prop · FX031 · 1974-12-31 00:00:00 — Naturgas och kolsvarar för vardera av primärenergin i OECD-området. Inhemsk naturgasär den näst viktigaste energikällan i , ochCanada. Kol är i en nästan lika viktig energikälla som olja, ochtäcker även i ,och en väsentlig del av energibehovet. Användningenav kärnkraft är ännu totalt sett av liten betydelse. Vattenkraft ger nämnvärdabidrag till den totala energitillförseln enbart i ett fåtal länder, såsomCanada, , och . Vad beträffarförbrakningen av energi inom olika användningsområden kan konstateras attoljeberoendet för alla industriländer är högt inom samfärdselsektorn. För andraanvändningsområden, särskilt industrin, skiljer sig däremot oljeberoendetavsevärt mellan olika länder. Vad gäller industrisektorn svarar i Förentastaterna olja för endast av energitillförseln, medan motsvarandeandelar för och är 65 ä . Den huvudsakliga energikällan förindustrin i liksom i är i stället inhemsk naturgas.Även i de västeuropeiska länder som harstora inhemska energitillgångar i form av främst kol och naturgas, dvs.Förbundsrepubliken , och , är industrinsoljeberoende relativt sett mindre än genomsnittet för övriga industriländer. För övrigaanvändningsområden för energi i huvudsak uppvärmning och belysning är oljeberoendet något mer enhetligt mellan olika länderän vad gäller industrin. Även här föreligger emellertid betydande skillnader.Förenta staterna och är relativt lite oljeberoende medan Japanoch är starkt beroende. Eftersom deolika användningsområdena för olja har varierande tyngd i olika ländersekonomier blir också fördelningen av den totala 1974:1 Bilaga 1 Finansplanen 13 oljekonsumtionen på dessa områdenolika. Sålunda förbrakar industrin i och av dentotala oljekonsumtionen i dessa länder. Motsvarande andelar är i ochStorbritannien däremot 50 ä 55 %.Spegelbilden härav utgörs av samfärdselsektorn. Inom denna sker iFörenta staterna drygt hälften av oljeförbrukningen, medan dess andel avoljekonsumtionen i och är resp. . Andelen avoljekonsumtionen som går till uppvärmning och belysning skiljer sig däremotinte fullt lika mycket mellan de större OECD-ländema. Denna bakgrundsinformation ger enförsta utgångspunkt för att i stora drag bedöma vilka möjligheter som finns förolika länder att undvara olja utan att få vidkännas allvarligare störningar iproduktion och sysselsättning. Man måste därvid främst ta hänsyn till delsandelen olja i den totala energiförbrakningen, dels andelen av totalaenergiför-brakningen som går till industriändamål. Även möjligheterna att begränsaförbrakningen av oljeprodukter för privat konsumtion är här av betydelse. Mot bakgrund av vad som nämntsskulle bland de större OECD-ländema och ha de störstasvårigheterna att undvara olja, medan å andra sidan ochCanada skulle ha lättast att klara en begränsning i tillförseln avoljeprodukter. Faktorer av storbetydelse för att bedöma konsekvenserna för olika länder av de aktuellanedskärningarna av oljeleveranserna är härat-över graden av självförsörjningmed olja samt oljeimportens fördelning på leverantörsländer. Vad gäller Förentastaternas självförsörjningsgrad är den medan däremot är endast5 %. är helt beroende av importerad olja. Av och oljeimportkommer ungefär hälften från de oljeproducerande länder som beslutat omnedskärningar i leveranserna, medan beroende av import avolja frän dessa länder är ringa. Sammantagetinnebär vad som sagts att förutsättningarna för att vid en begränsning av oljeimporten uppehålla produktion och sysselsättningär mycket varierande mellan olika länder. är nedskärningarna itillförseln från de oljeproducerande länderna delvis av selektiv karaktär.Konsekvenserna för olika länder förefaller därför bli högst olika. och vissa västeuropeiska länder kan få påtagligakänningar redan vid en relativt begränsad nedskärning. I Förenta staternaskulle däremot den omedelbara effekten på produktion och sysselsättning sannolikt bli förhållandevis litenäven vid ett fullständigt leveransstopp från de berörda OAPEC-länderna. Vid