prop · FX0331 · 1974-12-31 00:00:00 — Utredningenanser alt den av i dess framställning förordadebestämmelsen om tolv månaders anställning som gmndför tillståndsbefrielse kan utgöra en lämplig riktlinje för i vilka fallutländsk skall anses vara etablerad. I ramtiden bör inleinräknas väntetid, sjukdomslid eller yrkesskadelid. Med väntetid avses tid somi 3 § sjömanslagen definieras som väntetid. Betald sjukdomslid under obmtetpersonligt anställningsavtal bör enligt utredningen medräknas i tolvmånaderstiden.Närmare tUlämpningsbestämmelser i detta avseende bör kunna utfärdas av AMSefter samråd med . Utövernämnda undanlag bör det enligt utredningen finnas en allmän möjlighet attbefria utlänning från skyldighet alt ha anställningstiUstånd. Anslällningstillstånd börenligt 1 § tredje stycket i förslagel hile kunna meddelas utländsk sombefinner sig i (jfr 46 § UtiK). En förutsättning för att undantag enligl12/18-månadersregeln från skyldigheten att ha anslällningstillstånd skall gällahär i landet som undantag från skyldighet att ha arbelstUlstånd bör vara attvederbörande har fått anställning före inresan hit. Dessutom bör i vissa särskUdafall, som fastställs genom riktlinjer, befrielsen kunna gälla från inresan. Detär enligt utredningen uppenbart att utlänningslagstiftningens bestämmelserinte passar i samband med beviljandet av anslällningstillstånd. Eftersom arbelsmarknadspolitiskaförhållanden kommer all vara dominerande för tillståndsgivningen, bör AMS ochinte vara besluts- och tUlsynsmyndighet i ärenden angåendeanställningstillstånd. För all få snabbast möjliga beslutsordning behövs ävenen viss decentralisering. Maj:t bör kunna delegera beslutanderätten tiUsjömansförmedling samt liU svensk beskickning i utiandet eller svensktkonsulat. I första hand bör sjömansförmedlingen i , som för detcentrala sjömansregistrel, kunna bevilja anslällnmgstUlstånd. Utredningen haräven övervägt alt lägga tillståndsgivning på flertalet svenska beskickningareller konsulat, efter utrikesministerns bestämmande, men 1974: 31 24 harfunnit alt de överväganden som bör göras vid tillståndsgivningen i regel intelämpar sig för denna ordning. Decentraliseringenav tUlståndsgivningen bör däremot, för alt erforderliga kontakter med denaktuella arbetskraften skall kunna nås, begränsas tUl de hamnorter därfrekvensen av svenska fartyg är störst. De utiandsmyndigheter som finns pådessa platser bör efter ministerns för utrikes ärendena bestämmande vara lillslåndsgivare.De kan genom kontakter med förmedhngen på orten kontrollera om det finns etableradarbetskraft all tillgå och inhämta berörda organisationers syn på tillståndsfrågan. bör få rätt alt bevUja tillstånd när arbelsmarknadsparternahar tUlstyrkt. I övriga fall bör AMS besluta. VidtUlståndsgivningen bör enligt utredningen organisationerna delta i huvudsakligöverensstämmelse med de bestämmelser och anvisningar som gäUer vid prövning avansökan om arbetstillstånd här i landet. I fråga om anvisningar anserutredningen att AMS efter samråd med berörda myndigheter och partsorganisationer bör äga räll alt utfärda sådana så att de i tiUämpliga delar överensstämmermed dem som har utfärdats för arbetslillslåndsgivningen. Enligt3 § i förslaget göres ansökan hos sjömansförmedling som AMS bestämmer eller hossvensk utlandsmyndighet som ministern för utrikes ärendena bemyndigar ta emotsådan ansökan. Omtillståndsansökan ges in vid annan förmedling än sjömansförmedlingen iGöteborg bör ansökan genast per telex vidarebefordras till denna förmedling.Dessa ärenden är i regel av brådskande natur. Ifråga om mottagande av ansökan utomlands bör enligt utredningen ministern förutrikes ärendena i betydande omfattning kunna bemyndiga utiandsmyndigheterhärtill. Härvid bör beaktas att behov föreligger av sådant bemyndigande äventill vissa myndigheter, som inte är behöriga att förrätta mönstring, exempelvisi och . Dessa myndigheters enda åtgärd blir att omgåendevidarebefordra ansökan tUl myndighet som har rätt att bevUja