att sörja för myndlingens person måste, som några remissinstanserhar understrukit, ingå att se till att myndlingens medel verkligen används tillhans nytta. På denna punkt torde förmyndarna inte sällan ha brustit, I ställetför att använda den omyndiges egendom till hans nytta har de sett som sinuppgift att i största möjliga utsträckning bevara egendomen, något som mångagånger har kommit främst arvingarna till godo. Bidragande till detta haremellertid säkerligen varit de nuvarande lagreglernas betoning av förmyndarensuppgift som ekonomisk förvaltare. Enligt minmening bör förmyndarens skyldighet att se till att den omyndiges medel användstill hans nytta komma till klart uttryck i lagtexten. Detta kan lämpligen ske iform av ett tillägg till 13 kap, 4 §, Det bör vidare ingå i överförmyndarenstillsynsuppgift att kontrollera att den omyndiges tillgångar kommer tillanvändning på angivet sätt. Härtill återkommer jag i det följande. få garantier för att förmyndarna verkligen tillgodoser de omyndigas behovav personlig omvårdnad torde det vara nödvändigt att ge förmyndarna rätt tillersättning för det arbete som de lägger ned i detta avseende. Frågan härom kommeratt behandlas i ett senare avsnitt, I det föregående har jagföreslagit vissa ändringar i reglerna om förordnande av god man. Ändringarnainnebär bl, a, att god man skall kunna förordnas inte bara för att bevaka denenskildes rätt eller förvalta hans egendom utan också för att sörja för hansperson. Vidare skall god man kunna förordnas såväl vid sjukdom av övergåendenatur som vid mer långvarig nedsättning i den enskildes hälsa. Givetvisbör en god man inte vara förordnad än som behövs. De förordadereglerna torde emellertid leda till att gode män i många fall kommer attfungera och att deras uppgifter blir likartade dem somåvilar en förmyndare. Det är i så fall av stor betydelse att den enskildesbehov av personlig omvårdnad blir tillgodosett. Även om alltså orsaken tillgodmansförordnandet i första hand har varit att den enskilde har behövt hjälp irättsliga eller ekonomiska angelägenheter, bör den gode mannen alltid varaskyldig att dessutom sörja för den enskildes person i den mån det ärerforderligt. Som närmare skall behandlas i det följande bör också gode mänliksom förmyndare ges uttrycklig rätt till arvode för det arbete som de läggerned i detta hänseende. Detförekommer inte sällan att egendom tillförs omyndiga genom testamente ellergåva med villkor att egendomen skall stå under förvaltning av annan änförmyndaren, dvs, under s,k, särskild förvaltning. Anledningen till ett sådantförordnande kan vara att testator resp, givare önskar att egendomen skallförvaltas av någon som enligt hans mening är bättre skickad för uppdraget änförmyndaren. Ett annat syfte kan vara att undandra förvaltningen det allmännaskontroll och därmed alla de föreskrifter rörande förvaltningen av omyndigsegendom som förmynderskapslagstiftningen innehåller. Ett villkor som endastinnebär att förvaltningen av egendomen inte skall vara underkastad kontroll avöverförmyndaren är dock inte gällande, eftersom all omyndigs egendom somförvaltas av förmyndaren enligt lagen är underkastad sådan kontroll. För att s,k. särskild förvaltning skall anses vara anordnad krävs därför att förmyndarenhar uteslutits från förvaltningen av egendomen och att denna i stället hartillagts en annan person, FBinnehåller inte några bestämmelser om egendom under särskild förvaltning, Ipromemorian föreslås att bestämmelser härom införs i 13 kap, 1 §. Förslagetinnebär att om viss egendom har förvärvats genom gåva,testamente eller förmånstagarförordnande angående försäkring och det somvillkor för förvärvet har föreskrivits att egendomen skall stå under särskildförvaltning av annan än förmyndaren, utan medbestämmanderätt för denne, och detsamtidigt har angetts vem som skall utöva förvaltningen, så omfattas inteegendomen av lagens bestämmelser om förmyndares