prop · FX03181 · 1974-12-31 00:00:00 — Bakom detta besked torde ligga uppfattningen att stiftelsen såsom skattephktigintäkt har att redovisa samtliga aktieutdelningar, räntor, försäljnings- och inlösningsproyisionersamt att förutom nyssnämnda ränta även försäljnings- och administrationskostnadersamt förvaltningskostnader är avdragsgilla. Mot beslutet anfördes besvär hosregeringsrätten, som emellertid lämnade besvären utan bifall. BeträffandeAB Svenska aktier finns två rättsfall. Dessa gäller närmast beskattningen avandelsbevisens avkastning men belyser även i viss mån hur man i praxis sett påförhållandet mellan andelsbevisägama och bolaget. Rättsfallen ger vid handen,att kupongskatt om föratsättningar i övrigt förehgger skall uttas på dendel av andelsbevisägare tillkommande avkastning, som härrör från utdelning påaktier (RÄ 1945 ref.24), och vidare att den del av avkastningen, som motsvarar likvid för försåldavärdepapper, inte utgör skattepliktig inkomst av kapital för ägare avandelsbevis (kammarrättens utslag ). Utredningentar först upp frågan om vad som skall utgöra särskilt skattesubjekt,fondbolaget, inbegripet de förvaltade fonderna, eller varje fond för sig.Utredningen erinrar om dåvarande riksskattenänmdens förhandsbesked, som innebäratt Stiftelsen såsom sådan skulle utgöra skattesubjekt. Väljer mandetta synsätt bör fondbolaget tillsanunans med de förvaltade fondema behandlassåsom ett enda skattesubjekt. Denna lösning synes stå i god överensstämmelsemed den juridiska konstruktion, som utredningen föreslagit för aktiefonder. Utredningenanser emellertid att praktiska skäl talar till förmån för en annan lösning.Till en början erinras om att skatter som belöper på en viss fond skall betalasur denna fond. Om dessa skatter påförs fonden direkt av skattemyndigheterna,behöver fondbolagets styrelse inte ta ansvaret för fördelning av skatten på deolika fondema. Man kan då imdvika tvister om vilken skatt som belöper på vissfond. Av större betydelse är emellertid att skattebestämmelsema kan görasenklare och lättare att tillämpa, om fondema var för sig utgör särskildaskattesubjekt. SärskUda regler behövs då inte för det fall att fondförvaltningengår över till ny förvaltare. Om fondbolaget och de olika fondema utgör en skattemässigenhet, behövs särskilda regler som avser byte av fondförvaltare, aimars kanobilliga skattekonsekvenser inträffa. Vidare skulle behövas särskildabestämmelser för behandlingen av utdelningar på värdepapper, som fondbolagetinnehar för egen räkning. Det skulle dessutom framstå som egendomligt om enfond den kan komma att förvaltas av förvaringsbanken ibeskattningshänseende skulle ingå i bankens förmögenhetsmassa. ViU man göraundantag härifrån, skulle även detta kräva särregler. Omvarje fond görs till särskilt skattesubjekt, kommer överföringar av aktier frånen fond till en annan att jämställas med köp. Detta kan ge upphov tillrealisationsvinstbeskattning. Utredningen anser att denna skattekonsekvensbidrar till en rättvis fördelning av skatten mellan fondernas andelsägare, somju ytterst drabbas av beskattningen. De nu berörda konsekvenserna utgör såledesenligt utredningen inget hinder för att göra fondema till särskildaskattesubjekt. Utredningenerinrar om att s. k. osjälvständiga stiftelser, som enligt gängserättsuppfattning inte utgör självständiga rättssubjekt, enligt skatterättsligpraxis kan åsättas egen taxering. Även om en värdepappersfond inte kan heltjämställas med en osjälvständig stiftelse, anser utredningen att den harväsentliga likheter med en sådan stiftelse. hänsyntill nyssnämnda skatterättsliga praxis föreligger inga betänkligheter mot attaktiefond görs till ett särskilt skattesubjekt. Utredningen föreslår såledesatt aktiefond skall vara särskilt skattesubjekt. Vidareföreslår utredningen att aktiefond i fråga om den statiiga inkomstskatten skallbeskattas efter procentsats som gäller för aktiebolag, nämligen . Utredningenföreslår att det förvaltande fondbolaget eller den