prop · FX03142 · 1974-12-31 00:00:00 — Trots detta förekom i praxis att god man förordnades för okänd ellerbortovarande tesiamentstagare. Även sådana godmanskap kvarstår i viss utsträckningfortfarande. Det bör nämnas att det ipraxis har förekommit att äldre godmanskap har avvecklats genom att gode mannenhar redovisat medlen till allmänna arvsfonden, varvid eventuell arvingeförbehållits rätt att i mån av befogenhet framställa arvsanspråk. Enligt promemorian är detönskvärt att det tillskapas en snabb och enkel form för avveckling av alla degamla godmanskap som det här är fråga om. Avvecklingen skall enligtpromemorieförslaget ske enligt en särskild lag, Lagen bör ålägga de gode männenatt leverera in medlen till kammarkollegiet, Godmansuppdraget skall härmedvara fullgjort och de gode männen entledigas. Den som vill göra anspråk påmedlen skall göra anspråk på medlen hosförmynderskapsdomstolen. När utgått skall rätten för varje godmanskappröva om den som anmält anspråk är berättigad till medlen eller om dessa skalltillfalla allmänna arvsfonden. Det åligger enligt förslaget rätten att sörjaför erforderlig utredning. Rätten skall härvid höra kammarkollegiet,överförmyndaren och den gode mannen. Om rätten vid sin prövning av ärendetskulle finna att någon som inte anmält anspråk pä medlen är berättigad tilldem, skall rätten bereda denne tillfälle att framställa anspråk, trots att denbestämda tvåårsfristen redan förflutit. Utredningens förslag har isina huvuddrag godtagits av samtliga remissinstanser. Som framhållits ipromemorian är det angeläget att åstadkomma en avveckling av de kvarståendeäldre godmanskapen, I de flesta av dessa uppgår de förvaltade medlen till ettså ringa belopp att de inte täcker kostnaderna för en undersökning av vem somär närmast berättigad till medlen.Promemorieförslaget innebär en enkel och billig form f jr avveckling. Enlagstiftning i huvudsaklig överensstämmelse med promemorieförslaget bör därförgenomföras, 1enlighet med vad som föreslås i promemorian bör avvecklingen ske genom att degode männen betalar in medlen till kammarkollegiet och därefter entledigas.Eventuella rättsägare bör från lagens ikraftträdande kunnaframställa anspråk på medlen hos förmynderskapsdomstolen. Efter tvåårstidensutgång bör förmynderskapsdomstolen för varje särskilt fall pröva huruvidamedlen skall tillfalla person som framställt anspråk på dem. Medel som inteskall utges till enskild rättsägare bör tillfalla allmänna arvsfonden. Möjlighetatt framställa anspråk på medlen bör emellertid, som kammarkollegiet harpåpekat, inte vara beroende av att gode mannen verkligen har slutfört sittuppdrag genom att betala in medlen till kollegiet. Likaså bör domstolen,oberoende av om medlen har inbetalats, kunna ta upp frågan om de skalltillfalla person som har framställt anspråk på dem eller allmänna arvsfonden. Somanförts i promemorian bör de gode männens inbetalning av förvaltade medellämpligen ske från lagens ikraftträdande. Denna tidsfristtorde i de flesta fall väl räcka till för att de berörda gode männen skallhinna fullgöra sin skyldighet. Då det inte kan uteslutas att det i vissa fall kanfordras för att utröna om ett visst godmanskap faller under lagen,bör överförmyndaren kunna medge gode mannen anstånd med inbetalningen. Det böråligga överförmyndaren att informera de gode män som berörs av lagen om vad dehar att iaktta och att övervaka att de fullgör sin inbetalningsskyldighet. Omgod man trots påstötning från överförmyndaren underlåter att fullgöra vad somåligger honom enligt lagen bör överförmyndaren anmäla förhållandet för rätten.Rätten bör i sin tur kunna förelägga den gode mannen vid vite att fullgöra sinskyldighet, ° med att gode mannen levererar in medlen tillkammarkollegiet bör han inge en av överförmyndaren godkänd sluträkning för sittuppdrag. Kollegiet bör underrätta överförmyndaren om inbetalningen. Denne bör isin tur underrätta förmynderskapsdomstolen härom så att gode mannen kanentiedigas. Innanförmynderskapsdomstolen