en meromfattande och varaktig nedskärning av oljeleveranserna skulle konsekvenserna för industriländerna givetvis bli avsevärt mera genomgripande.Efter hand skulle det bli nödvändigt att anpassa produktionsstruktur ochkonsumtionsmönster till de ändrade förutsättningarna. En faktor av betydelse idetta sammanhang är den spridning mel- 1974:1 Bilaga 1 Finansplanen 14 lan olika länder av effekter påproduktionen som sker genom utrikeshandeln. Många länder harredan försökt begränsa förbrukningen av oljeprodukter. Genomgående har syftetdärvid varit att hålla produktion och sysselsättning uppe. I flertalet länderhar oljebolagen kvoterat leveranserna till alla kunder. I några fall har dockundantag gjorts för industrin. De statliga åtgärderna har i allmänhetvarit ganska begränsade och i huvudsakriktat sig mot privatbilismen. I flera västeuropeiska länder med börjani har sålunda förbud införts mot bilkörning . Ävenhastighetsbegränsningar har införts för att nedbringa bensinförbrukningen.Häratöver har en neddragning av inomhustemperaturen rekommenderats i mångaländer i syfte att spara olja till mer väsentliga ändamål. Begränsningar ianvändningen av elektrisk energi har införts i bl. a. ochStorbritannien. De mestomfattande begränsningsåtgärderna på energiområdet i har vidtagitsi . Sålunda har tredagarsvecka införts i industrin från börjanav 1974. Detta har emellertid inte bara samband med oljekrisen, utan har ocksåmotiverats av konflikter på arbetsmarknaden. I Förenta staternainriktas begränsningsåtgärderna på en kvotering av bensin- ocholjeförbrakningen. Därvid märks särskilt inskränkningar av bränsleleveransernatill privatbilismen och trafikflyget. Bland åtgärderna ingår bestämmelser omproduktionsinriktningen i raffinaderierna, varvid bensinproduktionen i vissutsträckning skärs ned till förmån för andra produkter. Som ett ytterligare ledi energibesparingen har införts. Tillgängligaprognoser för den internationella ekonomiska utvecklingen under 1974utarbetades väsentligen innan några nedskärningar i oljetillförseln beslutats.Dessa prognoser pekade, som jag tidigare nämnt, på att den ekonomiskaexpansionen kunde väntas fortgå i en tillfredsställande takt, som dockberäknades bli något lägre än . Förutsättningarna för dessabedömningar har väsentligt ändrats. Några nya detaljerade prognoser för denekonomiska utvecklingen har av naturliga skäl ännu inte kunnat utarbetas iolika länder. På officiellt håll har manockså genomgående varit påtagligt återhållsam med att offentliggöranågra mera preciserade bedömningar av de ekonomiska utsikterna även på kortsikt. Vad som i enstaka fall publicerats är relativt grovauppskattningar avseende i huvudsak utvecklingenav totalproduktionen, arbetslösheten och priserna. Dessa uppskattningarvilar på varierande föratsättningar beträffande oljekrisens omfattning ochvaraktighet. En officiell prognosi anger att totalproduktionen 1974 till följd avinskränkningarna i oljeleveranserna kan väntas växa ca 2 procentenheterlångsammare än vad som annars skulle blivit fallet. 1974:1 Bilagal Finansplanen 15 Arbetslösheten väntas därvid ökafrån 1973 till 1974. Det har vid prognosen antagits attoljeembargot kvarstår samt att huvudbördan i nedskärningarna skallkunna bäras av bilismen och bostadsuppvärmningen.Från kanadensisk sida räknar man med tämligen begränsade verkningar avoljekrisen. Till följd av i första hand indirekta effekter genomutrikeshandeln föratses en produktionstillväxt som är drygt 1 procentenhetlägre än under normala betingelser. För del räknar man på officiellthåll med att nedskärningen av oljeimporten kommer att avsevärt begränsaökningen av totalproduktionen . Från västeuropeiskthåll är prognoserna mer sparsamma. Den brittiska regeringens bedömning är attproduktionen i kan komma att falla avsevärt under den nivåsom man tidigare hoppats på. Med hänsyn till den rådande osäkerheten omtillförseln av olja , måste man nu vara beredd att acceptera enlevnadsstandard, som i stort sett är oförändrad