prop · FX0386 · 1974-12-31 00:00:00 — Knngl.Maj:ts proposition nr 1974 Prop, 1974: 86 Kungl.Maj:ts proposition angående skyldighet att använda bilbälte j given den 22 mars1974. Kungl.Majrt vill härmed, under åberopande av bUagda utdrag av statsrådsprotokollet överkommunikationsärenden, delsföreslå att bifalla det förslag om vars avlåtande tUl riksdagenföredragande departementschefen hemställt, delsinhämta ytttande över vad föredragande departementschefen förordat. Ipropositionen redovisas riktlinjema för en lagstiftning som medför skyldighetatt använda bilbälte vid färd med personbil. Enligthuvudprincipen skall användningsplikt gäUa för sittplatser i framsäte, där bUbälteär monterat. Vissa undantag krävs dock av praktiska och tekniskt-medicinskaskäl. Undantagav praktiska skäl är motiverat vid backning, färd inora parkeringsplats,parkeringshus, bensinstations- eUer verkstadsområde eller under liknande förhållanden.Vidare bör undantag gälla där hastigheten är låg och dessutom täta ay- och påstigningarförekommer, t. ex. vid lokal postdistribution, vid viss distribution avtidningar och liknande. Likaså bör taxitrafiken undantas i ett inledningsskede.Användningsplikteh skall ej heller gälla bl. a. den som är . Frånanvändningsplikten undantas även den som enligt läkarintyg ej bör använda bUbälte. Ersättningför skada föreslås ej skola jämkas på grand av underlåtenhet att användabilbälte. Ifråga om ikraftträdandet uttalas att detta får bestämmas senare med hänsyn tillinformationsbehov etc. En lämplig riktpunkt anges vara . 1 1974.1 saml Nr 86 Lagom ändring i lagen (1916: 312) angående ansvarighet för skada i följd av automobiltrafik Härigenomförordnas att 2 och 5 §§ lagen (1916r 312) angående ansvarighet för skada i följdav automobiltrafik skall ha nedan angivna lydelse. 2 §1 ..;: Förskada, som i följd av trafik med automobU tillfogas annan person än förareneller sådan egendom, som icke med automobilen befordras, vare automobUensägare ansvarig, ändå att han ej är till skadan vållande; dock vare ägaren frånansvarighet fri, där av omständig: heterna framgår, att skadan varkenförorsakats av bristfällighet å automobilen eUer våUats av föraren. , som skadan led, ge- Har den, som skadan led, ge- nomeget vållande därtUl med- nom eget vållande därtill med verkat, bestämme rätten, efter ty verkat, bestärarae rätten, efter ty för varje fall prövas skäligt, om för varje fall prövas skäligt, om och i sådant fall till vilket belopp och i sådant fall till vUket belopp skadestånd skall utgå. skadestånd skall utgå. hetatt använda bilbälte skall ej till-räknas den skadelidande som. Förarenvare Uka med ägaren pUktig ersätta sådan skada, som ovan sägs, där ej av omständighetemaframgår, att föraren icke varit vållande till skadan. följd av ttafik med två eller flera automobiler uppstått skada, för vUkenägare eller förare å olika sidor svara, åhgge ansvarighet dem en för alla ochalla för en. Sinsemellan skola de olika sidorna taga del i ersättningensgäldande efter ty rätten med hänsyn till omständigheterna prövar skäligt. Därvållande visas föreligga å någon sida men del icke styrkes att annan sida är vållande,skall dock den förra sidan i förhållande till den senare vidkännas helaersättningen. Lideri följd av trafik, varora i Lider i följd av trafik, varom första stycket sägs, någondera i första stycket sägs, någondera automobUens ägare eller förare automobUens ägare eller förare eller honom tUlhörig egendora eller honom tillhörig egendom ska- skada, varde skadeståndet jämkat da, varde skadeståndet jämkat ef- efler ty prövas skäligt, där ej av ter ty prövas skäligt, där ej av orasländigheterna framgår, att var- omständigheterna fraragår, alt var ken bristfälhghet å autoraobilen ken bristfäUighet å automobilen eller vållande vid dess förande eller vållande vid dess förande 1Senaste lydelse 1939 r 284. Senaste lydelse 1934r 39. Där vållande visas föreligga å någon sida men det icke styrkesatt annan sida är vållande, skall