avgör frågan om vem inlevererade medel skall tillfallabör yttrande inhämtas från kammarkollegiet samt från överförmyndaren och dengode mannen. Givetvis bör rätten också i övrigt sörja för erforderlig utredningi ärendet. Normalt bör det dock vara tillräckligt att rätten anskaffaruppgifter ur sådana protokoll och andra handlingar som tillhör det ursprungligagodmansärendet. Med hänsyn till den ringa behållning som de här aktuellagodmanskapen vanligen har, får det förutsättas att den utredning somkammarkollegiet måste göra för att kunna avge yttrande i ärendena blir tämligensummarisk. Om rätten vid prövningen av vem medlen skall tillfallafinner att känd person, som inte har anmält anspråk inom tvåårstiden, ärberättigad till medlen jämte eller framför person som anmält sådant anspråkeller framför allmänna arvsfonden, bör den angivne personen, som föreslagits ipromemorian, av rätten beredas möjlighet att framställa anspråk. En förutsättninghärför är givetvis att vederbörande inte befinner sig på okänd ort. Domstolensskyldighet att bereda känd person tillfälle att framställa anspråk bör därförbegränsas till fall där det kan ske. Framställer vederbörande anspråk påmedlen inom den tid som domstolen har förelagt, bör anspråket prövas utanhinder av att lagens tvåårsfrist har gått ut, I enlighet med promemorieförslaget bör ärende enligt denföreslagna lagen handläggas enligt bestämmelserna i lagen om domstolsärenden.Dock bör den som anmält anspråk på förvaltade medel själv stå för sinakostnader med anledning härav. Ogillas anspråket, bör han inte förpliktas attersätta staten dess kostnader i ärendet. När det gäller rättens domförhet har i promemorianföreslagits att samma regler skall gälla som vid prövning av tvistiga ärendenenligt . Detta innebär att rätten vid sin slutliga handläggningalltid skall bestå av lagfaren domare och nämnd, även i sådana fall då anspråkpå medlen inte har framställts. Enligt min mening är det emellertid onödigt attlåta rätten ha denna sammanställning annat än när ärendet är tvistigt, I allaandra fall bör alltså handläggningen kunna företas av en lagfaren domare. Inledningsvishar nämnts att det i praxis förekommit att äldre godmanskap avvecklats genomatt gode mannen har betalat in de förvaltade medlen till allmänna arvsfondenmed förbehåll för eventuell arvinges rätt och att gode mannen sedanentiedigats, I den mån dessa godmanskap vid den nya lagens ikraftträdande intehar blivit slutiigen avgjorda genom att medlen utbetalats till rätt arvingebör, som har föreslagits i promemorian, den vidare avvecklingen av godmanskapetske enligt bestämmelserna i den föreslagna lagen. Anspråk på medlen skallsålunda framställas från lagens ikraftträdande. Efter utgången avdenna tidsfrist skall rätten pröva vem medlen slutligt bör tillfalla. Haranspråk inte framställts inom tvåårstiden, bör rätten dock inte verkställanågon prövning. Det betyder att medlen i så fall slutligt tillfaller allmännaarvsfonden vid tvåårstidens utgång. Med anledning av vad kammarkollegiet har anfört underremissbehandlingen vill jag påpeka att 5 § lagen (1928:281) om allmänna arvsfondenblir tillämplig på medel som tillfallit fonden enligt den nu föreslagna lagen.Det innebär att medlen i enlighet med bestämmelserna i nämnda paragraf kan helteller delvis avstås till den avlidnes släkting eller annan som stått denavlidne nära. 6.17 Ikraftträdande m. m. Det är angeläget att de föreslagna lagändringarna träder ikraft . Särskilt gäller detta de nya reglerna om grundernaför omyndigförklaring och om arvode till förmyndare och gode män. Dessa reglerliksom huvuddelen av övriga bestämmelser bör därför träda i kraft den 1 januari1975, Äldre bestämmelser bör dock fortfarande gälla i fråga om arvode och annanersättning till förmyndare och gode män, i den mån ersättningen gäller arbetesom har utförts före den , När det gäller överförmyndarorganisationen torde praktiskaskäl hindra att de nya bestämmelserna sätts i kraft så snart som den 1 