förvaringsbank som har handom förvaltningen av aktiefond skall vara skyldig att avge deklaration förfonden. Värdepappersfondsrörelsehar av utredningen definierats som en rörelse, som har till ändamål attförvalta en förmögenhet, som huvudsakligen består av aktier, obligationereller andra värdepapper. Fondbolag avses skola åtnjuta ersättning ur aktiefondför att täcka de med verksamheten förenade kostnadema (arvoden åt styrelse ochpersonal, kontorskostnader m. och bereda aktieägama skälig vinst. Förvaltningsverksamhetenanser utredningeri vara att hänföra till inkomstslaget rörelse. Som ett väsentiigtled i förvaltningen ingår en bevakning av att förmögenheten är placerad ivärdepapper, som bedöms vara lämpliga placeringsobjekt. Detta medför fortiöpandeomplacering av värde-pappersumehavet. I utiändska värdepappersfonder hariakttagits, att fondförvaltningen medvetet eftersträvar att öka fondens vinstgenom kursvinster. Det kan vara svårt att avgöra, när en sådan strävan utgörett så dominerande motiv för köp och försäljning av värdepapper, attförvaltningen i själva verket har karaktär av penningrörelse. Fasthåller manden uppfattningen att ett fondbolag skall ha till väsentiig uppgift att fördelägarnas räkning förvalta en värdepappersfond, bör fondförvaltningen inteanses likställd med drivandet av penningrörelse. Därvid är det naturhgt att anseatt inte heller fonderna såsom sådana driver penningrörelse. Eftersom aktiefondenligt utredningens förslag skall anses utgöra särskilt skattesubjekt, blirdärför utdelning och räntor från fondförmögenheten enligt gällandebeskattningsregler att hänföra till intäkt av kapital för fonden. Vidare kommervinst vid avyttring av aktier och andra värdepapper att beskattas enligtreglerna för realisationsvinstbeskattningen. Enligtutrednuigen kan ett fondbolag tillsammans med förvaltade fonder anses jämförligtmed ett investmentbolag. Därmed finns i princip skäl att ha likartadeskatteregler för fondbolag som för investmentbolag. Aktiefondsbevis har enligtförhandsbesked äv dåvarande riksskattenänmden ansetts vara förbindelser avobligationsrättslig natur och därmed innefatta bevis om fordringsrätt.Utdelningen på aktiefondsbevis, "räntan", har förklarats varaavdragsgill hos utddaren. Om all utdelning på de aktier, som ligger iaktiefond, delas ut till innehavarna av aktiefondsbevisen, kommer hela fondavkastningénatt "rinna igenom"förvaltaren utan att där bli, föremål för beskattning. Fond-avkastningen kommerdärigenom att beskattas endast en gång, nämligen som skatt på uppburenutdelning hos ägarna av aktiefondsbevisen. I praxis har aktiefonderna genomtillämpning av den princip som dåvarande riksskattenämnden anvisat redanbefriats från. den kedjebe-skattnmg som skulle ha uppkonunit omfondavkastningen beskattats även hos förvaltaren. Även investmentbolag ärenligt gällande skattebestämmelser fria från kedjebeskattning. Här haremellertid befrielsen från kedjebeskattning nåtts med en atman metod. Förinvestmentbolag gäller nämligen skattefrihet för utdelning från svensktaktiebolag eller svensk ekonomisk förening i den mån sammanlagda beloppet däravunder ett beskattningsår motsvaras av den utdelning som beslutats för sammabeskattningsår ökad med en fjärdedel. Utredningenhar betraktat fondandelsbevis som ett värdepapper av särskilt slag, som tiU sinjuridiska karaktär utgör en blandning mellan skuldebrev och bevis om andelsrättav typ aktie m. m. Något hinder bör enligt utredningen inte föreligga för attutdelningen skatterättsligt sett likställs med "ränta" på skuldebrevoch därmed blir avdragsgill såsom omkostnad. En sådan lösning för att hindrakedjebeskattning medför också praktiska fördelar. Förslaget iimebär attavkastning eller skattepliktig realisationsvinst som inte delas ut kommer attbeskattas hos värdepappersfonden enligt vanliga regler. Vidare kommer icke skattepliktigadelar av realisationsvinster att kunna fonderas utan skattekonsekvenser. Enlösnmg enligt den föreslagna linjen medför olikheter