dock den förra sidan i förhållande tUl densenare bära hela skadan. Där vållande visas föreligga å någon sida raen det icke styrkesatt annan sida är vållande, skall dock den förra sidan i förhållande till densenare bära hela skadan. Vid till-lämpning av vad nu sagts skall underlåtenhetav förare att använda bilbälte ej tillräknas honom som vållande. Dennalag träder i kraft den dag Kungl. ti 1974.1 saml Nr86 Utdrag av protokollet över kommunikationsärenden, hålletinför Hans Majrt Konungen i statsrådet . Närvarande: Statsministern , ministern för utrikesärendena , statsråden , , , ,, , , , , , , . Chefen för komraunikationsdeparteraenlet, statsrådet ,anraäler efter gemensara beredning raed statsrådets övriga ledaraöter fråga oralagstiftning angående skyldighet att använda bilbälte och anför. De för trafiksäkerheten ansvariga rainistrarna i Danraark,, och uppdrog åt Nordiska trafik-säkerhetsrådetiatt utreda de problem sora hänger sararaan med en lagstiftning ora skyldighetatt använda bilbälte och lägga frara förslag till enhetliga nordiska regler försådan skyldighet. utredde frågan genom en särskild arbetsgrapp,sora vid utredningens genoraförande biträddes av särskilda medicinskasakkunniga. överlämnade trafiksäkerhelsrådet till ministrarnarapporten (Nordiska trafiksäkerhelsrådets rapport nr 2) raed förslagtill lagstiftning ora skyldighet att använda bilbälte. Rapporten har reraissbehandlats i de fyra ländema. ISverige har yttranden över rapporten avgelts av riksåklagaren,, överbefälhavaren, , arbetarskyddsstyrelsen,föreståndaren för statens rättsläkarstation i , postverket, statenstrafiksäkerhets-verk, statens väg- och ttafikinstitut, ,handikappinstitutet, länsstyrelserna i , och , Kopparbergsoch , AB , , , , Kungl. AutoraobilKlubben (KAK), Motorförarnas helnykterhelsför- 1 Ledamöter r afdelingschefen , ,regeringsrådet , , direkt0ren R. N. Torgersen, , ochstatssekreteraren , . ä Dansk Selskabfor Trafikmedicin och professor , . Prop.1974: 86 5 bund(MHF), (), för trafiksäkerhetens främjande (NTF), . Svenska koraraunalarbetareförbundet.Svenska koramunförbundet. Svenska taxiförbundet.Svenska , bUindustri- och bilgrossistföreningoch . Någraremissinstanser har bifogat yttranden från andra myndigheler ellersammanslutningar. Eflerreraissbehandlingen har inora trafiksäkerhelsrådet genora nyssnämndaarbetsgrupp sararaanställts en slutrapport i bUbällesfrågan, BUbelter sluttapport(Nordiska trafiksäkerhelsrådets rapport nr 5). Isamband med att förslag läggs fram för om ändring i lagen (1916 r312) angående ansvarighet för skada i följd av automobiltrafik läranas enöversikt över bUbällesfrågan i dess helhet. 2Bilbältestyper och gällande bilbälteslagstiftning i och utlandet ManskUjer raellan fyra huvudtyper av bilbälten, nämligen höftbälle,diagonalbälte, trepunktsbälte och ryggsäckssele. Höflbältetbeslår av elt höflband som går tvärs över kroppens bäckenparti. Diagonalbället,även kallat tvåpunktsbälte, är ett diagonalband, som går från det enahöftpartiet snett över överkroppen till motsatta sidans axelparti. Trepunklsbältetbeslår dels av ett höftband, dels av elt diagonalband och utgör alltsåförenklat uttryckt en kombination av höftbälle och diagonalbälte. Beroendepå hanleringsraekanismens utförande kan trepunklsbältet vara antingen ett s.k.fast bälte eller ruUbälte, dvs. ett bälte sora är försett med uppruUningsdon.Det fasta trepunklsbältet måste manuellt an- . passas till den åkandeskroppskonstitution raedan rullbältet autoraatiskt anpassas efter kroppen. Det ruUbältesora förekoraraer i allmänna raarknaden är inte låst vid norraal körning utan raedger,att den åkande spontant lutar sig framåt, varvid bältesbandet rullas ut i denutsträckning det behövs. Ryggsäcksselenbestår av höftband och två s. k. axelband vilka går i huvudsakligen vertikalriktning från vardera axeln ned till höftbandet. Bestäraraelserora skyldighet att raontera bilbälten finns i fordonskungörelsen (1972r 595)(ändrad senast 1974r 