prop · FX034 · 1974-12-31 00:00:00 — Åtminstone bör enligt nänmdens meningövervägas om inte bestämmelserna bör tas in i ett separat avsnitt av lagen,varigenom det väsentliga firman skulle skjutas i förgranden och en bättrebalans i lagstiftningen erhållas. Nämnden erinrar också om att nordisk enighetinte har kunnat uppnås på denna punkt. anser att vissförsiktighet bör iakttas vid tillskapande av skydd för en del av de känneteckendet här är fråga om.Rådet utgår från att vederbörande myndigheter tUlämpar de föreslagnaskyddsreglerna på ett rimligt sätt, så att skyddet förbehålls fall där ettklart behov föreUgger. Detta bör gäUa inte minst i fråga om sådana sekundärabeteckningar som inte framträder i form av ord utan är av annan art, somutstyrselliknande kännetecken o.d. Någraerinringar mot att näringsidkares släktnamn skall vara föremål för firmaskyddframställes inte i remissyttrandena. Lantbruksförbundetifrågasätter om inte regler om visst firmaskydd för varumärke borde haupptagits i förslaget. Utan en sådan reglering torde tvister uppkomma, därhuvudfrågan blir om ett ordmärke är använt som firma eller som vamkännetecken.Man bör så långt möjligt undvika att sådana tvister kan uppstå. Patentombudsföreningenkritiserar utredningens ståndpunkt att något praktiskt behov inte finns attinföra ett potentieUt firmaskydd för varumärken. Förslaget uppställergenerellt hinder mot registrering av en med annans varumärke förväxlingsbarfirma men lämnar möjligheten öppen för var och en att begagna sådan firma, omhan bara undviker att använda firman som vammärke. Mot utredningensmotivuttalande att man inte har kunnat påvisa något praktiskt exempel då ettordmärke begagnas som firma utan att komma tUl något slags användningsom varakännetecken anför föreningen, att det kan finnas agenturföretag somendast marknadsför andra företags märkesvaror och i denna verksamhet utnyttjarsin av ett ordmärke bestående firma enbart som namn på sitt företag. Det kanmycket väl tänkas att ett agenturföretag som har fått en i och försig korrekt firmaregistrering senare utvidgar sitt vamsortiment till attomfatta en vara, vUken en annan näringsidkare redan säljer under ettvederbörligen registrerat, med agenturföretagets firma identiskt varumärke. Omagenturföretaget underlåter att anmäla ändringen för registrering, kanmärkesinnehavaren inte åberopa någon potentiell firmarätt utan måste finna sigi att agenturföretaget saluför en med hans vara konkurrerande vara underuteslutande firmamässigt användande av en firma som är identisk med hansregistrerade varumärke. Föreningen ifrågasätter därför om inte ett potentielltfirmaskydd för vammärken borde införas. Utredningensförslag om förbud mot registrering av vilseledande firma tillstyrks avpatentverket, pris- och kartellnämnden samt handelsregisterförarna i Arvikaoch . framhåUer att förslaget innebär en kodifiering av detinom firmarätten gällande sanningskravet, som tidigare endast kommit tiU ettmera kasuistiskt uttryck i lagtexten. Frånnågra håll påpekas svårigheterna att redan i samband med re- gistreringsförfarandetbedöma om en furma är vUseledande. , som finner det lämpligtatt en allmän regel om registreringshinder för vUseledande firma tas in ilagen, betonar att det ofta torde vara praktiskt taget omöjligt för enregistreringsmyndighet att redan på registreringsstadiet bedöma om firman ärvUseledande. Förbundet förutsätter mot bakgmnd härav att registteringspraxis idetta hänseende blir liberal. Även om sanningsprincipen kan sägas ha stönepraktisk betydelse i firmarätten än i varumärkesrätten, bör enligt förbundetsmening lagtexten utformas på samma sätt som i 14 § andra punkten vammärkeslagen,där det föreskrivs förbud mot registrering av varumärke som"uppenbarligen" är ägnat att vUseleda allmänheten. Bedömningen av omen furma är vUseledande skall enligt förslaget företas av domstol om talan försom förbud mot användning av firman. Domstolen har på ett helt annat sätt änregistreringsmyndigheten möjlighet att göra en samlad