jämfört med . I Nederländernahar med anledning av oljekrisen en ny expertprognos utarbetats för denekonomiska utvecklingen . Härvid har föratsatts att råoljetillförseln minskar i volym samt att världshandelnstagnerar. Med dessa förutsättningar beräknas totalproduktionen bli i huvudsakoförändrad och antalet arbetslösa öka kraftigt.Med hänsyn till de begränsade produktionsmöjligheterna beräknas någotutrymme inte finnas för ökning av den privata konsumtionen, bostadsbyggandeteller för offentliga utgifter. Bytesbalansen väntas svänga från ett överskottpå nästan 7 miljarder till ett underskott 1974. Oljekrisen fårgivetvis återverkningar även på den internationella handeln. Även vid enrelativt begränsad bristsituation torde tillväxten i världshandeln blipåtagligt svagare än . Under antagande om en mera omfattande ochutdragen nedskärning av oljeleveranserna kommer direkt därav en neddragandeeffekt på den intemationella handelns volym. Effekter härutöver är attexportförmågan i industriländerna kan minska, som vissavarukvantiteter som annars skulle haexporterats i viss utsträckning kan komma att hållas kvar inom resp.land. Häremot står emellertid att importbehovet för en rad produkter kan öka till följd av brist på vissa oljebaserade insatsvaror. Dessa bristfenomenskulle dock sannolikt vara relativt likartade i många industriländer, varfördet ar tveksamt om detta totalt sett skulle få någon expansiv effekt påhandelsutbytet. En väsentligfråga vid bedömningen av världshandelns utveckling är huravida den kankomma att hämmas av brist på bunkerolja. Även vid en prioritering till förmånför sjöfartens behov kan det bl. a. till följd av geografiska obalanser i utbudoch efterfrågan av bunkerolja uppstå störningar i sjöfrakterna. Sådanastörningar har redan i vissa 1974:1 Bilagal Finansplanen 16 fall blivit märkbara. För denfortsatta utvecklingen blir det av stor betydelse i vilken utsträckning etteffektivt samarbete mellan de berörda länderna kan komma igång. Det kantilläggas att även luft- och landtransporter berörs av bristande tillgång pådrivmedel. Det är dock mindre sannolikt att lastkapaciteten skulle komma attutgöra en begränsande faktor för den intemationella handeln. hadeunder ett överskott om i sin sammanlagdabytesbalans gentemot omvärlden. Överskottet bedömdes tidigare kunna öka inteoväsentligt 1974. De kraftiga prishöjningarna på oljeprodukter har givetvishelt ändrat förutsättningarna för denna prognos. Vid en jämfört med 1973oförändrad importvolym av olja skulle OECD-områdets utgifter för oljakalkylmässigt öka med ett belopp av storleksordningen år1974. Detta skulle innebära nästan en fördubbling av värdet av OECD-ländernasimport från övriga länder. En del av de valutaintäkter som därvid skulletillfalla de oljeexporterande länderna skulle visserligen användas för löpandeimport från , men denna del torde inte bli större än attOECD-områdets samlade överskott gentemot omvärlden skulle förbytas i ettbetydande underskott. Beräkningarnakompliceras om hänsyn även tas till begränsningama i tillförseln ochförbrakningen av oljeprodukter. De direkta effekterna härav innebär i och försig givetvis en lägre importutgift än den som nämnts för ochsannolikt lägre exportinkomster från försäljning till de oljeproducerandeländerna. Om begränsningen i oljetillförseln blir så stor att produktion ochsysselsättning i mera betydande grad påverkas uppkommer därutöver, somtidigare behandlats, indirekta effekter på den internationella handeln, vilkasbetydelse för olika länders bytesbalanser liksom för OECD-områdets totala bytesbalansnu är svår att kvantifiera. Det finns dock anledning att räkna med att Förentastatemas och bytesbalanser skulle bli tämligen opåverkade.Försämringen skulle således drabba och . Deoljeproducerande ländernas valutaintäkter har i betydande utsträckningplacerats i en eller annan form på de europeiska och amerikanskakapitalmarknaderna, och det finns anledning att räkna med ett fortsatt återflödeav kapital till