103) och i kungörelsen (1972r 605) om införande av ny väglrafiklagstiftning(ändrad senast 1974r 106). har vidare raeddelat föreskrifterora bilbähen, intagna i "Bestäraraelser för fordon". Prop.1974: 86 6 lernagår i huvudsak ut på att bilbälten skall fmnas i framsätet på per-sonbUar, sorabetecknats sora 1969 eUer senare års raodell, och på saratiiga sittplatser i personbUar,sora betecknats som 1970 eller senare års modell. Sittplatser på längsgåendesäte, klaffsils och bakålvänt säte är undantagna från kravet på bUbälte. Ipersonbil av 1974 eller senare års raodell skall bältena i frarasätet varaförsedda med uppruUningsdon. I personbil av 1975 eller senare års modell skall uppruUningsdonfinnas även för bälten på övriga sittplatser. Bältena skall vara av typ som godkäntsav (svensk standard SIS 882851, 882852, 882853). Trepunktsbällenfår användas för alla sittplatser, raedan rätten att raontera diagonalbälteoch höftbälle är inskränkt tUl vissa undantagsfall. Dettotala antalet personbilar i uppgick vid utgången av liU ca 2,5railj. Av dessa var ca 223 500 av raodell och ca 870 000 av 1970 ellersenare års raodell. Sararaanlagt orafatlades alltså närraare 1,1 milj. personbUar(av det totala antalet) av föreskrifterna om skyldighet all raontera bUbällen.I av antalet personbilar finns bUbälten i framsätena och i ca 49 %även i baksätena. Av bältena i framsätena är av trepunklslyp raedanåterstoden av dera är tvåpunktsbälten (diagonalbälten). I Danraark,och har på liknande sätt föreskrifter ora skyldighet att montera bUbälleninförts . Skyldigheten gäller tUl skUlnad från de svenska reglemaendast bilbälten i framsätena. I Danraark skall bilbälten finnas i frarasälenadels på personbilar, dels på "last- og vareraotorvogne" varstotalvikt ej överstiger . Skyldigheten gäller endast bilar av närandaslag som registrerats första gången eller . I Finlandskall det i personbil som registrerats efler finnas bilbältepå varje plats i framsätet. När det gäller är bilbälten påbjudna i frarasätetpå "person- og varebil", sora registrerats efler den 1 januari 1971.I alla tre länderna gäller, att raonterat bälte skall vara typgodkänt.Inskränkningar i fråga ora raontering av diagonal- och höftbälte gäller ihuvudsaklig överensstäraraelse med vad som är fallet i . Ifråga ora användningsfrekvensen i de nordiska länderna finns en utförligredogörelse i rapporten . Lagstiftningom användning av bilbälten finns i , , Austtalien, NyaZeeland och . IFrankrike och gäller skyldigheten att använda bilbälten endastvid färd utora tättbebyggt oraråde. IAustralien gäller i samtliga stater och territorier skyldighet att användainmonterat bilbälte. I fråga om laxitrafiken är dock såväl förare sompassagerare undantagna från skyldigheten i staten . I övrigastater gäller bUbältesplikten även taxitrafiken i . Beträffandeåtlydnaden av bUbältesplikten har i staten i Prop.1974: 86 7 Australienkonstaterats, att användningsfrekvensen uppgår tUl i tätort ()och på landsbygden. Liknande erfarenheter har gjorts i fråga orabilbälteslagstiftningen i staten . INya gäller bilbältesplikten liksom i både inom och utom tättbebyggtområde. Vissa undantag finns för distributionstrafik. Taxiförare undantas frånbilbältesplikten under vissa speciella oraständigheter. Äveni gäller bUbältesplikten både inora och utom tättbebyggt oraråde.Förare i yrkesmässig trafik och i viss distributions-trafik är dock undantagnafrån användningsskyldigheten. Lagstiftningora obligatorisk användning av bilbälte övervägs i ett flertal länder. Långt fraraskridnaplaner på sådan lagstiftning föreligger i . Även i ,och ett flertal stater i övervägs bältesobligatoriura. 