och konkret bedömning avfaUet mot bakgrund av alla föreliggande praktiska omständigheter. Vid dennaprövning föreligger därför enhgt förbundets mening inte samma anledning till enliberal bedömning som vid den administrativa prövningen, utan förbud börmeddelas om en firma faktiskt visat sig vilseledande. Vad gäller s. k.pretentiösa firmor anser förbundet att under nu nämnda förutsättning en vissskärpning av praxis kan vara motiverad och har därför ingen erinran motförslaget på denna punkt. Liknande synpunkter anförs av Handelskamrarnas nämndoch Svenska industriens patentingenförers förening. Länsstyrelseni anser att svårigheter kan väntas uppstå när det gäller attskilja mellan vilseledande och förväxling som gmnd för ett avslagsbeslut påregistreringsansökan. förordar därför att förbudet motvilseledande firma sätts in i den allmänna katalogen över registreringshinder. Lantbruksförbundethar inte något att erinra mot vad förslaget innehåller om fumarättensuppkomst. Förslaget att registrering skall vara primär gmnd för firmarätttillstyrks av kommerskollegium. , patentverket,näringsfrihetsrådet, pris- och kartellnämnden och . Attinarbetning av firma medför firmaskydd föraiUeder i och för sig inte erinringarannat än från handelsregisterförarna i och , som anser det meständamålsenligt att ensamrätt till firma vinns genom registrering och hänvisartUl att det då är lättare att använda handelsregistret som upplysnings-källa.Däremot är meningarna delade i fråga om förhållandet mellan inarbetande ochibruktagande, särskilt med hänsyn till skyddet för utländsk firma. Patentverketansluter sig till utredningens förslag att registtering och Prop.1974: 4 135 inarbetningskall kunna grunda firmarätt och att själva ibmktagandet av firma i stort settförlorar relevans för firmarättens uppkomst. framhåller atthärigenom uppnås önskvärd likformighet i behandUngen av de juridiska personersom får rättspersonlighet först i och med registreringen samt övriga, t.ex.handelsbolag, som blir juridisk person redan genom bolagsavtalet. Länsstyrelseni delar utredningens uppfattning att ensamrätt till firma börförvärvas inte genom ibmktagande utan först genom registrering. Enligtlänsstyrelsen möter man inte sällan den uppfattningen att registrering utgörförutsättning för åstadkommande av firmaskydd redan enligt gällandelagstiftning. Den försämring som i vissa fall uppkommer för utiändsk firmagenom förslaget finner inte vara av sådan omfattning att registreringsprincipenbör genombrytas. De av utredningen anförda synpunkterna i fråga om skyddet förutländsk firma genom inarbetning är enligt fullt tillräckligaför att tillgodose sådan firmas behov av skydd. En motsatt ståndpunktintas av . Nänmden biträder visserligen i och för sigutredningens uppfattning att så många företag som möjligt bör registrera sinafirmor och anför att från ren känneteckenssynpunkt samma skäl kan åberopas härsom i fråga om varumärken. Beträffande firma utgör vissa speciella funktionert. ex. på det offentligrättsliga planet ytterligare skäl för att så mångaföretag som möjligt bör firmaregistreras. Från dessa utgångspunkter kan detvara av betydelse att den alternativa grunden för uppkomsten av firmaskydd inteter sig alltför lockande i förhållande till registrering. Ett visst krav påinarbetning förenat med ett i ohka avseenden något bättre skydd förregistrerade firmor skulle alltså kunna ha fog för sig. En viss försämring förlokalt registrerade och lokalt verksamma företag kan dock uppkomma genomförslaget. Om ett företag expanderar utöver registreringsområdet skuUenämligen en skyddslös period kunna föreligga inom det nya området om företagetinte har uppmärksammat behovet av en ytterligare registreringsåtgärd. Detbegränsade skydd för ibmktagen firma som enligt förslaget kan erhållas mot densom i ond tro söker registrering av en förväxlingsbar fhma finner nämnden intetUlräckligt. Även om från nationell synpunkt övervägande skäl trots detta talarför utredningens förslag, är den försämring som