prop · FX031 · 1974-12-31 00:00:00 — Den svenska handelsflottan(enheter om brutto) minskade från833 till 696 fartyg. steg den sammanlagda bruttodräktigheten från 4,6till 5,4 milj. ton. gav en ytterligare minskning av antaletenheter med 20 medan tonnaget gick upp med . Kändabeställningar av svenska redare tyder på att bruttotonnaget kommer att ökabetydligt trots en fortsatt snabb utmönstring av äldre fartyg. Det är rimligtatt rälaia med att handelsflottan kommit upp i drygt 7 milj. ton bruttomed en starkt ökad andel av mycket stora fartyg men också av kapitalintensivaspecialfartyg. Antalet enheter fortsätter att minska och torde varafärre än 600. De svenskarederiernas bruttointäkt i utrikes fart utgjorde 4 881 milj. kr. år 1972.Kostnaderna i utlandet var 2 673 milj. kr. Den inseglade nettointäkten år 1972blev således 2 208 milj. kr. Motsvarande belopp var 2 054 milj. kr., år1970 1 893 milj. kr. och 1 597 milj. kr. Anspråken påsjöfartsverkets tjänster bestäms i huvudsak av utvecklingen enligt följande. Det sjötransporterade godsets vikt och volym, varvid uppdelningbör ske mellan från transportsynpunkt farligt gods (mineraloljor, vissakemikalier m. och övrigt gods. Fartygens lastförmåga och djupgående med uppdelning efter lastenligt punkt 1. 1974:1 Bilaga 8 95 Fartygens nautiska utrustning,fartresurser, lämplighet för gång i is etc. Fördelning av trafiken påkuststräckor och hamnar. Antalet hamnanlöp per fartygsresa. Andelen fartygsanlöp som faller påfartyg i tät, regelbunden trafik. Målsättningen för vintersjöfarten. Den svenska handelsflottanssammansättning med avseende på åldersfördelning och typ av fartyg samtfartygens bemanning, verksamhet och fartområden. Trafik-, miljö- ochregionalpolitiska ställningstaganden från statsmakternas sida. Bedömningarna får ske mot bakgrund av att sjöfart är eni hög grad internationell näring. Vad som kan befinnas optimalt från svensk synpunktkan visa sig mindre eftersträvansvärt i ett vidare perspektiv. Svenska fartygoch av svenska företag på långtidskontrakt disponerade utländska fartyg svararför enbart en mindre del av sjöfarten på . Olika länders betingelser försjötransporter i form av kostnadsnivå, kapitaltillgång och teknisk standard äri hög grad skiljaktiga. Detta påverkar beskaffenheten av de fartyg som sättsin på svenska hamnar. Flaggdiskriminering och också bekvämlighetsflagg bådaföreteelser i ökning påverkar därtill fartygssammansättningen. Fartygen måstevidare utformas med hänsyn till kapacitet och utrustning i också de utländskahamnar som tar emot den svenska utförseln och där importvarorna lastas ut. I det medellånga perspektiv som verksamhetsplanentäcker fram till ungefär tår bedömningen vad avser punktema 26 ihuvudsak ske med ledning av nuvarande tendenser. Den starka utveckling som ärpå gång ger i och för sig utrymme för en betydande dynamik. Erfarenheten visaremellertid, att det är betydligt lättare att ange troliga utvecklingslinjer änatt bestämma dessas genomslagskraft. Nytt och gammalt kommer under allaförhållanden att finnas sida vid sida, vilket ökar kraven på sjöfartsverketsinsatser. I fråga om utvecklingenav det sjötransporterade godset kan följande framhållas. har den totala sjöburnakvantiteten av inrikes och utrikes gods ökat från 68,1 milj. ton till 93,8milj. ton, dvs. med 25,7 milj. ton eller . Konjunkturnedgången har påverkatsiffrorna . Kvantiteterna dessa år var resp. 4 %lägre än . beräknar att kvantiteten skallbli 150 milj. ton, dvs. en ökning med 56,2 milj. ton eller jämfört medår 1972. Den med lastfartyg i utrikes fart transporteradegodsmängden har ökat från 53,6 till 70,4 milj. ton,dvs. 1974:1 Bilaga 8 96 16,8 milj. ton eller . Avökningen svarade importen av råolja och övriga oljeprodukter för 10,3 milj.ton. Godsmängderna 1971 och 1972 var 7 resp. lägre än . Minskningenföll huvudsakligen på skeppningar av flytande bränslen och järnmalm. Prognosenför förutsätter en uppgång med 26,6 milj. ton eller jämfört medår 1972, varav 15,9 milj. ton utgör