prop · FX0398 · 1974-12-31 00:00:00 — Beredningen föreslår således att iföretag med blandad verksamhet förmögenheten skall uppdelas i en"rörelsedel" och en "för-valtningsdef. I enkelhetens intressebör uppdelningen göras med utgångspunkt i förhållandena på tillgångssidan.Förslaget innebär att förvaltningsinslaget beaktas på så sätt altföretagsförmögenheten skall nedsättas efter förhållandel mellan egentligaföretagslUtgångar och förvaltningstillgångar. För att inte onödigaandelsberäkningar skall behöva göras föreslås vidare att full skattelättnadskall medges, om värdet av förvaltningstillgångarna inte uppgår till avsamtliga tillgångar. Om förvaltningstillgångarnas värde däremot överstiger ,medges inte någon skattelättnad. Vid till-lämpning av denna regel på direktägdaföretag avses hänsyn skola tas till endast sådana tillgångar som kan sägas höratill företaget. Man skall alltså bortse från tillgångar som anskaffats fördelägares personliga bruk, liksom från övrig privatförmögenhet och därtillhörande skulder. I handelsbolag och aktiebolag hör tillgångar av här avsettslag ci vilrättsligt till bolagets förmögenhet och ingår därför i föreiagsförmögenheten.De får då räknas som för-valtningslillgångar. Framtida permanenta skattelättnader kan enligtberedningen i och för sig utformas med hjälp av enbart de nu redovisade bådakomponenterna, företagsförmögenhet resp, förvaltningsförmögenhet å ena sidanoch privatförmögenhet å andra sidan. Man måste då släppa provisoriets krav påbegränsad delägarkrels och delägarnas ekonomiska anknytning till företaget. Ibetydelsefulla hänseenden skulle emellertid provisoriets målsättning dåfrångås. Enligt beredningen utgör också den personliga anknytningen mellanägaren och företaget ett väsentligt inslag i systemet. Rekvisiten bör därförbibehållas men utformas klarare och enklare. Beredningen redovisar här ihuvudsak följande överväganden. Kravet på begränsad delägarkrels är lätt atttillämpa och bör enligt beredningens mening stå kvar. Efter en genomgång avprovisoriets tillämpning har beredningen funnit alt kravet på att . avägarens förmögenhet skall vara nedlagd i företaget vållar ölägenheter för såvälmyndigheter som skattskyldiga. Tillfälliga omständigheter-som mindreförskjutningar mellan förelags- och privatförmögenheten - kan leda till attskattelättnad förioras eller medges. Besparingar i form av privat förmögenhetkan vara ett skydd för förelagetmot alltför stora likviditetspålYestningar, exempelvis i samband med ägarensfrånfälle. Sådana tillgångar har för övrigt ofta anknytning lill företagelgenom att tjäna som säkerhet för företagets skulder. Över huvud tagel saknargränsdragningen mellan företags- och privatförmögenhet betydelse såvitt gällerförelag, som drivs som enskild firma. Mot bakgrund härav är det enligtberedningen motiverat att kravet på all av ägarens förmögenhet skall varaplacerad i förelaget bör underkastas förnyad prövning. Beredningensundersökningar visar alt företagare som hafi sin väsentliga försörining avtorelaget, i allmänhet också har hafi huvudparten av sina tillgångar placeradei företaget. Möjliga risker för missbruk kan torebyggas, dels genom altlättnaderna enbart får avse företagsförmögenheien och inte som i provisorietden totala förmögenheten, dels genom all kraven på väsentlig försörjning ochhuvudsaklig verksamhet anges klarare i lorfattningstexlen. Av de skäl som nuredovisats föreslår beredningen alt kravet på att av ägarens förmögenhetskall vara nedlagd i förelaget bör slopas. Särskilda regler behövs enligt beredningen församlaxerade makar liksom för samtaxerade föräldrar och barn. Skattelättnaderenligt provisoriet kan vara beroende på hur en familjs tillgångar och inkomsterdelats upp mellan familjemedlemmarna. Beredningen föreslår därför attbedömningen skall ske med utgångspunkt i familjens sammanlagdaförelagsförmögenhet. Familjen skall vidare ha hafi sin väsentliga försörjningav företagel. Någon av de samlaxerade skall ha varit