förslaget innebär i fråga omskyddet för utländsk firma otUlfredsstäUande med hänsyn tUl den ökadeinternationaliseringen av näringslivet. Nänmden sätter dessutom i fråga, om detföreslagna inarbetningskravet är förenligt med åtaganden enligt art.8 i . Om så inte skulle vara fallet, kan risk föreligga attinarbetningskravet i praxis får en liberalare tolknmg när det gäller utiändskaföretag än när det gäller svenska. En sådan ordning är av såväl principiellasom praktiska skäl inte acceptabel. Nämnden delar också utredningensuppfattning att utländsk firma inte bör fåbättre skydd än svensk firma. Det torde därför mte heller vara möjligt attändra förslaget på det sättet att inarbetning skall krävas för svensk firma ment. ex. endast ibmktagande eUer någon mellanform mellan inarbetning ochibmktagande för utländsk firma. Till dess man med säkerhet vet att krav påregistrering och inarbetning är förenligt med bör därförredan ibmktagande utgöra skyddsgrund i likhet med vad som föreslås för Danmark.Några egentliga praktiska olägenheter av nu rådande ordning torde enligtnämnden inte ha yppats. Liknande synpunkter på frågan om skydd för utländskfirma anförs av (majoriteten), kommerskollegium,näringsfrihetsrådet, pris- och kartellnämnden. ,och Svenska industriens patentingenjörers förening.Patentombudsföreningen förordar att ibmktagande skall kunna grunda firmarätt,bl. a. för att svenska firmor i detta hänseende inte skall diskrimineras iförhållande tUl utländska, samt att ibmktagandet görs likvärdigt med registrering.Svenska industriens patentingenjörers förening uttrycker tvekan om de motivutredningen har anfört är tiUräckligt starka för att eliminera den genomibmktagandet hittUls uppkomna firmarätten, särskilt med hänsyn till art. 8 iPariskonventionen. Övriga nu nämnda remissinstanser hemställer att fråganövervägs ytterligare, särskilt med avseende på utländska näringsidkaresfirmaskydd. Oavsett om den av utredningen förordade ståndpunkten strider motart. 8 i eller inte varom meningarna kan vara delade ärdet enligt diskutabelt dels om inte ståndpunkten möjligen stridermot den allmänna konventionsförpliktelsen om s. k. nationell behandling, när nuutiändska företagare som regel inte kan få firma registrerad här, dels bortsett härifrån om ståndpunkten över huvud taget kan godtas med denförsämring av utländska företagares möjlighet till firmaskydd här som deninnebär i förhållande tUl nuvarande praxis. Enligt hovrättens bedömning synesvisserligen art. 8 i inte hindra vårt land från att krävainarbetning här för att utiändsk firma skall beredas ensamrätt, men enfömtsättning för uppställande av ett sådant krav synes vara att utländskaföretagare jämställs med svenska även så till vida att de får möjlighet tillfirmaregistrering här. Frågan om skyddet för utiändsk firma bör enhgthovrättens mening inte lösas slutgiltigt förrän en närmare utredning omutländsk och internationell rätt på området kan läggas till grund förprövningen. Den internationella tendensen synes närmast gå i den riktningen,att det inte skall krävas annat än ibruktagande för att firmarätt skallerhållas av utländsk företagare (se t. ex. Nordiskt immateriellt rättsskydd1967 s. 417). Hovrätten pekar på att man inte har lyckats uppnå nordisk enighetom formerna för firmaskyddets uppkomst och anser att åtminstone frågan om förutsättningarnaför skydd beträffande utiändsk furma bör omprövas. Näringsfrihetsrådet ochpris- och kartellnämnden anser det bl. a. mot bak- grundav de aktuella strävandena att skapa större internationeUa marknader önskvärtatt utländska företags verksamhet inte i onödan försvåras. De förordar att manundersöker möjligheten att för sådana utländska företag som inte kan få sinfirma registrerad i tillskapa någon form av firmaskydd på ett tidigarestadium än utredningen har fömtsatt i betänkandet. Enligt Industriförbundetmåste vid internationella jämförelser beaktas att enhgt svensk uppfattningtämligen stränga krav uppställs för inarbetning, vilket inte alltid torde varafallet