prop · FX03150 · 1974-12-31 00:00:00 — Vidare framhåller föreningen atl omhela kredilgivningen övertogs av en slatlig bosladsbank skulle en myckelkosinadskrävande organisation för kredilbedömning, rådgivning, granskning,besiktning m. m. behöva byggas upp parallellt med den expertis som redan finnsi bankerna. stadsbypotekskassa anser attkonsekvenserna för kredilmarknaden och möjligheteratt bedriva eneffekiiv penning-och räntepolitik synes ytieriigi svårbedömbara, ombostadsfinansieringen hell skulle avskärmas och överlagas av staten. Inte ensen grundlig specialutredning i ämnet lorde kunna helt klargöra dessakonsekvenser. Styrelsen vill därför bestämt avråda från del experiment, sominrättandet av en slatlig bostadsbank måste anses innebära. Skapandet av endylik bank skulle inte öka kapitalmarknadens resurser och skulle därför inteheller lösa det nuvarande dilemmat, nämligen atl man inle i en bristsituationkan finansiera marginalbyggandel annal än på bekostnad av andra investeringsbehov,som kan göra sig gällande med samma eller t.o.m, ännu slörre styrka. RR V, ,i , statens planverk och m. fl. har gettvissa allmänna synpunkter på utredningarnas behandlingav fråganom bostadsmiljönsinnehåll och uiformning. Det är en samstämmig uppfattning bland dessaremissorgan atl behandlingen är ofullständig och knapphändig. /?/?KanseraUutredningarna borde ha prioriterat denna fråga isitt arbete på grund av dess slora betydelse för bostadshushållen. efleriyser en mer utförlig analys av olika bebyggelse-och boendeformers egenskaper bl. a. som grund för de överväganden somutredningarna gör beträlTande behovet av statliga minimikrav på miljönsuiformning och verksamheter i denna. Länsslyrelsen i Östergötiands länbeklagar att tid inle har kunnat avsättas för en mer ingående behandling avboendemiljön, eftersom meningarna just nu bryts om vilken bebyggelseform,flerfamiljshus eller småhus, som är all föredra. Länsslyrelsen i betraktar avsnittetom boendemiljön som en utgångspunkt för etl fortsatt arbete med frågan ochkarakteriserar de synpunkler som förs fram och de utredningar som redovisas ibilagedelen som värdefulla och av slori iniresse. Flertalet remissinstanser instämmer, som tidigarehar nämnts, i utredningarnas uppfattning atl bostad och närmiljö bildar enfunktionell enhet. for byggnadsforskning fmner det emellertidotillräckligt att vidga synen på bostadsmiljön på det sätt som utredningarnahar gjort och ifrågasätter om del är möjligt att särskilja den fysiskautformningens belydelse för individens upplevelse av sin bostadsmiljö på ettså generaliserande sätt som utredningarna gör I ell vidgat synsätt är det,betonar institutet, önskvärt att i högre grad söka se fysisk och social miljö iett sammanhang och att också se bostads- och annan vislelsemiljö, bl. a.arbetsmiljö, som samhöriga. Sistnämnda synpunkt förs fram också avlänsstyrelsen och länsbostadsnämnden i . Boendemiljöbegreppeisinnehåll diskuteras av bl.a. bosladsstyrelsen. statens insdtut forbyggnadsforskning, länsslyrelserna i . nämner sådani som friylorför barns och vuxnas lek och utevistelse, lekplatser, tvättstugor ochfritidslokaler. och länsbostadsnämnden i pekardärutöver på barnstugor, boendeservice i form av mal-, städ- och tvälljänsler,närbuliker och kollekliv trafikservice. , somlikaledes erinrar om viklen av tillgång lill samhällelig och kommersiellservice, påpekar all även estetiska och hygieniska kvaliteter måsle beaktas.Förbundet hänvisar i övrigl lill sitt gamla miljöpolitiskahandlingsprogram, där hyresgäströrelsens krav på boendemiljön närmare harutvecklats. Slatens insiiiul for byggnadsforskning,i och in. tar upp sådana egenskaper sombebyggelsens uiformning, dess skala och variationsrikedom. menar atl, ävenom del inle finns anledning att förringa betydelsen av den ökning av den rentmaleriella bostadsstandarden som har sketl, också de boendes behov a\ atlkunna skapa sociala kontakter måste tillgodoses liksom enskilda människorsbehov av positiva upplevelser och