prop · FX0332 · 1974-12-31 00:00:00 — Om kon-cessionsmyndighelen ansett sig kunna bestänama merapreciserade vUlkor, lär det bh oundvikligt alt efter ansökan gång på gångändra vUlkoren. Alt säkerställa ett direktsamhälleligt inflytande över en malmfyndighet genom all tilldela koncession åtstatligt företag synes utredningen inte medföra särskilda problem utöver denyss nämnda. Skall staten ha möjlighet att i samband med koncession förbehållasig rätt till deltagande i företaget torde, för all prospekteringen inle skallhållas tillbaka, böra krävas att de närmare villkoren härför är föreskrivna ilag eller åtminstone kända för intresserade företag innan mera omfattande prospekteringigångsätts. Sådana viUkor skulle uppenbarligen få utformas med varsamhet, omman vUl undvika en negaliv effekt på prospekle-ringsintressei. De svenska malmerna,framhåller utredningen, är på grund av alt de förekommer i form av relativtmånga, små och svårupptäckla fyndigheler i och för sig inte sä väl lämpade förett koncessionssyslem. Man skuUe få ett mycket stort antal koncessionsärenden.Ett koncessionssystem torde fungera bäst där det med hänsyn tillfyndigheternas uppträdande är ändamålsenligt med stora sammanhängandekoncessionsområden. Som en väsentlig fördelmed ett koncessionssyslem har traditioneUt bettaktals möjligheterna all i sambandmed koncession åstadkomma en 1974: 32 49 skälig,av formeUa hänsyn obunden avvägning meUan gravintresset och motståendeintressen av skilda slag. Utredningen anser emellertid alt denna uppfattning idagens samhälle inte ter sig alltigenom lika vägande som tidigare och pekar påföljande förhållanden. Till en början böruppmärksammas att samhällets möjligheter att påverka gruvföretagenslokalisering med hänsyn till bundenheten vid mineraltillgångarna ärbegränsade. Förläggningen av anläggningar för gruvdrift bestäms av tekniska ochekonomiska överväganden. Positivt kan frågan om bearbetning av viss fyndighetskall upptas eller inle påverkas genom lokaliseringspolitiska medel såsomlokaliseringsstöd samt genom utbyggnad av vägar och offentlig service. Ennegaliv påverkan kan utövas av planeringsmyndighelema genom utfärdande avförbud enligt naturvårdslagen, fastställande av skyddsområde förgrundvallen-lillgångar eller planläggning enligt byggnadslagstiftningen.Uppkommer konkurrens mellan gruvintresse och elt samhällsintresse som kräver annananvändning av marken, t. ex. naturvårdsinlresset, bör en avvägning ske efter deskilda inttessenas tyngd. Det synes mest ändamålsenligt alt denna prövninghksom beträffande annan industri i första hand görs av samhälletsplaneringsorgan och inle av en gravkoncessionsmyndlghel. Utredningen finner detvara ogörligt eller förenat med betydande svårigheter att redan i enkoncession ge bestämmelser för lösandet av koUi-sioner som i en mera avlägsenframtid kan uppkomma mellan gruvdriftens behov och föreliggande ellernylUlkommande motstående intressen. Även vid ett koncessionssyslem måsteofrånkomligen finnas möjhghet alt till särskild reglering la uppsåväl gruvdriftens behov all göra ytterligare intrång på motstående intressen,t. ex. genom ianspråktagande av naturreservat eller utsläpp avvattenförorening, som frågor att låta det etablerade gruvintressel vika församhällsbehöv som då anses böra prioriteras, t. ex. inrättande avnaturreservat. Att några fördelar skulle vinnas genom att lägga avgörandet avdyhka frågor på en gravkoncessionsmyndlghel är svårt att se. Beträffande t.ex.tillstånd tiU åtgärder som inverkar på vattenförhåUandena torde endetaljreglering genom gruvkoncessionsmyndigheten av praktiska skäl kunnabetraktas som utesluten. I dagens samhälle löses enligl utredningens mening konkurrensfrågorsom kan uppkomma mellan elt tillåtet gruvföretag och motstående intressen avskilda slag bättre genom befintliga planeringsorgan, framför allt pålänsplanet, och genom tUlämpning av gällande lagstiftning om markanvändning ängenom bestämmelser i en gravkoncession. En annan viktigomständighet som enhgt utredningen