i andra länder. Den lösning som väljs bör under inga omständigheterframstå som tvivelaktig med hänsyn till våra internationella förbindelser ochdet bör beaktas att svenska företag har samma intressen utomlands somutländska företag här i landet. Ifråga om skyddet för sekundära kännetecken ifrågasätter kommerskollegium ominte möjlighet till registrering borde finnas när det gäller sådana känneteckensom firmaförkortningar och firma-dominanter. KommerskoUegium framhåller att deti många fall kan vara ett berättigat intresse att redan i samband medfirmaregistrering säkerställa skydd för exempelvis en firmaförkortning somfrån marknadsföringssynpunkt framstår som värdefullt komplement till endeskriptiv firma. Samma ståndpunkt intar försäkringsinspektionen och , vilkas yrkande omfattar även koncernbeteckningar.Eftersom koncernbildning och andra former av samarbete mellan bolag förekommeri försäkringsbranschen är det enligt riksförbundet angeläget att rätt tUlfirmaskydd tillerkännes sådana samlande namn som t. ex. betecknar en helkoncerns eller andra samarbets-gmppers verksamhet. Försäkringsinspektionenpekar på att det inom försäkringsområdet förekommer vissa aUmänt kändabeteckningar för försäkringsbolag vilka f. n. inte kan registreras, t. ex. SPPför , Vegetebolagen för koncernbolagen , för ArbetsmarknadensFörsäkringsaktiebolag, Jordbmkets Försäkringsbolag för Skandmaviska Kreatur ochvissa med detta samverkande lokala kreatursförsäkringsbolag. Sådana namn börenligt inspektionens mening kunna få registreras. Skydd enbart genominarbetning finner inspektionen inte tillfredsställande. Sveahovrätt (majoriteten) anför att till de sekundära kännetecknen torde vara atthänföra telegramadresser samt namn på periodiska skrifter och fartyg.Skyddssystemet blir här en smula splittrat eftersom sådana beteckningar ärföremål för central registrering, delvis efter särskUd prövning, medan självaensamrätten görs beroende av inarbetning. Dessa förhållanden bör övervägasunder det fortsatta lagstiftningsarbetet. Lantbruksförbundetförklarar sig inte ha något att erinra mot den grundläggande regeln omfirmaskyddets innehåll att annan än firmainnehavare inte får använda ett medfirman förväxlingsbart kännetecken som firma. Vad angår firmaskyddetsgeografiska omfattning kritiserar anknytningen tillregistreringsområdet och anser att den bundenhet tUl företagsform som dettamedför i viss mån är otidsenlig. Beträffande vissa företag som drivs i sådanform att de skall eller kan registreras lokalt föreligger uppenbart behov avskydd för hela landet. Detta gäller inte bara handelsbolag och ekonomiskaföreningar utan i vissa fall även enskild näringsidkare. Möjligheten för dessaatt genom frivUlig central registrering få ett skyddsområde som omfattar helalandet bör enhgt nämnden utredas närmare. Nämnden anför vidare attföretagsformen numera sällan ställs i relation till företagens storlek eUertUl verksamhetens geografiska utbredning. Aktiebolagsformen anlitas även isådana fall då verksamheten är starkt lokalt begränsad. praxissynes ha varit anpassad härefter. Man har inte haft så stora pretentioner pååtskillnad mellan firmor, för vilka någon konkret förväxlmgsrisk inte harförelegat. Förslagets utformning kommer sannolikt att leda tUl att dennapraxis kan upprätthållas. Nämnden anser attregistreringsmyndigheten fortfarande borde ha möjlighet att vid sinlikhetsgranskning ta hänsyn tUl firmas geografiska användningsområde. Denföreslagna regeln om undantag i vissa fall från principen att skydd förregistrerad firma gäUer inom hela registreringsområdet torde enligt nämndenställa aUtför stora krav på den som har bevisbördan. I praktiken kommerbestämmelsen därför inte att medföra en riktig anpassning av skyddsområdet tilldet faktiska behovet. Förslaget kan vidare komma att hindra företag medgeografiskt begränsad verksamhet att vid ombildning till aktiebolag överförasin redan ibraktagna firma till aktiebolagsregistret. I stället framtvingas enregistrering av en från