huvudsakligt verksam iförelaget. Om skallskyldig äger fiera företag, föreslås alt frågan om avdragprövas för förelagen gemensamt, utan krav på inre sammanhang mellan förelagen. Beredningen har vidare funnit att provisoriet gerupphov till tröskeleffekter, som bör undanröjas. Lättnaden bör dessutom varaneutral i den meningen alt bara själva företagsförmögenheten skall beröras.Skattelättnaden bör ges formen av ett visst avdrag från den skattepliktigaförmögenheten. Tröskeleffekterna förorsakas av de spärrar iprovisoriet som har lill syfie alt begränsa lättnaderna till små och medelstoraföretag. liksom de allra minsta lämnas enligt gällande ordninghelt utanför. Begränsningen av lättnaden lill vissa företag kan enligtberedningen uppnås genom all knyta an skaltelätlnaden till ett i författningenangivet förmögenhetsskiki. Överstiger företagsförmögenheien skiktets nedregräns, medges en procentuell ned.sälining av den överskjutande delen intilldess skiktels övre gräns uppnås. Del belopp med vilket nedsättning skall skeavräknas därefter från den sammanlagda skattepliktiga förmögenheten. Beredningen har härjämte övervägt behovet av enavirappningsregel för förmögenheter som överstiger skiktets övre gräns. Medhänsyn till kravet på alt den skaltskyldige skall ha sin väsentliga försörjningav förelaget och till bestämmelsen i förordningen (1970:192) om begränsning avskall i vissa fitll finner beredningen en sådan regel onödig. Av samma skälföreslås all provisoriets begränsning av lättnaderna lill företag medförmögenheisvärde av högst 2 milj. kr. 4 Ri.ksdageii 1974. Skattelättnadernas storlek harberedningen så långt möjligt sökt anpassa till provisoriet, dock med beaktandeav att gällande arvsskalielältnader bör inarbetas i lättnaderna påförmögenhetsskattens område. I enlighet härmed föreslås att företiigsförmögenhelöverstigande . nedsätts , dock högst med . 1 fiera yttranden avgivna avföreträdare för näringslivet framförs synpunkter på kapitalbeskattningensavvägning och betydelse för såväl samhällsekonomin som företagsamheten. Kravframställs om slopande av dessa skatter eller om nedtrappning av skalteultagellill den nivå som gäller i länder nied vars företag vårt näringsliv har attkonkurrera. Lantbrukets skattedelegaiionhävdar, att arbetande kapital i lantbruk och rörelse inte kan bära deskatteuttag som beslutats genom kapitalskattereform och finner entotal översyn av kapitalbeskattningen motiverad. Liknande synpunkter och kravpå förnyad utredning framförs av handelskammare. Näringslivels skattedelegaiionanser att beskattningen bör vara generell. Förmögenhetstillgångar som nedlagtsi jordbruk eller rörelse tål emellertid inte en kapilalbeskailning så hård somden nuvarande. Sänks inte skalteutiagel generellt, är del enligt delegationennödvändigt med särskilda regler för kapital nedlagt i fåmansföretag. Liknandesynpunkter anförs av advokaisambund, som finner den enklaste ochrimligaste åtgärden vara alt slopa de beslutade skalleskärpningarna förde förmögenhetsskiki som berörs av provisoriet. Sänkt förmögenhelsskait iskiktet 500 000-2 milj. kr. förordas också av . LO förordar alt statsmakterna larupp frågan om familjeföretagens kapitalbeskattning till förnyad prövning ochatt därvid en ingående undersökning görs om kapitalbeskattningens effekt på demindre och medelstora företagen. LO beklagar all beredningen inte haft altförutsättningslöst pröva om provisoriet bör permanentas och anför vidare attett system av särregler enligt provisoriets typ eller enligt den av beredningenförordade modellen är behäftad med nackdelar både från principiell och praktisksynpunkt. LO anser att om ett slopande av särregleringen skulle medföranegativa struktur-och näringspolitiska effekter, detta får motverkas medselektiva näringspolitiska instrument. Detta är enligt LO:s bedömande inteminst från fördelningssynpunkt att föredra framför en generell särbehandlingav föreslagen typ. Förslaget om all lämna arvsskattenutanför vid en