talar mol övergång tUl ettkoncessionssystem avser förhållandet till beslående gruvrättigheter. Införsett koncessionssystem skulle detta visserligen komma alttillämpas på aU undersökningsverksamhet utanför bestående utmål. Om inle myckelradikala övergångsregler införs vU- 1 saml Nr 32 1974: 32 50 ketutredningen anser både praktiskt och principiellt olämpligt skulle däremotundersökningsarbete efter ulmålsstadiet samt gruvdrift konrnia alt under fleradecennier framåt till övervägande del alltjämt regleras enligt gravlagensbestämmelser. Tar man även i beaktande att räll tUl jordägarandel enligl äldrebestämmelser länge ännu kommer all finnas i stora delar av utmålsbeståndel,innebär det att tre olika system skulle gälla . Även om olägenheternahärav inle får överdrivas, måste ett sådant förhållande enligl utredningensmening anses klart otillfredsställande från praktisk synpunkt. Vidövervägande av frågan om införande av koncessionssystem måste, framhåUerutredningen, stor vikt fästas vid kronoandelsinstitutet. De möjligheter dettainstitut erbjuder tiU samhälleligt inflytande över mineraltUlgångar är unika ivästerländsk gravlagstrflning. All foga in institutet med i huvudsakoförändrat innehåll i elt koncessionssystem skulle innebära en dubbelbelastning på gravnäringen som enligt utredningens mening inle gärna kan kommai fråga med hänsyn till verkningarna på prospekteringsinlressel och gravornasintemationella konkurrenssituation. Kronoandelsinstitutethar väsentligen begagnats endast på ett av de olika användningssättsom rekommenderades i samband med institutets införande i lagstiftningen,nämligen utarrendering av kronoandelen tUl inmutaren. Detta beror enligtutredningens mening inte i första hand på att det på grund av sin konstruktionskulle vara otjänligt för andra ändamål ulan främst på alt del hittUls saknatsen bestämd målsättning för statens verksamhet på mineralområdel och på att delcentrala organet för förvaltningen av statens gravegendom haft begränsaderesurser att föra en aktiv gravpolitik. Om en stark organisation skapas förtillvaralagande av statens mineralintressen, får del allmänna praktiskamöjligheter att genom användande av kronoandelen främja en från samhälletssynpunkt önskvärd imiktning av gruvhanteringen och avhjälpa en del av deolägenheter som blivit en följd av det nuvarande systemet. a. utnyttjas till att sätta igång undersökning eUer brytning på vilandeutmål antingen i statlig regi eller genom upplåtelse av andelen tillintresserat förelag. Vid splittrade ägarförhållanden kan staten med begagnandeav kronoandelama i närliggande utmål antingen själv la upp enhetiig gruvdrifteller utarrendera andelarna åt ett och samma företag i och för enhetligtutnyttjande. Genom all utnyttja kronoandelen på dessa sätt bör man, menarutredningen, kunna vinna åtsldUiga av de fördelar som anses förknippade med ettkoncessionssystem utan alt för den skull framkaUa de olägenheter som följermed ett sådant syslem. mening bör även viss vikt tUlmätas det förhållandet att man iFinland så sent som antagit en ny gruvlag grundad påinmutningssystemet samt att ett i fram- 1974: 32 51 lagtkommitléförslag beträffande revidering av norska gravlag likaledes ärgrundat på bibehållande av inmulningssystemet. Utredningensammanfattar sina synpunkter på frågan om de rådande reformbehoven börtUlgodoses genom en övergång till koncessionssystemel på följande satt. Ettkoncessionssystem skuUe innebära vissa fördelar främst genom att del allmännafick möjlighet all reservera undersökningsarbete och därmed även exploateringenav påträffade fyndigheter för därtill kompetenta och även i övrigt lämpadeföretag. Utredningen anser del emellertid ofrånkomligt att ettkoncessionssystem skulle komma all inverka starkt negativt på den enskildaprospektering som enligt utredningens uppfattning alltjämt är en viktigföratsättning för gravhanleringens utveckling. En koncessionsmyndighet skulleställas inför betydande svårigheter vid konkurrens mellan flera likvärdigasökande eller vid