januari1975, Bl, a, måste kommunerna ges tid att se över den nuvarande organisationenoch vid behov välja nya överförmyndare etc. Lämpligen bör reglerna i hithörandedelar träda i kraft , bör också löpandetjänstgöringstider upphörafördeöverförmyndareoch ledamöter a vöverförmyndarnämnd samt ersättare för dem som har valts enligt äldrebestämmelser. Även om bestämmelserna om den nyaöverförmyndarorganisationen träder i kraft först bör dock denuvarande reglerna om överförmyndares arvode upphöra att gälla redan vidutgången av , Fr,o, m, bör alltsåöverförmyndarverksamheten helt bekostas av kommunerna. Liksom när det gällerarvode till förmyndare och gode män bör dock äldre bestämmelser alltjämt gällai fråga om överförmyndararvode för och tidigare. Sådant arvode skallalltså betalas av de omyndigas medel och utgå med så stort belopp som anges i19 kap, 12 § FB. Vidare bör bestämmelsen i 17 kap, 7 § FB om uppgifts-lämnandetill rätten fortfarande gälla, såvitt avser förmyndarnas verksamhet under år1974, I enlighet med det anförda har inom justitiedepartementetupprättats förslag till 1. lagom ändring iföräldrabalken, 2. lag om ändringi , 3. lag om ändringi giftermålsbal ken, 4. lag omavveckling av äldre godmanskap, 5. lag om ändring i lagen (1924:322) om vård av omyndigs värdehandlingar, 6. lag om ändringi lagen (1954:579) om nykterhetsvård, 7. lag om ändringi lagen (1956:2) om socialhjälp. De under 6 och 7 angivna lagförslagen har upprättats isamråd med chefen för . 8.1 Förslaget till lag om ändring i Iparagrafen har gjorts en redaktionell ändring med hänsyn till att de regler somhandlar om tillstånd till överlåtelse av eller inteckning i omyndigs fastaegendom eller tomträtt har flyttats från 15 kap, 16 § till 15 kap, 15 §, Iparagrafen anges uttömmande grunderna för omyndigförklaring av den som harfyllt , I jämförelse med gällande rätt har grunderna inskränktsväsentligt. När det gäller skälen för detta och den närmare innebörden av denya bestämmelserna får jag hänvisa till vad jag har anfört i avsnittet 6,2 iden allmänna motiveringen. Paragrafeninnebär bl, a, att en person inte får omyndigförklaras, om det är tillräckligtatt god man förordnas för honom. Bestämmelser om förordnande av god man i fallsom här avses finns i 18 kap, 3 § FB, Ävenom det vid en prövning enligt förevarande paragraf har ansetts att en personinte behöver omyndigförklaras, kan naturligtvis förhållandena senare ändras såatt en omyndigförklaring blir aktuell, I avsnittet 6,2 har särskilt nämnts detfallet att god man har förordnats och det senare visar sig att huvudmanneningår rättshandlingar i strid mot gode mannens vilja till skada för sig själv.Fall kan naturligtvis också tänkas då den enskildes hjälpbehov av någonanledning blir större än som till en början antogs. Omyndigförklaringkan liksom meddelas endast av domstol. Frågan om vilka som är behörigaatt ansöka om omyndigförklaring regleras i 20 kap, 16 § första stycket. Omkrav på läkarintyg i mål om omyndigförklaring ges bestämmelser i 20 kap, 21 §, Iparagrafen föreskrivs att rätten skall häva omyndigförklaring, om det intelängre finns skäl för den. Jag har i avsnittet 6.12 betonat det angelägna i atten person inte är omyndigförklarad än nödvändigt och lagt framvissa förslag som så långt möjligt skall garantera att omyndigförklaring hävsi behövlig utsträckning. Bl, a, har överförmyndaren fått rätt att ansöka omhävande vid sidan av den omyndige själv och förmyndaren. Bestämmelser häromfinns i 20 kap, 16 § andra stycket. Givetvis kan man tänka sig flera olika fall då enomyndigförklaring bör hävas. Ett fall är då det befinns att den omyndige intelängre lider av sådant psykiskt handikapp som anges i 10 kap, 1 §, Det kanockså tänkas att den omyndige visserligen alltjämt är sjuk men att han antingensjälv eller med hjälp av god man eller annan kan tillfredsställande vårda sinaangelägenheter. Paragrafens första stycke är oförändrat, I ett nytt andrastycke har tagits in en regel om giltighetstiden för