i beskattningen avinvestmentbolag och aktiefonder. Enligt utredningens mening torde emellertidinte dessa olikheter få nämnvärd betydelse. Den mest iögonenfallande skillnadenblir att aktiefond till skillnad mot investmentbolag inte till någon del fåråtnjuta skattefrihet för fondering av uppburna utdelningar. Anlednuigen tillatt investmentbolagen har denna förmån är att investmentbolagen har att stårisker vid finansiering av strukturrationaliseringar och rekonstmktioner samtatt en viss fondering ansetts vara nödvändig för att möjliggöra jämnautdelningar (se prop. 1960: 162 s. 66). De nu redovisade skälen för skattefri fonderinghar emellertid ingen tillämpning i fråga om aktiefonder. En annan skillnadblir att ett investmentbolag inte är befriat från skatt för uppburen utdelningi form av ränta på obligationer, medan även sådana ränteinkomster blirskattefria för aktiefond i den mån den utdelas vidare. En motsvarande skillnadkommer också att finnas i fråga om beskattningen av utdelningar från utiändskabolag. Investmentbolagens något oförmånligare ställning i detta hänseendeneutraliseras emellertid i en rad fall genom de avtal för undvikande av dubbdbe-skattnmg,som ingått med främmande stater. Utredningenpekar härjämte på att den föreslagna lösningen innebär attrealisationsvinst, som kan uppstå i aktiefond vid försäljning i omplaceringssyfteeller för att möjliggöra inlösen av fondandelsbevis, blir fri från skatt hosfonden i den mån den förs vidare tUl fondandels-ägarna. Den förmånligareställning vid beskattningen av realisationsvinster, som aktiefondernahärigenom får i förhållande till investmentbolagen, kan enligt utredningen iviss mån uppväga den förmånsställning, som investmentbolagen å sin sidaåtnjuter i och med möjligheter till skattefri fondering. Fondbolagen vändersig i stor utsträck-nmg till småsparare för att ge dem möjlighet till placeringi värdepapper. Om realisationsvinsten skulle beskattas såväl hos fonden som hosfondandelsägarna skulle köp av fondandelsbevis kunna bli alltför oförmånligt iförhållande till direkt aktieägande. Utredningentar också upp frågan om beräkning av värdet på fondandel under löpande beskattnmgsår.Skattepliktig realisationsvinst eller uppburen utdelning, som inte delas uttill andelsägarna, ger upphov till en latent skatteskuld. Tas inte hänsynhärtill vid beräkningen av fondandelsvärdet, kommer vid återinlösen avandelsbevis den utträdande andelsägaren att undgå ansvar för den skatt, somsenare kan komma att fastställas på grundval av ställningen vidbeskattningsårets slut. Denna skatt kommer i stället att i sin helhet indirektfå bäras av de kvarvarande andelsägama. Även om förhållandet i allmänhet saknarpraktisk betydelse skulle emellertid konsekvenserna bli allvarliga om utträdesker i stor omfattning så att endast ett ringa antal andelsägare kvarstår ifonden vid beskattningsårets utgång. Föratt komma till rätta med det nu antydda problemet ligger det eidigt utrednmgennära tdl hands att föreskriva, att hänsyn skall tas till latent skatteskuld vidberäkning av fondandelsvårdet. Det finns emellertid också skäl som talar motett sådant hänsynstagande. Den latenta skatteskulden är svår att fastställatill sitt belopp. Detta gäller särskilt den skatt som skall utgå förrealisationsvinst. Ett aktieumehav består i allmänhet av ett flertal poster,som inköpts vid skilda tider och till olika priser. Först i samband medräkenskapsårets slut brukar man bestämma ur vilka poster.sålda aktier tagits.Vidare är det ingalunda säkert att den latenta skatteskulden någonsin behöverbetalas. Skattskyldigheten är nämligen beroende av utdelningspolitik, möjlighetertill kvittning m. m. Utredningenanser att man inte kan åstadkomma en fullt tillfredsställande lösning av detnu diskuterade problemet. Mycket, kunde vinnas om ett fondbolag får rätt attvid beräkning av fondandelsvärdet göra avdrag för latent skatteskuld. Somförutsättning för sådan rätt bör krävas att regler härom tagits in ifondbestämmelserna. Dessa