permanenining av del nuvarande provisoriet föranleder erinringarfrån fier remissinstanser. Kammarrätten i finner det svårt attbetrakta arvsskallen som en årlig pålaga trots alt familjeföretagaren genomavsättningar och försäkringar kan lindra de ekonomiska verkningar skallenmedför. lands län anser del inte klarlagt att förmögenhetsskattenför de fiesta företagare framstår som den allvarligaste belastningen. Enligtlänsstyrelsens mening är det vid dödsfall som påfrestningarna blir som störst.Liknande synpunkter framförs av i ., som förordarytteriigare utredning innan ställning tas lill beredningens förslag. SHIO anseralt arvsskatten utgör ett hot mot många familjeföretag och förordar utredningrörande skatteproblem i samband med generationsväxlingar inom familjeföretag.TCO anser också att separata regler bör övervägas för arvsskatteområdet.Skånes handelskammare. och Svenskindu-.s///A''''"",?avstyrker förslaget i denna del.Handelskammaren anföratt lättnaderna i AGF måste bibehållas, om statsmakternaönskar att familjeföretagen skall överleva. anseralt om provisoriet inte är lämpligt som utgångspunkt för permanenta regler, detenklaste vore att tillåta reduceringar förslagsvis av dearvsskaltegrundande värdena på företagslillgångar. i ,lantbrukets skalledelegation och delar däremotberedningens uppfattning att lättnaderna bör koncentreras tillförmögenhetsskatten. En rad andra remissinstanser, däribland iKalmar län, näringslivets skattedelegaiion. ochSveriges grossisiförbund, tillstyrker också förslaget, dock under förutsättningatt lättnaderna bibehålls på arvsskatteområdet . Beredningens förslag all anknytaskattelättnaderna till företagsförmögenheien lämnas utan erinran av de fiestaremissinstanser. Förslaget att ersätta provisoriets huvudsaklighetsprincip meden uppdelningsmetod tillstyrks av lantbrukets skattedelegation, näringslivelsskatiedelegation. De båda sistnämndaremissinstanserna anser emellertid alt vid uppdelningen av förmögenhet iförvaltningstillgångar och andra tillgångar hänsyn skall las även lillskuldernas fördelning. Delegationen finner vidare all fördelningsprincipen ävenbör gälla i fråga om privatförmögenhet vid sidan om företaget. Någralänsstyrelser och ullalar farhågorför att svårbedömbara gränsfall kan uppkomma, när del beträffande direktägdaföretag eller jordbruk gäller att ta ställning till vad som är att hänföra lillföretagsförmögenhet eller förvalt-ningslillgång. Man efierlyser närmareanvisningar i frågan och förutsätter alt tillämpningen underlättas genomdetaljerade formulär. i län befarar att den förordadelösningen ger lättnader för färre företag än vad som avsetts. Kravet på att endast företag medbegränsad delägarkrels skall komma i fråga för skallelällnader har lämnats ulanerinran. Däremot har man kritiserat förslaget alt den skattskyldige skall hasin huvudsakliga sysselsättning inom företaget och därifrån få sin väsentligaförsörjning. Svenska byggnads-enrreprenöiföreningcn anser att en betydande delav de tillämpningssvårig-heler man har anledning vänta skulle undgås om kravenslopades. och Svenskagrossistför-bundet föreslår att skattelättnaden i stället knyts lillförutsättningen alt större delen av den skaltskyldiges förmögenhet skall varaplacerad i företaget. Ett fiertal remissinstanser-däribland lantbrukelsskatiedelegation. , handelskammare och SHIO -finner del å andra sidan positivt att beredningen inte tagit upp nämndaförutsättning i regelsystemet. Anknytning mellan företaget och ägaren anserbl. a. näringslivets skattedelegation, lantbrukets skattedelegation och säkrad genom krav på antingen huvudsaklig sysselsättningeller väsentlig försörjning. /?SK anser all kravet på huvudsakligsysselsättning kan komma alt motverka syftet med reglerna. Vad gäller skattelättnadens omfattning biträdsförslaget eller lämnas det utan erinran av det övervägande antalet remissinstanser.Lantbrukets skattedelegation och handelskammare anser dock attmaximinedsättningen bör bestämmas till . i stället för tillföreslagna . finner den föreslagnalättnaden helt otillräcklig. SHIO anser, alt nedre gränsen för detförmögenhetsskikt vari lättnad kan komma i fråga bör sänkas från 400 000 kr.till gränsen för beskattning av personlig förmögenhet. anser att lättnaden för de större familjeföretagen inte är tillräcklig.Svenska föndhandlarejöreningen framhåller att dess medlemmar driver rörelse sominte är att hänföra till förvaltningsverksamhet. Beredningens förslag bördärför ändras så att även föreningens medlemmar omfattas av skattelättnaden. 