OECD-området. Härigenom skulle en försvagning av områdetssamlade bytesbalans i stor usträckning kunna finansieras. Aterflödet kanemellertid väntas bli ojämnt fördelat mellan enskilda länder. Man kan inteutesluta möjligheten att denna fördelning även påverkas av en ökad rörlighet ide internationella kapitalströmmarna. Det är sålunda inte alls givet attländer med försvagad bytesbalans får en motsvarande ökning i kapitalinflödet.För sådana länder kan det följaktligen bli svårare att upprätthålla jämvikt ibetalningsbalansen vilket kan leda till en oförenlig strävan länderna emellanÄtt förstärka sina bytesbalanser. Prop.1974:1 Bilaga 1 Finansplanen 17 För de icke oljeproducerande råvaruländerna kanbetalningsläget till följd av oljeprisstegringarna bli avsevärt försämrat, dåutjämnande kapitalströmmar från oljeländerna inte torde kunna påräknas i sammautsträckning som för industriländerna totalt sett. Trots att råvaruländernasvalutareserver till följd av den starka prisstegringen på råvaror kraftigtförbättrats kan för enskilda betydandebetalningssvårigheter uppkomma. Den aUmänna ekonomiska politiken i harpräglats av en avvaktande hållning inför oljekrisen. I vissa länder har dockekonomisk-politiska åtgärder vidtagits, vilka mer eller mindre direkt aktualiseratsav begränsningarna i oljetillförseln och prishöjningarna på oljeprodukter. Den brittiska regeringen framlade ettprogram för att begränsa efterfrågan inom landet. Tyngdpunkten ligger på en nedskärningoch omprioritering av de offentliga utgifterna, främst för investeringar. IFörbundsrepubliken har genomförts vissa uppmjukningar i denrestriktiva ekonomiska politiken. Sålunda har den tillfälligainvesteringsskatten om avskaffats från ingången av . Vidarehar vissa ytterligare lättnader på investeringsområdet beslutats. INederländerna har regeringen genom fullmaktslagstiftning fåttvidsträckta befogenheter att vidta åtgärder främst av inkomstpolitiskt slag isyfte att begränsa verkningarna av oljekrisen. Regeringen kan sålunda bl. a.kontrollera löner och anställningsförhållanden för alla inkomsttagare. Vidaremåste företagen ha tillstånd av regeringen för att få avskeda anställda. IDanmark har regeringen beslutat föreslå ett allmänt pris- ochvinststopp . Innan jag går in på de tänkbara återverkningama avoljekrisen på den svenska ekonomin vill jag i korthet erinra om hur vårenergiförsörjning tett sig och utvecklats. I bilaga 1 återges vissatabeller över den svenska energiförsörjningen. Vår förbrukning av energi tarmindre än 1 %av världskonsumtionen men är per capita räknat bland världens högsta. Den av de slutliga konsumenterna nyttiggjorda energin beräknas ha uppgått till ca (= 1 miljard kWh). Då betydande förluster uppstår i samband med omvandling, överföring och användning motsvarades denna konsumenternas förbrukning av leve ranser om ca . Huvudparten av den producerade energin kom urimporterade oljeprodukter. 1972 låg dessas andel . Andraimportbränslen, kol och koks, svarade för medan återstoden omkringen fjärdedel genererades ur inhemska energikällor, främst då vattenkraften.Utvecklingen fram till denna fördelning 2 Riksdagen1974.1 saml. Prop.1974:1 Bilagal Finansplanen 18 mellanbränsleslagen har karakteriserats av en fortgående stark ökning avoljeprodukternas andel. Denna har skett jämsides med en ökning om av dentotala årliga energiförbrukningen. har fasta bränslen såsom stenkol,koks, ved och torv inte kunnat försvara sin marknadsställning. Denna utvecklingbelyses för perioden 19651972 i tabell 5. Totalt levererad energi 1965 och 1972 fördeladpå energislag -4,4 Lutar, ved och avfall 'Normalär, dvs. ett är med normala temperaturförhållanden ochvattentill-rinning. 