förvaltning. Enligtpromemorieförslaget skall dock den särskilde förvaltaren tillförmyndaren lämna redovisning över den förvaltade egendomen. Förslagethar i denna del tillstyrkts eller lämnats utan erinran av praktiskt tagetsamtliga remissinstanser. Detkan givetvis ifrågasättas om man över huvud taget bör behålla möjligheten attförordna om särskild förvaltning, I princip får det anses vara i de omyndigasintresse att all deras egendom är underkastad sådan kontroll från det allmännassida som förmynderskapslagstiftningen föreskriver, Å andra sidan kan entestator eller en givare ibland ha ett berättigat intresse av attförvaltningen av egendomen kommer att utövas av annan än förmyndaren. Det kanheller inte uteslutas att ett borttagande av möjligheten att förordna omsärskild förvaltning får till följd att egendom i mindre utsträckning änhittills kommer att testamenteras eller ges bort till omyndiga. Möjligheten attanordna sådan förvaltning bör därför enligt min mening finnas kvar, I lagen böremellertid uttryckligen anges när sådan särskild förvaltning skall ansesföreligga. Den bestämmelse som har föreslagits i promemorian får härvid anseslämplig. För att i de omyndigas intresse åstadkomma viss kontroll av densärskilde förvaltarens skötsel av egendomen bör vidare i enlighet medpromemorieförslaget föreskrivas att förvaltaren skall till förmyndarenlämna redovisning över den förvaltade egendomen. Sådan redovisning bör lämnas, ävenom testator resp. givare skulle ha föreskrivit motsatsen. Självfalletbör såväl fysisk som juridisk person, exempelvis bank, kunna komma i fråga somsärskild förvaltare. 6.7 Vård av omyndigs rätt i oskiftat bo Förvaltningenav ett dödsbo tillkommer delägare samfällt. Om någon av delägarna är omyndig,åligger det förmyndaren att företräda honom vid förvaltningen av boet, I sammaomfattning som gäller i övrigt måste förmyndaren härvid inhämta myndighetstillstånd till förvaltningsåtgärder, t, ex, inteckning i och försäljning avfast egendom. Om den döde var gift omfattar dödsbodelägarnas samförvaltning iprincip endast den dödes enskilda egendom och giftorättsgods. 1 dödsboet ingårdäremot varken enskild egendom eller giftorättsgods som tillhör den efterlevandemaken. Fram till bodelningen förvaltar denne ensam såväl sin enskilda egendomsom sitt giftorättsgods. Ingår häri fast egendom kan denna inte lagfaras på dödsboet,förrän den efter en eventuell bodelning har tillagts den avlidne makens lott.Detta förhållande kan i vissa fall utgöra en särskild anledning för förmyndarenför en omyndig dödsbodelägare att påskynda boutred-ningen så att bodelning kanske och dödsbodelägarna får sin del av den efterlevande makens giftorättsgods. Förmyndarenär skyldig att ge in en avskrift av bouppteckningen till överförmyndaren såsnart den har registrerats hos rätten. Enligt promemorian fullgörs dock dennaskyldighet mycket bristfälligt, I promemorian föreslås därför att dennaskyldighet upphävs och att rätten i stället åläggs att inge avskrift avbouppteckningen direkt till överförmyndaren i fall då omyndig har del i dödsboeller i boet finns delägare för vilken god man skall förordnas. Vad som sålundaföreslagits har godtagits under remissbehandlingen. Uppenbarligenär det angeläget att överförmyndaren får del av alla bouppteckningar som rördödsbon där det finns omyndig delägare eller delägare för vilken god man börförordnas. Ett genomförande av promemorieförslaget skulle skapa garantier föratt överförmyndaren verkligen får del av bouppteckningar i de här berördafallen. Jag tillstyrker därför förslaget. Den berörda skyldigheten fördomstolarna att lämna avskrift av bouppteckning till överförmyndaren kanlämpligen regleras genom en föreskrift i kungörelsen (1949:661) om skyldighetför domstol att lämna uppgifter i mål och ärenden enligt . Jagämnar senare anmäla denna fråga för Kungl. Somföreslagits i promemorian bör domstolarnas skyldighet att lämna avskrift