prop · FX03167 · 1974-12-31 00:00:00 — Koslnader för resor i samband med tandvård ersätts av den allmännaförsäkringen när det gäller dels vuxna försäkrade, dels barn och ungdomar somvårdas av specialist- eller speciallandläkare. Frågan om ersättning förresekostnader i samband med allmänlandvård inom den organiserade barn- ochungdomstandvården skall lösas genom landslingens försorg. EnligtLandstingsförbundels rekommendation skall därvid samma bestämmelser tillämpassom inom den allmänna försäkringen. Förbundet har framhållit attresekostnadsersättningen i flertalet fall betalas ut av landstingenscentralkanslier. För att få en enhetlig bedömning är det enligt förbundetönskvärt att försäkringskassorna också får svara för utbetalningen av dereseersättningar som bekostas av landstingen. Enligt riksförsäkringsverketsmening talar flera skäl för att försäkringskassorna i stället för landstingenscentralkanslier betalar ul ifrågavarande ersättningar. Det är fördelaktigt förallmänheten då kassorna förfogar över etl stort antal lokalkontor. Föräldrartill barn som meddelats tandvård skulle kunna lyfta ersättningen i samband medannat besök hos kassan. Kassorna har också stor erfarenhet av att handläggaresekostnads-ärenden. Verket föreslår därför att försäkringskassorna får svaraför utbetalning av resekostnadsersättning för landstingens räkning i fråga oraresor i saraband med den allmäntandvård som ges i den organiserade barn- ochungdomstandvården. Det andra fallet där enligtriksförsäkringsverket försäkringskassorna med fördel bör kunna biträda inomkomraunal verksamhei gäller personal- och lokalsambruk mellan försäkringskassoroch kommuner, särskiU i glesbygd. 1 en PM drog verkel uppvissa riktlinjer avseende gemensamma servicepunkter för försäkringskassor och kommuner i sådana kommundelar som har litetbefolkningsunderlag och som ligger långt från närmaste kommuncentrum ellerannan tätort. Verket föreslog all tjänsteman sora skulle svara för en sädanserviceenhet skulle anställas på deltidsbas av såväl somkommunen. 1 remissyttranden som inhämtats har både länsstyrelser ochförsäkringskassor gett uttryck för en positiv inställning till syfiet medförslaget, som raan från flera håll önskat större frihet att iorganisatoriska och adrainistrativa hänseenden åstadkoraraa en sådan samverkan. För att försäkringskassorna skallkunna biträda med kommunala arbetsuppgifter krävs enligt verket ändring i 18kap. 5 § AFL. Beträffande pensionsdelegalionernaframhåller att de frågor som handläggs av dessa - frågorom förtidspension, invaliditetstillägg, invaliditetsersättning och vårdbidrag -huvudsakligen gäller invaliditetsbedömning. kan dockäldre personer beviljas förtidspension på enbari arbetsmarknadsmässiga grundersedan arbetslöshetsersättning utgått . Eftersom handläggningenav dessa ärenden inte innebär någon invaliditetsbedömning föreslår verket atlifrågavarande ärenden handläggs på tjänstemannaplanet hos försäkringskassorna. Även dä det gällerförsäkringsnämnderna, vilkas huvuduppgift är att fatta beslut i ärenden rörandeinkomstprövade pensionsförmåner, föreslår en förenkladhandläggning av vissa ärenden. För atl belysa mängden av ärendensom prövas av försäkringsnärand uppger verket, att enligt en undersökning år1972 handlades hos försäkringskassorna omkring 250 000 ärenden om kommunaltbostadstillägg. Vid genomförande av det i prop. 1974:132 framlagda förslagetom ändrade inkomstprövningsregler kommer antalet bostadstillägg att ökaytterligare. Verket framhåller att med hänsyn till utformningen av gällandebestämmelser måsle varje ärende prövas av sammanträdande försäkringsnämndvilket fördröjer ärendenas avgörande med . Flertaletärenden är enligl verket av rutinkaraktär. En gjord undersökning visadeatt skälighetsprövning behövde göras i endasl av antalet ärenden ombostadstillägg. Verket föreslär därför att större delen av de ärenden som f. n.prövas av försäkringsnämnd skall få avgöras genom beslut av nämndensordförande. En sådan handläggning skulle vara till fördel för de försäkradegenom att ärendena skulle kunna avgöras snabbare än f. n. Även förförsäkringskassorna skulle ett förenklat förfarande innebära påtagligalättnader. Vissa ärenden som innefattar olikabedömningsfrågor bör dock enligt verkel även i fortsättningen avgöras vidsammanträde med försäkringsnämnd. Verkel anser sålunda att från ordförandesbeslutanderätt bör undantas bl. a. vissa uppräknade ärenden som gäller rättentill eller beräkningen av huslrutillägg eller kommunall bostadstillägg enligllagen (1962:392) om hustrutillägg och kommunall bostadstillägg till folkpension. föreslår att18 kap. 23 § AFL ändras så att verket bemyndigas föreskriva attbeslutanderätten i vissa ärenden får utövas av försäkringsnämndens ordförande. 