2 Därav för elproduktion: 1965 , 1972 . För vår oljeförsörjning är vi helt beroende av import.Dels importerar vi raffinerade oljeprodukter. Dessa svarar för av dentotala oljeförbrukningen. Denna införsel uppgick till ca (ca 21 miljoner m). Dels importerar vi råolja som vidareförädlas vid svenskaraffinaderier och svarar för återstående av konsumtionen. Importen avråolja var 1972 drygt . F. n. finns det tre petroleumraffinaderier i Sverigemed en sammanlagd kapacitet på ca råolja . Färdigvaromassammansättning varierar med råoljans ursprung och anläggningarnas tekniskautrustning. Den ungefärliga fördelningen av produktionen i de svenskaraffinaderierna framgår av följande uppställning. Jag vill erinra om attfördelningen mellan de olika produkterna kan förskjutas endast i relativtbegränsad omfattning. När det raffinaderi vid , som uppförs, tasi drift stiger den inhemska raffinaderikapaciteten till avden svenska oljekonsumtionen. Drygt hälften av råoljeimporten till våra raffinaderierhämtades 1972 från och (från arabstaterna samt4 % 1974:1 Bilagal Finansplanen 19 Bland övriga ursprungsländer återfinns , Venezuelamed och av råoljeimporten. Större delen av deimporterade färdigprodukterna kom från . De största västeuropeiskaexportörerna till var (), och (vardera ), () och (). De här nämnda länderna ärför sin råoljeförsörjning i hög grad beroende av import från arabländerna.Detta indirekta beroende gäller inte med samma styrka införseln frånSovjetunionen och från det karibiska området, vilka 1972 svarade för resp.11 % av vår import av raffinerade oljeprodukter. De fasta bränslenahar som jag förut nämnt kommit att spela en allt mindre roll i vår energiförsörjning. 1970 förbrukades ca 1,7 miljonerton stenkol, varav för produktion av gas och koks. Dåsedermera även gasverk övergått från kol till lättbensin förstadsgastillverkningen har kolförbrakningen ytterligare minskat. beräknas enligt energiprognosutredningenkolförbrakningen uppgå till ca . Den totalakoksförbrukningen uppgår f. n. till drygt . används för processändamål inom järn-och stålverken. Ungefär 3/4 av den totala förbrukningen importeras mendå koksverket i tas i bruk beräknaskoksimporten minska med ca men i gengäld ökar dåimportbehovet av kokskol med ca . Skogsprodukterkommer endast i ringa omfattning till direkt användning som bränsle och då istort sett endast inom skogsindustrierna, där man tar till varaenergiinnehållet i avfallslutar samt i bark och annat avfall vid virketsförädling. Härvid produceras dels värme för den egna processen dels elkraftgenom förbränning och avfallslutar. producerades ,motsvarande av den totala elkraftproduktionen. Produktionen avtorv för bränsleändamål har praktiskt taget heltupphört. Energiutvinning ur sopor och avfall sker i begränsad omfattninghuvudsakligen för att få en kontrollerad avfallsdestruktion. Elenergiförsörjningeni baserades praktiskt taget helt påvattenkraft. Vid normal vattentillgång tillgodosåg vattenkraften, med endastmindre tillskott av oljeeldad mot-tryckskraft, dvs. kombinerade värme- ochkraftverk, helt elkraftbehovet under alla delar av året. Oljeeldadekondenskraftverk för enbart elproduktion sattes in som komplement underhögbelastningstid och med dålig vattentillgång. Under senare århar oljekraft i allt större utsträckning även producerats som baskraft så attvattenkraftens andel av den totala elkraftproduktionen nu nedgått till . produceras även kärnkraft i nämnvärd omfattning men svararännu för endast ett par procent av elproduktionen. 1974:1 Bilaga 1 Finansplanen 20 kommer denna andel attstiga inte oväsentligt i samband med att tre kärnkraftaggregat tas i drift. Vad beträffaranvändningsområdena för energin kan man särskilja tre större konsumentgrupper:industri med , samfärdsel med samt bostäder och övrigt meddrygt av förbrakningen. De industribranscher som 1970 förbrukade mestenergi redovisas i tabell 6. Energiförbrukning i vissa industribranscher 1970 per arbetare (1 000 kWh/arb.) Av industrinsenergibehov tillfördes hälften direkt i form av olika oljeprodukter. Därtillkan läggas den indirekta tillförsel som sker genom att elkraften till viss delbaseras på olja. Elkraften svarade för av industrins energiförsörjning,medan återstoden kom från fasta bränslen. Itransportsektorns energiförbrukning utgör oljornas andel ; elkraft