prop · FX0389 · 1974-12-31 00:00:00 — Häri ligger en begränsning i omfattningen och effekten av detutvidgade prövningsförfarandet. Med hänvisning till OECDrs kapitalliberaliseringsstadgasformulering utgår KF från att endast sådana investeringar, vars verkningar ärutomordentligt skadliga för dén svenska sarahällsekonorain, kan bli föreraålför ingripanden. Undantag från denna regel bör endast ske i tider raedbetalningsbalanssvårigheter. Detta synsätt är särskilt viktigt för ett litetland som , vilket är beroende av en väl fungerande utrikeshandel ochgoda internationella förhållanden. LO stöder den tolkningen som framförs i promemorian attden s. k. andra anmärkningen kan åberopas för att i valutastyrelsen genomföraen prövning från samhällsekonomiska utgångspunkter, däribland hänsyn till denlångsiktiga inverkan på teknik, sysselsättning och näringsstruktur. LO påpekari detta sammanhang att utvecklingen både i Sve- 1974: 89 46 rigeoch uloralands raedför förändringar som gör att åtagandena i kapitalliberaliseringsstadgankan behöva omprövas. Det synes dock inte vara skäl alt med hänsyn till den nuföreslagna utvidgade prövningen av direktinvesteringar göra en sådan oraprövning.LO anser det självklart alt tillämpning av OECDrs egna konventioner och rekoraraendationerinte skall tolkas sora brott mot kapitalliberaliseringskoden. Även TCO anseratt raöjlighet tUl oraprövning av kapitalliberaliseringsstadgan bör finnas, omde raöjligheter till inskränkningar sora stadgan ger, skulle visa sigotillräckliga. De stora och snabba strukturförändringar i världs-ekonorain somägt rura sedan OECDrs olika koder antogs motiverar enligt TCO en översyn såvälav dessa koders utforraning sora av olika åtaganden härvidlag. En minoritet iriksbanksfullmäktige (ledaraöterna och ) anser att proraeraorianinte analyserar, huruvida förslaget överensstäraraer raed OECDrs kapilalliberaliseringsstadgaoch vilka motåtgärder andra kan koraraa att vidta raot pågrund av eventuellt brott raot denna stadga. Utan sådana analyser är det enligtrainoritelens raening omöjligt att ta ställning till de principiellt viktigaförändringar sora förslaget innebär. Detta särskilt sora det kan få genoragripandekonsekvenser och trots detta inte blivit föremål för utredning medparlamentariskt inslag. SAFanför att promemorian lämnar en ofullständig redovisning av grunderna förnuvarande prövning. Under hänsyftning på valutalagen åberopas i flera samraanhangatt prövningen av utlandsinvesteringarna f. n. är "begränsad" till enpenningpolilisk bedömning. Denna bedöraning framställs som ett i det närraastepermanent inslag i den svenska valutapolitiken. närans ora t. ex. den tidsraässigaraaxiraering sora gäller för utnyttjande av artikel 7 c i OECDrs kapitalliberaliseringsstadgaeller att redan till bristningsgränsen utnyttjat denna undantagsklausul.Dessa inforraationer om gmndema för den nuvarande tUlståndsgivningen ärgivetvis raycket viktiga för att kunna bedöma förslaget och borde därför klartha redovisats för remissinstansema, allmänheten och riksdag. Orapromemorians beskrivning därjämte kan tolkas som ett uttryck för regeringensavsikt att låta det temporära undanlaget permanentas för del, är dettaett viktigt politiskt beslut sora ävenledes borde ha redovisats i proraeraorian. SAFfrarahåller att i proraeraorian föreslås betydligt större och allvarligareingrepp i internationella åtaganden än vad sora varit raöjligt inora raraenför artikel 7 c. I de föreslagna nya bestäraraelserna har kriterierna förbeviljande av utlandsinvesteringar vidgats från enbart penningpolitiska tillall även avse "industri- och sysselsättningspolitiskasträvanden". Promeraoriansförfattare är uppenbart raedvetna ora svårigheterna att förena dessa nyavillkor raed skyldighet enligt OECDrs kapital- 1974: 89 47 liberaliseringskodatt "bevilja varje begäran om att få besluta och genoraföra affärsöverenskoramelseroch transfereringar" sora avser direkta investeringar i utiandet. Soragrund för de nya villkor som