prop · FX0359 · 1974-12-31 00:00:00 — Kungl.Majrts proposition nr 1974 Prop. Kungl.Majtts proposition angående godkännande av miljöskydds-konvention mellanDanmark, , och , m. m.; given . Kungl.Majrt vill härmed, under åberopande av bUagda utdrag av statsrådsprotokolletöver jordbruksärenden, föreslå att bifaUa de förslag om varsavlåtande till föredragande departementschefen hemställt. Ipropositionen föreslås alt godkänner en den 19 februari 1974undertecknad miljöskyddskonvention mellan , , och Sverige.Konventionen innehåller regler om ömsesidigt hänsynstagande vid prövning avtillåtligheten av miljöskadlig verksamhet. Vederbörande myndigheter i varjeland är enhgt konventionen skyldiga att vid sådan prövning jämställagrannländernas miljöskyddsinlressen med motsvarande intressen i del egnalandet. Ipropositionen framläggs också förslag till den lagstiftning som krävs för altkonventionen skall bli gällande i . 1 saml Nr 59 Lagmed anledning av miljöskyddskonventionen mellan ,, och Härigenomförordnas som följer. 1 § Artiklarna 113 imiljöskyddskonventionen mellan , , ochSverige skall gälla som svensk lag. Konventionen har den lydelse som härvidfogad bilaga ulvisar. 2 § Den som hos svenskbevakningsmyndighet tagit befattning med ärende angående miljöskadligverksamhet i , eller får ej obehörigen yppa yrkeshemlighet,driftanordning eller affärsförhållande som han därigenom fått kännedom om. Densom uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter häremot dömes till böter ellerfängelse i högst . Allmänt åtal får väckas endast om målsägande angerbrottet till åtal eller åtal är påkallat från allmän synpunkt. Dennalag träder i kraft den dag Kungl. Måleller ärende som vid denna lags ikraftträdande är anhängigt vid domstol elleradministrativ myndighet och som rör fråga som omfattas av konventionen skallhandläggas och bedömas enhgt förut gällande bestämmelser. 11fråga om bilagans lydelse hänvisas här till bilaga 1 till denna proposition. Utdrag av protokollet över jordbruksärenden hållet införHans Maj:t Konungen i statsrådet . Närvarande: statsministern , ministern för utrikesärendena , statsråden , , , , ,, , , , , , , ,, . Chefen för , statsrådet ,anmäler efter gemensam beredning med statsrådets övriga ledamöter fråga omgodkännande av miljöskyddskonvention mellan , , och ,m. m. och anför. rekommenderade vid sin 20re session år 1972Nordiska ministerrådet all lägga fram förslag.till en nordiskmiljöskydds-konvention syftande till all i nationell lagstiftning likställa grannländernasmiljöskyddsintressen med del egna landets och till en harmonisering avländernas miljövårdsregler. Efler ministerrådets bemyndigande beslöt (numera Nordiska ministerrådets släll-företrädarkommitté) att en särskildkommitté, bestående av två representanter från varje land, skulle tillsättasför all arbeta ut en preliminär rapport med alternativa förslag i fråga om ennordisk miljöskyddskonvention. Kommittén som antog namnet . avgav en preliminär rapport med tvåalternativa förslag i fråga om en nordisk miljöskyddsöverenskommelse. Del enaalternativet innebar att ett tillägg angående nordiskt samarbete på miljövårdsområdetskulle införas i samarbetsöverenskommelsen mellan , , ,och av (det s. k. ). Enligl del andraalternativet skulle dessutom , , och ingå ensärskild miljöskyddskonvention med regler om ömsesidigt hänsynstagande vidprövning av tillåtligheten av miljöskadlig verksamhet i överensstämmelse med ellav kommittén upprättat förslag. 