tUlstånd. Även idessa fall bör telex komma till användning. Tillståndets omfattning och giltighetstid Arbetstillståndmeddelas , i regel inte än . Undanlag görs ifråga om t. ex. monlagearbete och säsongarbe- 1974: 31 25 tare.Tillståndet avser i allmänhet visst slag av arbete. Ifråga om utiändsk som söker anställning på svenskt fartyg i utländskhamn är förhållandena, framhåller utredningen, andra än för utiänning som sökerarbete i . Med hänsyn till att anställning av utlänning i utiändsk hamninte kan jämställas med invandring till anser utredningen, att denprincip om tiUstånd som i regel gäUer inte bör Överföras tUl det nuaktuella området. Eftersom anstäUningstUlstånd ges under vissa specieUa förhåUanden,bör tillståndet kunna begränsas tUl att gälla för anstäUning på visst fartyg. Utredningenframhåller vidare att utvecklingen går mot alt sjömännen i allt störreutsträckning rederianställs. Mol denna bakgrund anser utredningen alt om denutländske sjömannen rederianställs enligl för manskap gällande kollektivavtaleller vad avser befäl efter personlig överenskommelse bör anslällningstillståndetkunna meddelas för så lång lid som anställningen pågår. anser att tillståndet bör tidsbegränsas kan detta ske iform av särskUda föreskrifter. bör även i undantagsfall kunna gessom begränsar tUlståndets giltighet tiU viss resa. Möjlighetatt återkaUa anstäUningstUlstånd bör enligt utredningen finnas, men användasendast i undantagsfall. Denna möjlighet kan behövas i faU då arbetsmarknadenundergår oförutsedda förändringar av genomgripande art eller andra hknande skälföreligger. Utredningenframhåller all tillämpningen av bestämmelserna om anstäUningstUlstånd inte fårbli så restriktiv all svenska fartyg tvingas alt av denna orsak ligga kvar ihamn. Om brådskande fall inträffar bör enligt utredningen befrielse frånkravet på anställningstillstånd kunna ges utan någon mera ingåendeprövning. Hastigt uppkommande vakans på grund av olycksfall, sjukdom ochliknande hos besättningsman utgör exempel på fall då befrielse bör kunna ges.Uppstår brådskan på grund av all redaren väntar med ansökan tills fartyget ärfärdigt att avgå bör emellertid detta förhållande inle föranleda mindre noggrannprövning av ärendet. Dispenssom inle förutsätter någon prövning från arbetsmarknadssynpunkt bör enligt utredningensförslag kunna lämnas i ett stort antal hamnar. När dispens har lämnats, börmeddelande härom sändas tUl sjömansförmedlingen i . Bemyndigandealt meddela temporär befrielse från tUlslåndsskyldighel bör enligt utredningenktmna ges i betydligt större utsträckning än bemyndigande alt ge tUlstånd. Iförstnämnda fall bör endast prövas om särskUda skäl föreligger för befrielse.Klara anvisningar om vilka särskUda skäl som bör föranleda befrielse börutarbetas av tillslåndsmyn-digheten efter samråd med organisationema för redareoch ombordanställda. 1974: 31 26 Befrielsefrån tUIståndsskyldighet bör i regel avse resa till närmaste hamn. Om tiden fördenna resa jämte liden för närmaste hamnuppehåll är så kort att den varaktigaanställningsfrågan inte kan beräknas bli löst , bör emellertidbefrielse från tUlstånd kunna meddelas för viss lid. Vid bestämmande av hurlång denna lid längst bör vara har utredningen som riktpunkt övervägt den tidom som gäller som tillslåndsfri lid för utländska montagearbelare iSverige. bör det regelmässigt vara möjhgt att lösa anslällningsfrågan.I undantagsfall kan det emellertid vara erforderligt med dispens under längretid. Dispenstiden får enligt utredningen dock inte överstiga . Närmareriktlinjer bör utfärdas av AMS efter samråd med arbetsmarknadsorganisationerna.Om fartyget befinner sig tUl sjöss, när tiden för vilken tUlslåndsbefrielse hargivils löper ul, gäller befrielsen intill ankomsten till närmaste hamn. I defall det kan bli fråga om alt bevilja ytterligare dispens, bör det ankomma påsjömansförmedlingen i alt meddela den. Omutlänning som har fått dispens inte bevUjas tillstånd före dispenstidensutgång, bör rederiet åläggas