föreslås åberopas kapitalstadgans undantagsbestämraelse(lista A I anra. 2) att ett land kan göra undantag i enskilda fall, ora en vissbestämd af-färsöverenskoraraelse eller transferering på grund av det mycketstora beloppet eller av andra skäl skulle ha exceptionellt skadliga ("ex-ceplionallydetrimental") effekter på landets intressen. Del är en undantagsbestämmelse,avsedd för enskilda exceptionella situationer och inte för en generell prövningav investeringar i utlandet efter kriterier som inte är klart bundna till dessaexceptionella situationer. understryker att i OECDrs kapitalliberaliseringsstadgauppställts raycket stränga rekvisit för att undanlagsregeln skall få åberopas.Det räcker inte raed att en aUraänt negativ effekt skall inträda, utan detfordras utomordentiigt skadlig verkan för att en kapitalöverföring fördirektinvestering inte skall vara lUlåten. Den inhemska lagstiftningen börvara så utformad att direkt tillämplig svensk lag hindrar överträdelser av OECD-stadgan.Den föreslagna ändringen i 1 § valutalagen har inte utformats så att denbegränsning sora ligger i kriteriet "utomordentligt skadlig verkan" komraittill uttryck. Ettlitet land som kan, framhålls det i remissyttrandet, inte genorautrikes- eller handelspolitiska raaklraedel besläraraa tolkningen av intemationellaöverenskomraelser utan är hänvisat till en huvudsakligen rättsligargumentering. Med denna utgångspunkt bör undvika att tunna utinnebörden av de rekvisit som uppställts för tUlärapning av kapitalliberaliseringskodensundantagsbestäraraelser. Åtskilliga tendenser i världsekonomin pekar på att deprotektionistiska krafterna får ett ökat inflytande. För ett litet, högtindustrialiserat land som med en mycket stor utrikeshandel är detangeläget att motverka en sådan utveckling. har också ett direktintresse av att utländska företags sysselsättningsskapande investeringar iSverige inte hindras genora restriktioner i företagets hemland. Någraremissinstanser tar särskilt upp de konsekvenser sora ett genoraförande avpromemorieförslaget skulle kunna tänkas få raed hänsyn till risken förmotåtgärder från andra länder ra. Bland dera sora anfört kritiskasynpunkter i dessa avseenden är NO, sora anser att man inte kan bortse från attvissa risker finns för motåtgärder och andra negativa reaktioner. Detta skullekunna få inte önskvärda effekter bl. a. för sysselsättningen i . Riskenhärför bör enligt NO ses inte minst mot bakgrund av att tillärapningen av detföreslagna granskningsförfarandet kan komma att strida mot den av Sverigebiträdda OECD-stadgan ora liberalisering av kapitalrörelser. SAFerinrar om att i förhållande till sin folkmängd har större utländskainvesteringar än något annat land. I raånga länder är de 1974: 89 48 svenskainvesteringarna var för sig eller tillsararaantagna av stor betydelse försysselsättning, industristruktur och ekonomi. Regeringarna i sådana länder kanväntas reagera raot att företag, verksararaa inom deras resp. område, i frågaom fortsatt existens och sysselsättning skall vara beroende av de diskretionärapolitiska bedömningar som den i varje enskilt fall komraeratt göra från exklusivt svenska nationella intressen. En sådan utländskpolitisk styrning kan också medföra misstankar att den utiändska regeringen idetta fall den svenska i sitt handlande kan ha påverkals av t. ex.utrikespolitiska opinioner eller bedömningar. Den nya lagstiftningen kansåledes få konsekvenser som i andra länder, där svenska företag är verksararaa,skulle uppfattas som ett intrång i den egna nationella suveräniteten. SAFanför också att andra länder kan tänkas göra motdrag för alt undanröja följdverkningarav den nya svenska lagstiftningen eUer vidta andra åtgärder för att inteensidigt drabbas. Ett närliggande raotdrag är att berörda utländska regeringartar upp bUaterala förhandlingar med den för att säkerställainvesteringar vid företag verksamma i deras resp. länder. I synnerhet ländersom har betydande investeringar från kan i sådant fall i förebyggandesyfte