känneteckenssynpunkt mindre användbar firma.Resultatet torde i ett sådant faU bli att det nybildade bolaget ändå användersin tidigare firma som oregistrerad bifirma. Nämnden påpekar vidare att denföreslagna regeln kan leda tiU ett inte önskvärt schackrande med medgivandentUl registrering av förväxlingsbar firma och att den därför bör ändras. Härvidmåste dock enligt nänmden också beaktas att expanderande företag med helalandet som principieUt skyddsområde får det firmaskydd som de behöver. , som t. ex. under ett utvecklingsskede inte har hunnit användafirman inom en begränsad del av registreringsområdet, måste ändå kunna hindraatt annan använder f örväxhngsbart kännetecken där. framhåller vikten av att behövlig rörelsefrihet Prop.1974: 4 139 verkligenges åt irmehavare av registrerade firmor. Ett aktiebolag som exempelvisplanerar en riksomfattande verksamhet måste enligt förbundet rimligen, trotsatt det inte har hunnit använda sin firma inom en del av registreringsområdet,ändå i ett utvecklingsskede kunna hindra annan från att mom detta område börjaanvända förväxlingsbart kännetecken. understryker å andrasidan angelägenheten av att firman inte ges vidare skydd än vad som ärerforderligt med hänsyn till verksamhetens geografiska utsträckning. Lantbruksförbundetifrågasätter den praktiska lämpligheten av den föreslagna bevisbörderegeln ochanför att det inte är möjligt att vid ett företags bildande och registreringmed någon större exakthet bestämma viUcen verksamhetens geografiska omfattningkommer att bli. Följden av denna ovisshet torde enhgt förbundet bli attsamtliga firmor i vart fall inom producentkooperationen registreras för helalandet. Förbundet anser att förslaget innebär en inte obetydlig diskrimineringav de kooperativa föreningarna gentemot aktiebolagen. Aktiebolagen får genomsin riksomfattande registtering automatiskt skydd för hela landet medan däremotföreningarna med sin länsbegränsade registrering skuUe få ett sämre skydd.Förbundet tillägger att man också måste observera att de producentkooperativaföreningarna rör sig med två områdesbegrepp. Man har dels tUlförselområdet, somutgörs av det område där medlemmarna verkar och varifrån föreningen hämtar sinaprodukter, och dels avsättningsområdet. Bevisbörderegelnkritiseras också av (majoriteten) och Patentombudsföreningen.Hovrätten ifrågasätter om inte en uttryckhg bevisbörderegel av det slag som harföreslagits kan visa sig olämphg i vissa fall och anser att det förtjänarövervägas att låta regeln utgå ur lagen. finneromkastningen av bevisbördan anmärkningsvärd och anser inte det förhållandet attmotsvarande regel föreslås i de finländska och norska textema vara tillräckligtskäl för att införa regeln. Enligt riksåklagaren synes det motiverat att ifirmainnehavarens intresse hålla fast vid utredningens förslag icivilrättsligt hänseende. Beträffande frågan om ansvar för firmauitrång ärkonstmktionen däremot ägnad att inge starka betänkligheter. Riksåklagaren föreslårdärför att bevisregeln inte skall vara tillämphg i brottmål. Handelsregisterförareni ifrågasätter om undantagsregeln verkligen är lämplig med hänsyn tUlde risker för förväxling med i vissa fall ganska omfattande ekonomiskakonsekvenser som alltid kommer att finnas, om det inom sammaregistreringsområde existerar två eUer flera företag med hkartade,förväxlingsbara kännetecken. Handelsregisterförarnai och anser att länen bhr alltför stora skyddsområden. Näringsfrihetsrådetförklarar sig kunna i stort sett godta utredningens förslag och synpunkterbeträffande frågoma om distinktivitet ocb förväxlingsbarhet.Rådet viU bl.a. understryka att det inte bara ligger i företagarens utan ocksåkan vara i konsumentemas intresse att garantier i rimlig utsträckning skapasmot vUseledande firmabeteckningar. Rådet förutsätter emellertid att de nyareglerna tillämpas på ett smidigt sätt så att kraven på distinktivitet och påundvikande av förväxlingsbara firmor inte sträcks längre än nödvändigt. Beträffandelikhetsgranskningen av firmor anför