3 Trafikmedicinska synpunkter på bilbältet INordiska trafiksäkerhelsrådets första rapport redovisas utförligt de trafikraedicinskasynpunkterna på bilbältet. Redogörelsen har utarbetats av Dansk Selskab for TrafikraediciniQh bygger dels på ett orafattande litteralurraaterial, dels på registreringarav trafikskadade patienter vid . trafikmedicinska redogörelsen analyseras olika kollisionstyperr frontalkollisioner,sidokollisioner, påkörning bakifrån, vältning, bilbrand och nedkörning ivatten. Vid frontalkollisioner ärrisken för att förare och fram-sälespassagerare skall utsättas för ofta livshotandeskador i huvud och ansikte särskilt påtaglig. Bröstskador sora uppstår vidhäftig stöt raot ratten leder ofta till döden för föraren. I redogörelsen slåsfast att bilbältet har mycket stor skyddseffekt vid frontalkollisioner när detgäller att hos förare och i synnerhet hos frarasälespassagerare rädda människolivoch minska uppkomsten av icke livshotande skador. Bältet hindrar att förarenstöter mot ratten raed bröstpartiet och raot frara-rulan eUer dennas överkant raedhuvud och ansikte. På liknande sätt hindrar det att frarasätespassagerarnaslungas med bröst och armar raot instrumentpanelen och raed huvudet motframrutan. Dessa slutsatser om bilbältets effektivitet gäller även om man tar ibeaktande de skadeförebyggande verkningarna av andra säkerhetsfaktorer,framför allt de-formerbarheten hos bilens frontparli, eftergivlig ratt, polstradinredning och larainerad frararuta. De tillfällen då bUbällel inte kan räddaär t.ex. vissa fall när rattstången slöts raot föraren eller fordonet blir I arbetet har deltagit S. , J. B. , , E. Nordentoft, T.E. och M. . 1974: 86 8 uiträder dessa effekter vid mycket höga hastigheler. Iredogörelsen slås också fast att bälten i baksätena vid frontalkollisioner hardirekt skadeförebyggande verkan för baksätespassagerare sora använder det ochäven indirekt skadeförebyggande verkan för förare och frainsätespassagerare genoraalt det hindrar att baksätespassageraren slungas frara mot föraren och framsätespassagerarenoch därvid förvärrar skadoma på dem. Vid sidokollisioner raåsteskiljas mellan olika situationer. Kollisionen kan ske så alt en bil träffasantingen rakt från sidan eller snett från sidan i olika vinklar. Vid kollision rakt frånsidan raot bildörren kan en åkande sora sitter oraedelbart innanför dörrenträffas hårt av denna när den trycks in. Kroppen kan bara i ringa grad tålaplötsligt tryck från sidan och denna typ av sidokollisioner kan därför fåallvarliga följder. Bröstskador, rev-bensbrolt och inre blödningar förekommerofta som dödsorsak vid sådana olyckor. Bilbältet har alltså i dessa fallendast ringa skadeförebyggande effekt. Vid sidokoUision löper densom sitter på motsatt sida i förhållande till kollisionspunkten om bUbälte ejanvänds risk att slungas mot den påkörda sidan och i värsta fall att kastasut ur bilen. Sker kollision framföreller bakom dörren finns det risk för att dörren slås upp och att åkande somsitter innanför den om bilbälte ej används slungas ut och skadassvårt vid stöt mot dörrkanter, själva dörren eUer raot vägbanan. Vid kollisioner i olikavinklar snett från sidan (snett fraraifrån eller snett bakifrån) riskerar liksoravid frontalkollisioner och kollisioner rakt från sidan personerna i bUen attslå sig mot olika delar i den. Dessutora är faran stor även vid dessakollisionstyper för att någon dörr slås upp och att de åkande kastas ur bUen orade ej använder bilbälte. Vid olika former avsidokollisioner och kollisioner snett framifrån eller snett bakifrån finns detalltså en betydande risk för alt de åkande skall slungas ur bilen, om de ejanvänder bilbälte. I redogörelsen framhålls att risken för allvarliga skadorstiger mycket kraftigt ibland till det tredubbla hos personer som slungasur bilen. Det betonas att bilbältet effektivt förebygger den farligakomplikation sora ut-slungning innebär. Vid kollisioner bakifrånpressas föraren och frarasätes-passageraren mot ryggstödet. Detta kan då bristaoch den åkande falla bakåt. HåUer ryggstödet föreligger risk för våldsam bakåtböjningav nacken raed svåra skador som följd. Nyttan av bUbälte är begränsad vid koUisionerbakifrån. A andra sidan är sådana kollisioner väsentligt 1974: 86 9 merasällan förekommande än frontalkollisioner och sker