avbouppteckning till överförmyndaren kompletteras av en skyldighet för dödsboatt till rätten ge in avskrifter i erforderligt antal exemplar. Dettaföranleder ett tillägg i 20 kap. 8 § ÄB. Redannu skall enligt 20 kap. 8 § ÄB varje bouppteckning som ges in till rättenåtföljas av en bestyrkt avskrift som är avsedd att förvaras hos rätten. Ingesinte avskrift, skall sådan tas på boets bekostnad. Detsamma bör gälla för deavskrifter som skall ges in för att vidarebefordras till vederbörandeöverförmyndare. förekommer det attdödsbodelägarna träffar avtal om sammanlevnad i oskiftat bo. Inte sällanträffas sådana avtal, om dödsbodelägarna utgörs av en efterlevande make ochunderåriga barn. Syftet med avtalet är då att behålla hemmet intakt. Föromyndig dödsbodelägares räkning fordras överförmyndarens samtycke till sådantavtal. Avtalet kan hävas av domstol om det skulle visa sig att det äventyrarden omyndiges bästa. Enligt min mening finns det inte anledning att, somföreslagits av en remissinstans, flytta frågor om hävande av samlevnadsavtalfrån rätten till överförmyndaren. Bestämmelsernaom arvode för vård av omyndigs rätt i oskiftat bo avser jag att behandlanärmare i samband med övriga bestämmelser om arvode och ersättning åtförmyndare och gode män. 6.8 Förmyndarens förvaltning av den omyndiges egendom 6.8.1 Placering av omyndigs tillgångar Enligt15 kap, FB är förmyndaren skyldig att se till att den omyndiges tillgångar ärplacerade på ett sådant sätt att deras värde bevaras och att skälig avkastningerhålls. Lösöre skall avyttras i den mån det inte är till nytta för denomyndige eller har särskilt affektionsvärde för honom eller hans familj. Aktieroch andra värdepapper skall försäljas och utestående fordringar indrivas, om detinte är förenligt med den omyndiges trygghet att de behålls eller förblirutestående. Medel som bör hållas tillgängliga för att bestrida utgifterna förden omyndiges underhåll eller för vården av hans egendom får sättas in påvanlig bankräkning, I övrigt skall enligt 15 kap, 4 § den omyndiges medel görasräntebärande genom att förmyndaren köper obligationer eller förvärvar fordransom skrivs in eller skrivits in i statsskuldboken eller lånar ut medlen motsäkerhet av inteckning i fast egendom eller sätter in dem på räkning hos bank.Närmare bestämmelser om vilka obligationer som får köpas, vilkeninteckningssäkerhet som får godtas och' vilka bankräkningar som får anlitas gesi förordningen (1924:474) med särskilda bestämmelser om anbringande av omyndigsmedel. Vill förmyndaren placera den omyndiges tillgångar på annat sätt, t, ex,i aktier, måste han inhämta överförmyndarens tillstånd. Sådant tillstånd fårges endast om särskilda skäl föreligger. Ettriktmärke för förmyndarens förvaltning av den omyndiges tillgångar måstegivetvis även i fortsättningen vara att bevara egendomens värde och att se tillatt skälig avkastning erhålls. En sådan målsättning får dock inte lägga hinderi vägen för att den omyndiges medel används till hans nytta. Jag har också iett tidigare avsnitt förordat att en särskild regel härom förs in i 13 kap. 4§FB, Detta innebär beträffande en underårig person att hans tillgångar helteller delvis kan behöva användas för att skaffa honom en utbildning. För enäldre omyndig person kan innehavet av vissa tillgångar innebära möjlighetertill en mer innehållsrik tillvaro. Dessa möjligheter bör beaktas avförmyndaren. Vad särskilt gäller bestämmelsen om att den omyndiges lösörenskall avyttras är det klart att en sådan avyttring måste ske i samråd mellanförmyndaren och myndlingen. Erinras bör i detta sammanhang om bestämmelsen i 13kap. 5 §, enligt vilken det åligger förmyndaren att i angelägenheter av vikthöra den omyndige, om han har fyllt , och hans make. Ävenom alltså förmyndaren i första hand måste se till att den omyndige fårtillräckliga medel för sitt underhåll och att tillgångarna i övrigt användstill hans nytta, kan det i många