prop · FX0370 · 1974-12-31 00:00:00 — Maj:t fastställda grunder. 1 läkarvårdstaxan (1969:657) finnsbestämmelser som innebär att sjukvårdshuvudman (staten, landstingskommun ellerkornmun, som ej tillhör landstingskommun), som ombesörjt läkarvård åt den somär försäkrad enligt AFL, får ersättning från sjukförsäkringen med 48 ki. Detta gäller under förutsättning att ersättning av denförsäkrade vid besök hos läkaren inte tas ut med högre belopp än . Förhembesök eller rådfrågning per telefon gäller särskilda regler. För läkarvår-dsom meddelats av privatpraktiserande läkare utgår ersättning med trefjärdedelar av utgifterna till den del de uppgått till vissa maximibelopp, somanges i läkarvårdstaxan. fråga om rådgivning innebär dessa regler att ersättningfrån sjukförsäkringen endast utgår om rådgivningen lämnas av läkare i sambandmed sjukbesök. Om läkarbesöket endast avser t. ex. abort- eller preventivmedelsrådgivningutgår däremot ingen ersättning från sjukförsäkringen oavsett om rådgivningentillhandahålls genom sjukvårdshuvudmans försorg eller av enprivatpraktiserande läkare. Enligt förordningen (1954:519) angående kostnadsfria ochprisnedsatta läkemedel m. m. är den som är försäkrad enligt AFL berättigad attvid sjukdom erhålla läkemedel kostnadsfritt eller till nedsatt pris. Den som ärlångvarigt och allvarligt sjuk erhåller i vissa fall läkemedel som förskrivitsav läkare eller tandläkare kostnadsfritt. Med läkemedel menas i förordningensådan vara, pä vilken läkemedelsförordningen (1962:701) är tillämplig. 1särskild kungörelse (1972:506) finns en förteckning över läkemedel som erhållskostnadsfritt. Vad beträffar prisnedsatta läkemedel gäller likaledes attreglerna är tillämpliga endast beträffande läkemedel som förskrivits av läkareeller tandläkare. Det fastställda priset för förskrivna och inköptaläkemedel sätts ned med hälften av det belopp varmed det överstiger . ochmed hela det belopp varmed det överstiger . Om förskrivningen är avseddatt expedieras mer än en gång (iteration) gäller reglerna vid varjeexpeditionstillfälle. De nämnda reglerna innebär att den försäkrades utgiftför läkemedel kan uppgå till högst . vid varje expeditionstillfälle. Föl-skrivning av kostnadsfria läkemedel skall ske påsärskild receptblankett (läkemedelskort). Prisnedsatta läkemedel förskrivs pådärför avsedd receptblankett, som enligt kungörelsen (1954:735) medtillämpningsföreskrifter till förordningen angående kostnadsfria ochprisnedsatta läkemedel m. m. kan itereras högst . De preventivmedel som förekommer i handeln är ihuvudsak: 1) p-pillcr, 2) spiral (här använt som sammanfattande benämning påolika typer av livmoderinlägg), 3) pessar, 4) kondom, S) kemiska medel.Samtliga medel utom kondom är avsedda att användas av kvinna. P-piller, spiraloch pessar kan till skillnad från övriga preventivmedel endast erhållas efterläkares eller beträffande spij'al och pessar - barnmorskas medverkan. Möjligheten för sjukvårdshuvudmännen att få statsbidragför preventivmedelsrådgivning inom mödrahälsovårdens ram infördes år 1945genom en ändring (1945:862) av dåvarande kungörelsen (1944:396) angåendestatsbidrag till förebyggande mödra- och barnavår'd. Kungörelsen upphävdes (1967:131)i samband med att ett enhetligt statsbidrag till sjukvårdshuvudmännen, avseendevissa vårdgrenar inom hälso- och sjukvård, infördes. Sedan den 1 januari 1973utgår inte längre något särskilt stimulansbidrag till sjukvårdshuvudmännen förpreventivmedels- Bidraget har upphört i samband med attersättningen till sjukvårdshuvudmännen från sjukförsäkringen höjdes är 1973 (prop.1972:104 s. 90 och 99). 1 det senaste av socialstj'relsen fastställdanormalreglementet för mödra- och barnhälsovården (MF 1969:39) anges attmödrahälsovården omfattar dels förvärd, dvs. vård av kvinnan underhavandeskapet, dels eftervård, dvs. vård av den ny:?örlösta kvinnan under tidennärmast efter förlossningen, och dels preventivmedelsrådgivning (7 §). 