vissaförmyndarförordnanden. Regeln har behandlats i avsnittet 6,3 i den allmännamotiveringen, 1 paragrafens första stycke föreskrivs att till förmyndareskall utses en rättrådig, erfaren och i övrigt lämplig man eller kvinna. Dennuvarande regeln om företräde för den omyndiges anhöriga m. fl, har slopats.Som jag har anfört i avsnittet 6,3 betyder detta inte att anhöriga och andranärstående skulle vara uteslutna, när det gäller att utse förmyndare. Tvärtomtorde en släkting eller liknande vara lämpligast som förmyndare,särskilt med hänsyn till angelägenheten att den omyndige får tillfredsställandepersonlig omvårdnad. Att rätten i ärende om förordnande av förmyndare skallhöra överförmyndaren framgår av 20 kap. 24 a S. 1 lagen har inte ställts upp någon gräns för hur mångaförmynderskap en viss person skall kunna ha hand om. Som jag har framhållit iden allmänna motiveringen bör det emellertid åligga domstolarna att nogaförvissa sig om att den som utses till förmyndare har erforderlig tid till sittförfogande. Paragrafens andra styckeär oförändrat. I enlighetmed vad jag har förordat i avsnittet 6,3 har de nuvarande bestämmelserna iförsta stycket om skyldighet att åta sig förmyndaruppdrag upphävts. Iparagrafen har i stället tagits in en bestämmelse om att förmyndare har rättatt på egen begäran bli befriad från uppdraget, I fråga om legal förmyndaresägs dock att han inte har rätt att bli entledigad, om särskilda skäl talar motdetta, 1 § Paragrafens första stycke anger under vilkaomständigheter förmynder- skåp för underårig skall skrivas in vid rätten. Bestämmelsernahar behandlats i avsnittet 6,4 i den allmänna motiveringen. Enligt första punkten skall inskrivning ske då särskildförmyndare förordnas för den underårige. Bestämmelser om sådant förordnandefinns i 11 kap, 3 § första stycket. Enligt andra punkten skall inskrivning ske då denunderårige på annat sätt än genom upptagande av lån har förvärvat egendom somskall stå under förmyndarens förvaltning och som till sitt värde överstiger ettbelopp motsvarande två gånger gällande basbelopp enligt lagen om allmänförsäkring. Som nämnts i avsnittet 6,4 innebär regeln att inskrivning skall skeinte bara när den underårige vid ett och samma tillfälle förvärvar egendomöverstigande två basbelopp utan också när han erhåller egendom som tillsammansmed tidigare förvärvad och alltjämt innehavd egendom överstiger den angivnabeloppsgränsen. Den omständigheten att den underåriges egendom förbrukaseller nedgår i värde medför inte att inskrivning ovillkorligen skall upphöra.Rätten har dock enligt 12 kap, 7 § möjlighet att fatta beslut härom. Enligt tredje punkten skall inskrivning ske då rätten utanatt det föreligger sådan omständighet som nämns i de båda föregående punkternaändå anser att förmynderskapet bör skrivas in och därmed komma under särskildkontroll. Som exempel kan nämnas att den underårige blir ägare till fastegendom utan att värdet av egendomen eller den underåriges del däri överstigertvå basbelopp eller att han blir ägare eller delägare i en rörelse, vars värdemed hänsyn till de skulder som vidlåder rörelsen inte överstigerbeloppsgränsen. Inskrivning kan också vara befogad när någon av den underårigesföräldrar har avlidit och den ekonomiska ställningen i dödsboet inte låter sigklart överblicka, liksom i fall då förmynderskapsdomstolen har vidtagit någonåtgärd beträffande förmynderskapet. Andra stycket, som handlar om vid vilken domstolinskrivning skall ske, är oförändrat, Andra stycket, där det sägs att regeringen meddelarnärmare bestämmelser om förmynderskapsbok m,m, har upphävts som onödigt, Paragrafen, som är ny, ger rätten möjlighet att beslutaatt skedd inskrivning skall upphöra, om grund för inskrivning inte längrebefinns föreligga, I praktiken torde i de flesta fall överförmyndaren ellerförmyndaren komma att fästa rättens uppmärksamhet vid att det inte längrefinns skäl att låta ett förmynderskap vara inskrivet. Rätten kan emellertidockså fatta sitt beslut ex officio. Det har inte