1 Till ledamöter utsågs av rättschefen ,tillika kommitténs ordförande, och hovrättsassessorn , av Danmarkfullmäktige och fullmäktige , av bitr.avdelningschefen och avdelningschefen samt avNorge expeditionscheferna . Sedermera harexpeditionssekreteraren utsetts till ledamot i ställe oehsektionschefen till ledamot i ställe. Prop.1974: 59 4 Sedan rapporten behandlats av , varsbeslut i fråga om en nordisk miljöskyddsöverenskommelse tillstyrktes av vid dess 21ra session , fick miljöskyddskommittén iuppdrag alt på grundval av nyssnämnda förslag utarbeta ett slutiigt förslagtill en miljöskyddskonvention meUan , , och medregler om ömsesidigt hänsynstagande vid prövning av tillåtligheten av miljöskadligverksamhet. avlämnade i oktober 1973slutrapporten (NU 1973r 5) Nordisk mUjöskyddskonvention. Rapporten innehållerförslag till en sådan miljöskyddskonvention mellan , , ochSverige. De svenska ledamöterna i miljöskyddskommiltén har överlämnat en den 7november 1973 dagtecknad promemoria rörande svensk lagstiftning med anledningav förslagel till mUjöskyddskonvention. Efter remiss har i yttranden över slutrapportenoch promemorian avgelts av vattenöverdomstolen, ,överbefälhavaren, statens vägverk, kammarkollegiet, statskontoret, statensnaturvårdsverk, , finsk-svenska gränsälvskommissionen,länsstyrelserna i , och samt , statensvattenfallsverk, statens industriverk, delegationen för atomenergifrågor, vatlenlagsutredningen,, och . Slutrapporten har remissbehandlats även i , Finlandoch . Sedan remissbehandlingen avslutats har företrädare förberörda departement i de ohka länderna överlagt om förslaget tillmiljöskyddskonvention. Därvid har enighet nåtts om alt förslaget borde kunnaantas utan annan ändring än all artikel 10 skulle ges ny lydelse i enlighet medframlagt förslag varjämte några redaktionella jämkningar skulle göras i dedanska, finska och norska texterna för erhållande av bättre överensstämmelsemed motsvarande svenska text. Man beslöt vidare föreslå att ell protokollupptagande vissa kommentarer angående till-lämpningen skulle fogas tillkonventionen. Majrt beslöt all konventionenoch protokollet skulle undertecknas. Konventionen och protokollet undertecknadesav vederbörande ministrar i anslutning till 22ra session i . Konventionen och protokollet torde få fogastill statsrådsprotokollet i detta ärende som bilaga 1 resp. bilaga 2. 1 Nordiska rädet har vid sin 22ra session i februari 1974rekommenderat att i införs tillägg upptagande bl. a.bestämmelser om nordiskt samarbete på mUjövårdsområdet i huvudsakligöverensstämmelse med kommitténs förslag i detta hänseende. 1974: 59 5 2Översikt över ländernas miljöskyddslagsliftning m. m. ISverige finns beslämmelser till skydd mol vattenförorening, luftförorening,buller och andra störningar som uppkommer genom användning av mark, byggnadeller anläggning i miljöskyddslagen (1969r 387, omtryckt 1972r 782, ändradsenast 1973r 927). Åtgärd eller användning som faller inom lagenstillämpningsområde kallas miljöfarlig verksamhet. Lagen är till väsentlig delen koncessionslag. Majrt har nämligen med stöd av lagen (10 §) i stor ulslräckningföreskrivit skyldighet att inhämta lillsländ, innan fabriker eller andrainrättningar anläggs eller ändras (koncessionsphkt). De koncessionsplikligainrättningarna räknas upp i 2 § miljöskyddskungörelsen (1969r 388, ändradsenast 1972r 224). Frågor om tillstånd prövas av koncessionsnämnden förmiljöskydd, vars beslut kan överklagas till Kungl. kanmedge undantag (dispens) från koncessionsplikten efler prövning i varjesärskilt fall (10 § andra stycket miljöskyddslagen). I vissa fall kan dispensmeddelas av (12 § miljöskyddskungörelsen). Dispensbeslut kan inleöverklagas. Frågor om ersättning för olägenhet som orsakas genom miljöfarligverksamhet prövas av fastighetsdomstol (33 och 34 §§ miljöskyddslagen). Omvalet av plats för industriell eller liknande verksamhet är av betydelse förhushållningen med landels samlade mark- och vallentillgångar, skallverksamhetens lokahsering prövas av Kungl. Majrt enligt 136 a § byggnadslagen (1947r385, lagen omtryckt 1972r 775, ändrad senast 1973r 1085). I kungörelsen (1972r781) om lokaliseringsprövning beträffande industriell verksamhet enligl 136 a §byggnadslagen (1947r 385) m. m. har föreskrivits vilka slag av sådan verksamhetsom skall prövas enhgt nämnda paragraf. Majrts beslut om lokalisering ärbindande vid prövning enligl miljöskyddslagen. Frågaom byggande i vatten regleras i vattenlagen (1918r 523, ändrad r86) och prövas av vattendomstolarna. Beträffande mera