regler synes lämpligen kunna utformas på sådant sättatt den latenta skatteskulden sättsi relation till något faktum, som kan ha betydelse från skattesynpunkt, t. ex.till viss procentuell andel av tillgångarnas värde vid beräkningstillfälleteller av då uppburen avkastning eller då föreliggande värdestegring påinnehavda värdepapper. Eftersomaktiefond i beskattningshänseende föreslagits utgöra ett särskilt skattesubjekt,kommer en övergång av förvaltningen från ett fondbolag till ett annat ellertill eller från förvaringsbanker inte att föranleda inkomstbeskattning.Oberoende av byte av förvaltning kommer vidare realisationsvinst att beräknasmed utgångspunkt i fondens förvärv av ett visst värdepapper. bör samma regel gälla även när ett aktiefondsföretag går över frånstiftelseform eller föreningsform tUl aktiebolagsform på grund avikraftträdandet av den föreslagna lagen. Uttrycklig föreskrift härom synesbehövlig. Stiftelseeller annan förvaltare av aktiefonder kan påföras skatt. Sådan skattär f. n. avdragsgill vid taxermgen till statlig inkomstskatt. torde emellertid den avdragsrätt som tillkom stiftelsen gå förloradsedan förvaltningen övergått till ett fondbolag. Utredningen har ansett dettaförhållande sakna praktisk betydelse och därför inte funnit anlednuig attföreslå någon särskild övergångsbestämmelse för att bibehålla dennaavdragsmöjlighet. Utdelningpå fondandelsbevis och avyttring av sådant bevis bör enligt utredningenbeskattas efter sanuna regler i detta hänseende som gäller i fråga om aktieroch andelar i ekonomiska föreningar. Fondandelsägare skall således inkomstbeskattas,varvid utdelning skall hänföras till inkomst av kapital och inlösen elleravyttring av fondandelsbevis föranleda realisationsvinst eller reahsationsförlust.Fondandelsbevis bör jämställas med aktie även i kupongskattehänseende. Även ifråga om skyldigheten att lämna uppgift om utdelning bör samma regler gällasom för aktieutdelning. Aktiefondär inte skyldig att erlägga förmögenhetsskatt. fondandelsbevis förmögenhetsbeskattashos fondandelsägaren. Enförteckning över de instanser som yttrat sig över betänkandet SOU 1969: 16 fmnsmtagen i prop. 1974: 128 till vilken jag ber att få hänvisa. Någraremissinstanser uttalar sig om behovet av beskattningsregler för aktiefonderoch andelsägare. Kammarrätten i anser den praxis som utbildats hafungerat tillfredsställande. Det oaktat är en lag- Med hänsyn till det samband som råder mellanvärdepappersfonders och investmentbolags verksamhet anser kammarrätten att reglemaför investmentbolags och värdepappersfonders beskattning bör utformas eftersamma grunder. som yttrat sig genom Lantbruketsskattedelegation påpekar att en viss rättspraxis utbildats i fråga omaktiefonder och fondandelsägare men att oklarhet om beskattningseffekternaråder på åtskilliga punkter. Delegationen ser därför med tillfredsställelse attutredningen lagt fram förslag till beskattningsregler för berörda skattskyldiga. Förslagetatt aktiefond skall vara särskilt skattesubjekt tillstyrks eller lämnas utanerinran av praktiskt taget samtliga remissinstanser. Flertalet remissinstansersom uttalat sig i frågan, bland dem dåvarande riksskattenämnden, Stockholmshandelskammare m. fl.. . Lantbrukets skattedelegationoch Stiftelsen , anser att utredningens förslag leder till ettpraktiskt resultat som ter sig tillfredsställande. De av utredningen framfördaargumenten för en skattemässig särbehandling av fonderna anses allmänt såstarka att de motiverar tillskapandet av ett särskilt skattesubjekt trots attfondema civilrättsligt sett inte är rättssubjekt. Svenska bankföreningenpåpekar i sammanhanget att det är en nyhet i svensk skattelagstiftning attnågonting som civilrättsligt sett inte är ett eget rättssubjekt skall anses somskattesubjekt. Riksskattenänmden anser vidare förslaget att fonds deklarationsskyldighetskall fullgöras av fondbolaget resp. förvaringsbanken vara en naturlig följd avatt de särskilda fonderna inte kan betraktas som