dra in även handelspolitiken i förhandlingarna. En annan närliggandemotåtgärd är skärpta importrestriktioner som tvingar svenska företag att producerafler koraponenter i värdlandet, vilket kräver ökade investeringar där ochföljaktligen också tvingar den att raedge sådanainvesteringar för att det svenska företaget skall kunna överleva. Länder därsvenska företag har betydande verksamhet kan också införa bestämmelser somhindrar repatriering av vinster och därigenora förebygger att där verksararaaförelag i sina investeringsbeslut blir utlära-nade åt en politisk prövning i varjeenskilt fall av den . Nettoeffekten i de ovan berörda fallenskulle raed all sannolikhet bli en minskad sysselsättning i . Ännuallvarligare för svensk ekonorai och levnadsstandard är enligt SAF, om andraländer med stöd av likartad lagstiftning skulle införa lika långt gående pohtiskastyrmedel för utiandsinvesteringar som enligt det svenska förslaget. En meromedelbar konsekvens för vidkommande kan bli att svenska regeringennödgas begära överläggningar med utländska regeringar för alt dessa inte skallvägra i verksamma företag att investera och därigenora äventyra sysselsättningenför de ca 100 000 anstäUda vid utiandsägda företag i . Den svenskaregeringen kan inte heller utgå från att saratiiga utländska regeringar skulleavstå från att stäUa mer eller mindre uttalade villkor t. ex. avutrikespolitisk karaktär. Om beviljande av investeringstillstånd i utlandetblir en angelägenhet för regeringarna, kan detta utvecklas till elt effektivarepåtryckningsmedel än t. ex. uteblivna ara-bassadörsulnämningar, anser SAF. Prop.1974: 89 49 proraeraorian hävdade ståndpunkten att inte f. n. införa ett formellt förbudmot investeringar i länder, där förtryck råder eller där den härskande regimenbedriver en enligt svenska värderingar djupt motbjudande politik, delas avflertalet av de remissinstanser sora yttrat sig i frågan, däriblandindustriverket. , , LO och TCO. Industriverketanser alt den risk sora är förenad raed sådana investeringar och det tryck soraregeringens och den allmänna opinionens inställning i dessa frågor utövar påföretagen torde vara fullt tillräckliga för att förhindra investeringar i sådanaländer. LOanför att man kan räkna raed en bestärad avrådan från den fackliga sidan utlandsinvestering sora innebär att raan koraraer att medverka i elt syslerapå värdlandets arbetsraarknad raed rasdiskri-rainering. Det är i sådana fall raestriraligt att företaget i sin strävan att täcka marknaden i fråga försöker säljatillverkningsrättigheter och undviker eget direkt engageraang i landet i fråga. TCOanser alt slatsraakterna borde överväga, om inte erhållande av tillstånd förkapitalexport kunde göras avhängigt av att erforderliga garantier erhålls fråndet ansökande företaget att i sin verksarahet utomlands respektera fackhgarättigheter och erbjuda arbetstagarna godtagbara sociala viUkor och iaktta deprinciper och riktiinjer som antagits av . I detta samraanhang föreslår TCOalt frågan ora antagna och -rekomraendationers efterlevnadsnarast görs tiU föremål för utredning på såväl det nationella som det internalionellaplanet. SAFanser att vetskapen ora att den har ett slutgiltigt ochavgörande inflytande och ansvar för svenska företags utlandsinvesteringarknappast skuUe kunna undgå att raedföra att varje enskild utlandsinvesteringkan komraa att betrakias sora ett led i regeringens inrikes- ochutrikespolitik. Regeringen kan härigenom försättas i beslutssituationer som fårallvarliga konsekvenser för de svenska förelagens internationellakonkurrensförmåga och för svensk ekonomi. Manlorde kunna utgå från att regeringen inte helt komraer att kunna bortse fråninrikespolitiska opinioner sora av olika skäl raotsätter sig investeringar ivissa länder på grund av allraän ovilja raot regimen, på grund avutrikespolitiska överväganden eller på grund av kritik raot t.ex. begränsningari fackliga rättigheter eller otillfredsställande arbetsvUlkor. SAF anger flera exerapelpå