prop · FX0359 · 1974-12-31 00:00:00 — För tillvaratagande av sådanaintressen äger bevakningsmyndigheten föra talan hos eller bli hörd av vederbörandedomstol eller administrativa myndighet i annan fördragsslutande statbeträffande tillåtligheten av miljöskadlig verksamhet, om myndighet ellerannan företrädare för allmänna miljöskyddsinlressen i den staten kan föra talaneller bli hörd i ärenden av det slag varom fråga är. fårockså överklaga domstolens eller myndighetens beslut enligt den procedur- och inslansordningsom i landet i fråga gäller för sådana ärenden. Kommittén framhåller attden för realiserande av principen om likställande av ländernas miljöskyddsinlressenhar strävat efter en ordning som öppnar möjlighet för företrädare för ett landsallmänna miljöskyddsintressen att utan omväg över vederbörande utrikesdepartement,särskild kommission e. d. komma till tals när i ett annat landprövningen inleds i första instans av en miljöskadlig anläggning som kanmedföra störningar i grannlandet. I detta syfte föreslår kommittén sålunda attvarje land utser en särskild myndighet, som skall ha rätt all för bevakande avallmänna miljöskyddsinlressen i hemlandet föra talan eller bli hörd iprövningsinstans i grannland på motsvarande sätt som myndighet som företräderallmänna miljöskyddsinlressen i del senare landet. För att underlätta förbevakningsmyndigheten alt fullgöra denna uppgift åläggs i artikel 5 varje prövningsmyndigheli elt land att, så snart myndigheten bedömer all en anläggning vartilltillstånd söks kan medföra störning av betydelse i grannland, ge bevakningsmyndigheteni detta land tillfälle all yttra sig i ärendet. Uppgiftensom bevakningsmyndighet bör enligl kommittén anförtros myndighet med centralposition på miljöskyddsområdet, förslagsvis i 1974: 59 12 Sverigestatens naturvårdsverk, i miljöstyrelsen, i det ministeriumunder vilket miljövårdsärenden kommer all sortera samt i miljöverndepartemenlet.Framför allt med hänsyn till fuUgörandet av underrättelseplikten synes delkommittén mest ändamålsenligt med endast en bevakningsmyndighet för varje land.Av praktiska skäl bör en stal dock ha möjlighet att i viss ulslräckning låta bevakningsmyn-dighelensuppgifter fullgöras av annan myndighet. härom bar upplagils iartikel 9. Ikonventionen föreslås regler blott för bevakningsmyndighelens agerande isamband med tillållighelsprövning av miljöskadligl förelag. Del är enliglkommittén naturligt all bevakningsmyndigheten även ägnar uppmärksamhet ål andraaktiviteter på områden i grannländerna som kan beröra miljöskyddsintressen idel egna landet. skall självfallet ha rätt alt frånmyndigheter i grannland på begäran erhålla upplysning om planer påanläggningar och markanvändning i samma omfattning som medborgare i verksamhetslandet.Någol uttryckligt stadgande härom har kommittén inle ansett erforderligt. Tillillustration av det föreslagna systemets innebörd nämner kommittén följandeexempel på befogenheter som i skulle tillkomma bevakningsmyndighet igrannland, nämhgen lalan (yttrande) i ärende vid koncessionsnämnden,eller länsstyrelse samt i sådant ärende omlokaliseringstillstånd som enligl 136 a § byggnadslagen prövas av Kungl. Majrt,fullföljd av talan mol koncessionsnämndens beslut saml framställning enligt 26eller 41 § miljöskyddslagen, lalan i mål om tillstånd till sandsugning enhgtvattenlagen jämte fullföljd av talan, yttrande i ärende om tillstånd enligl kontinenlalsockellagentill utvinning av naturtillgångar på eller under havsbotten samt yttrande iärende om fastställande av arbetsplan för allmän väg. Artikel5 innehåller för systemets funktion nödvändiga föreskrifter om underrättelsetill bevakningsmyndighet m. m. Finner domstol eller administrativ myndighet somhar all pröva fråga om tiUstånd till miljöskadlig verksamhet (prövningsmyndighel)att verksamheten kan medföra störning av betydelse i annat fördragsslulandeland, skall prövningsmyndighelen, om kungörelse- eller ulställningsförfarandetillämpas i ärenden av ifrågavarande