med betydligt mindre kraftän dessa. Vällningsolyckornakarakteriseras av alt de åkande utsätts för en rad stötar mot olika delar avbilens inre. Ofta slungas de ut genom en dörr som slagits upp. I redogörelsenbetonas att bilbältet har "forraidabel" effekt vid vällningsolyckorna.Dessa är i de flesta fall, trots deras yttre draraalik, förhållandevisofarliga, om bilbälte används. I fråga om bilbränderpåslås ofta alt det är farligt att bära bilbälte som spänner fast den åkandeoch hindrar en snabb utrymning av bilen. I redogörelsen betonas med skärpa, attdet avgörande är att de åkande behåller medvetandet. Bestäraraande för ora raedvelandetbehålls eller ej är om den åkande skadar huvudet. Undersökning av offer somsägs vara ihjälbrända visar sora regel att dödsorsaken rätteligen ej ärbrännskadorna ulan att offret drabbats av brott på kraniet. Det framhålls iredogörelsen, att bilbältet vid de flesta olyckor av denna typ är det bästamedlet att rädda de åkande. Den tid det tar att frigöra sig ur bältet är avringa betydelse i sararaanhanget järafört raed bältets förmåga att skydda denåkande raot fraraför allt huvudskador så att raedvelandet och därmed ocksåhandlingsförmågan behålls i den kritiska situationen. Vidnedkörning i vatten är det också väsentligt, att den åkande behållermedvetandet för alt snabbi kunna handla. Vad sora sagts härora vid bilbrändergäller även vid denna olyckstyp. I den trafikmedicinskaredogörelsen redovisas även olika skadors karaktär, frekvens och följder föricke dödligt skadade. Redovisningen bygger i denna del pä bl.a. registrering avtrafikskador sora behandlats vid . Denna registreringomfattar 988 skador hos 600 personbilsförare och 551 skador hos 316 frarasälespassagerare.Det rör sig uteslutande om åkande som ej använt bilbälte vid olyckstillfället.Fördelningen av skadorna överensstämmer med raotsvarande norska och svenskatal. Förekorasten av olika slags skador hos förare respektive frarasälespassagerareredovisas i tabell 1 raed den i den trafikraedicinska redogörelsen intagna uppställningen. De redovisade skadorna ärav varierande svårighetsgrad, från relativt enkla och lättbehandlade sår till korapliceradetyper av skador sora kan kräva ingående behandling och resultera i bestående arbets-oförraågaeller varaktigt nedsatt sådan. SärskUl vanliga är ansiktsskador-na, hjärnskakningarnaoch kraniebrotten särat arm- och benskadoma. Ansiktsskadorna är oftast störreeller rahidre sår. Mycket ofta finns det glassplitter i dera och i de flestafall uppstår bestående vanställande ärr. I raånga fall kompliceras skadorna avolika fraklurer, t. ex. på kindben och käkar. Även svåra tandskador förekoraraer.I vissa fall Skador på bröstkorg och bröstorgan Skador i buken och urinvägarna krävslång och dyrbar behandling. Hjärnskakningar och kraniebrott, som är en annantämligen stor skadegrupp, är principiellt alltid farliga. kan inträdalångvarig medvetslöshet och djupgående psykiska förändringar. Även dödsfall förekoraraer.Arm- och benskador är också vanliga och får ofta långvarig arbetsoförmåga somföljd. I omkring två tredjedelar av de bilistolycksfall där arbetsoförmågan ärlivsvarig eller eljest överstiger sex raånader har benskada inträffat. Iredogörelsen slås fast att flera väldokumenterade skandinaviska undersökningarvisar att användning av bilbälte kanreducera antalet skador i förekoramande bUkollisioner med minst , att de skador som uppstår trotsatt bilbälte används är av lättare karaktär, och att det speciellt är antaletsvåra ansikts- och hjärnskador som reduceras, alltså skador sora med rättaanses vara särskilt tragiska, i synnerhet som de oftast drabbar ganska ungamänniskor. trafikraedicinska redogörelsen behandlas också frågan ora bilbälte kan förorsakaskador. Fleraolika undersökningar föreligger härom. I har höflbältena undersökts utifråndenna aspekt. av skadefallen kunde hänföras till höftbältet och raindreän av fallen klassificerades sora allvarliga skador. Höftbälle förekommer