betydande vatlenbyggnadsföretagmåste dock Kungl. Majrts tillstånd inhämtas. Föranläggning av plattform för borrning efter olja på kon-tinentalsockelområdekrävs tUlstånd av Kungl. Fråga om tillstånd till läkt av sand, gruseller sten på kontinentalsockeln prövas av statens industriverk. återgivnabestämmelser finns i kungörelsen (1966r 315, ändrad senast 1973r 588) angående tUlämpningenav lagen (nr 314) om kontinentalsockeln. Danmarkantog 1973 en "lov om milj0beskyttelse" som är tillämplig på allverksamhet som genom utsläppande av fasta, flytande eller gasformiga ämnen, skakningareller buller kan medföra förorening av luften, marken, vattendrag, sjöar ellerhavet. Beträffande viss särskilt förorenande verksamhet som anges i bilagatill lagen föreskrivs att sådan 1974: 59 6 verksamhetinte får påbörjas, utvidgas eller ändras utan all tillstånd lämnats. Endastverksamhet som är knuten till fast egendom omfattas av tillslåndsplikten.Tillståndsfrågor kan i första instans prövas av kommunstyrelsen, amlsrådeteller vederbörande minister. De lägre myndigheternas avgöranden kan överklagastill miljöslyrelsen eller del genom lagen inrättade "mUjöankenasvnet".I administrativ ordning kan föreskrivas att myndighets avgörande enligt förutnämnda lag får överklagas av myndighet i annat land. Frågor om byggande ivatten regleras i "vand-l0bsloven" och prövas av "vandl0bsrelter".För borrning efter olja på kontinentalsockeln fordras tiUstånd av regeringen. IFinland råder enligl vattenlagen av förbud mot alt i vattendrag släppaul ämne eller vätska som kan orsaka menlig uppgrund-ning, skadlig förändring avvattnets beskaffenhet, uppenbar skada för fiskbeståndet eller våda för hälsan.Dispens från förbudet kan lämnas av vattendomstol, vars avgöranden kanöverklagas beroende på ärendets natur till vattenöverdomstolen eller högstaförvaltningsdomstolen. Vattenöverdomslolensbeslut överklagas till högsta domstolen. I vallenlagen finns ocksåbestämmelser om tiUstånds- och anmälningsplikt för vissa inrättningar.Detaljerade beslämmelser om denna prövning har meddelats i administrativ ordning.I fråga om luftvård och bullerbekämpning föreskriver hälsovårdslagalt fabrik eller annan inrättning skall vara förlagd och uppförd på sådantsätt att sanitär olägenhet inte uppkommer. Kan anläggning medföra sådanolägenhet, får den inte byggas förrän hälsovårdsnämnd godkänt platsendär anläggningen skaU förläggas. Frågorom byggande i vatten regleras i vattenlagen och prövas av vattendomstol.Tillstånd all utnyttja tillgångar på konlinentalsockeln beviljas av regeringen. FörNorges del stadgas "lov om vern mot vannfomrensing" förbudmot att sätta i gäng eller driva verksamhet som kan leda till altvattenförorening uppkommer eller ökar, om det inle är uppenbart allföroreningen ensam eller tillsammans med annan förorening är utan betydelse.Tillstånd att utsläppa avloppsvallen kan ges av M,iljövemde-parlementet genom stadfästelseav "översiktsplaner og reguleringspla-ner" och av Statens vann- og avlöpskontori fall som inte berörs av sådana planer. Verksamhet som kan orsakaluftförorening "til skade eller ulempe for mange eller över eit vidtområde" får enligt granneloven av inte sättas i gång utan altkoncession meddelats av eller i vissa fall regeringen. Rådetsavgöranden kan överklagas till Miljöverndepartemenlet. I fråga om byggande ivallen gäller "lov om vassdragene". Beroende på ingreppelsomfattning prövas tillståndsfrågor av vassdrags- og eleklrisiletsvesen.Industridepartementet eller regeringen. Tillstånd alt utvinna naturtillgångarpå den norska kontinenlalsockeln meddelas av Industridepartementet. Prop.1974: 59 7 Den svensk-norska vattenrättskonventionen den 11 maj 1929är till-lämplig på sådant byggande i vatten som sker i gränsvaltendrag. Kanvattenbyggnadsföretag antas medföra olägenhet av någon betydelse i grannlandet,får tillstånd till företaget inte meddelas utan alt grannlandet lämnat sittsamtycke. Prövning av fråga om tillstånd sker eljest i stort sett enligt resp.lands