att betala hans återresa. Utlännings rätt att fåbli återsänd innefattar rätt lUl fri resa med underhåll i enlighet med debestämmelser som finns angivna i 29 § sjömanslagen. Utredningenanser att en straffbestämmelse, motsvarande den som finns i 63 § UtlK, fordrasför efterlevnaden av de bestämmelser som utredningen föreslår. Med hänsyn lUlalt den utländske sjömannen kan tänkas sakna kännedom om lillståndsskyldighetenoch till att han oftast är omöjlig att nå för påföljd anser utredningen alt påföljdsbestämmelsenbör begränsas till att avse den som anställer utlänning som enliglbestämmelserna skall ha anslällningstillstånd. Det kan gälla antingenbefälhavaren eller arbetsgivaren. Utredningenförordar all i likhet med vad som gäller i viserings- och arbetstUlståndsärendenbesvärsrätt inte bör medges över beslut om anställningstiUstånd. Utredningenföreslår alt lagen skall träda i kraft . Utredningenframhåller att det torde finnas många utiändska sjömän ombord på svenska fartygsom om de nya bestämmelserna skulle tillämpas på dem skulle behöva tUlstånd.En smidig övergång till de nya bestämmelserna är önskvärd. Utredningen föreslårdärför all lagen icke skall gälla utlänning som vid lagens ikraftträdandeinnehar befattning ombord på svenskt fartyg eller utlänning som vid denna tidpunktär rederianstäUd enligt för manskap gäUande kollektivavtal eller, vad avserbefäl, som har personligt anstäUningsavtal. AMSbör enligt utredningen dra upp riktlinjer för tillståndsgivningen. Detta bör ide fall som inte redan har nämnts 1974: 31 27 skeefter samråd med , , och organisationernaför redare och ombordanstäUda. Utredningen tar också uppfrågan om förhållandel mellan det föreslagna systemet med anstäUningstUlståndoch den nuvarande t v å-tredjedelsrege 1 n i 19 § mön s t rings förordningen (196 1:87). Enligl denna bestämmelse skall vid påmönslring inom riket tillses,att besältnuigen till minst tvåtredjedelar består av svenska eller andranordiska medborgare. Vid påmönslring utom riket skall nämnda föreskrift kan ske. Utredningen anför all i skrivelse den2 till chefen för har framhållit, attbestämmelsen inle sällan hhid-rar såväl här i landet som i utiandet rederianställdasjömän från att efter s. k. vederlagsledighel komma tillbaka till samma ellerannat av rederiels fartyg. Utredningen anser att del föreslagna systemet med anstäUningsliUståndger möjligheter all ersätta Ivåtredjedelsregeln med ett betydligt smidigaresystem. I de riktiinjer som bör utfärdas för tillståndsgivningen kan enliglutredningen mera detaljerat anges vilken andel av totalbesätlningen som denutländska arbetskraften bör kunna utgöra. Vid fastställandet av dessariktlinjer i fråga om besättningens sammansättning som även bör utfärdas förarbetslillslåndsgivningen här i landet kan samma överväganden göras somligger bakom Ivåtredjedelsregeln. Sålunda bör t. ex. säkerhetsaspekten kommamed i bedömningen. Genom utredningens förslag i denna del tillgodoses defördelar som följer av Ivåtredjedelsregeln som de av Sveriges redareföreningpåtalade olägenheterna elimineras i den del de hänför sig tiU etableradutländsk arbetskraft som vill påmönstra i svensk eller utländsk hamn. För sådanutlänning kommer nämligen inte att fordras anställningstiUstånd. Kostnads- och anslagsfrågorm.m. Utredningenanför alt genomförandet av utredningens förslag för berörda myndigheters delinte torde komma att innebära några ålägganden, som fordrarpersonalförstärkningar eller medelstilldelning för andra, av förslagelföranledda arbetsuppgifter. Ett undantag kan dock behöva göras i fråga om densjömansförmedling som skall svara för olika löpande uppdrag i samband med tillståndsgivningoch registrering. Utrednmgen utgår från alt om AMS, mot bakgrund av gjordabedömningar eller vunna erfarenheter, kommer all aktualisera några äskanden,dessa positivt beaktas av statsmakterna. Deremissinstanser som har yttrat sig i frågan är med tre undantag positivatill bestämmelser som reglerar utiändska medborgares 1974: 31 