stimulans. Organisationen hävdar att del ärfråga om en nedvärderingav de boendes behov om man bygger en miljö som i sin helhet och sina detaljerhar en skala som saknar relation till människans mått och den gåendesaktionsradie, som domineras av material som är hårda och avvisande, som har enutformning som bidrar till atl förslärka alla ljud till störningar, som gerotillfredsställande skydd mot väder och vind och som har en vegetation som baraär en utfyllnad av överblivna ytor. Både slalens instilut for byggnadsforskningoch anser att slora delar av den miljö som produceras kännetecknas avlikformighet och monotoni. riktar uppmärksamheten särskilt på behoven hosde slora grupper av människor som är hänvisade lill att tillbringapraktiskl tagel hela sin tid i bostaden och dess närhet. gällerhemarbetande och barn, men också en snabbt växande grupp av åldringar,sjukpensionärer och förtidspensionärer. Samma påpekande görs avsocialstyrelsen. En allsidig hushålls- och boendestruktur ses bådesom en miljökvalitet i sig och som en förutsättning för andra.Landstingsförbundet understryker t. ex. viklen härav för sina möjligheter attsvara för sin del av servicen. Behovet av att uppmärksamma också kraven påetablering av verksamheter i boendemiljön framhålls av bl.a. bostadssiy-refsen,statens planverk, länsstyrelserna i , och län.LO, TCO, och . finner detangeläget att fl behovet av verksamheter närmare utrett och alt få klarlagt vaddessa verksamheter kräver av den fysiska miljön. Vidare bör kostnadernas storiekoch fördelning klarläggas, påpekarstyrelsen. och någrakommuner erinrar om all en utbyggnad av verksamheter i bostadsområdena, i denmån kommunerna skall svara för den, endast kan ske i den takt som kommunernasresurser ökar och då måsle vägas också mot andra angelägna behov.Kommunförbundet påpekar i detta sammanhang att finansieringen avdrifikostnaderna i allmänhel ulgör ell betydligt större problem änfinansieringen vid anskaffandet av lokaler, LO och Svenska byggnadsarbetareförbundetframhåller de olika förutsättningarna kommunerna emellan vad avser ekonomi ochplaneringsresurser. Enligl organisationernas mening kan detta förhällande varaelt motiv för ökade insatser från statens sida. Länsslyrelsen i länriktar uppmärksamheten på de förutsättningar som genom organisationer ochenskilda initiativ kan skapas för aktiviteter i bostadsområdena och betonarvikten av all representanter för folkrörelser, bildningsorganisalioner ochorganisationer inom fritidsverksamheten deltar redan vid planeringen avbostadsområden. De många anknytningspunkter som finns mellan frågorom bostadsmiljö och frågor om boendedemokrati understryks av mångaremissorgan. Denna fråga behandlas i avsnillet 3,1.8. Några remissorgan berör de orsaker som kan finnastill bristerna i dagens nya bostadsmiljöer inidsförskning.LRF och m. fl. ser den snabba utbyggnadstakten och ulbyggnadsenheternassloriek som väsentliga förklaringsgrunder. Slalens insiiiul för byggnadsforskning förmodar altproduktionens inriktning på stora enheter sätter spår i samtliga led ibyggprocessen och även i fastighetsförvaltningen. Institutet finner detangeläget all den nämnda produktionsinriktningens betydelse för bostadsmiljönanalyseras föratt framtida problem vid snabb tillväxttakt skall kunnabemästras. Institutet anser vidare att det bör diskuteras vilket utrymme förannan produktionsinriktning som den nu lugnare urbaniseringen ger. Institutetnämner möjlighelerna till ombyggnad och successiv komplettering och föriälningav bebyggelse med små enheter och omtalar alt en utredning, gjord vidlänsstyrelsen i , visat atl de närmaste tio årens produktion ilänet hell skulle kunna genomföras i sådana former I detta sammanhang fästerinstitutet uppmärksamheten vid de hinder som kan uppkomma när det gäller attställa om byggandet på delta sätt och framhåller att det synes nödvändigt attförändra såväl lagsiifining som finansieringsmöjligheter, planeringsrutineroch produktionssystem. nämner även andra orsaker till brister ibostadsmiljön