meddelats någon föreskrift förrätten att före besluts meddelande inhämta yttrande från överförmyndaren ochförmyndaren, I vissa fall kan det naturligtvis ändå vara lämpligt att så sker. I första stycket föreskrivs att förmyndaren har att sörjaför myndlingens person samt att förvalta myndlingens förmögenhet och företrädahonom i angelägenheter som rör den. Bestämmelsen om förmyndarens åliggande attsörja för myndlingens person har flyttats från 13 kap, 3 § för att bättremarkera att omsorgen om myndlingens person är en minst lika viktig uppgift förförmyndaren som förvaltningen av myndlingens förmögenhet. Närmare bestämmelser om hur arbetet med den omyndigespersonliga angelägenheter skall utföras har av naturliga skäl inte kunnat angesi lagtexten. Frågan måste bli beroende av omständigheterna i det enskildafallet och även av anledningen till omyndigförklaringen. Erinras bör emellertidom den nyinsatta bestämmelsen i 13 kap. 4 §, enligt vilken förmyndaren ärskyldig se till att den omyndiges medel i skälig omfattning används till hansnytta. Jag vill också nämna att förmyndaren genom 15 kap, 19 § i dess nyalydelse har fått uttrycklig rätt till arvode för arbetet med den personligaomvårdnaden om myndlingen. När det gäller den personliga omvårdnaden om underårig ärdet i första hand vårdnadsreglerna i 6 kap, som blir tillämpliga. En erinranhärom har tagits in i tredje stycket av förevarande paragraf, 1 andrastycket av förevarande paragraf görs vissa undantag från regeln i förstastycket om att förmyndaren förvaltar myndlingens förmögenhet och företräderhonom i angelägenheter som rör förmögenheten. Denna regel gäller sålunda inte,om annat föreskrivs i lag. Förmyndaren har inte heller hand om egendom somden omyndige har förvärvat med förbehåll om s, k, särskild förvaltning. De frågor som gäller särskild förvaltning har behandlats iavsnittet 5,6 i den allmänna motiveringen. Det bör observeras att den somsärskilt förvaltar viss egendom är skyldig att lämna förmyndarenredovisning över den förvaltade egendomen, oberoende av om testator resp,givare skulle ha föreskrivit motsatsen, Den grundläggande bestämmelsen om förmyndares skyldighetatt sörja för den omyndiges person har i departementsförslaget tagits in i 13kap, l§. Med anledning därav har förevarande paragraf upphävts, I paragrafen har lagts till en regel om att förmyndarenskall se till att den omyndiges medel i skälig omfattning används till dennesnytta. Regeln har berörts i avsnitten 6,5 och 6,8,1 i den allmännamotiveringen. Paragrafens första stycke är oförändrat, I andra stycket har gjorts en mindre redaktionell ändringförorsakad av att innehållet i nuvarande 3 § förts över till 1 §, De nya reglerna om förmyndarförvaltningen innebär bl, a,att prövningen av frågor om tillstånd för förmyndaren att vidta vissa förvaltningsåtgärderi sin helhet ankommer på överförmyndaren, I anledning härav har en redaktionelländring vidtagits i tredje stycket. 2 och 7 §§ I paragrafen har gjorts smärre ändringar med anledning avatt prövningen av frågor om tillstånd till vissa förvaltningsåtgärder, somenligt gällande rätt ankommer på rätten, överflyttas till överförmyndaren, Första stycket, som innehåller en bestämmelse omskyldighet för förmyndaren att ge in avskrift av bouppteckning tillöverförmyndaren, har upphävts, I enlighet med vad jag har anfört i avsnittet6,7 bör det i stället ankomma på rätten att lämna avskrift av bouppteckningdirekt till överförmyndaren i fall då omyndig har del i dödsbo eller i boetfinns delägare för vilken god man skall förordnas, I 20 kap, 8 § ÄB har tagitsin en regel om skyldighet för dödsbo att till rätten ge in avskrifter avbouppteckning i så många exemplar som behövs för att rätten skall kunnafullgöra sitt åliggande. Som följd av att första stycket upphävts har även tredjestycket fån utgå, varjämte ett smärre tillägg har gjorts i andra stycket. Liksom innehåller första stycket bestämmelser omatt förmyndaren för vård av omyndigs rätt i oskiftat dödsbo har rätt