juridiska personer.Kammarrätten i påpekar emellertid att en beskattning av varje fondför sig kan medföra oförmånligare skattekonsekvenser för den enskildaandelsägaren. Överföring av värdepapper mellan fonder, som förvaltas av sammabolag, måste nämligen enligt förslå-' get ske genom köp eller byte. I de falldå samma person har andelar i flera fonder, som förvaltas av samma bolag, synesde indirekta skatte-konsekvensema för hans del bli enbart negativa. Någrafördelar för den enskilda andelsägaren synes inte heller kunna uppkomma om hanhar andelar i endast en av flera av samma bolag förvaltade fonder. Realisationsförlustpå värdepapper får endast kvittas mot realisationsvuist . En delägarei en fond, som har en outnyttjad realisationsr förlust, kan inte förlorapå att denna förlust utnyttjas av en annan fond. Samma andelsägare kan vid ettannat tillfälle indirekt komma i åtnjutande av motsvarande förmån. Utredningensförslag att skattesatsen för fonderna vid beräkning av statlig inkomstskattskall vara densamma som för fondbolaget godtas av remissinstansema. Utredningensförslag innebär vidare att fondemas verksamhet inte skall betraktas somrörelse. Utdelningar och räntor från fondförmögen-heter skall därför hänförastill intäkt av kapital. Enhgt förslaget skall avdrag få göras för utdelning påfondandelsbevis såsom för ränta på gäld. Denna utdelning skall däremotbeskattas hos andelsägama. I den mån fonden avyttrar värdepapper skaU enligtförslaget fonden beskattas för realisationsvinst om föratsättningarhärför'föreligger. Förslaget i dessa delar tillstyrks eller lämnas utan erinranav ett stort antal remissinstanser. Så gör bl. a. dåvarande riksskattenämnden,kupongskattenämnden, länsstyrelserna i , , och Bohussamt län. Lantbrukets skattedelegation, . Kammarrätteni påpekar att frågan om en viss verksamhets skattemässiga karaktärnormalt'bör bedömas individuellt för varje skattesubjekt och med bedömande avsamtliga föreliggande omständigheter. Emellertid är det inte lämpligt att låtafrågan om fondernas skattemässiga karaktär bli beroende av en individuellbedömning av verksamheten. Så länge investmentbolagen ur skattesynpunkt ansessom förvaltningsbolag förefaller det kammarrätten oavsett omfattningen av köpoch försäljningar av värdepapper uteslutet att hänföra fondemas verksamhettill förvärvskällan rörelse. Fleraremissinstanser tar upp frågan om fondernas skattskyldighet förrealisationsvinst. Kamiriarråtten i anför att de väsentiigasteolikheterna mellan en aktiefond och ett investmentbolag synes bestå däri attinvestmentbolaget medges viss skattefri fondering till skillnad från fonden ochatt fonden i motsats till investmentbolaget blir beskattad för skattepliktigrealisationsvinst endast i den mån vmsten inte utdelas till andelsägama. Detförefaller omöjligt att bedöma om utredningens mål att i möjUgaste mån nå framtill en likformig beskattning av investmentbolag och fonder nås genom denföreslagna lagstiftningen. Om detta mål kan uppnås eller mte beror tiU störstadelen på utvecklingen på värdepappersmarknaden. I vad mån i principskattepliktiga realisationsvinster kan slussas vidare till andelsägama blirnärmast en fråga om fondbestämmelsemas föreskrifter om i vilken omfattning utdelningskall ske till andelsägama. Om dessa föreskrifter medger endast mindrevariationer, synes rätten att utan.skattekonsekvenser föra överrealisationsvinster till aiidelsägåma kunna.bli mer eUer.mindre illusorisk.Kammarrätten utgår därför ifrån att man konuner att tillåta relativt vidagränser för omfattningen av utdelningen. Stockholmshandelskammare m. fl.. . Svenska revisorsamfundet och StifteslenSkaridiafond har uppfattningen att fonderna helt bör befrias frånskattskyldighet för realisationsvinst. ochSveriges aktiesparares riksförbund anser att fondema inte skall varaskattskyldiga för realisationsvinst på aktier De invändningar som härvid riktas mot förslaget avser främstdels den dubbélbeskattningseffekt som kan uppkomma och dels svårigheter inedatt