1reglementet framhålls vidare att preventiv.medelsrådgivningen där så ärlämpligt bör kunna lämnas vid särskilda för ändamålet anordnade mottagningar(11 §). Familjerådgivningsverksamheten regleras f. n. genomkungörelsen (1960:710) om statsbidrag till försöksvis anordnadfamiljerådgivning. Anslaget har i årets statsverksproposition (prop. 1974:1 bU.7 p. ) tagits upp med . Enligt normalinstruktionen för den statsunderstöddafamiljerådgivningen (MF 1962:94) får denna verksamhet även omfatta sexualrådgivningoch rådgivning beträffande förebyggande födelsekontroll inklusivesterilisering. För detta ändamål skall läkare vid lämiljerådgivningsbyrå anlitagynekologisk konsult. Preventivmedelsrådgivning förekommer f. n. inom mångaolika verksamhetsområden. Rådgivning kan sålunda meddelas vid gynekologiskmottagning, gynekologisk eller obstetrisk vårdavdelning, mödravårdscentral,distriktsläkarmottagning, vårdcentral, rådgivningsbyrå i sexualfrägor,familjerådgivningsbyrå, abortrådgivningsbyrå eller genom försexuell upplysning (). Dessutom förekommer rådgivning i vissa skolor.Härutöver förekommer att rådgivning lämnas vid dermatologisk klinik och avprivatpraktiserande läkare. F. n. saknas tillförlitligt underlag för att bedöma hurmånga personer som fär individuell preventivniedelsrådgivning. Dettaberor inte enbart på att statistik saknas utan också på att många fårrådgivning i samband med att de söker vård för sjukdom eller någon annan formav vård, t. ex. mödravård. Preventivmedelsrådgivning kan sägas vara obligatorisk isamband med användning av sådana preventivmedel som p-piller, spiral och pessar.En viss uppfattning om rådgivningens omfattning kan man därför få genom attundersöka hur stor förbnrkningen av dessa preventivmedel är. Ca 450 000 kvinnorberäknas ha skaffat sig något av dessa preventivmedel . Såledesskulle över 400 000 personer ha sökt preventivmedelsrådgivning enbart för attfå dessa preventivmedel. En del av dem har sedan återkommit tillpreventivmedelsrådgivningen för kontroll eller förnyad rådgivning. Vid mödravårdscentraler förekommer än så längepreventivmedelsrådgivning utan samband med graviditet eller förlossning endasti mindre utsträckning. Jämfört med nyssinämnda beräkning av antalet kvinnor somvarje år använder p-piller, spiral eller pessar kan sålunda nämnas att år1971 endast 5 800 kvinnor kom till mödravårdscentraler för enbart kom däremot 117 000kvinnor till mödravårdscentraler för kontroller i samband med graviditet. Någotöver hälften av dem kom på återbesök efter förlossningen och man kan anta attnästan samtliga av dessa också fick preventivmedelsrådgivning. Enligt en enkät som gjorts av socialutredningen i sambandmed ett uppdrag att utreda familjerådgivningens framtida organisation,tillhandahåller endast en familjerådgivningsbyrå i landstingskommunal regi preventivniedelsrådgivningsom fristående service. Övriga byråer hänvisar i de flesta fall sina klientertill andra institutioner för preventivmedelsrådgivning. () driver egnakliniker för preventivmedelsrådgivning i och . Totala antaletpatientbesök var i 7 024 och i 5 167. Sammanlagdaantalet besök hos uppgick således till något över 12 000. Organiserad preventivmedelsrådgivning för ungdomförekommer i några enstaka fall, t. ex. vid och kommuns ungdomsmottagning. Sammanfattningsvis kan sägas att preventivmedelsrådgivningf. n. till övervägande del meddelas vid gynekolog- eller distriktsläkarmottagringaroch av privatläkare. 2.3 Kostnaderna för preventivmedel Preventivmedel anses inte vara läkemedel enligtläkemedelsförordningen (1962:701), vilket bl. a. innebär att de inte omfattasav sjukförsäkringens ersättningsregler. Vissa som p-piller använda medel kanemellertid också användas som läkemedel. 