28 anställandepå svenska fartyg i utländsk hamn. De remissinstaner som är positiva tillförslaget ansluter sig i huvudsak till de grunder som utredningen har angett.Sjöfartsverket och finner del riktigt att denna del av arbetsmarknadenbringas i bättre överensstämmelse med riktlinjema för utlänningspolitiken.Sjöfartsverket påpekar att 19 § mönstringsförordningen inte har utgjorttillräckligt underlag för att hindra att utomnordiska medborgare anställs istörre utsträckning än vad regeln urspmngligen torde ha syftat lUl. Orsakenhärtill torde enligl verket delvis vara att en allt större del av den svenskahandelsflottan har övergått till mer vidsträckt internationell trafik. Sedanlång lid har också brislen på behörigt och kvalificerat befäl och manskap varitmyckel besvärande. Andelen utlänningar på svenska fartyg har därför merendelsvarit stor. De påtalade förhållandena kommer sannolikt att bestå under dennärmaste tiden. Utländsk arbetskraft måste därför anlitas i viss omfattning avden svenska handelsflottan. har ingen invändning mot att därvidtillämpas elt tiUståndsförfarande enligt de riktlinjer som utredningen harföreslagit. AMSoch stryker under att den föreslagna regleringenleder tUl ökad anställningstrygghet. AMS, länsarbetsnämnden i länoch anser att nyrekryteringen i Sverige tillsjömansyrket främjas genom förslaget. De båda sistnämnda remissinstanserna ochSvenska sjöfolksförbundet anser all den förslagna regleringen bör leda lUlminskad arbetslöshet bland nordiska sjömän och de utomnordiska arbetstagare somhar etablerat sig i den svenska handelsflottan. och hävdar att regleringen underlättar kontrollen av yrkes-kvalifikationervilket är särskUt angeläget eftersom den tekniska utvecklingen inom sjöfartenhar medfört skärpta krav på de ombordanställdas utbildning och yrkeskunskaper. Kritiskatill förslaget är , och för mindrefartyg. och framhåller all svensk sjöfart inte kanbedrivas i sin nuvarande omfattning om man inle har tillgång till utländskarbetskraft. De förhållanden under vilka svensk sjöfart arbetar huvudsakligenfart mellan främmande länder gör det ofta omöjligt att uppfylla ett krav påatt arbetslillstånd skall föreligga, när icke-nordisk anställes. Del kaninte vara rimligt, att vederbörande fartyg, som representerar mycket storavärden, skall bli liggande i väntan på beslut om arbetstillstånd frånmyndigheten i . Organisationerna delar därför helt den avrederinäringens expert hos utredningen framförda uppfattningen "attinförandet av en lagstiftning på delta område onödigtvis komplicerarförhållandena". Liknande synpunkter anförs av för mindrefartyg. Samtligaremissinstanser som behandlar frågan tillstyrker förslaget att tUlståndsfråganregleras i en särskild lag betecknad lag om anställningstillstånd. 1974: 31 29 Utredningensförslag tiU utformning av lagstiftningen om anställningstillstånd tillstyrks isin helhet av länsarbetsnämnderna i samt ,utredningen om mönstring och invandrarutredningen. , ,länsarbetsnämnderna i och , , , och tUlstyrker förslagel men föreslår juslermgar på vissapunkter. Om lagstiftning om anslällningstillstånd införs bör den på vissapunkter avvika från förslagel anser SAF och . Vad utredningen har anförtom hänsyn till tillgången av arbetskraft hos sjömansförmedlingarna i Sverigeoch cenlralhamnarna vid prövningen av tillslåndsärendena har i allmänhet inteföranlett några uttalanden från remissinstanserna. Från generalkonsulatet iNew påpekas att det av förslaget inte framgår var "lämpligarbetstagare" skaU befinna sig. Vidare frågas hur de svenskregistrerade bUfärjorsom går i reguljär trafik mellan utländska hamnar och som nästan uteslutandehar icke-nordiskt manskap skall behandlas. Som exempel anförs att meUan Portiand,(), och Yarmouth, (), går tUlhörigam/s "of Fundy" i daglig trafik. Manskapet utgörs nästanuteslutande av kanadensiska medborgare som alla är bosatta i eller omkring Yarmouth.Konsulatet frågar om anstäUningstUlstånd skall beviljas ny kanadensisk sjömanom det i centralhamnen