oljeprodukter. Färjegodset iutrikes trafik ökade från 4,5 till 10,8 milj. ton, dvs. , att jämföra för lastfartygensparti- och styckegods. Lastbilsgodset utgjorde 5,1 milj. ton ochjärnvägsgodset 4,8 milj. ton. Ökningen i jämförelse med var resp. 0,6och 0,5 milj. ton. prognos för förutsätter att detutrikes färjegodset skulle öka till 27 milj. ton. Detta innebär en ökning med16,2 milj. ton eller jämfört med . har därvidutgått från att färjetrafikbe-greppet utvidgas till att omfatta i stort settalla i reguljär närtrafik sysselsatta fartyg som är anpassade för storaenhetslaster. Verket räknar med att denna lastfärjetrafik blir den mestexpansiva delen i fartygstrafiken på . De inrikesgodstransportema har ökat från 10 milj. ton till 12,6milj. Godsmängederna var i stort sett lika medankvantiteten minskade med 1,6 milj. ton huvudsakligen p. g. a. minskadeoljetransporter till följd av den milda vintern. räknarsjöfartsverket med att de inrikes sjötransporterna kommer att uppgå till 26milj. ton varav petroleumprodukter kommer att utgöra 16 milj. ton. Dettainnebär en ökning med 13,4 milj. ton eller jämfört med . Utvecklingen av fartygens lastförmåga och djupgåendeär som tidigare nämnts av betydelse för efterfrågan på sjöfartsverketstjänster. Under de senareåren har skett en påtaglig ökning av laststorlekarna hos de fartyg som varitinsatta på svenska hamnar även om konjunkturlägeoch isförhållanden påverkat utvecklingen mellan olika år. För lastfartygeni utrikes fart ökade sålunda medellasten (in + ut) mellan åren 1965 och 1972från ca 1 740 till ca eller med . Med de enligtsjöfartsverket begränsade insatser som behöver vidtas kan redan omnågra år vara tillgänglig för fartyg med ett djupgående upp till ca 15 m,alltså mer än . För inte specialbyggda enheter svararmot det större djupet ca dödvikt. Specialbyggda, breda fartyg kanfå större lastförmåga. För råoljeimporten till västkustraffinaderierna lärhuvudsakligen komma att nyttjas fartyg i storleksklassen kring 200 000 tondödvikt och större. Skulle råolja tillföras de svenska raffinaderierna frånoljefyn-digheterna i kan däremot för transporter till såväl ost- som Prop.1974:1 Bilaga 8 97 västkusthamnarkomma ifråga enheter i storleken 25 000 å dödvikt. Dessa fartyg harett djupgående med full last intill elva meter. svarar för huvuddelen av utlastningen av järnmalmöver svenska hamnar. Det maximalt tillåtna djupgåendet är begränsat till 11,5m, vilket svarar mot fullastade fartyg om ca . Betydligt störrefartyg upp till drygt dödvikt avgår från hamnen med dellast.Några planer på att fördjupa infartsleden finns inte redovisade. Även förinförseln av kol till det nya koksverket lär huvudsakligen fartyg av betydandestorlek komma att utnyttjas. Av övrigt lastfartygsgods beräknas massgodset svara för19 milj. ton . Huvuddelen av transporterna begränsar sig till nord-ochöstersjöområdena. En successiv ökning bör ske av de insatta fartygens storlek,bl. a. som följd av koncentrationen inom den tunga industrin. Skogsprodukterna kommer till viss del att skickas medfärjor. Huvuddelen lär dock gå i hela laster. För uttransporter från södraSverige får man räkna med att tonnage av varierande storlek och utformningkommer att användas. Övergången till större laster när det gällernorrlandsindustriernas utskeppningar torde komma att fortsätta. Vid ökadsamverkan mellan skogsbolagen skulle takten ytterligare öka. I fråga om oljetransporterna längs kusten finns anledningräkna med att dessa huvudsakligen kommer att ske med enheter kring dödvikt. Vid korta transportsträckor kommer dock betydligt mindrefartyg att utnyttjas. De ökade transporterna av inrikes torrlastgods lär kommaatt ske med betydligt större fartyg än . Pågående utbyggnader avTrollhätte kanal och gör det möjligt att också i ochMälaren utnyttja större fartyg. Medellasten (in + ut) för lastfartyg i utrikes fart varår 1970 . Antalet inresor var 29 800. prognos för 1980innebär en medellast av och 18 300 inresor. 