slag, sända ettexemplar av handlingarna i ärendet till bevakningsmyndigheten i del andra landetsamt bereda denna myndighet tillfälle alt avge yttrande i ärendet. Besked omlid och plats för sammanträde eUer besiktning skall i förekommande fall i godtid tillställas bevakningsmyndigheten, som även i övrigt skall hållasunderrättad om ärendets gång, i den mån del kan ha intresse för dennamyndighet. Beträffandefrågan om en verksamhet vartiU tillstånd söks kan medföra miljöstörning avbetydelse i annat land skall enligt kommittén prövningsmyndigheten givelvisfölja samma bedömningsgrunder som när det gällerverkningar i det egna landet. Den omständigheten att en prövningsmyndighet ejfunnit skäl föreligga alt underrätta bevakningsmyndighet i aimat land avses självfaUetinte hindra att den senare myndigheten hkväl uppträder i ärendet. Vidutsättande av lid för yttrande eller sammanträde bör prövningsmyndighelen lahänsyn till den förberedande utredning m. m. som bevakningsmyndigheten kanbehöva vidta enligl artikel 7. Med tillstånd avses för svensk rättsvidkommande även medgivande av undantag från skyldighet att söka koncession. Enligtartikel 6 skall prövningsmyndighel, i den mån det överensstämmer medprocedurreglerna i verksamhetslandet, på begäran av bevakningsmyndighetenförelägga sökanden alt lämna de ytterligare uppgifter, ritningar och tekniskabeskrivningar som prövningsmyndigheten anser erforderliga för att bedömaverkningarna i det andra landet. Kommitténanför att bestämmelsen förutsätter alt prövningsmyndigheten enligt gällandeprocedurregler har befogenhet all ålägga sökanden att komplettera ansökningen iifrågavarande hänseende. Detta torde som regel vara fallet. I första handsyftar bestämmelsen på utredning rörande industrianläggningen etc. i fråga.Också utredning angående förhållanden i bevakningsmyndighetens land kanemellertid ifrågakomma, även om det i detta fall ofta kan vara naturligare attutredningen ombesörjs av bevakningsmyndigheten. Även om prövningsmyndighelen iallmänhet kan väntas tillmötesgå bevakningsmyndighetens önskemål, böravgörandet huruvida den begärda utredningen skall införskaffas ligga hosprövningsmyndigheten, som har all följa del egna landets praxis i dyhka frågor. Enhgtartikel 7 ankommer del på bevakningsmyndigheten all i den mån den anser detbehövligt av hänsyn till allmänna eller enskilda intressen tillkännagemeddelanden från prövningsmyndighet genom kungörelse i ortstidning eUer påannat lämphgt sätt och all i övrigt verkställa den utredning om verkningarna idel egna landet som den finner erforderlig. Kommitténframhåller att bestämmelsen från verksamhetslandets synpunkt innebär attlandets skyldighet att underrätta sakägare och allmänhet i grannland om en miljöskadligverksamhet är fuUgjord genom underrättelsen till bevakningsmyndigheten.Kommittén har ansett del naturligt all denna myndighet får svara för detvidare kungörandet i hemlandet. Tillkännagivande förutsätts ske i den form somär vanlig i resp. land. Sedan väl enskUd rättsägare anmält sig som part hosprövningsmyndigheten, bör han kunna räkna med att i fortsättningen erhållaunderrättelse om ärendets fortgång direkt från prövningsmyndigheten i sammautsträckning som rättsägare i verksamhetslandet. Enligtartikel 8 skall kostnaderna för bevakningsmyndighetens verksamhet betalas avhemlandet. Kommitténhar funnit en sådan ordning vara att föredra framför en t2 1974.1 saml. 1974: 59 14 regelalt kostnaderna skall betalas av sökandeförelagel. I sistnänmda fall skulle delbli nödvändigt att låta prövningsmyndighelen bedöma skäligheten av nedlagdakostnader. Bevakningsmyndighelens uppgifter torde i stort sett vara av sådankaraktär alt del framstår som naturhgt att arbetet bekostas av del allmänna iresp. Självfallet skaU bevakningsmyndigheten inte lUl någon del bära kostnadenför utredning som sökanden föreläggs alt framlägga med stöd av artikel 6. Enligtartikel 9 skall bevaknmgsmyndighetens uppgifter i viss utsträckning kunnafullgöras