prövningen huruvida en viss undersökningskoncession kan varatill men för rationell brytning i framliden eller inte. Möjligheterna all genomkoncessionsvillkor reglera omfattningen av undersökningsarbete och biytningär i realiteten begränsade. Någon påtaglig förbättring av de goda möjlighetersom redan finns all säkerställa elt direkt statligt inflytande i nyagravförelag skulle inte vinnas. När del gäller att inordna undersökning ochgruvdrUit i den allmänna samhällsplaneringen samt alt lösa konflikter medgruvdriften motstående intressen synes övergång till ett koncessionssystem inteinnebära någon fördel i jämförelse med nuvarande ordning, enligl vilkengravdrifl i samhällsplaneringen och vid konkurrens i fråga om markanvändningeni stort sett likställs med anr nan industriell verksamhet. Snarare kan befarasall en särskild koncessionsprövning beträffande undersökning och bearbetningkan försvåra den samlade bedömning som eftersträvas inom samhällsplaneringen.Införande av ett koncessionssystem skulle medföra att det blev nödvändigt atttillämpa flera syslem under en mycket lång övergångstid, vilkeluppenbarligen skulle medföra praktiska olägenheter. Om, såsom utredningenföratsätter, föreliggande planer att aktivera statens gruvpo-lilik ochorganisatoriskt stärka förvaltningen av den statiiga gruvegendomenförverkligas, ger kronoandelsinstitutet det allmänna väsentliga möjligheteratt påverka gruvnäringens utveckling i en från samhällets synpunkt önskvärdriktning. I de två övriga nordiska länder där gruvdrift förekommer, ochNorge, har nyhgen manifesterats att inmulningssystemet skall bibehållas. Utredningenanser sig på de anförda skälen inte kunna förorda övergång till ett renodlatkoncessionssyslem. Prop, 1974: 32 52 Utredningenhar kommit till uppfattningen att bristerna hos inmutningssystemet i dessnuvarande utformning bör avhjälpas genom att partiella reformer med vissa koncessionsprägladeinslag vidtas inom ramen för inmulningssystemet. Elt förslag tUl ny gravlag,innefattande ett sådant "blandat system", har utarbetats avutredningen. Förslaget upptar följande huvudgrunder. Utredningenanser all det för alt den enskilda prospekteringsverksamheten skallvidmakthållas i den omfattning som är önskvärd från allmän synpunkt ärangeläget all,i princip upprätthåUa den fria inmutningsrätten och den därmedförenade rätten för inmulare att under vissa förutsättningar tillgodogöra sigav honom påträffade mineralfyndigheler. Storlekenoch formen av området för en inmutning bör enligt förslaget anpassas lUl denmodema malmlelningslekniken och tUl vad som från ändamålssynpunkl bör varainmutningens huvudfunktion. Inmut-nmgens huvuduppgift bör enligl utredningensmening vara alt bereda skydd för investeringar i undersökningsarbeten i form avensamrätt till fyndigheler som påträffas vid undersökningarna. Sådant skydd böri princip utformas närmast med tanke på undersökningsarbeten som normalt draren tämligen hög kostnad per arealenhet, dvs. vanligen s. k. lokalprospeklering.Utredningen föreslår från dessa utgångspunkter och på grundval av beräkningarrörande lokalprospekteringens behov m. m. alt inmutningsområde skall omfattahögst och alt något krav på bestämd form hos inmutningsområde inteskall upprätthållas. Bestämmelsernaom den normala undersökningstidens längd bör enligt utredningen bättreavpassas efter det faktiska behovet. I denna del föreslår utredningen dels attseriösa gruvföretag skall kunna utsträcka undersökningstiden till ulanprövning av behovet och dels att det skaU vara möjligt att avslåfrån en inmutning. Utredningenanser del angelägel att man genom olika åtgärder söker uppnå alt inmutningarutnyttjas för intensivt undersökningsarbete och inte bibehålls längre än som ärnödvändigt för detta ändamål. Även den föreslagna utsträckningen avundersökningstiden gör dyhka åtgärder behövliga. Idetta syfte föreslår utredningen tiU en början att den nuvarande ansökningsavgiftenvid inmutning om . samt att in' mutaren skall utge per åroch areal beräknade inmutningsavgifter