10 000 inresor bedömslikväl komma att ske med fartyg av en storlek uppemot dödvikt. I fråga om fartygensutrustning m. m. torde allmänt gälla,att ju större och nyare ett f.trtyg är desto bättre är dess nautiska utrustningliksom dess förutsättningar för fart under svåra väderleksförhållanden.Prognosen tyder på en starkt positiv utveckling i detta avseende under denärmaste åren. Specialiseringen inte enbart efter last ochhanteringssystem utan också efter trade ger tillgång till bl. a. lastdryga,isförstärkta och därmed för vintersjöfart val lämpade fartyg. De senare årenhar den ökade tillgången på sådana fartyg betydligt förbättrat förutsättningarnaför kontinuerliga transporter av mera kvalificerat gods på såväl bottenhavs- 1974:1 Bilaga 8 98 Olika rederiers nybyggnadsprogram liksom uttalandenfrån större avlastare tyder på en ytterligare ökad tillgång till isförstärktafartyg . Beträffande den geografiska fördelningen av trafikenhar sjötrafiken på huvudsakligen behandlats som en enhet. Det materialsom finns för en framtidsbedömning av godsströmmarnas geografiska fördelningär ännu knapphändigt. Pågående regionala trafikplanering kan ge ettbättre underlag. Utbyggnaden avgöteborgsraffinaderierna ökade fram betydligt andelav totaltrafiken. Härtill bidrog också koncentrationenav den långväga linjetrafiken och utbyggnad av roro-linjerna i närtrafik.Tillkomsten av lysekilsraffinaderiet förstärker förskjutningen mot . De regionalpolitiskamålsättningarna torde dock bidra till en bättre balans mellan olikalandsdelar och speciellt gynna . En utbyggnad ävbottenviksindustrin är redan på gång och kan fram föra med sig enkraftig ökning av godsunderlaget. I fråga om utvecklingen av antalethamnanlöp per resa kan följande framhållas. Antalet inklareradelastfartyg i direkt utrikes fart utgjorde 30 055 mot 30 1971 och29 1970. På en och samma resa faller emellertid ofta flera hamnanlöp. Övergången tillväsentligt större fartyg kan för vissa typer av transporter föra med sig enökning av antalet anlöp per resa. I motsatt riktning verkar övergången tillspecialfartyg som minskar antalet ballastresor mellan svenska hamnar. Hittillshar antalet hamnanlöp per resa totalt sett kontinuerligt minskat. Dennautveckling väntas fortsätta om än förmodligen i långsammare takt än de senareåren. När det gäller utvecklingen av trafiken med fartyg ität reguljär trafik torde huvuddelen av trafikökningen fram avsefartyg i reguljär närtrafik med lastfärjor som den mest expansivafartygsgruppen. Den fortsatta övergången till systemtransporter lär också förparti- och massgodsets del föra med sig att olika typer av specialfartygutnyttjas kontinuerligt på en och samma hamn. Under /7 3 var programbudgetarbetet främst inriktat på att förbättra verketsplaneringsunderlag och rutiner för budgetuppföljning och redovisning samt attskapa bättre underlag för bedömning av prestationer och effektivitet på olikaområden inom verket. Personalavgångar inför omlokaliseringen har medfört attarbetet blivit tyngre än beräknat med vissa förseningar som följd. Under /73 harverket fördjupat det organisations- och Prop.1974:1 Bilaga 8 99 planeringsarbetesom påbörjades föregående verksamhetsår som förberedelse för sjöfartsverketsomlokalisering till . Enligt plan skall omlokaliseringen varagenomförd under början av fjärde kvartalet . Beträffande den verksamhet som avser programmet Farledsverksamhetkan följande framhållas. sista fyrskepp Falsterborev drogs inoch ersattes av en bottenfast fyr. Fyrarna Landsorts Bredgrund, Svängen, Albäcksgrund,Kåvra och Vänta Litets färdigställdes. Fyrkassunerna Brandskärsflak ochDynabrott utsattes. Fyrkassunerna Farstugrund och Kullagmnd sjösattes.Automatiseringsåtgärder i olika fyrar medförde att fyrpersonalen minskade med 9personer till 82. Ett betydande antal fyrar ändrades, renoverades ellerreparerades. innehav av fasta säkerhetsanstalter i farlederuppgick till 1 570 fyrar och bakar. Per den 30 juni 1973var antalet bojar och prickar 4 109. Under verksamhetsåret har haft tillgångtill fem lots-distriktsfartyg och tre