än utbyggnadstakt och ulbyggnadsenheternas storlek, t. ex.materialutveckling, försök atl dämpa kostnadsökningarna och utvecklandet av enindustriell produktionsapparat. Enligl organisationens uppfattning finns delinte någon anledning att hävda all någon av dessa förutsättningar skulle läggahinder i vägen för att åsladkomma en kvalitativt god bostadsmiljö. menaratt bristerna kan återföras främsi på de förändringar som skett av självaplaneringsprocessen, som i alltför hög utsträckning har styrts av producentledetskrav på rationalitet. I likhet med atl förutsättningarna är bättre för framtiden när del gäller atlrealisera de mål som ställts upp för bostadsmiljön. Det väsentligaste skälethärtill är den måttligare bostadsefierfrågan och den därav följande lugnareutbyggnadslakten. tar i detla sammanhang upp frågan om de kostnadsföruisätlningarsom gäller för de olika boendeformerna. Organisationen menar atlfierfa-miljshusföretagen, kanske särskill då de allmännyttiga bostadsföretagen,utsatts för hård och ofta oberättigad kritik i den pågående miljödebatten.SABO hävdar atl kritiken, även då den är befogad, har sin grund i ekonomiskaförhållanden, varöver fierfamiljshusförelagen inte råder och belyser sinupp-fiutning med vissa kostnadsdata. Organisationen syfiar på de olikheter iskattevillkor som gäller för de skilda upplåtelseformerna. Några remissinslanser har synpunkler påutredningarnas undersökning av bostadsområden i , Slalens planverk påpekaralt resultaten i fiera hänseenden avviker från andra liknande undersökningaroch menar alt de därför kräver en fördjupad analys. RRV har uppfattningen altundersökningen har visat resultat som efter en mera ingåendebehandling från utredningarnas sida skulle ha kunnat fungera som underlag förförslag till miljöförbättrande ålgärder. menar attutredningarna i denna undersökning på ett förtjänstfullt sätt tagit upp ochbehandlat angelägna och intressanta frågor. Även om tiden för analys blivitkortare än avsett är framställningen klar och välgörande nyanserad, sägerGöteborgs kommun. RRV är kritiskt inställd till den slutsals somutredningarna drar från Göteborgsundersökningen och andra undersökningar,nämligen att brister i närmiljön mera gäller verksamheter än fysisk utformning.Också och anför kritiska synpunkteroch menar atl utredningarnas synsätt är alltför begränsat. Bostadssiyrelsen ochstålens planverk säger sig däremot i huvudsak dela utredningarnas uppfattning.Bostadssiyrelsen understryker dock behovet av klariäggande av hur den fysiskamiljön bör vara beskaffad också i andra avseenden än dem som sammanhänger meddefinierade verksamheter, SARdelar inte heller utredningarnas mening all brister i bostadsmiljön kankompenseras genom en målmedveten verksamhetsplanering. finner dennauppfattning vara etl uttryck fören alltför begränsad målsättning. Såväl enomsorgsfull planering av bostadsmiljön som en målmedveten verksamhetsplaneringkan främja utvecklandet av sociala kontakter. Därför behöver båda vägarnautnyttjas, anser . Siaiskonioret, länsstyrelserna i Uppsala.Östergötlands, , och , Alvsborgs samt Västernorriandslän. många kommuner, däribland Slockholms, . Lö, TCO.SBEF, Svenska byggnadsarbeiareförbundei. och m.fl. tillstyrker utredningarnas förslag om lån till miljöförbättrande åtgärder,RRV anser sig sakna underiag för att ta ställning till förslaget, Bosladsstyrelsen.statens planverk m. fl. har inte uttalat någon mening i frågan. i understrykersärskilt angelägenheten av atl möjligheter skapas för alt avsevärt förbättraden yttre miljön i de fier-familjshusområden som tillkommit under senareårtionden. , några kommuner, bl.a. Siockholm, Hyresgästernas rikstörbundoch NBD m. fl. menar, i motsats lill utredningarna, atl lån bör kunna ulgåoberoende av om de berörda objekten finansierats med statliga lån eller ej samloberoende av när områdena kom till. Länsslyrelsen i och kommunsäger sig dela utredningarnas uppfattning alt ansvaret förmiljöförbättringarna skall åvila bostadsföretagen och de boende