som utgår med förhöjtbelopp. Dessaåtgärder samt den skärpning av beviskraven vid utmålsläggning som utredningenenligt vad som framgår i det följande föreslår kommer enligt utredningensuppfattning alt avsevärt minska risken för all gruvrättigheter upplåts åtpersoner eller förelag som saknar tekniska och ekonomiska förutsättningar attbedriva ett ändamålsenligt undersök- Prop, 1974: 32 53 nings-eller gruvarbete eller som uppenbarligen inte har för avsikt alt utföra sådantarbete. Avsaknaden av varje möjlighet lUl kompetensprövning framstår förutredningen som principiellt otiUfredsstäUande. Utredningen har emellertidförkastat tanken att införa kompelensprövning i samband med ansökanom irmiutning och utmål. Vad först gäller inmutningar föreligger enliglutredningen betydande svårigheter att i samband med inmulningsansökan pröva ensökandes kompetens alt företa ett ändamålsenligt undersökningsarbete. Främstsammanhänger detta med alt omfattningen av de krav som bör ställas på arbetet istor utsträckning beror på fyndighetens beskaffenhet. Denna är på detta stadiumokänd både för sökanden och bergmästaren. Vad utmålslägg-nmgen beträffarinnebär den skärpning av kraven på bevisning om malmförekomst som utredningenföreslår alt betydande resurser i allmänhet krävs för utmålsläggning. Därtillkommer all staten normalt blir hälftendelägare och därmed innehavare avbrylningsvitsord i nya utmål. Del kommer således, påpekar utredningen,oberoende av inmularens kompetens alltid alt finnas en delägare som harresurser att ta upp brytning. Utredningenföreslår att frågan om kompelensprövning löses på det sättet all förlängning avundersökningstiden utöver skall kunna vägras, om sökanden uite utförtnågot ändamålsenligt undersökrungsar-bete och det finns anledning antaga atthan inle heller kommer alt bedriva sådant arbete. Härigenom blir det, anförutredningen, möjligt all hindra personer eller förelag, som saknarförutsättningar all ulföra ett rationellt undersökningsarbete eller somuppenbarhgen inte har för avsikt att bedriva sådant arbete, från alt ispekulativt syfte under en längre lid undanhålla markområden från undersökningav kompetenta prospeklörer. En kompetensprövning på delta stadium är lättareatt praktiskt genomföra. bibehålls möjligheten för enskilda personeratt skaffa sig ett visst skydd för av dem påträffade fyndigheler, av värdeexempelvis vid förhandlmg om överlåtelse av fyndet tUl gravförelag. Somen ytterligare åtgärd för alt hindra missbruk av inmulningssyste met förordar utredningen införande av förbud mot ommutning. Inmut ning bör sålunda inle ulan dispens få företas på område som närmast före inmutningsansökningen omfattats av inmutning eller ut mål. Härigenom skapas garanti mot att inmutningar, såsom nu sker i stor omfattning, bibehålls under mycket lång lid utan prövning av beho vet. ' Äveni fråga om utmål är del enligt uttedningen angeläget alt genomlagstiftningsåtgärder söka uppnå all rättigheterna utnyttjas för sitt syfte ochinte bibehålls längre än som med hänsyn härtill är försvarligt. Medhänsyn till de möjligheter som kronoandelsinstitutet erbjuder när det gällerall få liU stånd ett ändamålsenligt utnyttjande av utmål förordar utredningenall institutet bibehålls. Mot bakgrunden av att staten Prop, 1974: 32 54 endasti ett fall avstått från kronoandel i utmål föreslår utredningen en förenklingav reglema på området innebärande i huvudsak att kronoandel i princip skalluppkomma automatiskt i och med utmålsläggningen. Uttedningenpåpekar alt del som en brist hos kronoandelsinstitutet stundom framhållits attdel inte ger det allmänna möjlighet att hindra exploatering som bedöms olämpligfrån samhällsekonomisk synpunkt. Behovet av en dylik möjlighet är enligtutredningen obetydligt. Om ett sådant behov skulle yppas, torde demöjligheter till ingripande som ges genom allmänna förfogandelagen och demedel i övrigt som samhället redan nu förfogar över vara till fyllest. Viss,låt vara begränsad, möjlighet i detta hänseende ger också bestämmelserna