gasningsjakter. Under kalenderåret 1972uppgick antalet undsättningar i sjöräddningsverksamheten till 915 mot 1 136året före. Utsjömätningsarbetet koncentrerades under budgetårettill farvattnen ost och syd om , Norra och området vid fyrenVal-lingrund. Kust- och insjömätningar genomfördes i samtMälaren och . Antalet utförda lotsningar /73 ökade med290 till 46 540 jämfört med föregående budgetår. Ökningen av antalet lotsningargällde huvudsakligen och inträffade under senare delen avbudgetåret. Ökad skeppningsvolym, förbättrat fraktläge och den milda vinternsynes ha föranlett ökningen. Antalet lotsplatschefer och lotsar minskade underbudgetåret med 4 till 407. Antalet båtmän var oförändrat. /73 var extremt mild. Endast tre av de femrustade statsisbrytarna behövde sättas in i assistansverksamheten.Statsisbrytarna utförde fartygsassistanser att jämföra med 1945 i medeltal för perioden /671970/71. Beträffande programmet Fartygsverksamhet kan följande framhållas om verksamheten. gav ut skyddsanvisningar för fartyg. Rådoch upplysningar för skyddsombud på svenska fartyg, trafikföreskrifter för ,kungörelser om lyftinrättningar på fartyg och om stuvning och säkring avcontainer på däck, säkerhetsanvisningar för arbeten med tankar m. m.,meddelanden om lotsplikt och om risker i rum med last som orsakar syrebristeller som avger giftiga gaser samt föreskrifter och meddelanden omskeppsdagbok, godkänd utrustning för fartyg m. m. 1974:1 Bilaga 8 loO Den höga nybyggnadstakten i den svenskahandelsflottan har medfört stor efterfrågan på sjöfartsinspektionenstillsynstjänster. Ungefär hälften av de totala debiterade inspektionsavgiftemaavser nybyggnadsbesiktningar. Antalet avgjorda ritningsärenden var ca 1 200.Inspektionens personal genomförde underbudgetåret ca 2 600 besiktningar och inspektioner i svenska ochutländska fartyg. Ca 1 300 säkerhetscertifikat av olika slag utfärdades. Förbudmot nyttjande av fartyg eller arbetsinrättning o. dyl. meddelades för 66fartyg varav 41 utländska. Engagemanget i den Mellanstatliga rådgivandesjöfartsorganisationen (IMCO) och dess olika kommittéers ochunderkommittéers arbete har på ett påtagligt sätt påverkat arbetet inomsjöfartsinspektionen. Sjöfartsinspektionensverksamhet inom arbetsmiljöområdet präglas av en strävan att bredda insatsernainom området. Under verksamhetsåret inledde inspektionen tillsammans medparterna på arbetsmarknaden inom () ettintensifierat skyddsarbete på fartygen. Liksom undertidigare år har ett stort antal ärenden gällande bemanningen i svenska fartygavgjorts. Under budgetåret intensifieradesjöfartsinspektionen tillsynen av det förebyggande oljeskyddet. Sammanlagtdrygt 300 fartyg detaljkontrolle-rades. Den rådgivande och informativaverksamheten inom miljöskyddsområdet ökade starkt i omfattning. Den frivilliga typprovningen av fritidsbåtar hari mycket stor utsträckning utnyttjats av båttillverka<. "e ochbåtförsäljare. Under verksamhetsåret provades 51 båtar. Endast tvåbåtar kunde godkännas utan anmärkning. Sammanlagdaantalet skeppsmätningar av svenska och utländska fartyg var i stortsett oförändrat jämfört 1971 och 1970. Andelen utländska fartyg ökade. Ca 2 270 yrkesskadefall i svenska fartyg och 390sjöolyckor som inträffat behandlades inom inspektionenssäkerhetssektion. Av sjöolyckorna gällde 294 svenska fartyg. I verksamhetsplanen för budgetåren 1973/7419 7 8/7 9 redogör för verksamhetens inriktning underinnevarande budgetår och den närmaste femårsperioden. Som en avförsöksmyndigheterna för programbudgetering har fått sinverksamhet fördelad på två ändamålsinriktade program. Driftmedel för programmet Farledsverksamhet erhåller verketöver två förslagsanslag, det avgifts- och bidragsfinansierade anslagetFarledsverksamhet, exkl. isbrytning och det med allmänna budgetmedelfinansierade anslaget Isbrytning. Mot programmet Fartygsverksamhet svarar etti huvudsak av-giftsfinansierat förslagsanslag med samma benämning. Bortsett frånisbrytningsverksamheten gäller enligt statsmakternas be- 1974:1 