själva. Svenska kommunförbundel och SBCf framhåller att detadministrativa förfarandet vid långivningen måsle vara enklare än vad som förnärvarande gäller för del statliga bostadslånet. Som skäl för detla anges altkostnaderna för förbättringarna vanligtvis blir små i förhållande lillfastighetens totala värde, S/1/? redovisar utförligt sin synpå den fysiska planeringens betydelse för möjligheterna alt åstadkomma en godbostadsmiljö, Slor vikt bör enligt läggas vid idé- och planeringsstadiet,då de för de boende avgörande besluten bör fattas, Det är då som konsumenternaskall ges tillfälle till informalion och deltagande, stryker undernödvändigheten av att den fysiska planeringen samordnas med planering avsociala verksamheter och långsiktig ekonomi. Enligt bör den fysiskaplaneringen ulgå från omsorg om människan. Planerings-begreppet bör utvidgaslill atl omfatta även förmedling av sociala upplevelser. Planeringen bördessutom utgå från landskapets krav och från den lokala miljömässigasituationen för alt den sociala miljön skall få förankring i sin omgivning. hävdar vidare all samhälletsmål beträffande fördelning mellan husformer och upplålelseformer börklariäggas och en redovisning ske av vad som föranleder en prioritering av denena eller andra formen i det konkreta fallet. När det gäller fierfamiljshusbebyggelse anser atl denbör motiveras av bl. a. krav på tät exploatering, att spara sammanhängandegrönområden, att ge god service och utrymme för gemensamma anläggningar samtgoda allmänna kommunikationer. rekommenderar också atl omfattande satsningar görs föralt utveckla lösningar av bostadsområden som inte är fastlåsta av lidigareproduktionsförutsättningar och förvaltningsformer utan är öppna för nyakombinationer i syfie att minska motsättningarna mellan olika boendeformer.Stålens institut för byggnadsforskning anför liknande synpunkter och anmärkerpå att utredningarna inte har diskuterat den eventuella önskvärdheten i ellerproblem i samband med utveckling av bebyggelse- och boendeformer där flera avde fördelar som kännetecknar traditionella flerfamiljs- resp, småhus kombinerats. För ell i alla avseende lyckatplaneringsresullal måste enligl SAR:s uppfattning tid och resurser ställastill planeringsstadiets förfogande. En hög planeringsberedskap börupprätthållas genom alt tillräckliga resurser ställs till förfogande forkapacitet och hög kvalitet inom planeringsstadiet, anför , Utredningarna är tveksamma till i nföra n d e t av minimikrav beträffande bostadsmiljöns utformning. Remissopinionenär splittrad i denna fråga. Negativt inställda till bindande normer förboendemiljön är bl, a, SBEF. S.4R anser allen total normering skulle i väsentliga avseenden innebära oerhördasche-matiseringar som skulle förhindra varje hänsynslagande till lokala förutsättningar.Del innebär att det för planeringsprocessens parter - i oenighet ommålen och i kamp om prioriteringarna - skulle vara omöjligt atl uppnå ellresultat som tillgodoser alla intressen. Därför är det enligl SAR:s meningnödvändigt att målen för utformningen av den enskilda bostaden och förbostadsområdet utvecklas i sin helhet och beskrivs inle i bindande normer utani form av klart formulerade målsättningar, harliknande synpunkter, Förbundei menar all den enda metoden att på etltillfredsställande sätt la hänsyn lill variationerna i kraven är all bereda deboende möjlighet att genom hyresgäströrelsens lokala organisationer få ettdirekt inflytande över samhällsplaneringen. SBEF gör gällande atl samhällsorganensreglerings- och styrsystem över hela byggnadssektorn begränsar en önskvärdproduktivitetsutveckling och variationsrikedom i nyproduktion och ombyggnadoch alt regleringarna dessutom försämrar förutsällningarna för att uppnå mestgynnsamma pris- och produktutveckling. Därför finner SBEF det nödvändigt altregleringarna ses över och begränsas lill omfallning och innehåll och inleytteriigare utvidgas, ftir byggnadsforskning finnerdäremot att de krav som varit förknippade med den ställiga