1 dessa fall omfattas de av sjukförsäkringensersättningsregler. Om p-piller förskrivs enbart i födelsekontrollerande syfte utgärdäremot ingen läkemedelsrabatt, eftersom ersättning från sjukförsäkringenförutsätter att sjukdom föreligger. Antalet kvinnor som använder p-piller brukar beräknas medutgångspunkt i försäljningen av p-piller och under den förutsättningen attalla p-piller konsumeras samt att kvinnan regelbundet använder p-piller helaåret. Följande antal kvinnor beräknas .sedan år 1968 ha använt p-piller. Antalet kvinnor som är 1973 använde p-piller motsvarade ca19% av landets kvinnor i åldern 1 . P-pillren tillhandahålls av fabrikanterna i förpackningarför i allmänhet en, tre eller sex månaders förbrukning. För ett av devanligaste p-pillren (Follinyl) var apotekens utförsäljningspris är 1973 för motsvarande Utövernämnda priser tar apoteken ut en expeditionsavgift på f. n. Nedanstående tablå visar patientens kostnad om p-pillrenförskrivs med resp. utan läkemedelsrabatt för tre, sex och tolv månadersförbrukning. l-örskrivning av p-piller. (kr.) (kr.) För övriga preventivmedel (kondom, pessar, spiral, kemiskamedel) saknas samlad statistik över den årliga förbrukningen. Det finns endastuppgifter om hur stort antal som av myndigheterna godkänts förförsäljning. Av dessa framgår att det skett en markant ökningav antalet för försäljning godkända spiraler, medan en kraftig minskning ägtrum beträffande pessar, kemiska medel och kondomer. Den särskilt kraftigt ökade efterfrågan påspiraler anses bero på att den nya kopparspiralen började marknadsföras underandra halvår-et 1972. Försäljningsväröet av de för försäljninggodkända livmoderinläggen (235 040 stycken) kan uppskattas till 5,9 milj. kr.Priset på en kopparspiral är ca . Försäljningsvärdet av de för försäljninggodkända pessaren (14 015 stycken) kan uppskattas till ca 225 000 kr.Apoteksbolagets försäljningspris för ett pessar var detta är ca 15 kr.Försäljning av pessar sker vanligen i kombination med spermiedödande salva. Detsammanlagda priset uppgår till mellan 25 och,. Är 1973 godkändes för försäljning 52 milj..kondomer, avvilka exporterades. Förbrukningen i beräknas därför under åretha uppgått till ca 37 milj. kondomer. Med ett genomsnittligt försäljningsprisav per kondom kan försäljningsvärdet av de för avsedda kondomernauppskattas till ca 22 milj. kr. godkändes 195 010 förpackningar kemiskapreventivmedel för försäljning. av dessa kan uppskattastill ca 2,1 milj. kr. Kostnaden för en förpackning skumpreparat ligger på ca 20kr., medan en spermiedödande salva säljs för . Sammanfattningsvis kan värdet av de för Sverigegodkända preventivmedlen kondom, pes. ?ar, spiral och kemiska medel enligtApoteksbolagets försäljningspri;;er uppskattas till ca 36 milj. kr. inkl. moms.Om härtill läggs försäljningsvärdet av de p-piller som apoteken köpt in underår 1973, nämligen 18 milj. kr. uppgår sammanlagda värdet av förkonsumtion inom avsedda preventivmedel till 54 milj. kr. För denna verksamhet saknas f. n. en för hela landetenhetlig organisation. Flera sjukvårdshuvudmän har anordnat särskildaabortrådgivningsbyråer. Statsbidrag för anordnande och upprätthållande avabortrådgivning vid sådana byråer utgår till sjukvårdshuvudman medstöd av kungörelsen (1945:863) om statsbidrag till viss verksamhet för stöd ochrådgivning åt havande kvinnor i abortförebyggande syfte. Till rådgivningsbyråernaskall vara knutna legitimerade läkare och kvinnliga kuratorer. Bidraget utgårtill avlöning av läkare och kurator samt till vissa resor. Instruktion förutövandet av verksamheten skall fastställas av vederbörande landsting resp.kommun utanför landsting. Till grund för sådan instruktion skall ligga en avsocialstyrelsen utfärdad normalinstruktion. Sådan har utfärdats (MF 1967:21).Här anges syftet med den statsunderstödda abortförebyggande verksamheten varaatt på ett personligt sätt ta sig an kvinnor som vid oönskad graviditet sökerabort. Detta bör ske genom förmedling av hjälp, i förekommande fall genom andrasamhälleliga organ. Om indikation för abort föreligger och kvinnan vill haabort, skall hon få hjälp med sin abortansökan. Rådgivningen skall varaavgiftsfri. Aborlrådgivningkan också lämnas vid vissa familjerådgivningsbyråer, av kuratorer vidsjukhusens kvinnokliniker m. m. Statsunderstödd abortrådgivning inomfamiljerådgivningsverksamheten anordnas rned stöd av