förjärnvägar etc. svarar för återstoden. Detta betyder att denna sektor tar ianspråk av oljekonsumtionen i landet. Bensin är den viktigaste posten idenna förbrukning. uppskattar åtgången avbensin till 4 miljoner m-'. Driften av personbilar tar huvudparten () avdetta. Konsumtionen av övriga motorbränslen såsom dieselolja, motorfotogen menexkl. bunkeroljor och flygdrivmedel uppgick till ca 2 miljoner m-*. Förbrukarnaåterfiims inom lastbilstrafiken, jord- och skogsbruk, fisket etc. Energiförbrukningen1972 för övriga konsumenter, dvs. bostäder, skolor, sjukhus, kontor, affärer m.m. uppgick till . Fördelningen på olika bränsleslag framgår av tabell7. Energiförbrukningen inom huvudgruppen bostäder, handel m. m. Oljeprodukter 126 - 79 Koloch koks 1 . ; 1 27 . . 17 . , , ,- 1974:1 Bilaga 1 Finansplanen 21 Olja och fastabränslen används uteslutande för uppvärmning. Av elförbrukningen används för belysning, för uppvärmning inkl. vattenuppvärmning ochåterstoden, , för andra hushållsändamål samt inom sjukvård, undervisning,förvaltning, handel etc. Sammantaget innebär detta att större delen avenergikonsumtionen inom denna sektor avser uppvärmning inkl. produktion avvarmvatten. Ransoneringspolitikeningår som en del av försörjningsberedskapen. I finnsberedskapslagstiftning som i kristider skall ge rättslig grund för åtgärder somär nödvändiga för att tillgodose behovet av viktiga förnödenheter och för attåstadkomma en ändamålsenlig hushållning.Dessa lagregler, allmänna ransoneringslagen och allmänna förfogandelagen, ärs. k. fullmaktslagar och anger endast en allmän ram beträffande artenoch innehållet i de bestämmelser regeringen får meddela. Lagarna gerregeringen fullmakt att reglera samhällets produktion, tillgångar och förbrukningpå ett från försörjningssynpunkt ändamålsenligt sätt. Regeringensåtgärder till följd av oljekrisen har fortlöpande anpassats till den aktuellasituationen. Redan när krigshandlingarna i pågick i oktober1973 vidtogs vissa förberedande åtgärder inför möjligheten att vår oljeimportskulle komma att minska. Så snart den förstauppskattningen förelåg om vilken omfattning nedskärningen av oljetillförselnskulle få fattade regeringen beslut om att påbörja en sparkampanj, som syftade minskning av oljeförbrukningen . Kampanjen riktade sig tillalla kategorier av oljeförbrukare. Olika sätt att spara energi anvisades, bl.a. sänkning av rumstemperaturen, avstängning av varmvatten under vissa tider,begränsat utnyttjande av bilar m. m.Sarhtidigt begärde regeringen i en proposition samtycke till attallmänna ransoneringslagen och allmänna förfogandelagen skulle äga tillämpningt. o. m. . Eftersom betydande samband finns mellanförbrukningen av olja och elkraft beslöt regeringen att i särskild propositionföreslå att anta en lag om reglering av förbrukningen av elektriskkraft. Oljeimportenfortgick i stort sett utan stömingar t. o. m. november. hanngöra den sedvanliga upplagringen inför bränslesäsongen. Lagerläget september/oktober var för samtligaoljeprodukter gott. Under senarehälften av november kom rapporter från oljebolagen om en förutsedd begränsning av oljetillförseln till fram t. o.m. Regeringen vidtog då ytterligare åtgärder, främst vissa överenskommelser med oljebolagen om bl. a.frivillig nedskärning av leveranserna av eldningsolja föruppvärmningsändamål. 1974:1 Bilaga 1 Finansplanen 22 En svårighet vidutformningen av de åtgärder som regeringen vidtagit har varit den brist påsäker information om utvecklingen på oljemarknaden som förelegat. Detta hargällt såväl produktionsutvecklingen vid oljekällorna i arabländerna som tillförselntill och den där tillgängliga raffinaderikapaciteten. Till dettakommer svårigheten att bedöma effekten av exportrestriktioner i andra länderifråga om raffinerade produkter. godkändeden regeringens förslag i de tidigare nämnda beslöt regeringen att tillämpa de nämnda lagarna. Även lagenom sattes i tillämpning. Kungörelse omransonering av flytande bränsle, m. m. samt av elektrisk kraft utfärdades.