interna beslämmelser. Gränsälvsöverenskommelsenden mellan och innehåller en utförligmateriell reglering i fråga om bl. a. byggande i vatten, vallenreglering ochskydd mot vattenförorening inom ett område som omfattar gränsälvarna medtillflöden, sidoflöden och särskilda utflöden samt skärgårdsområdet utanförTorne älvs mynning. Överenskommelsens beslämmelser som ersätter ländernas intemalagstiftning bygger på gällande finsk och svensk rätt. För tillämpning avöverenskommelsen har inrättats en gemensam finsk-svensk gränsälvskommission.Kommissionen prövar sålunda i de nationella myndigheternas ställe tillstånds-och ersättningsfrågor. I detta sammanhang kan även nämnas att antagit riktlinjer om kontakt beträffandeatomanläggningar vid gränserna mellan , , och ifråga om säkerhetsfrågor. Riktlinjerna innehåller bl. a. beslämmelser omskyldighet för myndigheterna i stat där alomanläggning planeras all översändameddelanden och handlingar i ärendet till myndigheler i grannland som berörs,skyldighet för grannlandets myndigheter att anskaffa och översända förbedömningen av anläggningen erforderliga upplysningar om bosättningsförhåUandenm. m. i landet och samråd mellan ländernas myndigheler samt vissasekretessbestämmelser. 3 Nordiska miljöskyddskommitténs förslag Kommittén framhåller att miljöstörande verksamhet i ettland torde påverka miljön i ell grannland främst genom vatten- och luftföroreningarsamt inverkan på vattenstånd och vallenföring. De vattenföroreningar som är av intresse i dettasammanhang torde enligt kommittén väsentligen vara sådana som från bebyggelseoch industrianläggningar på land tillförs med , Bottenvikenoch , , och Skagerak. Föroreningssituationen iÖstersjön och är så allvarlig alt varje mera betydande utsläpp av orenaleller bristfälligt renat avloppsvatten får anses drabba miljöskyddsintressensåväl i del land där utsläppet sker som i andra länder med kust vid samma hav.Även ländernas fiske på internationeUt vatten kan drabbas. I sammanhanget börockså nänrnas föroreningar i samband med oljeulvinning på ländernas kontinentalsockel-områden. Spridning av förorenande stoft eller illaluktande ämneneller bullerstörningar över gränserna meUan de nordiska länderna utgör f. n.inget större internordiskt miljöproblem. Syftetmed konvenlionsförslaget är enligt kommittén alt lUlskapa en ordning enligtvilken varje lands myndigheler vid prövning av fråga om tillåtligheten av miljöskadUgverksamhet skall jämställa grannländernas miljöskyddsintressen med motsvarandeintressen i det egna landet. En sådan ordning bedöms möjlig att genomföra medhänsyn till att miljö-skyddsslandarden är förhållandevis hka i de nordiskaländerna. Förslaget bygger på fömtsättningen all miljöskyddsbeslämmelserna iberörda länder kommer all utvecklas någol så när paralleUt även i framliden. Konventionenstillämpningsområde avses i princip vara begränsat till användning av mark ellervallen på en bestämd plats i regel vid någon form av fast anläggning påsätt som kan medföra störningar för omgivningen. Dumpning eller oljeutsläppfrån fartyg omfattas sålunda inle av konventionen, hksom inle heller reglerför automobil-eller flygtrafik eller spridning av bekämpningsmedel. Kommittén framhåller altden föreslagna konventionen står i samklang med principerna nr 21 och 22 i denvid miljökonferens i antagna miljödeklarationen.I dessa principer uppmanas länderna bl. a. alt se till alt verksamhet underderas jurisdiktion eller kontroll inle förorsakar skada på andra länders miljösaml alt samarbeta för alt ytterhgare utveckla den internalionella rätten i vadavser ansvar för och ersättning åt offren för föroreningar och annan miljöskadasom orsakas av sådan verksamhet. Artikd 1 i konventioneninnehåller i första stycket en definition av det slags verksamhet varpåkonventionen avses bli tillämplig. Med miljöskadUg verksamhet avses ikonventionen utsläppande av fast eUer flytande avfall, gas eller annat ämnefrån mark, byggnad eller anläggning i vattendrag, sjö eller havet samtanvändning