länder, i vilka svenska investeringar skulle kunna bli föreraål för kraftigaopinionsyttringar i . Manfår räkna raed att utländska makter raed rätt eller orätt kan komma altgöra ansvarig både för svenska investeringar som genomförtsi andra länder och för investeringar som svenska företag planerat raen som intekomrait till stånd. En politisering av de svenska utlandsinvesteringarna kanockså i övrigt skapa en 4 1974.1 saml Nr 89 Prop.1974: 89 50 ohållbarsituation för de svenska företagen i de länder där de f. n. arbetar. Entänkbar följd av det föreslagna systeraet för prövning av utlandsinvesteringarär alt den dels blir nödsakad att dämpa sin nuvarande s. "aktiva" utrikespolitik, dels i eget intresse aktivt raåste raotverkasådana opinionsströraningar sora kan lägga hinder i vägen för en rationellinvesteringspolitik i förhållande till utlandet. Trots detta finns detanledning befara att det nya prövningssysteraet skulle raedföra att Sverigesneutralitetspolitik kan komma att utsättas för påfrestningar. Förslagetom en utökning av valutastyrelsen med fyra ledaraöter tiUstyrks eller läranasutan erinran av flertalet reraissinstanser. Synpunkter anförs dock på hurledamöterna skall rekryteras och vem som skall utse dem samt på möjligheternaatt hänskjuta viktigare ärenden till Kungl. Önskemål ora införande av besvärsraöjlighettiU Kungl. Majrt fraraförs också. Kommerskollegiumkonstaterar att valutastyrelsen i sin nuvarande sammansättning upptarföreträdare för bl. a. näringslivet, dvs. Kollegiet finnerdet naturligt att, oberoende av innehållet i det valutaärende som handläggs, arbetstagarpartenges hka representation. Däreraot anser kollegiet en utökad departementsrepresenlationmindre läraplig. Bedöras det nödvändigt att förslärka valutastyrelsen medföreträdare för statliga organ sora svarar för sysselsättnings- resp.industrifrågor, synes dessa alltså böra häratas från rayndighetsplanet. Arbetsmarknadsstyrelsenanser det raed hänsyn till prövningens art nödvändigt alt valutaslyrelsentillförs sakkunskap genora företrädare för arbetsmarknads- ochindustripolitiken samt genom lika representation i valutastyrelsen avarbetsgivare och arbetstagare. Med hänsyn till alt den förstnämnda parlen redanfår anses företrädd genora f. n. ingående representanter för bankväsende ochnäringsliv, innebär detta att valutastyrelsen förstärks raed motsvaranderepresentation för de anställdas organisationer. Med tanke på de svårigheter sorakan antas föreligga att klart avgränsa syftet raed ohka valutaöverföringar villstyrelsen för sin del ifrågasätta, ora inte denna förstärkning avvalutastyrelsen bör göras generell, ulan begränsning till visst slag avvalutaärenden. anför delvis liknande synpunkter och tillstyrkersålunda förslaget att valutaslyrelsen utökas raed representanter förarbetstagarorganisationerna och berörda myndigheler för att få en meraallsidig bedömning av vilka ärenden, som skall rapporteras resp. underställasregeringen. Eftersom industri- och arbetsmarknadsdepartementen har underställdaämbetsverk industriverket och med uppgift attbevaka industri- och sysselsättnmgspoliliska frågor, bör dock enligtindustriverkels uppfattning dessa verk, snarare än departementen, vararepresenterade i valutastyrelsen. ,sora tillstyrker den föreslagna utökningen av valutastyrelsen. Prop.1974: 89 51 hemställerora representation i styrelsen. TCO stöder förslaget raen anser att de av Kungl.Majrt utsedda ledamöterna numerärt bör om-falla lika raånga representanter frånde anställdas organisationer som antalet företrädare för bankväsende ochnäringsliv. Riksbanksfullmäktige(majoriteten) anraäler tveksamhet till den föreslagna ordningen för utseendetav de nya ledaraöterna av valutaslyrelsen. I och för sig har det i sakbegränsad betydelse, om dessa utses av Kungl. Majrt eller av fullraäktige. Detförhållandet att valutastyrelse sorterar under fullraäktige gör eraellertidatt raan kan ifrågasätta, ora inte fullraäktige borde utse två av de tilltänktafyra nya