bosladslångivningenvaril i huvudsak av godo. De har inneburit dels all den helt övervägande delenav produktionen kunnat ske med en god minimistandard, dels atl den fått enrelativt jämnt fördelad kvalitet, då reglerna försvårat lyxbetonat byggande.Institutet tar i sitt yttrande också upp de icke önskvärda konsekvenser somstatliga minimikrav enligt SBEF skulle ha och hävdar atl påståenden om alt s.k. byggkrångel orsakas av statliga minimikrav är olillräckligl grundade.Institutet åberopar en studie i ämnet, som visar att krångel i regel kunnatåterföras på behandlingen vid de myndigheter som har alt kontrollera au kraventillgodoses saml på del förhållandel att ställiga rikllinjer, anvisningar ochråd ofta ges auktoritet som absoluta krav. Som exempel härpå nämns de s, k,parkeringsnormerna. Brister i samband med tillämpningen av krav, riktlinjer,råd och anvisningar torde enligt institutets mening kunna bemästras genom attde myndigheter som utfärdar krav förbättrar informationen om bakgrunden tilldem. Institutet menar vidare all en ökad klarhet avseende bl, a, kravsjuridiska status inte är motstridig önskemål om alt kunna göra avvikelser frånkrav. Därför finner institutet det vara av intresse att analyseraförutsättningarna för vidgad dispensgivning saml att utvidga planverketstypgodkännande och stöd lill experimenibyggande. påpekar all utredningarna inleklargjort vad man menar med begreppen "krav" och "normer".Verket noterar att det saknas rättslig grund att meddelaföreskrifter, dvs. bindande normer, för den fysiska planeringen, men alt detäven i forisäiiningen behövs en allmän vägledning i form av råd ochanvisningar, Verkel omtalar alt det förbereder en skrift med råd ochanvisningar för planering av bostadens grannskap, som huvudsakligen behandlarfrågor om boendemiljöns utformning, Däremol har verket befogenhet all meddela,förutom råd och anvisningar, även bindandeföreskrifier, när del gäller väsendet, dvs, för utförande ochtomts ordnande. berör i sammanhanget de bindande normer som ärförknippade med den statliga bosladslångivningen och nämner att dessa enliglöverenskommelse mellan och planverket skall överföras tillSvensk Byggnorm och där utgöra dels föreskrifter, dels råd och anvisningar.Därigenom blir de giltiga för allt bostadsbyggande, vilket verkel ser som enfördel. Bosladsstyrelsenmenar att vissa kvaliteter i den fysiska miljön är möjliga att fastlägga icentrala bestämmelser. Del kan gälla t. ex. erforderlig friyla för de boendeslek och utevistelse, lekplatsers, tvättstugors och fritidslokalers storlek,uiformning, läge och underiag. Andra kvaliteter, t.ex, hänsynstagande till ochbevarande av befintlig natur, torde enligt styrelsens mening lämpa sig bättreall uttrycka i mer allmän form, kompletterad med anvisningar och exempel.Förfar man på detta sätt lorde de negativa verkningar som utredningarna befararav centrala bestämmelser kunna undvikas, menar styrelsen. Utredningarnasvärdering.ait möj 1 i ghe l e n förindividen all själv få påverka sina levnadsförhållanden är av grund1äggandevärde och att med inf I y t andet i boendet är en rättighet, som börtillkomma' alla kategorier boende, stryks under av flertalet remissinstanser,bl. a. hyres- och arrendenämnderna för , och Gollands län.statens planverk, länsslyrelserna i Gollands och och . instämmer i utredningarnas värdering menframhålleratl den bäsla vägen för alt uppnå infiytande har individen genom sinamöjligheter atl själv välja bostad, atl säga upp hyresavtalet eller att genombyte erhålla en annan lägenhet. Liknande synpunkter anförs av NBD. omtalar all man inom organisationen f n. ärsysselsatt med all försöka finna lämpliga modeller för tillämpadboendedemokrati. Detta arbete bedrivs i samarbete med ett av de storaSABO-företagen och vederbörande orts hyresgästförening, I avvaktan påresultatet av detta arbete och på de förslag som utredningarna så småningomkommer all lägga fram inom området vill inte gå in i en diskussion om hurett vidgat boendeinfiytande kan och