i finns lämplig skandinavisk arbetstagare atttillgå. Sjöfartsverketoch betonar kravet på prövning av all sökandenuppfyller fastställda kvalifikationskrav. förutsätter attverket bereds tUlfälle delta i fastställande av närmare riktiinjer för tillståndsgivningen.Enligt bör tUlslåndsmyndighelen rekommenderasalt endast i undantagsfall utfärda anställnings tillstånd till personer, sominte har kunskaper i svenska eller engelska. Endast ett mindre antal avremissinstanserna behandlar frågan om undantag från tillståndsskyldighet särskilt.Någon inskränkning av undantagen jämfört med utredningsförslaget föreslås inteutan i stället utvidgningar. föreslår att undanlag görs också ifråga om anställning på svenskt fartyg som är uthyrt lUl utlandet på bare boatbasis. AMS framhåller angående regeln i 1 § andra stycket 3)' i utredningensförslag, alt kravet på 12/18-månaders tjänst måste kontrolleras vid varje anslällningslUlfälle.Då anställningen upphör, upphör automatiskt anslällningstillståndet om intearbetstagaren tjänstgjort tolv av på svenska fartyg.Denna bestämmelse samt bestämmelsen om att arbetstagaren måste vara utomlandsför att lagen skall kunna tillämpas, är inskränkningar jämfört med vad somgäller för sökande av arbetstiUstånd. Generalkonsulatet i föreslår altden angivna 12/18-månadersregeln skall komplelte- 1974: 31 30 rasmed bestämmelse all även den som vid registreringen som arbetssökande i cenlralhamni tolv av haft befallning på svenskt fartyg skall varaundantagen från tUIståndsskyldighet. Länsarbetsnämndeni , och Svenska maskinbefälsförbundetpekar på att en utomnordisk kan ha kvalificerat sig tUl ersättnmg urarbetslöshetskassa men likväl inte är berättigad till anställning på svensktfartyg. Del betyder, framhåller , att sjömannenhar betalat för en försäkring som han inte kan utnyttja. Länsarbetsnämndenföreslår en ändring av lagtexten på så sätt att som är berättigad tillkassa-ersättning likställs med den som under de senaste 18 månadema har haftbefattning på svenskt fartyg . Sveriges fartygsbefälsföreningoch föreslår att frågan utreds resp. övervägsytterligare. ifrågasätter också om inte bestämmelsen omtjänstgöring på "svenskt fartyg" är allt för rigorös. Med tanke påden gemensamma nordiska arbetsmarknaden borde tjänstgöring på nordiska fartygvara tillfyllest för kvalificering. Förslagetatt AMS skall vara besluts- och tillsynsmyndighet och alt Kungl. Maj:t skaUkunna delegera beslutanderätten till sjömansförmedling, i första handsjömansförmedlingen i , samt till svensk utlandsmyndighet tillstyrks avflertalet remissinstanser bl. a. av , , i . betonar det lämpligai att sjömansförmedlingen i får möjhghet att bevilja tUlstånd. EftersomGöteborg är säte för både och Svenska sjöfolksförbundel,kan en snabb handläggning av de mest förekommande ärendena åstadkommas.Generalkonsulatet i anser att svenska utlandsmyndigheter påhamnorter där frekvensen av svenska fartyg är störst bör, efter ministerns förutrikes ärendena bestämmande, få bevilja tillstånd då arbelsmarknadsparternahar tiUstyrkt. Enligl generalkonsulatet i bör delegeringen begränsastill centralhamnar där förutom lönad myndighet antingen skandinavisksjömansförmedling eller annan sjömansförmedling med särskUd skandinavisk avdelningfinns. Remissinstansemahar i allmänhet inga erinringar mol förslaget i fråga om arbetsgivar- och arbetstagarorganisationernasmedverkan i tillstånds ärenden. anser alt den ytlrandemöjlighetsom har föreslagits för om-bordanstäUdas organisationer bör utvidgas till ettabsolut krav på alt organisationernas åsikter skall beaktas i frågan om anslällningstillstånd. Ifråga om handläggningen av ansökningar om anställningstillstånd framhåller AMSatt anstäUningstUlstånd inte kan beviljas innan arbetstagare har tUlförsäkratsviss anställning och all anställningsavtal inle kan bekräftas innan sådant tUlståndhar beviljats. 