av mark, havsbotten, byggnad eller anläggning på annat sätt sommedför eller kan medföra störning för omgivningen genom vattenförorening ellerannan inverkan på vattenförhållanden, sanddrift, luftförorening, buller, skakning,lempera-turändring, joniserande strålning, ljus eller annat sådant. Enligtandra stycket skaU konventionen ej äga liUämprung i den mån miljöskadligverksamhet regleras genom särskild överenskommelse mellan två eller flera avde fördragsslulande staterna. I motivering till artikelnuttalar kommittén alt konventionens lill-iämpningsområde avses vara begränsattill utsläppande av avloppsvatten samt användning av fasl egendom eUeranläggning på sätt som kan medföra störning av den omgivande miljön. a. byggande av väg, flygfält, elektrisk anläggning och atomreaklor.Anknytningen till användning av fast egendom har motsvarighet bl. a. i dedanska och svenska miljöskyddslagarna saml i den finsk-svenska gränsälvsöverenskommelsen.Kommittén har ansett all även sådan miljöstörning som åstadkoms genom byggandei vatten, såsom dänmingsskada eller torrläggning vid ändring av vattenståndeller vallenföring, i princip bör om- Prop.1974: 59 9 fattas av konventionen. I denna del blir visserligenkonventionens liU-lämpningsområde väsentiigt inskränkt genom alt vatlenbyggnadsföretagsom regleras i den svensk-norska vallenrältskonventionen eUer gränsälvsöverenskommelsenmellan och faUer utanför enhgt undantaget i andra stycket.Någon motsvarande överenskommelse föreligger emellertid f. n. inte mellanFinland och . Vidare är det enligl kommitténs mening angeläget att t. ex.inrättande av borrplaltfor-mar och sandsugning i havet omfattas av konventionsbestämmelserna. Beteckningen "miljöskadlig" verksamhet har valtsi stället för den svenska miljöskyddslagens uttryck "miljöfarhg" eflerönskemål från finsk och norsk sida. Av konventionslexten framgår all redan enrisk för miljöskada är tillräcklig för all konventionen skaU bh tillämplig. Undantageti andra stycket avser faU där miljöskadlig verksamhet är eller i framliden bhrföremål för specialreglering genom särskild gränsöverenskommelse. F. n.åsyftas i första hand nyssnämnda överenskommelser mellan och samlmellan och . Undantag avses gälla endast i den ulslräckning stömingarfrån en anläggning regleras genom den särskilda överenskommelsen. Tillbelysning av det sagda nämner kommittén alt den svensk-norska valtenrättskon-ventioneninle är tillämplig på utsläppande av avloppsvatten. Om en industriellanläggning i ell gränsvaltendrag förutom byggande i innefattar utsläpp avföroreningar i vattnet, blir sålunda den nu föreslagna konventionen tillämpligbeträffande den senare åtgärden. På motsvarande sätt skall enligt kommitténkonventionen tillämpas på luftförorening och buller från en industrianläggningi älvs vattenområde, medan frågor om vallenförorening eller annaninverkan på vat-tenförhåUanden som härrör från anläggningen skall behandlas enliglden finsk-svenska gränsälvsöverenskommelsen. Enligt artikd 2 skall vid prövning av tillåtligheten av miljöskadligverksamhet störning som sådan verksamhet medför eller kan medföra i annan fördragsslulandestat likställas med störning i del egna landet. Bestämmelsen utgör enligt kommittén konventionensgrundläggande stadgande och anger dess huvudsakliga syfte. Den tar sikte på lillål-lighelsprövningi varje särskilt fall av miljöskadliga anläggningar. Bestämmelsen avser såvältillståndsprövning av planerad verksamhet som prövning av ansökan omgodkännande av befintlig anläggning eller av talan om förbud eller skyddsåtgärdermot pågående miljöskadlig verksamhet. Enligt artikel 3 tår den som drabbats eUer kan drabbas avstörning från miljöskadhg verksamhet i annat fördragsslulande land föra lalanhos vederbörande domstol eller administrativa myndighet i det landetbeträffande verksamhetens tillåtlighet, däri inbegripet talan om skadeförebyggandeåtgärder, och överklaga domstolens eller myndighetens beslut i sammautsträckning och under samma förutsättningar som rätts- 