Bilaga 8 loi slut att för ett vart av de bådaprogrammen avvägningen mellan intäkter och kostnader skall styra verksamhetenstotala volym. Intäkterna består huvudsakligen av avgifter frånhandelssjöfarten. Därtill kommer bl. a. bidrag från fjärde och niondehuvudtitlarna. mål och planer för de olikadelprogrammen är följande. Det överordnade målet för den samladeverksamheten är enligt fartygens säkerhet till skydd förmänniskor och miljö. För svenska fartyg gäller detta oberoende av fartområdeoch för utländska fartyg till den del de utnyttjar svenska farvatten i trafikpå svenska hamnar eller på resa mellan utländska hamnar. Vid sidan av detöverordnade säkerhetsmålet är en målsättning också att i svenska farvattenskapa betingelser för en effektiv sjöfart i syfte att till det svenskafolkhushållets nytta förbilliga sjötransporterna. har att göra avvägningar mellan å ena sidan kostnaderna försjöfarten i form av avgifter och å andra sidan lägre transportkostnaderoch högre transportstandard. I målsättningen vill ocksåinbegripa att bidra till en bättre regional balans mellan olika landsdelar. Effektivisering avsjötransporterna innefattar främst åtgärder för att minska skador på fartyg ochlast, för att erhålla större laster, snabbare resor och minskning av merabetydande hamnars stängningstider som följd av ishinder. Mellan detöverordnade säkerhetsmålet och effektivitetsmålet finns enligt verket ett starkt samband. Utvecklingen går mot större, mera maskinstarkaoch dyrare enheter med bättre navigatorisk utrustning, fartyg som totalt settger förutsättningar för en säkrare sjöfart. Dyrare fartyg ställer krav på ökad effektivitet hos såväl sjövägar somterminalanläggningar. Hamnarna anpassar sig till de allt merkapitalintensiva fartygen. Ofrånkomligt är att också den statligafarledsservicen får resurser att följa med i utvecklingen. Efter den tillfälliga nedgången under åren 1971och 1972 ökar sjötransportvolymen på nytt och därmed ocksåsjöfartsverkets avgiftsintäkter. Jämfört med föregående års verksamhetsplanräknar verket med en ytterligare ökad godsvolym för resterande del av1970-talet. Inkomsten av sjöfartsavgifter bör /75 komma upptill 114 milj. kr., en ökning jämfört med /73 om 10 milj. kr. De behov av utökade insatser som sjöfartsverketför fram är mot den angivna bakgrunden enligt verkets mening mycket begränsade. I fråga omolika anläggningar och fartygsmaterielen syftar de ökade insatserna till attgenom förbättrat underhåll och ökade ersättningsinvesteringar hålla uppesäkerheten. Någon reell volymökning avses egentligen inte i detta fall. Detsamma gäller anpassningen av vissaradionavi-geringsanläggningar till dagens teknik liksom den sedan längepåkallade vidareutbildningen av lotsarna för att effektiviseralotsningstjänsten. 1974:1 Bilaga 8 i02 I fråga om sjökartläggningen räknar verket medatt en betydande anslagsökning behövs. Formellt är den att se som envolymökning. Reellt är emellertid syftet främst att återställa 1970/71års kapacitet och därtill ge utrymme för de lönekostnader som bärs avmarinen. Mot den ökade anslagspostenställer ett bidrag som svarar mot verksamhetens betydelseför andra än handelssjöfarten. förordar en ökad satsning påteknisk utvecklingsverksamhet. Till reella volymökningar är också att hänföraanskaffning av en ytterligare havsisbrytare och därtill den fortsattaförstärkningen av sjöfartsinspektionen. Denna behöver nu ökade resurserframför allt för att medverka till förbättringar av arbets- och bostadsmiljönombord på svenska fartyg. Enligt petitaanvisningarna skall mot ökademedelsbehov för vissa aktiviteter ställas besparingar inom andrasådana. Planerade rationaliseringar skall redovisas. Den fortsattafyrautomatiseringen möjliggör enligt verketpersonalminskningar. Inom den ojämförligt mest personalkrävande aktiviteten,lotsväsendet, anser sig däremot böra räkna med en i stortoförändrad personalstyrka. En betydandeeffektivitetsökning för sjöfarten ligger dock däri att med mycket små ökningarav resursema kunna ta hand om ökade fartygstransporter och medverkatill en säkrare och mera ekonomisk sjöfart. 