inuvarande gruvlag om misshushållning med malm, vilka enhgt förslaget skallbibehållas. Vadgäller reglema om samäganderätt föreslår utredningen i syfte alt stimuleradelägarna i samägt utmål till aktivitet att varje delägare i sådant utmålskall kunna påfordra att få del av resultatet av undersökningsarbeten somannan delägare utfört på utmålet. Denna rätt föreslås bli förbunden medslcyldighel för passiv delägare alt, om han sedermera tar aktiv del igruvföretaget, efter sin andel utge ersättning för kostnaderna för sådanaefter utmålsförrättningen utförda undersökningsarbeten som är nödiga ellernyttiga för fortsatt undersökning eller gruvdrift. Iövrigt har utredningen ansett all frågan om en mera genomgripande revision avkronoandels- och samäganderättsreglerna bör anslå t. v. och bli beroende i förstahand på de erfarenheter som kan vinnas vid en aktiv statlig gruvpolitik.Utredningen har härvid anfört i huvudsak följande. Samäganderättsreglerna harbetydelse främst när det gäller förhållandet mellan staten som innehavare avkronoandel och inmutaren. Erfarenheter av samdrift meUan staten och annandelägare saknas helt. Frågan i vad mån de nu gäUande samäganderättsreglernatjänat syftet att fixera utgångspunkten för förhandlmgar har väsentligen prövatsbara i samband med utarrendering av kronoandelar. Utrednmgen anser visserligenall samäganderättsreglerna inle i alla stycken är ändamålsenliga. har därför diskuterats olika förslag till ändringar i dessa regler.De diskuterade förslagen har framför allt inne-håUil bestämmelser som på olikasätt inneburit ett tryck på delägare att ta ställning i frågan om han villdelta i visst arbete eller inle. Alt genomföra sådana ändringar skulleemellertid allvarhgt kunna rubba balansen mellan delägarna på elt sätt somknappast kan överblickas ulan om-sorgsfuUa undersöknmgar grandade på konkretaerfarenheter. Något påtagligt behov av en hyreglering på området har knappastgjort sig gällande. Alt skapa effektiva regler för beslutsfattandet isammanslutning vari två parter har del med hälften vardera är i och för sig ettsvårlöst problem som fordrar ingående associationsrältsliga överväganden. Prop, 1974: 32 55 redningenanser därför som redan nämnts alt frågan om en genomgripande revision avbestämmelserna bör anstå. LedamotenBolding anför i en reservation alt reglema om kronoandel och samäganderäll igruva bör vara så utformade alt de främjar aktivitet från såväl statens sominmutarens sida. De av utredningen föreslagna nya reglerna om kronoandel och omskyldighet för delägare alt tillhandahålla annan delägareundersökningsresultat m. m. är enligt hans mening ägnade att verka hämmandesåväl på statens som på inmularens intresse för aktivitet på ett utmål. Hankan därför inte ansluta sig tUl majoritetens förslag i denna del. En eventuellreform av reglerna anses i stället böra ske efter linjer som innebär altdelägare, som i efterhand ansluter sig till ett tidigare påbörjat arbete,skall erlägga ersättning för anskaffad egendom eller nedlagd kostnad med 50 %förhöjning. Iavsikt att skapa garantier för all utmål utnyttjas på ett sätt som överensstämmermed gravlagsliflningens syfte föreslår utredningen alt en viss skärpninggenomförs beträffande kraven på den bevisning angående itialmförekomst sommåste presteras för att utmål skall kunna erhållas. Mestangeläget för att uppnå detta syfte anser emellertid utrednmgen det vara allinföra en ordning som gör rältighelemas bestånd under längre lid beroende avall de utnyttjas på ett sätt som gagnar gruvnäringen och samhället. Efterövervägande av olika altemativ, som aUa syftat till all få tiU stånd enbegränsning av giltighetstiden för utmål som inte längre utnyttjas på dettasätt, har utrednmgen stannat för en lösnmg av i huvudsak följande innebörd. Utmål bevUjas för en lidav . kan på ansökan av gruvinnehavaren förlänga utmåletsgiUighetstid med högst i sänder. Har sökanden under någon del av utmåletslöpande giltighetstid bedrivit regelbunden gruvbrytning inom det ifrågavarandeulmålsfältel,' skall