1974: 59 10 Vad nu sagts skaU äga motsvarande lill-lämpningbeträffande talan om ersättning för skada på grund av miljöskadlig verksamhet.Frågan om ersättning får ej bedömas efler regler som är oförmånligare för denskadelidande än verksamhetslandels ersättningsregler. Imotiveringen anför kommittén att genom denna artikel slås fast att medborgarnai de fördragsslulande länderna skall åtnjuta full hkställig-het när det gällerrätten all föra lalan angående lillåtUghelen av miljöskadlig verksamhet inågot av länderna. Principen torde i stor utsträckning motsvara vad som redankan anses gälla. I den mån den interna lagstiftningen innefattar rätt förskadelidande all erhålla ersättning för rättegångskostnader, skallbestämmelserna givelvis också tUlämpas till förmån för utländska sakägarintressen. Konventionenger inle myndigheler i verksamhetslandet befogenhet att förordna alt egendom igrannland skall tvångsvis tas i anspråk för utförande av skadeförebyggandeåtgärder. Denna fråga torde enligt kommittén inle ha nämnvärd praktiskbetydelse med hänsyn tUl förehggande vallenrättskonvenlioner. Bestämmelsenom ersättningsrätt i andra stycket avses enligt kommittén inte inverka på denrätt som elt rättssubjekt enligt andra regler kan ha alt alternativt väckaersättningstalan vid domstol i del egna landet i anledning av miljöstörningsom orsakas av verksamhet i annat land. Processuellt innebär bestämmelsen altden som drabbas av skada till följd av miljöskadlig verksamhet i grannland fårrätt alt oberoende av hemlandets forumregler beträffande skada på fast egendomföra ersättningstalan hos domstol i verksamhetslandet eller sålunda all det senarelandets jurisdiktionskompelens utvidgas i motsvarande mån. Rätt forum i verksamhetslandetförutsätts vara domstolen i den ort där den miljöskadliga verksamheten utövas. Närdet gäller frågan vilket lands skadeståndsrätt som skall tillämpas torde denordiska ländernas internalionella privaträtt som huvudregel uppställa alt ifråga om skadestånd i ulomobUgaloriska förhållanden skall tiUämpas lagen i detland där skadan inträffat. Den föreslagna bestämmelsen i frågan i andrastycket avses påverka resp. lands internationella privaträtt endast så tillvida alt den som lider skada av miljöskadlig verksamhet i grannland alltidskall kunna åberopa verksamhetslandets skadeslåndsrättsliga regler, om dessaär förmånligare för honom. En ordning enligt vilken en skadeUdande utlänningskulle få nöja sig med lägre ersättning än medborgare i verksamhetslandet elleringen ersättning aUs med hänvisning till hemlandels ersättningsregler skulleenligt kommitténs mening framstå som mindre väl förenlig med de principer somligger till grund för konvenlionsförslaget. Frågan huruvida en skadelidandemed hänvisning till internalionellt privalrättsliga principer bör få åberopahemlandels skadeståndsregler i fall då dessa är fördelaktigareför honom än verksamhetslandels bör enligl kommitténs mening överlämnas ålrättspraxis. Frågan torde enligt kommittén ha ringa praktisk betydelse. I fråga om den utredningom elt företags verkningar i annat land som behövs för prövning av talan enligtdenna artikel skall enligl kommittén i princip verksamhetslandels processueUaföreskrifter tillämpas. I allmänhet ankommer del på den som söker tillstånd allförebringa utredning även om verkningarna i grannland. Enskild rättsägare igrannland som framställer anspråk har alt ange grunden för delta. Frågan ommöjlighet för administrativ myndighet i verksamhetslandet alt hålla besiktningi grannland behandlas i artikel 10. I artikel 7 ges föreskrifter om befogenhetför den särskilda bevakningsmyndighel som föreslås inrättad (art. 4) attföranstalta om och la initiativ till utredning om verkningar i det egna landetav miljöskadlig verksamhet i grannland. Enligl artikel 4 skallvarje stat utse en särskild myndighet (bevakningsmyndighet) med uppgift alltillvarata allmänna miljöskyddsinlressen i landet i samband med störning från miljöskadligverksamhet i annan fördragsslutande stat.