4 Beskattningsåret vid förmögenhetsbeskattningen 4.1 Nuvarande ordning I 1 5; SF foreskrivs att förmögenhetsskatt skallerläggas till staten. Enligt samma lagrum skall vid taxeringen tillrörmögenheisskaii bestämmelserna i bl. 3 i; KL äga motsvarande tillämpning.I 3 ! ; KL anges vad som förstås med laxeringsår och beskattningsår. Medlaxeringsår avses det kalenderår under vilket taxering verkställs i förstainstans och med beskattningsår det kalenderår som närmast föregåtttaxeringsåret eller, om räken-skap.sårel inte .sammanfaller med kalenderåret,del räkenskapsår, .som gått till ända närmast före undertaxeringsåret. Ett räkenskapsår, som inte sammanfaller med kalenderår, kallasbrulel räkenskapsår. Beskattningsår och kalenderår sammanfaller således intealltid. Ett beskattningsår kan omfatta kortare eller längre lid än 12 månader.Del får dock vara högst 18 månader. Brutet räkenskapsår får användas vidredovisning av inkomst i förvärvskällorna jordbruksfastighet och rörelse. Enligt 4 >; SF skall värdesättning avtillgångarna ske med hänsyn lill förhållandena vid beskattningsårets utgång.Motsvarande gäller enligt 5 >; för skulderna. Vanligtvis blir förhållandenaden avgörande. avgörandei praxis har värderingen av den förmögenhet som nedlagts i förvärvskälla medbrutet räkenskapsår fått ske med hänsyn till förhållandena vid räkenskapsåretsutgång. Beredningen har som huvudregel föreslagit attförmögenhet skall redovisas med hänsyn till förhållandena åretföre taxeringsåret. Denna regel är avsedd att gälla för skattskyldiga som intetillämpar brulel räkenskapsår. Tillämpas brutet räkenskapsår i någonförvärvskälla föreslås emellertid att förmögenheten tlr tas . Denna rätt avses endast skola få utnyttjas av skattskyldigsom i huvudsak lämnar förmögenheten i förvärvskällan oförändrad frånbokslutsdagen till kalenderårets utgång. Om således förelagsförmögenheten iannat än ringa mån ändrats före kalenderårets utgång genom insättning, uttageller på annat därmed jämförligt sätt, skall all förmögenhet beräknas per den31 december. Beredningens förslag har tillstyrkts av bl. a.kammarrätten i , länsstyrelserna i och län.Familjeföretagens förening och . Från fiera håll haremellertid anmärkningar riktals mot förslaget. Länsstyrelserna i län samt Gävleboigs län avstyrker den av beredningen föreslagnalösningen. Kritiska synpunkter har framförts av RSV. länsstyrelserna iStockholms, Ålvsboigs, Östeigötlands, och ,lantbrukets och näringslivets skaitedele-gationer, TCO och . Kritiken innehåller i huvudsak följande.Möjligheten för skaltskyldig alt värdera förmögenheten i skilda förvärvskällorvid olika tidpunkter medför risk för skal-tefiykt och ökar kontrollproblemen.Från fiera håll förordas i stället en regel som innebär att all förmögenhetvärderas vid en och samma tidpunkt. Vidare påpekas all beredningens förslagendast avser det fall att räkenskapsåret avslutas före kalenderårels utgång.Det framhålls att man även bör beakta den möjligheten att bokslutsdageninfaller efter kalenderårets utgång, dvs. den 1 januari-28 februaritaxeringsåret. Stor tveksamhet anmäls i frågan om innebörden av uttrycket"annat än i ringa mån". Regeln föreslås från något håll ersatt med enföreskrift om att den skattepliktiga förmögenheten skall justeras med hänsyntill extraordinära insättningar i eller uttag ur den förvärvskälla somredovisas med brutet räkenskapsår. 