kungörelsen (1960:710) omstatsbidrag till försöksvis anordnad familjerådgivning. Sådan verksamhet skallutövas vid öppen mottagning antingen vid särskilda familjerådgivningsbyråereller i anknytning till lasarettsklinik, central för psykisk barna- ochungdomsvård eller rådgivningsbyrå inom den abortförebyggande verksamheten. Tillverksamheten bör knytas dels som konsulter tvä eller flera läkare, av vilkaminst en skall vara gynekolog och minst en psykiater, och dels två eller flerakuratorer. Bidraget utgår till kostnaderna för läkares och kurators avlöningoch resor i tjänsten. Det utgår endast under förutsättning att rådgivning ochbehandling, som ingår i verksamheten, lämnas avgiftsfritt. Den statsunderstödda abortrådgivningsverksamhetenomfattade 24 aborträdgivningsbyråer, vilka hade organiserats avsammanlagt 14 sjukvårdshuvudmän. Abortrådgivning bedrevs dessutom inom denförsöksvis anordnade familjerådgivningen på sex orter i landet. Antaletavslutade ärenden vid abortrådgivningsbyråerna uppgick till 20668. Av de sökande fick senare 17 926 abort, vilket motsvarade avärendena. Äv det totala antalet kvinnor som fick abort (24 170) hade varit i kontakt med abortrådgivningsbyråerna. För /74 beräknas statsbidrag tillabortförebyggande åtgärder utgå med ca 1,1 milj. kr. Det är i huvudsak två instanser i samhället somkontinuerligt arbetar med preventivmedelsinformation, och bedriver verksamheten genom sin (f. d.socialstyrelsens hälsovårdsupplysningsdelegation). förekommerockså preventivmedelsinformation i samband med den obligatoriskasexualundervisningen i skolorna. Utredningen rörande sexual- och samlevnadsfrågor iundervisnings- och upplysningsarbetet (USSU) väntas lägga framett betänkande som bl. a. kommer att beröra preventivmedelsinforrnationen inomskolans område. Till har Kungl.Maj:t för /74 anvisat 4''. har nämnden såviti angår sexualrådgivningfrämst bedrivit information om könssjukdomar, varför nämnden nu fått ett vidareinformationsområde. Nämnden har i sitt arbete lagt huvudvikten vid följandemålgrupper: Informatöreroch rådgivare (läkare, skolhälsovårdspersonal, fritidsledare, föräldrar,lärare, barnmorskor m. Åtgärder riktade till ungdomar omfattar bl. a. trycktmaterial i form av broschyrer och affischer, teaterpjäser m. m. Förinformatörer och rådgivare har bl. a. getts ut basskriften . Nämnden bedriver också kursverksamhet och har enkontinuerlig kontakt med massmedia. Till nämndens arbete medpreventivmedelsinformation har statsverksproposition (prop. F 8) tagits upp . för /75. har ihuvudsak tre verksamhetsgrenar; en för preventivmedelsrådgivning (Stockholmoch ), en för kurser samt en försäljningsorganisation. KursverksamhetenomfattBr kurser i sexologi för lärare, läkare, sjuksköterskor, barnmorskor,socialarbetare och andra med uppgift att meddela sexualrådgivning ellersexualundervisning. Vidare brukar anordna föreläsningar i sexologi iförsta hand för sjukvårdspersonal men också för kandidater från lärarseminarierav olika slag. Informationsmaterialutges regelbundet av . har börjat ge ut en seriebroschyrer med preventivmedelsinformation: "Frågor och svar om p-pillei","Frågor och svar om kondomer" etc. Serien kommer att behandla alla förekommande preventivmedel och beräknas vara färdigställd . RFSU-bulletinenutges med sex nummer och vänder sig till samma kategorier som ovannämnts. Den verksamhet riktad till invandrare sorn bedriverinnebär kurser för invandrarfunktionärer (lärare, präster, invandrarbyråernas folk), studiecirklar bland invandrade finländare, ettforskningsprojekt om invandrar-barnens och deras föräldrars inställning tillden svenska sexualundervisningen m. m. Målsättningen under kurserna ochstudiecirklarna har varit att vidga förståelsen för och kunskapen om olikasynsätt när det gäller samlevnad och sexualmoral. En stor del av det material som används isexualundervisningen i skolan är producerat av ochUtbildningsförlaget. Utbildningsförlaget har bl. a. framställt ettundervisningspaket, bestående av bildmaterial (stordiaserie), lärar-PM, lärobokoch elevhäfte. 