ledamöterna som inte företräder Kungl. Det vore i så fall naturligt,om fullmäktige utsåg även de tre ledamöter från den privata sektorn soratraditionellt utsetts av Kungl. Därraed skulle Kungl. Majrt komma attutse de tre ledamöter sora företräder resp. departe-raent och fuUraäktigeövriga åtta. SAFavstyrker beslärat del i proraeraorian föreslagna prövningssy-stemel och dehärtill knutna nya prövningskriterierna. Valulaslyrelsens prövning bör i överensstäraraelsemed fördragsmässiga förpliktelser normalt endast omfatta en kontrollav att här berörda valuta-transaktioner har karaktären av direktainvesteringar. I undantagsfall kan även en penningpolitisk bedöraning teraporärtbli aktuell. Därmed, konstaterar SAF, faller också de i promemorian anfördamotiven för en utökning av valutaslyrelsen med företrädare för industri- och arbetsmarknadsdepartementensamt för löntagarorganisationerna. anser att i promeraorian inte tillräckligt beaktats all de företagsekonoraiskaoch de sarahällsekonoraiska intressena i största utsträckning sararaanfaUer iinvesteringsärenden av nu aktuellt slag. i enstaka undantagsfall ett företagsekonoraisktväl motiverat projekt skulle kunna ifrågasättas från samhällsekonomisksynpunkt, finns även ulan den tänkta lagstiftningen utryrarae för elt lUlbörligtbeaktande av samhällsekonomiska intressen. Även utan särskUd författ-ningsbestämraelsetorde valutastyrelsen sålunda finna anledning att lUl Kungl. Majrt anraäla, orahos styrelsen anhängiggörs ett ärende ora investering i utlandet, där bifallfrån valularegleringens synpunkt ifråga-koramer, men det kan ifrågasättas humvidainvesteringen skulle raedföra utomordentligt skadlig verkan för landet.Härtill kommer att, med de former sora redan har etablerats och fortiöpandeutvecklas för utbyte av inforraation och sararåd raellan näringslivet och sarahället,investeringar av den räckvidd och betydelse, varom här är fråga, regelraässigtlorde koraraa till diskussion mellan företagen och olika samhällsorgan påskilda stadier av ärendet. Ledamotenav riksbanksfullmäktige, , har inte något att invända mot att valutaslyrelsenutökas med två representanter för de fackliga organisationerna. En ökning avdet fackliga inflytandet lokalt 1974: 89 52 äremellertid den mest överlägsna vägen att påverka de industripolitiskamålsättningarna. Saratidigt är del viktigt alt den svenska regerhigen i internationeUasararaanhang kräver insatser för begränsning och kontroll av demultinationella bolagens makt. Bankinspektionentar upp frågan om besvärsmöjlighel och anraäler allvarliga betänkligheter raed hänsyn till att i del fraralagda förslaget till ändring av valulalagstiflningen raöjlighet saknas för sökandepart att från riksbanksfullmäktige gå vidare till Kungl. Majrt med talan raot -j beslut som fattats av valutaslyrelsen(i dess utvidgade sammansättning). Inspektionen erinrar omatt den redan beträffande gällande valutalag / nyligenhaft anledning att av betydelsefulla rättssäkerhetsskäl understödja ett frånnäringslivels sida fraraställt förslag om översyn av besvärsordningen i valutaregleringsärenden.Denna fraraslällning ter sig än raer beaktansvärd, oin den föreslagnautvidgningen av valulaslyrelsens befogenheter upphöjs till lag, eftersora deifrågavarande avgörandena koramer att gälla ytterst känsliga och sannoliktofta även kontroversiella frågor. Med hänsyn till att proraeraorian avser raöjlighettill långtgående statliga ingrepp i förelagens självständiga sfär,finner inspektionen skälen för införande av normal besvärsrätt vara änstarkare. finner skäl föreligga att under vissa omständigheter medge överprövningsmöjlighelhos Kungl. Prövning av svenska direklinvesleringar utomlands från, förutorapenningpolitiska även sysselsätlningspolitiska och eventuellt industripolitiska utgångspunkter, kräver enligt kollegiets uppfattning viss justering av den beslutsordningsom gäller enligt valutalagen. Med beaktande av tillkommandepenningpolitiska uppgifter, bl. a. dess ansvar för valutareservens