1973:1 (bil. 8 s. 99105) redovisadessjöfartsverkets verksamhetsplan för budgetåren 1972/731977/78. I detföljande redogörs närmare för dehuvudsakliga ändringar som verksamhetsplanen /74 1978/79innebär. För de olika delprogrammen under programmet Farledsverksamhet anför i huvudsak följande. Det tekniskautvecklingsarbetet inom går tillbaka till dess tillkomst och hargivit betydande resultat. Främst gäller detta fyrbyggnad ochfyrautomatutrustning samt sjökartläggning. Kostnaderna fick ursprungligen helt belasta ifrågavarande anslag, vanligen olika investeringsobjekt.Tillgången till särskilda medel har gjort det möjligt attanlägga ett längre perspektiv, dvs. ta upp också projekt som beräknas förstlängre fram utmogna i konkreta projekt. Såvälsjösäkerheten som verkets ekonomi kräver ökad satsning på ny ellervidareutvecklad teknologi. De framsteg som visar sig tillämpbara påsjöfartsverkets arbetsområde bör verket ha möjlighet att ta till vara vilketförutsätter ökade medelsresurser. understryker, att den förverket tillämpade tekniken är av mycket speciell natur. Till-lämpningen sker normalt i liten skala och fårdärför ringa kommersiellt intresse. Verket är därför nödgat att självsvara för en stor del av insatserna. redovisar följandepågående och aktuella projekt. Radarresponder (racon) som arbetar på 10 cmvåglängd, hanterligare Prop.1974:1 Bilaga 8 103 bojtypersom minskar arbetsbelastningen på distriktsfartygen, prov medlågeffektsvindgeneratorer och utveckling av en liten motorgenerator förenergiförsörjning av småfyrar, framtagning av större fyrkurar avglas-fiberarmerad plast enligt tidigare utvecklad teknik, utveckling av den s.k. stolpfyren, fortsatt utvärdering av mätningar av horisontala is- ochvågkrafter på fyrar, utrustning och metodik för trafikinformation frånlotsplatser, försök med radionavigeringssystem Omega, överföringar avekolodsdata, förbättring av automatisk mätdatautvärdering och kartogra-fiskautomation samt fortsatt utvecklingsarbete avseende mätinstrument ochdataöverföring i fråga om vindström och vågrörelser. Inom sjöfartsinspektionen arbetar särskilda sakkunnigamed att utarbeta normer för den framtida farledsutmärkningen. Först då resultatenframlagts, vilket bör kunna ske redan innevarande budgetår, blir det möjligtatt mera i detalj pröva behovet av ytterligare fyrar. Redan nu står dock klartatt i vattenområdet norr om programmet med att utbyta bojar motfyrar bör fortsätta med det slutliga målet att helt övergå till fasta anordningar.I något fall bör dock indragning kunna ske utan ersättning. På en del platserkan smärre fyrförbättringar betydligt förbättra framkomligheten under mörker.Större tonnage och ökad trafik ställer krav på att sådana förbättringar snarastkommer till stånd. räknar emellertid inte med att antaletbojar totalt sett går att nedbringa. Internationella överenskommelser omtrafikseparering liksom nya djupfarleder förutsätter nya bojar. Begränsning av investeringsmedlen har enligt verketförsenat fyrau-tomatiseringsprogrammet. Det beräknas nu något utökat blislutfört /78. Då skulle kvarstå enbart sex bemannade fyrar.Fyrplatspersonalen kan därigenom begränsas till ett tjugotal befattningshavare.Med hänsyn till ekonomi bör också dessa bemannade fyrarautomatiseras. Ett särskilt problem vid avbemanningen av fyrar är uttunningenav SMHLs observationsnät vilket bl. a. negativt påverkar väderlekstjänsten försjöfarten. och har i samverkan sökt att samordnafyrautomatiseringen och automatiseringen av observationstjänsten.Sjöfartsverket finner det med hänsyn till såväl den fortsattafyrautomatiseringen som sjöfartens behov av väderdata mycket angeläget attSMHLs planer på en intensifierad automatisering av observationstjänsten kanrealiseras. Det nuvarande deccanätet är tillräckligt för en godpositionsbestämning i de svenska kustområdena. Enligt meningföreligger inte anledning att anskaffa något nytt systemför radionavigering.