5 Kungahusets skatte- och tullförmåner 5.1 Nuvarande ordning Enligt 6 S 1 mom. andra stycket SF är medlem avkungahuset befriad från skyldighet att utge förmögenhetsskatt. Vidare gällerenligt 54 v; b) KL 5 Rihsdaiicn 1974. attmedlem av kungahuset är frikallad frän skattskyldighet för av staten anvisatanslag samt för inkomst av kapital. - I 6 i; 1. vägtrafikskatteförordningen(1973:601) stadgas undanlag från skatteplikt för fordon som ägs av medlem avkungahuset. Sistnämnda bestämmelse leder också till befrielse från skatt enligtförordningen (1956:545) om omsättningsskatt på motorfordon. Enligt 6Ssistnämnda förordning gäller nämligen att om motorfordon, för vilketomsättningsskatt utgått, funnits vara skattefritt enligt 6 §väglrafikskatleförordningen, skall riksskatieverket efter ansökan förordna omåterbetalning av eriagd omsättningsskall. - Tullfrihet medges enligt 7 ij 1.tullförordningen (1973:979) för vara som förtullats för medlem av kungahuset.Tullfriheten medför enligt 1 j kungörelsen (1973:1015)om frihet fråninförselavgift att inte heller skall eller annan avgift skall utgå för varan. Kapilalskalteberedningen erinrar om all kungahusetsskatteprivilegier har gammal hävd. De har i huvudsak motiverats av de avsevärdainskränkningar som medlemmarna formellt och faktiskt ansetts skyldiga attunderkasta sig i fråga om möjligheterna lill inkomstgivande verksamhet. Fråganom kapitalbeskattning för kungahusets medlemmar togs upp , då förmögenhetsbeskattningenhöjdes och en kvarlåtenskapsskatl infördes vid sidan av den då utgåendearvsskatten. Friheten från förmögenhetsskatt bibehölls. Dödsbon efter medlemmarav kungahuset undantogs uttryckligen från kvarlåtenskapsskatl. Närkvarlålenskapsskatlen avskaffades och inarbetades i arvsskattenbestämdes all den arvs- och gåvoskatteskala som gällde enligt AGF i desslydelse av skulle tillämpas på egendom, som medlem av kungahusetförvärvar genom arv, testamente eller gåva från annan medlem därav. Beredningens majoritet anser all en utvidgadkapitalbeskattning för medlemmarna av kungahuset skulle inverka på kungahusetsmöjligheter att fullgöra sina offentliga funktioner. Hänsyn måste också tastill inskränkningarna i förvärvsmöjligheterna för kungahusets medlemmar. Detrör sig här enligt beredningen inte i första hand om ett skatteproblem utan omen fråga som hör hemma i andra och större sammanhang. Frågan sägs vidare hasamband med statschefens ställning i statsrättsligl avseende. Enligtberedningens majoritet bör man i detta sammanhang således inte göra någonändring i vad som gällt sedan 1947 års skattereform ulan i stället behållahittillsvarande övergångsbestämmelser beträffande arvs- och gåvoskatten. Likasåbör nuvarande regler i förmögenhetsskatteförordningen stå oförändrade. En ledamot, , har på denna punkt anmältavvikande mening. Han anser att kungahusets medlemmar skall erläggakapitalskatt och skatt på avkastning av kapital enligt de regler som gäller förandra medborgare. Från två håll, LO och i Västmanlandslän, har anslutning skett till reservantens uppfattning. I övrigt harberedningens ställningslagande i denna ej föranlett erinringar frånremissinstanserna. SF innehåller regler om värdering av tillgångar avolika slag, bl. a. icke förfallna fordringar liksom ränta, avkomst eller förmånsom utgår för livstid eller . För beräkningar av värdet av tillgångarav nu avsett slag finns fyra särskilda tabeller, fogade vid SF. Tabell Iutvisar kapitalvärdet av en efter förloppet av visst antal år till betalningförfallen fordran eller skuld, vara ränta ej skall beräknas före förfallodagen.Tabell II utvisar kapitalvärdet av en under visst antal år utgående ränta,avkomst eller annan förmån. Slutligen utvisar tabellerna III och IVkapitalvärdet av en livränta eller annan förmån som utgår under en mans resp.kvinnas livslid. Tabellerna är uppgjorda efter en räntesats på . TabellernaIII och IV bygger på dödlig-helsantaganden . Hänsyn tas äventill den eller de lidpunkter som beloppet faller ut. Samma tabellerär fogade till