1 regel behandlas sexual- och samlevnadsfrågor i särskildaavsnitt i de läromedel som av statens läroboksnämnd uppförts påläroboksförteckningen. Vid sidan av dessa läromedel finns på marknaden s. k. suppler-andematerial, som inte granskas centralt, t. ex. bredvidläsningsböcker,småskrifter, bildserier och filmer. har för lärare producerat ett omfattandefortbild-ningsniaterial för sexual- och samlevnadsundervisningen i skolan. Detomfattar dels ett tryckt material dels olika ljudbildband. Massmedia bedriver kvantitativt sett en omfattandeinformation inte minst genom läkarspalter i dags- och veckopress. Läkemedelsföretagen ger ofta ut broschyrer, bildband,skrifter m. m., vilka vänder sig dels till patienter, dels till läkare,barnmorskor, sköterskor och lärare. Utformningen varierar frånproduktinformation till redogörelse för existerande preventivmetoder i en mergenerellt upplagd information. Via sina konsulenter bedriver företagen enganska omfattande informationsverksamhet främst till olika berördayrkeskategorier. ger på olika språk ut sexualupplysningsbroschyrerför invandrare. Dessutom kan nämnas kommittén för television och radio iutbildningen (TRU), sexualforskningsinstitutet, bokförlag rn. Flertalet landstingskommuner ger i broschyr-er, som delasut till de enskilda hushällen, upplysningar om bl. a. varpreventivmedelsrådgivning meddelas. Sädan information förekommer också i forinav annonsering bl. a. i telefonkatalogen. Många större kommuner lämnar ocksågenom broschyrer upplysningar till hushållen om sociala förmåner oeh socialservice. Sådan information sker också genom annonsering och är inte sä vanlig imindre kommuner. pågår därför f. n. arbete pä att skapaett socialt informationspaket, som kan utnyttjas för den kommunalainformationen. Skrivelser har gått ut till samtliga kommuner. I dessa harförbundet förklarat sig villigt att hjälpa till att utforma en kommunalinformation om social service rn. Förbundet kommer att inrikta sitt arbetepå att stimulera alla kommuner till sådan informationsverksamhet. En översyn pågår av den av år 1970utgivna socialkatalogen. En ny upplaga beräknas föreligga i april 1974.Katalogen omfattar förutom sådana upplysningar som berör barnfamiljer, nyblivnamödrar, kvinnor i abortsituation m. rn. även upplysningar om vart man skallvända sig för preventivmedelsrådgivning. Katalogen sänds ut till alla hushåll iSverige. abortkommitté har i sitt betänkande bl. a. lagtfram förslag till en lag om abortoperation. Kommittén har i samband därmed föreslagitolika åtgärder för att förbättra informationen om preventivmedel och denindividuella prcventivmedelsrådgivningen. I ett särskilt kapitel har kommitténbehandlat samhällets stöd vid graviditet och föräldraskap. Kommittén har vidarelagt fram förslag till ny organisation av abortrådgivningsverksamheten. Kommitténhar rekommenderat ökade insatser från samhällets sida i vad avser upplysningoch kuns:kaper om sexuallivet samt saklig preventiv-rnedelsinformation. Sålundabör sexualundervisningen och informationen om preventivmedel i skolan utökasoch en saklig och informativ upplysning i form av preventivmedelsinformationlämnas till allmänheten, varvid bl. a. massmedia bör användas efter det att enförsöksverksamhet först anordnats vid de större sjukhusens kvinnokliniker medmodern informationsteknisk utrustning, såsom intern television och film. Lämpligtupplysningsmaterial för allmänheten bör kunna utarbetas av i samarbete med . Kommittén finner detväsentligt med fortlöpande upplysning som uppmuntrar till användning avförebyggande metoder, så att ännu fler människor utnyttjar den kunskap de redanhar på området. Det är vidare enligt kommittén väsentligt att den upplysningsom meddelas är så ingående och saklig som rnöjligt så att den klargör de olikametodernas fördelar och nackdelar, att olika metoder ofta med fördel kananvändas i olika sanilevnadssituationer eller i skilda åldrar och att metodernager individen större trygghet ju