av annan myndighet. Sålunda föreslås att, om bevakningsmyndigheten ivisst ärende underrättat vederbörande domstol eller administrativa myndighet i verksamhetslandetall bevakningsmyndighelens uppgifter i ärendet skall fullgöras av annan myndighet,konventionens beslämmelser skall i tillämpliga delar gäUa denna myndighet. Medifrågavarande beslämmelse tillgodoses enligt kommittén bl. a. det behov som kanföreligga alt delegera utförandet av viss bevakningsuppgift till annanmyndighet än bevakningsmyndigheten. Behovet kan vara förestavat av alt den aktueUamiljöstörningen rör annat specialområde än bevakningsmyndighelens. Eltspörsmål om joniserande strålning kan exempelvis behöva hänskjutas tillmyndighet som handlägger frågor om atomenergi. Det kan också finnas behov avdelegation tiU lokal myndighet. Den föreslagna bestämmelsen medger vidare altvarje stal kan ha en permanent intern ordning varigenom bevakningen av ärendenav olika slag är fördelad på skilda myndigheler. För prövningsmyndighetengäller emellertid alt den i varje ärende alltid kan sända första underrättelsenmed ansökningshandhngarna enligl artikel 5 liU bevakningsmyndigheten. i det aktueUa ärendet redan hunnit meddelaprövningsmyndigheten att bevakningsuppgiflen skall fullgöras av annanmyndighet, bör givelvis prövningsmyndigheten sända handlingarna till denmyndigheten. Iartikel 10 föreskrivs att administrativ myndighet som har att pröva fråga omtillåtligheten av miljöskadlig verksamhet eller sakkunnig som myndighetenförordnar får hålla besiktning i annat fördragsslulande land, om det behövs förutredning om verkningarna i det landet. Imotiveringen anför kommittén alt det, när prövningsmyndighel har all bedömatillåtligheten av miljöskadlig verksamhet som kan medföra skador i annat land,kan befinnas önskvärt att myndigheten för att få ett fullgott underlag för sinbedömning besiktigar den plats där skadeverkningar befaras eUer har inträffat.Kommittén anser det angeläget all i vart fall administrativ prövningsmyndighetfår befogenhet alt hålla besiktning i grannlandet. Genomden föreslagna bestämmelsen torde enligt kommittén behovet att införa särskildaregler om besiktning i annat land i miljöskyddssammanhang bli tillgodosetttill väsentlig del. Syn av domstol i motsvarande 1974: 59 15 situationtorde, anför kommittén, med hänsyn tiU ländernas miljöskyddslagstiftning,gällande gränskonventioner och de geografiska förhållandena mera säUan kommaalt visa sig behövlig i praktiken. TiU-läggas kan alt bestämmelserna ombevisupptagning genom domstol i annat land angåendevissa till civilprocessen hörande ämnen, vilken tUlträtts av samthga berördaländer, medger bevisupptagning i form av syn. Sedan nämnda konvention eflerhand genomgått en revidering, har utarbetats en ny Haagkonvenlion iämnet, till vilken de nordiska länderna förväntas ansluta sig. Enhgt artikel 8i den nya konventionen kan fördragsslulande stat avge förklaring all domarevid ansökande myndighet i annan stat får närvara när en begärd bevisupptagningsålgärdvidtas. Även om domarens egna iakttagelser i sådant sammanhang inte utgör processmalerial,torde hans närvaro borga för att i syneprotokollet inflyter vad som är avbetydelse för tvistens avgörande. Sammanfaltiungsvis anför kommittén att nu gällandeoch i andra sammanhang föreslagna beslämmelser i huvudsak tillgodoserdomstolarnas behov av tiUgång tUl bevisning i berörda hänseenden. Med hänsyn tiUdel anförda har kommittén ansett sig böra avstå från att i konvenlionsförslagetuppta beslämmelse om befogenhet för domstol att hålla besiktning i armat land. Artikel11 innehåller föreskrift om obUgatoriskt samråd på regeringsnivå mellanvederbörande stater i vissa fall. Är fråga om tillstånd lUl miljöskadhgverksamhet, som kan medföra störning av väsenthg betydelse i annanfördragsslutande stat, föremål för prövning av regeringen eUer vederbörandeminister eUer departement (ministerium) i verksamhetslandet, skall samråd ägarum mellan staterna i fråga, om regeringen