vid inlösen beräkna den latenta skatteskulden i anledning avrealisationsvinst. Flertalet av dessa remissinstanser påpekar attrealisationsvinst som inte utdelas kommer att påverka fondandelens värde ochhärigenom påverka den skattepliktiga realisationsvinsten även hosfondandelsägare som säljer sin andel. De nämnda remissinstansema understrykerfrågans vikt med hänsyn till att utredningen inte funnit någon lösning påproblemet hur den latenta skatteskulden skall beräknas vid inlösen. anför vidare att utredningen som ett arrangemang med begränsadeffekt föreslagit möjlighet för fondbolaget att i fondbestämmelserna ta inregler om att fond skall kunna göra avdrag för latent skatteskuld.Bankföreningen betonar det otillfredsställande i att man tillskapar.lagreglerinnefattande skyldighet att inlösa andelsbevis utan att man gerregler för beräkning av andelsvärdet som säkerställer en rimlig rättvisamellan andelsägarna. instämmer i utredningens konstaterande atten helt tillfredsställande lösning av detta problem inte torde vara möjlig att.åstadkomma, om utredningens förslag till beskattnmg av värdepappers-fondemaskall följas. Denna konflikt bör dock inte lämnas olöst. hållandetatt den föreligger talar med styrka för att lagstiftaren i stället frångår utrednuigensförslag och befriar värdepappersfond från skattskyldighet förrealisationsvinster. Härigenom elimineras huvuddelen av den latentaskatteskuld, som enligt utredningens förslag kan belasta en fond. finner utredningens förslag vara en rinalig lösning påproblemet med hänsynstagande till latent skatteskuld. Kammarrätten i Stockholmsom i. princip inte har något att erinra mot avdrag för latent skatteskidd vidberäkning av fondens värde, anser.att beräkningen av denna skuld bör ske eftervissa fastställda regler, hka för alla värdepappersfonder. Någraremissinstanser, bland dem Svenska fondhandlareförenihgen. och erinrar om att utländskafonder inte synes drabbas av realisationsvinstbeskattning. En annorlundabehandling av svenska fonder iriedför därför en konkurrenssnedvridning.Svenska företagares riksförbund anför att syftet med den föreslagnalagstiftningen sägs vara att främja det enskilda sparandet i syfte atttillföra kapitalmarknaden nytt riskvilligt kapital. Då måste emellertid skattereglemavara utformade på ett sådant sätt, att detta syfte främjas. från denenskilda skattebetalarens/ fondandelsägarens synpunkt innebär det framlagdaförslaget en allvarlig olägenhet genom att realisationsvinst på s.k. femårsaktiertas till beskattning i fonden i den mån den inte utbetalas såsom utdelning, dåskatten i stället drabbar fondandelsägaren. Hade den sistnämnde varit ägaretill aktiema, hade mot realisationsvinsten kunnat ställas bottenavdraget om500 kr. Detta avdrag förlorar sitt värde vid försäljningar frånförvaltningsföretags sida, eftersom avdraget inte ökar på grand av attintressenterna i förvaltningsföretaget är många. Somskäl att undanta fondema från skattskyldighet för realisationsvinst åtminstonepå aktier som innehafts anför aktiesparares riksförbundatt aktiefonder kan föratsättas vända sig till i första hand personer medbegränsade erfarenheter av aktieplaceringar, aktievärderingar ochkursfluktuationer. Om fonderna för att undvika beskattning tvingas dela ut derealiserade vinstema till andelsägama kan den sammaidagda utdelningen komma attuppvisa stora svängningar mellan de enskilda åren. En kraftigutdelningssänkning, betingad av lägre realiserade vinster vilket ju inte allsbehöver tyda på en ogynnsam kursutveckling kan därför ge en skrämseleffektoch mindre erfarna andelsägare kan lockas att i otid sälja sina andelar. Fördet fäU skattefrihet för realiserade vinster för värdepappersfonderna inte kanmedges vill förbundet föreslå att någon form av utjämningsförfarandetillämpas, t. ex. att viss skattefri fondering får ske. Ifråga om fondandelsägamas beskattning uttalas i ett remissyttrande, nämligendet som avgetts av m. fl. att ut-ddnmgen bör delasupp i två kategorier.