mera konsekvent de används. Kommittén konstater-ar,att resurserna i dagens samhälle när det gäller att tillgodose behovet avindividuell vägledning i preventivteknik och kvinnans efterfrågan på medicinskservice för födelsekontroll är otillräckliga samt att de begränsade resursersom finns inte är särskilt väl samordnade. Användningen av p-piller ochlivmoderinlägg (spiral) ställer dessutom avsevärt större krav på preventivniedelsrådgivningän tidigare preventivmedel. Till skillnad inot kondom och i viss mån pessarmedför användningen av dessa skyddsmedel behov av fortlöpande och högtkvalificerad medicinsk service. För attförbättra servicen pä detta område anser kommittén det vara väsentligt attsjukvårdshuvudmännen avdelar ett tillräckligt antal läkar-tirnmar förpreventivmedelsrådgivning och att allmänheten underrättas om att den har rätttill denna rådgivning. föreslår vidare en utbyggnad avmödrahälsovården med mottagningar för preventivmedelsrådgivning, varvidkommittén anser det önskvärt att dessa i varje fall lokalmässigl inte är bundnatill sjukhusen. Mottagningarna bör stå öppna både för män och kvinnor samt ommöjligt ha kvällsöppet . Vidare förordar kommittén att nyförlöstakvinnor får möjlighet till rådgivning redan på kliniken lika väl som att kvinnor som vårdas där efterabort fär preventivmedelsrådgivning. Ävenrådgivningen vid oplanerad graviditet bör enligt kommittén samordnas medmödrahälsovården. Kvinnan skall inte behöva hänvisas till olika kliniker,fristående byråer etc. utan kunna lita till mödrahälsovården vid oplaneradlikaväl som vid planerad graviditet och bör få tillgång till kuratorshjälpantingen hon vill föda eller är beredd att bli opererad för att slippa det.Mödrahälsovården bör därigenom bättre än kunna fungera som ett vård-och serviceorgan när det gäller preventivteknik, graviditetsrådgivning och rädåt blivande eller nyblivna föräldrar. Den utvidgade verksamheten föreslås blikallad familjehälsovården. Allpreventivmedelsrådgivning som lämnas i samhällets regi bör enligt kommitténvara kostnadsfri. De kostnader som sjukvårdshuvudmännen åsamkas genom atttillhandahålla fri rådgivning bör staten bidra till genom ökade anslag. Detnuvarande statsbidraget till abortförebyggande verksamhet bör enligt kommitténsmening upphöra. Vidare bör samhällets möjligheter att lämna ekonomiskt stödför besök hos privatläkare för preventivmedelsrådgivning genom återbäring frånförsäkringskassan utredas liksom möjligheten att tillhandahållakostnadsfria skyddsmedel. framhåller att de kostnader som denenskilde har för födelsekontrollen inte är obetydliga och att utgifterna ärkännbarare ju lägre vederbörandes inkomst är. 4 Övriga utredningsförslag m. m. tillsatte en arbetsgrupp föratt utreda frågan om en särskild organisation för preventivmedels-och sexualrådgivning.Arbetsgruppen redovisade sina överväganden i en stencil, kallad"Förslag till organisation av preventivmedelsrådgivning". Yttrandenöver förslaget har inkommit från bl. a. (), ,, , ,, och . Arbetsgruppenkonstaterade att det, i avvaktan på en fullständig utbyggnad i landet av störrevårdcentraler, i första hand var mest praktiskt och ekonomiskt att knytapreventivmedelsrådgivningen till niödrahälsovårdsorganisationen. Resursernainom mödrahätsovårrden borde därför förstärkas såväl centralt som regionaltoch lokalt inom nu existerande verksamhet och genom att särskilda mottagningaranordnades för dem som på eget initiativ och utan samband med havandeskap ellerförlossning söker preventivmedelsrådgivning. Dessa särskilda mottagningarskulle lokalmässigt lämphgen kunna knytas till kvinnoklinik, öppen vårdcentraleller mödravårdscentral. Gruppen föreslog vidare bl. preventivmedelsrådgivningen gjordes särskilt tillgängligför vissa målgrupper, t. ex. nyförlösta kvinnor och kvinnor som nyligengenomgått abort. Arbetsgruppen ansåg att det borde ankomma på sjukvårdenshuvudmän att organisera den verksamhet som behövdes för att tillfredsställadet ännu inte täckta behovet av preventivniedelsrådgivning.