AGF. Beredningen framhåller all tabellerna III och IVutarbetats på grundval av statistiska antaganden om dödligheten i landet somnumera är giltiga. Vidare anförs om tabellerna i allmänhet att depräglas av en alltför långt driven strävan efter rättvisa i detalj. Till grund för tabellerna ligger en räntesats på5%. Detta är enligt beredningen i nuvarande allmänna ränteläge till nackdelför vissa skattskyldiga. Skäl kan således anföras för en höjning avprocentsatsen. A andra sidan skall tabellerna tillämpas . Detallmänna ränteläget kan komma att ändras. Full rättvisa kan uppnås endast genomröriig procentsats. Detta är opraktiskt. Görs tabellerna enklare och mindredetaljerade, förlorar frågan om procentsatsens höjd något i betydelse.Beredningen har mot bakgrund av del anförda funnit del försvarligt alt behålladen nuvarande procentsatsen. För kapitalvärdet av livräntor föreslår utredningenatt man liksom räknar med uppnådd ålder . I enkelhetensintresse bör kapitali-seringsfaktorn vid beräkningen av värdet av livsvariglivränta avrundas till helt lal och en enda dödlighetstabell användas. Därvidföreslår beredningen all den av de svenska livförsäkringsbolagen nu tillämpadedödlighetstabellen, M64 (för män), används. Denna tabell bygger på en prognosbeträffande dödligheisutvecklingen som visat sig stämma väl med verkligheten.Skill- nådeni dödlighelsuiveckling mellan män och kvinnor har visat sig vara ganska ringaoch kan därför lämnas ulan beaktande. Någon korrektion med hänsyn tilllidpunkten för utbetalningen bör enligt beredningen inte hellergöras. För livräntor föreslår beredningen alltså engemensam tabell III för män och kvinnor. Tabellerna I och II föreslåsförenklade och i tillämpliga delar uppbyggda efter samma teknik somlivränlelabellen. För ränta som ulgår än föreslåskapitalvärdet beräknas enligt tabell 1. Som exempel nämns en ränta om 10 000kr. för förstaåret + av . för återstående , allt enligt tabell I). Tabell I föreslås vidare komplettera tabell II förberäkning av kapitalvärdet av sådana räntor som skall börja utgå förstframdeles. Skall exempelvis en årlig ränta på . utgå medbörjan , blir värdet enligt tabell II lika med , vilketbelopp på grund av uppskovet nedsätts enligt tabell I (av 60 000=42 000). Beredningens förslag i denna del har av fierlaletremissinstanser lämnats utan erinran. En remissinstans, lantbruketsskatiedelegation, avstyrker förslaget, som enligt delegationen skulle medförabetydande ojämnheter vid tillämpningen. och haringet att erinra mot beredningens förslag men förordar att ytteriigare entabell konstrueras för temporära och/eller uppskjutna livräntor underhänsynstagande också till dödligheten. Svenska försäkringsbolags riksförbundframhåller all livförsäkringsbolagen f n. i del praktiska arbetet använder sigav två tabeller, betecknade Illa och IVa, för temporära och/eller uppskjutnalivräntor. Tabellerna är häriedda ur grundmaterialet för tabellerna 111 ochIV. På samma sätt skulle en tabell Illa, baserad på en räntefot av ochdödlighetstabellen M64, kunna tas fram. Efiersom användningen av denna tabellförutsätter försäkringsmatematisk sakkunskap och i vart fall är avsevärt merinvecklad än tillämpningen av tabellerna I-III, torde kapitalvärdena liksomhittills få tillhandahållas av försäkringsbolagen. Förbundet hemställerom ettuttalande i propositionen rörande användningen av en på angivet sättkonstruerad tabell Illa. Förmögenhetsskatten saml arvs- och gåvoskatten ärkapitalskatter. Förmögenhetsskatten är årlig och beräknas i princip på denskaltskyldiges nettoförmögenhet vid beskattningsårels utgång. skattuppslår i och med förvärv av arvs- eller testamenlslott. Arvsskatten beräknaspå grundval av värde vid förvärvstillfället, dvs. vanligen vidarvlålarens resp. lestators död. Skyldighet att erlägga gåvoskatt uppkommervid gåva. Gåvoskatten beräknas på grundval av gåvans värde. Skallskyldig för förmögenhetsskatt är i huvudsakfysisk person, oskiftal dödsbo och familjestiftelse.