i den förra staten begär det. Kommitténanför att bestämmelsema avser frågor som efter besvär avbevakningsmyndigheten eUer annan eUer på grund av alt regeringen är endainstans är föremål för prövning av vederbörande regering, departement eUerminister. Ärenden som i sista instans avgörs i domstol omfattas sålunda inle.Alt domstol är högsta instans i miljövårdsfrågor förekommer framför allt iFinland men i viss ulslräckning även i övriga länder. Den finska lagstiftningentorde emeUertid komma att ändras på denna punkt i vad avser vattenförorening,och de frågor som i sista instans avgörs av domstol i övriga länder synes inleha större praktisk betydelse i förevarande sammanhang. I och kanvissa betydelsefuUa miljöskyddsärenden avgöras av vederbörande minister ellerdepartement som sista instans. Somframgått avses bestämmelsen enhgt kommittén gäUa inte bara lillållighelsfrågorvari bevakningsmyndighet hörts eller fört lalan ulan även lillållighetsfrågorsom avgörs direkt av regeringen, eventuellt utan föregående remissbehandling.Kommittén framhåUer all bevakningsmyndigheten även i det senare faUet torde hahaft möjlighet att infor- merasig i ärendet, så alt den egna regeringen kan underrättas föreavgörandet. Avgörandethuruvida störningen är av väsentlig betydelse avses ankomma på den regeringsom begär samråd. Enligtartikel 12 äger i faU som avses i artikel 11 regeringen i vardera statenpåfordra att en kommission, som om annat ej överenskoms skall bestå av en avparterna gemensamt utsedd ordförande från annan fördragsslulande stat samt treledamöter från vardera av de berörda staterna, skall avge yttrande i ärendetföre dess avgörande. Har så skett, får ärendet ej avgöras, innan yttrandetavgivils. Vardera staten skall avlöna de ledamöter som utsetts av densamma.Arvode eller annan ersättning till ordföranden jämte övriga kostnader förkommissionens verksamhet, vilka ej uppenbarligen är all anse som blott enderastatens utgifter, skall betalas till lika delar av berörda stater. Med hänsyn till eventuahletenatt föreskrivet samråd inle skulle leda till en samförslåndslösning kunde enliglkommittén diskuteras möjhgheten att, i likhet med vad som för vissa fallgäller enligl den norsksvenska valtenrällskonvenlionen ochgränsälvsöverenskommelsen mellan , införa vetorätt för denstat som skulle drabbas av störningen. Kommittén har emellertid ansett alt ensådan ordning varken är önskvärd eller realistisk i förevarande sammanhang. Istället föreslår kommittén en ordning, enligt vilken endera staten i fall dåsamråd skall äga rum äger påkalla tillsättande av en rådgivande kommission,som skall avge yttrande i ärendet iiman detta avgörs. Ehuru ej bindande kankommissionens yttrande antas komma all väga tungt vid den slutliga prövningenav ärendet. Att bestämmelsen om kommissionens sammansättning gjorts dispositivsammanhänger bl. a. med möjligheten all en miljöskadlig verksamhet kan kommaatt beröra mer än två liinder. I sådana fall kan länderna finna lämpligl all istället för all i enlighet med artikelns bestämmelse tillsätta flerakommissioner överenskomma om upprättande av en för de berörda staternagemensam kommission. Iartikel 13 slås fasl att konventionen skall vara tillämplig också i fråga omfördragsslutande stals kontinenlalsockelområde. Bestämmelseninnebär enligl kommittén först och främst att konventionen skall tillämpas påsådan verksamhet för utnyttjande av naturtillgångarna på en stats kontinenlalsockelsom kan medföra störning för grannländernas miljöskyddsintressen, t. ex.borrning efter olje- eller gasfyndigheter eller takt av sand eller grus påhavsbollen. Vidare följer av artikeln att negativa verkningar, som miljöskadligverksamhet på land kan medföra för aktiviteter som äger rum på annan statskontinentalsockel under dess jurisdiktion, skall beaktas vid prövning av verksamhetenstillåtlighet. Artiklarna1416 innehåller slutbestämmelser. Artiklarna 14 och 16 1974: 59 17 ärutformade i överensstämmelse med gällande principer för