bör utformas, hänvisar i sitt yttrandeöver utredningarnas belänkande i denna del till det belänkande somhyresgäströrelsens egen bo-infiylandeutredning har avgett. Utredningarna har redovisat erfarenheler beträf fande medinfiytandefrågor från arbetslivet och funnit att frågeställningarnadär i viss mån är likartade med dem inom bostadsmarknaden. LOoch Svenska byggnadsarbeiareförbundei ansluter sig till utredningarnasuppfaUning och anser att utredningarna i det fortsatta arbetet bör beakia deerfarenheter som vunnits inom arbetslivet, Arbetsrättskommilléns förslag börockså ge vägledning. tillägger atl utredningarnas parallell med arbetslivetvisar hur försummad boendedemokralin är, Slatens insiitui för byggnadsforskningframhåller atl, med tanke på den vikt utredningarna lagt vid denna parallell,de i det fortsalla arbetet bör ta upp och analysera likheter och skillnader iinfiytande och betingelser för delta i arbetsliv och boende. De svårigheter som kan uppstå vid förverkligande avboendedemokrati har berörts av fiera remissinstanser. anseratt utredningarna i det kommande arbetet bör ägna särskild uppmärksamhet ål demålkonfiiktersom finns mellan de nuvarande boende och fastighetsägarna på enasidan och samhällets långsiktiga intressen på den andra, så au de boendesinflytande över den egna miljön kan starta med gynnsamma förutsättningar,Bostadssiyrelsen framhåller att de långsikliga samhälleliga intressena måsleväga tungt i detla sammanhang. Enligt styrelsen är det frånfinansieringssynpunkt olämpligt med sådana successiva förändringar enligt deboendes önskemål, som kan ge anledning lill upplagande av lån i elt flertalomgångar. Enligt har utredningarna inle beaktatsamhällets roll i tillräcklig omfattning när det gäller frågorna om ökatboendeinflytande. Utredningarnas förslag kan t, ex. leda till att lägenheternai en omodern fastighet får myckel varierande standard, vilket kan försväragenomförandel av kommunens intentioner belräffande planeringsverksamheten. påpekar atl man i saneringsfallei har möjlighetall nå kontakt med den presumtive nylljaren av en miljö, som man tänkerförändra eller tillskapa. Också och kommuner betonarmedinflytande-frågornas belydelse vid saneringsverksamhet men finner del nödvändigtall dessa frågor utreds mera ingående. Belräffande frågan om vem som skall företrädahyresgästernas intressen stryker LO och Svenska byggnadsarbeiareförbundeiunder vad utredningarna anfört om hyresgäströrelsens roll och angelägenhetenav att den ges en stark ställning som företrädare förde boende. Dessa remissinstanserhävdar- med hänvisning till erfarenheten från de fackliga organisationernasroll på det företagsdemokratiska området - vikten av atl inflytandet inomboendet baseras på en fast organisation, i"/!BO samt och Motalakommuner lämnar liknande synpunkter. Också fastighetsägareförbunddelar utredningarnas uppfattning all förening tillhörande den organiseradehyresgäströrelsen bör vara den naturliga förhandlingsparten för fastighetsägaren när del gäller frågor om fö rändringar a v fastigheten eller den yttremiljön. Förbundet erinrarom den förhandlingsverksamhei som har utvecklatssåväl på riks- som på lokalplanet och förutsätter atl den kommeratl byggas ut,Länsslyrelsen i menar atl hyresgästföreningen på orten bör kunnaföreträda hyresgästerna genom deltagande i den program-ochmåisäii-ningsdiskussion som bör föregå varje planläggning av elt nyttbostadsområde liksom vid varje sanering av äldre bostadsområden. Länsstyrelseninstämmer i vad utredningarna säger men menaratten komplikation kan vara atthyresgäströrelsen är svagt representerad på vissa orter och där inte kan sägasvara representativ för hyresgästerna i gemen, Länsslyrelsen i menar däremotall det är tveksamt atl primäri hänvisa hyresgästinfiylandet till centralaorganisationer. De frågor, fortsätter , där medinflylandet kan gedirekt resultat berör i första hand bostadens närmaste omgivning och det ärdärför önskvärt att i dessa fall ge de boende ett mera direkt infiytande,