fall finnas överskjutande medel som börplaceras på ett sådant sätt att de behåller sitt värde och ger skälig avkast- Som framhålls i promemorian har otvivelaktigtplacering i t, ex, obligationer i en del fall medfört en värdeförsämring avomyndigas tillgångar. Enligtpromemorian finns det mot bakgrund av den ekonomiska utvecklingen under senareår skäl att mjuka upp de nuvarande restriktionerna när det gäller placering avomyndigs medel på annat sätt än i obligationer o,d. Detta bör enligtpromemorian ske så att man visserligen behåller kravet på tillstånd avöverförmyndaren men slopar villkoret att särskilda skäl skall föreligga. Detfår enligt promemorian förutsättas att överförmyndaren i varje särskilt fallgör en omsorgsfull bedömning av både de risker som den ifrågasatta placeringenkan medföra och placeringens betydelse för den omyndigesförmögenhetsställning. Promemorieförslaget har i denna del tillstyrkts avövervägande antalet remissinstanser och bör enligt min mening genomföras, I övrigtbör i enlighet med promemorieförslaget göras vissa smärre ändringar i de reglersom gäller placering av omyndigs medel. Jag återkommer till dessa ändringar ispecialmotiveringen. 6.8.2 Förvaring av omyndigs värdehandlingar ochpenningmedel För sin myndlings egendom svarar förmyndaren såsom föranförtrott gods. Har den omyndige aktier, obligationer, skuldebrev och andrasådana värdehandlingar till ett sammanlagt värde av ,, åligger detförmyndaren att sätta ned handlingarna i öppet förvar hos bank i den omyndigesnamn. Nedsatt värdehandling får inte tas ut utan överförmyndarens tillstånd.Om underåriga syskon har en gemensam förmyndare, skall frågan om nedsättningavgöras med hänsyn till det sammanlagda värdet av deras värdehandlingar, 1 fråga om vissa obligationer gäller att de i stället föratt nedsättas i bank kan skrivas in i statsskuldboken resp, skuldboken hos deninrättning som har utfärdat obligationen. Härvid krävs att inskrivningen harskett med visst förbehåll beträffande överförmyndarens medverkan, Ipromemorian föreslås att den berörda värdegränsen för nedsättning i bank höjsoch sätts vid ett belopp som motsvarar två gånger basbeloppet enligt lagen omallmän försäkring. Förslaget har godtagits av flertalet remissinstanser. Pånågra håll anser man dock att gränsen bör sättas vid ett basbelopp. Den legalaminimigränsen , har varit oförändrad , Mot bakgrund av denförändring i penningvärdet som skett talar mycket för att gränsen nubör höjas. Som har påpekats i promemorian är det knappast motiverat attföreskriva nedsättning av värdehandlingar till alltför ringa värde med hänsyntill den omgång detta innebär för såväl förmyndare som banker och de kostnaderdet medför för de omyn- diga i form av förvaringsavgifter. finns detskäl att anknyta värdegränsen till basbeloppet enligt lagen om allmänförsäkring för att få en fortlöpande anpassning till förändringar ipenningvärdet. Enligt min mening innebär det en lämplig avvägning att bestämmavärdegränsen till ett belopp motsvarande två gånger basbeloppet. Därigenom nårman också överensstämmelse med den gräns som jag har föreslagit för inskrivningav förmynderskap. Jag ansluter mig alltså till promemorieförslaget i denna del, I enlighet med promemorieförslaget, som i detta avseendehelt har godtagits av remissinstanserna, bör vidare bestämmelsen om sammanräkningav underåriga syskons värdehandlingar, när det gäller att bedöma om nedsättningskall ske, utsträckas att gälla samtliga fall då en förmyndare utövarförmynderskap för mer än en omyndig. Obligationer som har utfärdats av svenska staten eller avSveriges allmänna hypoteksbank. stadshypotekskassa ellerSvenska bostadskreditkassan före sistnämnda kassas uppgående istadshypotekskassan måste i princip alltid sättas ned i öppet förvar hos bankeller skrivas in i skuldbok, oberoende av beloppsgräns. Anledningen till attnedsättning eller inskrivning alltid måste ske är främst att, när