utveckling,saknas självfallet anledning att i de fall avgöranden kan träffas på exklusivtpenningpolitiska grunder frångå nu gällande ordning enligt vilken (valutaslyrelsenoch bankofullraäktige) är enda beslutsinstans. Däreraot talar enligtkollegiets raening vägande skäl mot att betrakta beslutsfattandet uteslutandesom en angelägenhet också i sådana fall då sysselsätlningspolitiska eller eventuellt industripolitiska aspekter tiUkoraraer. Kollegietanser sålunda att frågan, humvida i elt konkret fall situationen är sådan attden andra OECD-anraärkningen skall åberopas av sysselsättningsskäl, är av sådanprincipiell innebörd att den raåste ankorama på Kungl. Majrt alt slutiigtavgöra. HärtUl komraer att innehållet i de eventuella statliga stödåtgärdervilka kan bli aktuella i ett dylikt samraanhang definitivt ej kan anses liggainom kom-pelensoraråde alt besläraraa. Med hänsyn till det anfördaförordar kollegiet alt valutalagens 6 § korapletleras med föreskrift attärenden rörande direkta investeringar utomlands där, av sysselsättningspoliliskaskäl, valutalUlslånd kan antas komma att negativt inverka på väsentiiga Prop.1974: 89 53 svenskaintressen, skall hänskjutas till Kungl. Majrt för avgörande. Kollegietframhåller i delta sararaanhang att sora frärasla raotiv 1957 slopaden befintliga raöjlighelen till överprövning av valuta-ärenden hos Kungl. Majrt,anfördes svårigheter att klart avgränsa det område inom valutavården därriksbankens kompetens var exklusiv tUl följd av grundlagens regler. Såvittkollegiet kan förslå lorde svårigheter av della slag inle vara förknippade raedatt från valutafrågorna i allraänhet frånskilja de investeringsärenden därsysselsättningssynpunkter gör sig gällande. Inte heller synes någrakonstitutionella skäl kunna anföras raot att tUl Kungl. Majrt förlägga delslutliga avgörandet i sådana ärenden. Enligt kollegiets uppfattning börvalutastyrelsen, förstärkt raed representanter för arbetslagarna, på elt fullttiUfredsstäUande sätl ulan ingående undersökning kunna avgöra, huruvida valutalill-ståndsärendeora direklinvestering uloralands bör underställas Kungl. Densålunda utökade styrelsen bör alltså kunna bedöma, om tillstånd i sådantärende från sysselsättningspolitisk synpunkt kan tänkas få sådana utomordentiigtnegativa konsekvenser alt raan kan tala om att väsentiiga nationella intressenberörs. Någon särskild utredning i del enskilda fallet uiöver den valutaslyrelsenoch dess sekretariat normalt verkställer skulle sålunda raed den uppläggningkollegiet förordar ej erfordras. Industriverketanser också alt ärenden, sora kan ha intresse från industripolitisk och sysselsättningspolitisksynpunkt, bör underställas re-geringens prövning, sora då, efler reraissbehandlinghos berörda rayndig-heter, kan besluta ora avsteg från valulaslyrelsensgällande instruktioner. KF anser inte att bankofullraäktigeär rätt besvärs- och överpröv-ningsinslans i ärenden ora direklinvesleringar uloralandsulan anser att den allsidigare_bedörnning,_soni utredningsförslaget syftar tijl,lättare komraer tUl ständ, ora Kungl. Majrt utgör besvärs- pchöverpröynings-inslans LO tillstyrker att bankofullraäktigeliksora bör vara besvärs-och överprövningsinstans i fråga ora valulaslyrelsensbeslut. Vid ansökningar ora större direktinvesteringar, där bedömningen avprojektels förenlighet med näringspolitiken är oviss, bör bankofullraäktige dockjiarätt att hänskiuta_.ärendel-tUl regeringen. i län (raajoriteten) uttrycker sarama uppfattning som LO i denna fråga. Förslaget alt fackligaintressen och synpunkter bör få koraraa till tals i ärenden rörande störreinvesteringsprojekt berörs i några reraissyttranden. delar proraemorieförfattarnasuppfattning att frågan om de fackliga rättigheter och andraanställningsvillkor, som de svenska förelagen tillärapar i utlandet, bör kunnafå en tillräcklig bevakning genom den insyn och del inflytande sora löntagarnaoch deras Prop.1974: 89 54 organisationerfår genora sin representation i förelagsnärander och styrelser.