slutbestämmelser inordiska överenskommelser. Enligl artikel 15 skall mål eller ärende som vidkonventionens ikraftträdande är anhängigt vid domstol eller administrativmyndighet och som rör fråga som omfattas av konventionen handläggas och bedömasenhgt förut gällande beslämmelser. Miljöskyddskommillénssvenska ledamöter konstaterar all den föreslagna konventionstexlen är utformadpå sådant sätt alt den i huvudsak kan göras direkt tillämplig som svensk lag.Undantag torde behöva göras endast beträffande slutbestämmelserna i artiklarna1416. Med dessa undanlag bor konventionen enhgt promemorian kunna införlivasmed intern svensk rätt genom en särskild lag i viUien förklaras att den skallgälla som svensk lag. Enligt artikel 3 ikonventionen får den som drabbas av störning från miljöfarlig verksamhet iannat nordiskt land föra skadeståndstalan i det landet. Rätt forum förutsättsvara domstolen i den ort där den miljöfarliga verksamheten utövas. Särskildabestämmelser i denna fråga synes enligl promemorian inle behövas med hänsyntill att fommreg-lerna i 10 kap. , 33 och 34 §§ mUjöskyddslagensamt 11 kap. vattenlagen medger att talan om ersättningsanspråk eller annatenskilt anspråk på grund av miljöfarlig verksamhet väcks vid domstol inom varsområde verksamheten bedrivs. Beträffande frågan omkonventionens genomförande i föranleder behov av ändring i annanlagstiftning på miljöskyddsområdet anförs i promemorian följande. Tillämpningav konventionens bestämmelser kan i första hand bli aktuell i samband medtillåtlighetsprövning enligt miljöskyddslagen, vallenlagen, lagen (1966r 314)om kontinentalsockeln, bestämmelserna om grustäkt m. m. i naturvårdslagen (1964r822), atomenergUagen (1956r 306), 136 a § byggnadslagen, väglagen (1971r 948)och lagen (1902r 71 s. 1) innefattande vissa bestämmelser om elektriskaanläggningar. Beträffande sådana frågor som regleras i konventionen avses denföreslagna lagen skola gälla ulan hinder av vad som föreskrivs i nämndalagstiftning. Redan med hänsyn till lagens karaktär av speciallagstiftningtorde särskild föreskrift härom inle vara nödvändig (jfr prop. 1972r 16 s. 38).Härtill kommer att konventionens bestämmelser allmänt inte står i strid medregler i gäUande niiljöskyddslagsliflning. De innebär i huvudsak en ulfyUnad avdessa genom utvidgning av de tillämpande myndigheternas kommuniceringsskyl-dighetoch liksläUandel av grannländernas miljöskyddsintressen med motsvarandeintressen i . Enligt uttryckligt stadgande i 2 § miljö- 1974: 59 18 skyddslagengäller i fråga om mUjöfarlig verksamhet utöver lagens bestämmelser vad somföreskrivs i annan lagstiftning. För vattenlagens dd innehåller 10 § i promulgalionslagentill nämnda lag föreskrift all vad som överenskommes i konvention med utländskmakt skall gäUa. Över huvud skulle införande i annan mUjöskyddslagsliflning avhänvisningar lUl konvenlionslagen väsentligen endast innebära en upplysningom konventionen och dessutom kunna ge anledning till missförstånd med hänsyntill risken för all hänvisningar ej skulle komma att inflyta i all berörd lagsliftning.Mol bakgmnd av del anförda föreslås i promemorian all sådana hänvisningar integörs. Ipromemorian uttalas vidare all del med hänsyn tillikraftträdande-bestämmelserna i artikel 14 i konvenlionsförslaget böröverlämnas åt Kungl. Majrt att bestämma dag för den föreslagna lagensikraftträdande. Lagen bör gälla så länge konventionen är i kraft. Artikel 15 iförslaget bör i enUghet med svensk lagstiftningsteknik tas upp som en övergångsbestämmelseliU lagen. Ipromemorian behandlas därefter vissa frågor som föreslås bh reglerade itillämpningskungörelse till den föreslagna lagen. a. föreslås alt uppgiftensom svensk bevakningsmyndighet anförtros åt . Bestämmelsen iartikel 9 all fördragsslutande stat har möjlighet alt förordna alt dessbevakningsmyndighets uppgifter i viss ulslräckning skall fuUgöras av annanmyndighet har, framhålls i promemorian, främst tillkommit med hänsyn tiUsärskilda förhållanden i . För del kan det