förlängning beviljas med . Sådan förlängning skallockså beviljas sökanden om denne gjort undersökningsarbeteav större omfattning inom ulmålsfältel eller där utfört omfattandetillredningsarbeten eller anläggningar för upplagande av gruvdrift. I annatfall skall frågan om förlängning prövas med hänsyn till det allmännas intresseall främja ett ändamålsenligt utnyttjande av landels mineraltillgångar. Härvidskall särsldlt beaktas å ena sidan, om andra än gruvinnehavaren kan antas varaberedda att undersöka eller bearbeta fyndigheten och å andra sidan fyndighetensvärde såsom reserv för gruvinnehavaren tillhörigt förädlingsverk ellergruvföretag samt de kostnader denne nedlagt på utmålet eller utmålsfältet.Gruvinnehavaren skall kunna få förhandsbesked om planeradeundersökningsarbeten m. m. är tillräckligt omfattande för att kvalificera tillautomatisk förlängning. Förslagelger enligl utredningen det allmänna möjlighet all pröva huruvida det frånsamhällsekonomisk synpunkt finns tillräckliga motiv för 1974: 32 56 atten gruvägare skall få bibehålla mer eller mindre vilande utmål underytterligare en period som gruvinnehavaren får en betydande frihet vidutnyttjandet av ulmålen och goda möjligheter till en långsiktig planering. Vidprövning av förlängningsfrågan bör enligt utredningens mening största hänsynlas till företagens behov av malmreserver för den långsiktiga planeringen.Storleken av de kostnader som lagts ned på ett utmål bör också komma med ibilden. Stor vikt bör vidare liUmätas vUka utsikter som finns att ett visstulmålsområde kommer all undersökas eUer bearbetas av andra intressenter om dellämnas fritt. ExpertenFröman anför i särskilt yttrande all utredningsmaterialet enligt hans meninginte ger belägg för uppfattningen att del sätt på vilket utmålsbeståndet nudisponeras hämmar prospekteringen eller medför påtagliga olägenheter som intekan avhjälpas genom inlösen eller begagnande av kronoandel. Om en ytterligaremöjlighet att av\'eckla enskild gruvrätt anses påkallad bör detta inte skegenom generell lidsbegränsning ulan genom en utvidgad inlösenrätt, förslagsvisutformad på så sätt att innehavare av vilande utmål på initiativ av någon somförklarat sig beredd alt sälta i gång undersökningsarbete skulle kunna föreläggasatt ta upp gravdrift eller undersökningsarbete inom ulmålet.Initiativtagaren skulle därvid erhåUa räll alt ulföra undersökningsarbetensamt, om dessa visade att betingelser för gruvdrift förelåg, kunna utverka rättalt mot ersättning lösa utmålet. bör självfallet eftersträvas att nya gruvrättigheter inlegrundläggs på ett sätt som försvårar ett rationellt tillgodogörande avmalmfyndigheter. Av olika skäl främst kravet på samband mellan undersöknings-och bearbelningslillstånd, bristande kännedom om fyndigheternas beskaffenhetoch om framtida produktionsförhållanden saml intresset att ej minskaprospekteringen är del dock, anför utredningen, knappast möjligt att heltförebygga uppkomsten av olämplig splittring av rätten till närliggandefyndigheter. Vissa åtgärder som verkar i förebyggande riktning bör dock varamöjliga. I detta syfte föreslår utredningen till en början att omkringbefintiiga utmål skall finnas en skyddszon om inom vilken annan ängravinnehavaren inte utan tillstånd av denne eller kommerskollegium kan erhållainmutning eller utmål. Vidare föreslås att maximislorleken för utmål höjs från16 till och att kravel på viss form hos utmål mildras. Genom dettaförslag, som bl. a. medför ökade möjligheter att i utmål täcka in en fyndighetsdonlägiga fortsättning på djupet, förbättras möjligheterna all genomutmålsläggning skydda all malm som kan las ul vid exploatering av enhuvudfyndighel. ExpertenFröman anför i särskilt yttrande alt förslaget om en skyddszonomkring utmål enligt hans mening är orealistiskt. Höjningen av ulmålensmaximiareal till ger inmularna praktiskt 1974: 32 57 tagelobegränsade möjligheter att skydda sina fyndigheter och deras närmasteomgivning genom utmålsläggning och utvidgning av äldre utmål.