1974: 31 31 Dessaomständigheter kommer att kräva mycket stor skyndsamhet vid handläggningen. Remissinstansematar i allmänhet inle upp frågan om anställ-ningslillslåndets omfattning och giltighetstid.Enligt Sveriges fartygsbefälsförenings mening bör det finnas en möjlighet attpröva elt tillstånds giltighet eller forlbeslående med lämpliga in-lervaUer ilikhet med vad som tillämpas i fråga om arbetstillstånd. Om detta ej blirfallet finns ingen enkel möjlighet tUl prövning, om en radikal förändrmg skerpå den svenska arbetsmarknaden. Förslagetatt befrielse från tillståndsskyldighet skall kunna ges i särskilda fall hartillstyrkts av flertalet remissinstanser. SAF och Sveriges redareföreningframhåller all effektivt utnyttjande av tonnaget fömtsätter, att hamnuppehållenär relativt korta. I flertalet fall är det fråga om endast elt dygn eller delardärav. Del kan under dessa korta hamnuppehåll vara omöjligt för befälhavarenatt komma i kontakt med den myndighet, som enhgt lagförslaget äger rätt medgeundanlag. Organisationerna anser del därför nödvändigt, att befälhavaren, omhan inle hinner få besked från svensk beskickning eller konsulat, får räll alt,om särskUt skäl föreligger, anställa utlänning som inte har föreskrivet tUlstånd.Svenska sjöfolksförbundet förklarar att i likhet med vad som gäller förutländska montagearbetare här i landet en maximitid för dispens av 14 dagarborde ha införts. Enär del inle helt kan uteslutas alt en kortare dispenstid än14 dagar i vissa situationer kan tänkas medföra onödig olägenhet, motsättersig förbundet inte förslaget men föratsätter all den längre dispenslideninte kommer all missbmkas. ifrågasätter, under hänvisning tUl vad föreningen haranfört om arbetstillstånds gUtighet, om det är lämpligt med en ovillkorlig dispensgivning. anser att de föreslagna bestämmelserna beträffandebefrielse från tUIståndsskyldighet bör tiUämpas med stor restriktivitet. AMS,SAF och anser att förlängning av dispens skall kunnamedges. och generalkonsulatet i anser alt del behövsutförliga anvisningar för tillämpningen av dispensbestämmelsen. Generalkonsulaletpåpekar alt det torde vara mycket svårt för en utiandsmyndighet, bl. a. avtidsskäl, att avgöra om särskilda skäl för dispens föreUgger. Länsarbetsnämndeni , och anser att utredningen inte har redovisat avgörande skälför alt slopa den s.k. tvåtredjedelsregeln i 19 § mönstringsförordningen.Förbundet anser att regeln bör bibehållas i avvaktan på de riktlinjer somkommer alt utfar- 1974: 31 32 Först därefter kan frågan eventuellt prövas. Medanledning av utredningens uttalande om medelstilldelning vid elt genomförandeav utredningsförslaget anför AMS att handläggningen av frågor om anstäUningstUlståndkommer att medföra en väsentlig utökning av arbetsuppgiftema, främst vidsjömansförmedlingen i , varför enligt styrelsens uppfattningpersonalförstärkning i fråga om både handläggande personal och kvalificeradebiträden är nödvändig. Prop, 1974: 31 33 3 Svenskundervisning för utländska sjömän Lagen(1972: 650) om rätt tiU ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisningför invandrare galler utländska arbetstagare som är bosatta här i landet ochsom har arbetstillstånd. Föreligger inte skyldig-hel att ha arbetstillståndeller är arbetstagaren befriad från sådan skyldighet, gäller lagen underförutsättning att han är kyrkobokförd här i landet (1 § första stycket). Frånlagen undantas enligl 1 § andra stycket arbetstagare som har svenska, danskaeller norska språket till modersmål eller som eljest har sådana kunskaper i någolav dessa språk att undervisning, som avses i lagen, inte kan anses erforderlig.Vidare undantas den som genomgått undervisnmg som avses i lagen eller sådan undervisningi svenska språket, som har meddelats i samband med arbetsmarknadsutbildningeller i AMS' mottagningsförläggningar för flyktingar. Dessutom undantasarbetstagare som sysselsätts i feriearbete eller eljest i arbete av tillfällignatur, eller som är anställd i arbetsgivarens hushåll. För utiändskarbetstagare som har tagit sin första anställning här i landet före den 1januari 1973 gäller vissa avvikelser.