måhända tänkas bliaktuellt att meddela sådant förordnande t. ex. för kammarkollegiet i valtenmål eUerför delegationen för atomenergifrågor i ärende om alomanläggning i grannland.Då behovet härav knappast kan överblickas, synes det enligt promemoriantveksamt om generella förordnanden i ifrågavarande hänseende bör meddelas f. n.Det torde tills vidare vara en lämpligare ordning att Kungl. Majrt på anmälanav meddelar förordnande för varje särskilt fall i den mån såbedöms erforderhgt. Ianslutning till artikel 5 påpekas vidare i promemorian att konventionen inleavses föranleda ändring av gällande sekretessbestämmelser. Dessa kan t. ex. blitiUämphga beträffande utlämnande av handling till bevakningsmyndighet i annatnordiskt land. Avsesbesiktning i någol fall skola äga rum inom område som utgör mihtärtskyddsområde enligt kungörelsen (1967r 10) om skyddsområden m. m., får enhgtpromemorian tillstånd sökas enhgt bestämmelserna i nämnda författning. härom torde inte behövas. Del får enligl promemorian förutsättasatt några svårigheter att erhålla sådant lillsländ normall inle föreUgger. Prop.1974: 59 19 Samtligaremissinstanser tillstyrker eller lämnar ulan erinran alt ingår enkonvention med , och rörande miljöskydd i huvudsakhgöverensstämmelse med miljöskyddskommilléns förslag. framhåUerall det föreligger starka skäl för en svensk anslutning liU den föreslagnakonventionen. Verket påpekar att ett förverkligande av konventionen i stor ulslräckninginnebär elt efterkommande av vad som anförts i Europarådels resolution 5/1971om luftföroreningar i gränsområden samt ell konkret bidrag till pågåendediskussioner inom ramen för om internationell samverkan för åtgärder molgränsöverskridande miljöföroreningar. Vattenöverdomstolen,statskontoret och vattenfallsverket understryker kommitténs uttalande att detär en förutsättning för konventionen att berörda länders miljöskyddslagsliftningutvecklas så alt de miljöskyddskrav som uppställs blir tämligen hkartade.Statskontoret tiUfogar all arbetet med all få fram likartade normer ochriktlinjer måsle intensifieras så all lagstiftningens praktiska konsekvenserblir så överensstämmande som möjhgt i de nordiska länderna. Liknandesynpunkter anförs av i , kommunförbundet ochIndustriförbundet. Enligt vattenöverdomstolen finns inte anledning att skjutaupp genomförandel av konventionen i avvaktan på att länderna skall närma sigvarandra ytterhgare på miljöskyddslagstiftningens område. Naturvårdsverketanser att tiUämpningen av konventionen och bakomliggande nationelllagstiftning utan tvekan kommer att verka i riktning mot erforderlig ochönskvärd enhethghet. Enligt i bör konventionen geen god gmndval för nordiskt samarbete beträffande konkreta miljöskyddsåtgärderi gränsområden och planering för skydd av gemensamma intresseområden. Beträffandede särskilda artiklarna anser vattenöverdomstolen att texten i artikel 1 börförtydligas så att det klart framgår alt utsläppande av vatten som använts för kylningvid drift av fabrik eller annan inrättning utgör miljöskadlig verksamhet. artikel 3 angivna ordningen beträffande talan om ersättning för skada pågrund av miljöskadlig verksamhet finner vattenöverdomstolen överensstämma medvattenlagens och miljöskyddslagens principer. Bestämmelsen i fråga får anses ändamålsenhgoch torde överensstämma med gällande internationell privaträtt. Däremot är det enligldomstolen inte helt tillfredsslällande alt konvenlionsförslaget inle ger prövningsmyndighelbefogenhet all förordna att egendom i grannland tvångsvis skall las i anspråkför alt utföra skadeförebyggande åtgärder. Frågan huruvida sådan befogenhet börinföras bör enligt domstolen utredas i lämpligt sammanhang. Slutligen börenligt domstolens menmg övervägas att i konventionen uttryckligen ange altutländska sakägare är be- 1974: 59 20 rältigadeatt erhålla ersättning för rättegångskostnader i den mån den internalagstiftningen ger skadelidande sådan rätt. Ifråga om artikel 4 föreslår vattenöverdomstolen ett förlydhgande.