iringa utsträckning i och undersökningen saknar därför raera allraäntintresse för våra förhållanden. Beträffandediagonalbällen konstateras i redogörelsen, att det i mycket sällsynta fall,där bältet varit för slappt anbringat, kan uppslå allvarliga skador. Ifråga ora trepunktsbällen kan hänvisas till undersökningar som publicerats avVolvo. Enligt dessa har av förarna och passagerarna fått skador sorakonstaterats bero på bältet. skadorna var av allvarligt slag. Omkring hälften av skadomabestod av revbensbrott. En del av dessa hos förarna hade uppstått vid stöt raotratten på grund av alt bältet var för löst spänt. Andra skador bestod av blåraärkenoch enkla nyckelbensbrott. I den trafikmedicinska redogörelsen i rapporten att endast trepunklsbältet är aktuellt i moderna bilar i Norden.Vidare fastslås alt det med hänsyn till den ringa förekomsten av skador pågrund av bilbälte vUka skador dessutora är lätta kan sägas att de skadadepersonerna raed säkerhet skulle ha ådragit sig långt värre i flera faUdödliga skador, om bUbälte ej använts. AUa de i Volvoundersökningarnarapporterade skadorna på grund av bilbälte uppstod vid olyckor med raycket högahastigheter och andra personer sora var inbegripna i olyckorna blev i saratiigafall mycket allvarligt skadade eller dödade. I redogörelsen har också effekterna av en bilbälteslag-stiftningvärderats. Därvid har experterna utgått från att bilbältet i nuvarande lägeutan lagstiftning används av av de åkande. Beträffande den ökning av bällesanvändningensora en lagstiftning skulle ge har experterna räknat raed två alternativ, vilkainnebär, det ena alt och' det andra av förareoch frainsätespassagerare använder bilbälte. Bältet har beräknats ha livs- Antal dödade Sparade liv genom ökning av bil- i personbil 1971 bältesanvändningenbland förare och 437 433 221 641 J4J Sparadelivi .ga\ Sparade liv i .y, > genomsnitt r .f.J> genomsnitt r JJ A) Reducerat antal skadade genom ökning av bilbältesanvändningen bland förare och framsätespassagerare med 2 449 Reducerat 3 429 1917 antal ska- 2 684 1 308* dorigenom- 1 831 2 756 snittr20% 3 859 t2 1974.1 saml Nr 86 1974: 86 12 räddandeeffekt i av de fall där det använts och skadereducerande effekt i avfallen. I beräkningarna har skadereducerande effekter för baksätespassagerarnaej tagits med och ej heller har korrigeringar gjorts med hänsyn till vissa medicinalstatisliskaförhållanden. Med dessa utgångspunkter har experterna beräknat de i tabellerna2 och 3 angivna effekterna av en bUbälteslagstiftning. Beträffandeuppskattningen av antalet skadade sora skulle minska framhålls, att deåterstående skadorna kan förväntas bli väsentligt lindrigare och av mindretragisk karaktär, om bilbälte används. De medicinskaexperterna samraanfattar sina synpunkter på följande sätt. Trepunklsbältetär överlägset andra bilbältestyper i fråga om skyddseffekt. Bilbältet är avstörsta nytta vid frontalkollisioner, vattningar och vid sådana sidokollisionerdär de åkande riskerar att slungas ur bilen. Bältets förmåga att hindramedvetslöshet på grund av huvudislag är av särskild betydelse vid bilbrand och nedkörningi vatten. Kliniska erfarenheter visar, att ca två tredjedelar av sådana åkandei framsätet som ej använt bilbälte ådrar sig skador i ansiktet, oavsett vilken olyckstypdet rör sig om, och att mellan en fjärdedel och en femtedel får hjärnskakningareller kraniebrott. Bilbältet minskar i betydande grad skador sora nu närants.Omkring en tredjedel av skadefallen utgör skador på benen. Dessa skador ger denlängsta behandhngstiden och den största risken för varaktig invaliditet.Bilbältet reducerar även i fråga om dessa skador väsentligt såväl antal sora svårighetsgrad. Denmest omfattande undersökning som gjorts på området visar att avåkande som använt trepunktsbälte i olycksögonblic-kel får lättare skador avbältet. Det är dock endast fråga om olyckor vid raycket hög hastighet, där denåkande skulle ha blivit allvarligt skadad eller dödad, om bälte ej använts.