det är frågaom premieobligationer, även ett innehav av begränsad omfattning kan medförautdelning av betydenhet i form av vinst. Om obligationen i ett sådant fall inteär nedsatt i öppet förvar hos bank eller inskriven i skuldbok, kan det varaomöjligt för överförmyndaren att kontrollera om vinst har utfallit eller ej.Det kan i sådant fall finnas risk att förmyndaren utan överförmyndarens vetskaplyfter vinsten. Som harpåpekats i promemorian är den angivna bestämmelsen om ovillkorlig nedsättningeller inskrivning knappast motiverad när det gäller räntebärande obligationer,1 syfte att bespara såväl bankerna som förmyndarna besvär och med tanke på denförvaringsavgift som den omyndige i förekommande fall får utge bör därför ienlighet med promemorieförslaget tillämpningsområdet för bestämmelseninskränkas till svenska statens premieobligationer, 1 övrigt bör för deobligationer som här avses gälla att nedsättning i bank eller inskrivning iskuldbok krävs endast då värdet av obligationerna, enbart eller tillsammans medvärdet av de övriga värdehandlingar den omyndige kan ha, överstiger dentidigare förordade beloppsgränsen av två basbelopp. Bevis eller motbok rörande tillgodohavande hos bank ärundantagna från nedsättningsskyldighet. Omyndigs medel som står inne hos bankfår emellertid inte tas ut utan tillstånd av överförmyndaren, såvida det integäller ränta som har stått inne än eller medel som har sattsin med förbehåll att de får tas ut utan tillstånd. I promemorian föreslås att dessabestämmelser skall omfatta även omyndigs medel som står inne hos försäkringsbolag.Förslaget har godtagits av remissinstanserna och bör genomföras. Som harpåpekats under remissbehandlingen bör tillståndskravet dock gälla bara sådanamedel som står kvar hos försäkringsbolaget efter särskild överenskommelse meddetta. Tillståndav överförmyndare fordras inte för att bankmedel genom bankens försorg skall fåföras över till annan bank. Som har påpekats av en remissinstans bör detsammagälla när medel som står inne hos försäkringsbolag skall överföras genombolagets försorg till bank, Isyfte att hindra att egendom av mera betydande värde som tillfaller omyndig ochsom denne inte själv har rätt att förvalta skall passera genom förmyndarenshänder finns enligt nuvarande regler möjlighet för tredje man att nedsättaomyndig tillkommande värdehandling eller inbetala denne tillkommande medeldirekt hos bank, I vissa fall är tredje man skyldig att iaktta dettaförfarande, om inte värdet är ringa eller överförmyndaren medger undantag.Detta gäller bl, a, försäkringsbelopp med undantag för pension och livränta, I promemorian påpekas attpension, livränta och andra periodiska förmåner som utgår i anledning avförsäkring som regel inte är större än att de förbrukas för vederbörandesförsörjning. Förmånerna kan emellertid i vissa fall uppgå till avsevärdabelopp, I promemorian föreslås därför att nu angivna förmåner som tillkommeromyndig skall inbetalas till bank, om beloppet för kalenderår överstiger tvåbasbelopp enligt lagen om allmän försäkring. Densålunda föreslagna ändringen har godtagits av remissinstanserna och börgenomföras. Regeln bör härvid vara att pension, livränta och annan på grund avförsäkring utgående förmån skall inbetalas hos bank i den mån förmånen förkalenderår överstiger ett belopp motsvarande två gånger basbeloppet vid åretsbörjan. Handlingar som har sattsned i öppet förvar hos bank skall under överförmyndarens tillsyn vårdas ienlighet med bestämmelserna i lagen (1924:322) om vård av omyndigsvärdehandlingar (VL). Banken har enligt VL rätt att betinga sig en årlig avgiftför den vård av omyndigs värdehandlingar som åligger banken. Avgiften får inteöverstiga, i fråga om inhemska värdehandlingar , och beträffande utländskavärdehandlingar , för varje påbörjat tusental kronor av handlingarnasvärde. Har underåriga .syskon gemensam förmyndare, skall syskonens värdehandlingarsammanräknas.