patentverket att verkets bolagsbyrå tillför endast ställde mycket små krav på olikhet. Sålunda ansågsexempelvis att om två bärare av samma släktnamn i firma hade kombineratsläktnamnet med samma verksamhetsord, båda firmoma kunde tolereras vid sidanav varandra, om i en av dem släktnamnet föregicks av ett förnamn eller eninitial. Undan för undan har emellertid antalet sådana aktiebolagsfirmor isynnerhet sådana som varit sammansatta av de vanligaste i förekommandesläktnamnen jämte samma verksamhetsord ökat i besvärande grad. Verketstidigare praxis har visat sig leda till påtagliga risker för förväxlingar utei näringslivet och dess administrativa hantering av firmaregistreringen haräven besvärats av att tidigare praxis uppenbarligen inte tUlräckligttiUgodosett kravet på tydlig skillnad mellan firmorna. Detta är bakgrunden tillatt verket har sett sig nödsakat att införa en mera rigorösfirmagranskning. En sådan skärpning kan inte genomföras utan att man ocksåställer bestämda krav på firmans särskUjningsförmåga, distinktivitet.Utredningens betänkande har redan nu ansetts kunna tjäna tUl god ledning förverkets sålunda ändrade praxis. För godkännande av firma bestående av släktnamnoch verksamhets-ord krävs numera tiUägg av ett förnamn eller en initial. Verketansluter sig till vad som i betänkandet anförs om att införandet av realfirma geranledning att skärpa kravet på olikhet mellan firmor som innehåller sammasläktnamn. Det torde också finnas anledning att i fortsättningen ställasträngare krav på olikhet mellan firmor, sammansatta av ord som betecknar sammaverksamhetsgren och snarlika släktnamn. Även i fråga om likhetsbedömningen avfantasiord är en ytterligare skärpning av nuvarande praxis befogad. Beträffandefrågan om branschUkhet anför , att uppställandet av ettlikhetskrav beträffande verksamheten i huvudsak torde kunna ses som ettlagfästande av nu gällande praxis. Nämnden anser att mycket talar för att dettalikhetskrav i princip bör gälla även i fortsättningen men finner det tveksamtom kravet bör upprätthållas i avsedd utsträckning. Förslaget kan synas gmndatpå ett aUtför statiskt betraktelsesätt. I enlighet med nu rådande praxis skulleen utvidgning av t. ex. ett aktiebolags verksamhet sådan den framgår avbolagsordningen i princip innebära att ny firmaprövning skall äga rum.Registrering skulle då kunna vägras med hänsyn tiU förväxlingsbarhet med annanför samma verksamhet registrerad firma. Detta skulle framtvmga bUdan- 1974: 4 141 detav särskilt dotterbolag för den nya verksamheten eller antagandet av ny firmaför hela verksamheten. Detta kan te sig oacceptabelt för åt-skilligaföretag och skulle snarare motverka än understödja önskvärdainnovations- och expansionssträvanden. Den nya verksamheten behöver antevara "likartad" med den tidigare för att den goodwUl som har skapatskring firman skall kunna vara till gagn även för den nya verksam-lieten. DengoodwiU som knyts till firman berör i allmänhet en vidare 3crets än vad somgäller t. ex. ett vammärke. Detta förhållande liksom firmas speciellafunktioner kan medföra att den tidigare firmans ut-rnyttjande kan ge en godstart på det nya verksamhetsfältet. skulle med utredningensförslag nödgas låta inregistrera en så -vittomfattande verksamhetsbeskrivningsom möjligt, varigenom samma utveckling som rådde på varumärkesområdet innanklassregistrering unfördes kan befaras. Enligt nämndens mening synes en sådanordning inte tUlfredsställande. Nämnden hänvisar också till de föreslagna bestämmelsernaom firmaregister som hindrar att identiska firmor oav-settverksamhetslikhet registreras i samma register. Näringslivet itorde enligtnänmden ha intresse av att identiska firmor över huvud taget inte förekommervid sidan av varandra inom samma registre-jringsområde. Också mellan två inteidentiska firmor kan föreligga en tydlig likhet, även om de på grund avverksamhetsskillnad inte skulle anses förväxlingsbara. En konkretkollisionsrisk kan uppkomma, om företagen driver verksamhet inom sammageografiska område.