tillskäligt arvode, att detta skall utgå , om avtal har träffats omsamlevnad i oskiftat bo, samt att arvodet skall förskjutas av boet. Som ennyhet föreskrivs att arvodets storlek skall bestämmas av överförmyndaren.Hithörande frågor har behandlats i avsnittet 6.10 i den allmänna motiveringen. Andra stycket rör frågan om rätt för fader eller moder,som på grund av lag är förmyndare, att uppbära arvode för vård av omyndigs rätti oskiftat dödsbo. Bestämmelserna överensstämmer med gällande rätt frånsett attöverförmyndaren i stället för rätten har fått till uppgift att pröva huruvidaarvode skall utgå. 1 paragrafen har den ändringen gjorts att överenskommelseom att medel skall kvarstå hos försäkringsbolag i placeringshänseende jämställsmed insättning hos bank. Sådana medel förvaltas av bolagen på särskiltförräntningskonto, 1 övrigthar i paragrafen gjorts några smärre ändringar med anledning av reformer påbanklagstiftningens område. Med bank avses i paragrafen bankaktiebolag enligtlagen (1955:183) om bankrörelse, sparbank enligt lagen (1955:416) omsparbanker och centralkassa för jordbrukskredit enligt lagen (1956:216) omjordbrukskasserörelse. Efter samgåendet den av postbanken ochSveriges Kreditbank till Post-och () har begreppet postsparbankenupphört att gälla, I paragrafens andra punkt föreskrivs f, n, attöverförmyndaren får ge tillstånd till annan placering av omyndigs medel än somanges i 4 § endast om det föreligger särskilda skäl, I enlighet med vad jag haranfört i avsnittet 6,8,1 har bestämmelsen om särskilda skäl slopats för attmöjliggöra att omyndigmedel i större utsträckning placeras i annat änobligationer o.d. Givetvis fordras det dock att överförmyndaren noga prövar derisker som den begärda placeringen kan komma att medföra och dess betydelse förden omyndiges ekonomi, I första stycket har den värdegräns som gäller förskyldigheten att nedsätta omyndigs värdehandlingar i öppet förvar höjts från5000 kr, till ett belopp motsvarande två gånger det gällande basbeloppet enligtlagen om allmän försäkring. Vid tillämpningen av denna bestämmelse skall manenligt fjärde stycket räkna samman alla värdehandlingar som tillhör omyndigamed en och samma förmyndare. Överstiger det sammanlagda värdet avvärdehandlingarna två basbelopp, skall alltså samtliga handlingar nedsättas iöppet förvar. Hithörande frågor har behandlats i avsnittet 6,8,2 i den allmännamotiveringen, 1 tredje stycket har gjorts den ändringen att denhittillsvarande skyldigheten att oberoende av beloppsgräns sätta ned vissaobligationer i öppet förvar hos bank eller skriva in dem i skuldbok begränsatstill att gälla endast svenska statens premieobligationer. För andraobligationer gäller alltså enligt departementsförslaget att de måste nedsättasi öppet förvar hos bank eller skrivas in i skuldbok endast om deras värdeensamt eller tillsammans med värdet av de övriga värdehandlingar som denomyndige kan inneha överstiger ett belopp motsvarande två gånger det gällandebasbeloppet. I första stycket har den ändringen gjorts att medel somenligt 4 § kvarstår hos försäkringsbolag jämställs med medel som innestår hosbank. Sådana medel får sålunda inte tas ut utan överförmyndarens tillstånd. Ilikhet med vad som gäller om bankmedel får medel som kvarstår hosförsäkringsbolag dock utan överförmyndarens samtycke genom bolagets försorgöverföras till omyndigs räkning i bank. Andra och tredje styckena kvarstår oförändrade, 1 enlighet med vad som föreslagits i avsnittet 6,8.2 i andra stycket föreskrivna skyldigheten för den som driverförsäkringsrörelse att i vissa fall för den omyndiges räkning inbetalautfallande försäkringsbelopp hos bank utsträckts att gälla även pension,livränta eller annan på grund av försäkring utgående förmån. Inbetalning hosbank skall ske i den mån pensionen etc, för kalenderår överstiger ett beloppmotsvarande två gånger gällande basbelopp enligt lagen om allmän försäkring.Avgörande är härvid basbeloppet vid kalenderårets början, dvs.ibasbeloppet förjanuari.