4.1 Personalrepresentation i allmän försäkringskassasstyrelse m. ra. Förslaget att tvåpersonalrepresentanter jämte suppleanter skall ingå i försäkringskassasstyrelse tillstyrks eller lämnas utan erinran av praktiskt tagel samlligaremissinstanser. framhåller för sin del att det ärangelägel att den av statsmaktema beslutade reformen med ökat personalinflytandei myndigheternas styrelser vinner så bred anslutning som möjligt. harföre.slagil att personalrepresentanterna skall ulses av verket i enlighet medpersonalorganisationernas förslag. - till varsyttrande i sin helhet LO ansluter sig TCO och villha en annan ordning. framhåller att förbundetorganiserar av personalen i försäkringskassorna och att de anställdainom varje kassa tillhör en lokal personalorganisation (avdelning) i förbundet.Förbundet föreslår att personalföreträdarna utses av den lokala personalorganisationeni varje kassa efter i övrigt samma regler som gäller för utseende avpersonalföreträdare i stallig myndighets styrelse. Riksförsäkringsverketsförslag tillstyrks uttryckligen av och länsstyrehen iGöteborgs och län. ochTCO föreslår vidare att anställd i försäkringskassa eller riksförsäkringsverketeller ledamot i eller tjänsteman hos försäkringsdomslolen i sin egenskap avpolitiskt aktiv skall kunna utses till ledamot i kassastyrelse. Man framhålleratt om fullmäktige eller landsting vill välja någon av de uppräknade till sinledamot i en kassastyrelse, grundar sig ett sådant ställningstagande på desamhälls- och allmänpolitiska engagemang hon eller han gjort sig känd för. Atten ibland i liknande situationer ifrågasatt dubbel lojalitet skulle försvårastyrelsearbetet eller bli till nackdel för uppdragsgivarna trorpersonalorganisationerna inte på. Tvärtom bör den ingående kunskap omkassaverksamheten som en sådan ledamot besitter endasl vara till fördel föruppdragsgivarna. Personalorganisationerna anser det viktigt att landsting och kommunfullmäktigefär utse ledamöter i kassastyrelse med så få inskränkningar som möjligt. Det ärosannolikt att des.sa församlingar skulle till ledamot i styrelse utse någonsom man anser inte fullvärdigt kan företräda uppdragsgivarna.Försäkringsanställdas förbund föreslår på samma grunder att de nämndatjänstemännen också skal! kunna utses till ledamot i pensionsdelegation ellerförsäkringsnämnd. 1 fråga om förslaget atl slopa deledamöter i kassastyrelsen som utses av och gårmeningarna isär. vill inte avstyrka förslaget i fråga om denav styrelsen utsedda ledamoten raed hänsyn till resultatet av en enkät somstyrelsen genomfört bland samtliga av styrelsen utsedda ledamöter och suppleanter.Enkätsvaren gav enligt styrelsen vid handen att ärenden av medicinsk naturrelativt sällan förekom vid kassastyrelsernas sammanträden. I knappt hälften avenkätsvaren ansåg man dock att den medicinska sakkunskap som läkaren ikassastyrglsen representerade inte utan olägenhet för ärendenas handläggningkunde ersättas genom utnyttjande av kassans förtroendeläkare eller läkare ipensionsdelegation. Förslaget alt slopa ledamot utsedd av socialstyrelsentillstyrks också av statskontoret, , TCO ochFörsäkringsanställdas förbund. Motsatt uppfattning redovisas av somframhåller värdet av den kunskap och erfarenhet som en läkare besitter iomgivningshygieniska, socialmedicinska och allmänmedicinska frågor även iåtskilliga fall där ärendena inte är av renodlat medicinsk karaktär. anserden utökning av antalet styrelseledamöter i jämförelse med utredningsförslagetsom härigenom uppkommer knappast ulgör någon belastning från effektivitetssynpunkt. Förslaget att i kassastyrelse intelängre skall ingå ledamot som utses av länsstyrelse tillstyrks av bl. , ,och länsslyrelserna i och Norrbottenslän. framhåller alt kontakterna med folkbokföring ochskattemyndighet enhgt vad verket kunnat konstatera sker via andra kanaler,vilka synes fungera väl. i Slockholms län uttrycker stortveksamhet inför förslaget. Man hänvisar bl. a. till att debiteringen avsocialförsäkringsavgifterna skall överföras frånriksförsäkringsverket lill länsstyrelse och lokal skattemyndighet och till denkontroll- och upplysningsverksamhet som genomförandet av beskattad sjukpenningmedfört. Länsstyrehen i län uttalar också tveksamhet inför förslaget attden av utsedde ledamoten skall utgå ur kassastyrelse.Länsstyrehen i vill ha kvar länsstyrelserepresentanten ikassastyrelsen. Styrelsen anser det vara av stor belydelse att ärrepresenterad i kassans styrelse med hänsyn till de samordningsuppgifter somåvilar och till den allmänna överblicken över olika verksamheterinom länet som slatsmaklerna kräver av . Liknande synpunkleranförs av länsstyreherna i och och . a. tillstyrker att de av och länsslyrelsen utseddaledamölerna övergångsvis kvarstår i sina uppdrag intill utgången av år 1976.Försäkringskasseförbundel å andra sidan ifrågasätter om inte mandattiden fördessa ledamöter bör avbrytas som de anställdasrepre.senlanter träder in i styrelsen. Förslaget alt vice ordförandenskall ingå i kassastyrelsen som ledamot tillstyrks av bl. framhåller atl denföreslagna ändringen innebär en bättre anpassning till vad som i allmänhet ärpraxis i slyrelsesammanhang. stolen anser liksom att det börövervägas om inte vice ordförande i pensionsdelegation skall ges ställning somledamot av delegationen. Den föreslagna utvidgningen avförsäkringskassornas befogenheter att biträda andra myndigheter tillstyrkseller lämnas ulan erinran av remissinstanserna. uttalar ifråga om utbetalningen av reseersättningarvid specialisttandvård alt det såvälur landstingens som patienternas synpunkt är angeläget att de formella hindrenför det ifrågavarande administrativa samarbetet mellan landstingen och försäkringskassornaundanröjs. Statskontoret tillstyrker förslaget om utbetalning avreseersättningar under förutsäUning att syfiet är alt för relativt enklaärendeslag förbättra servicen i vad avser kontakter med offentliga organ iglesbygdsområden. anser att ora antalet ärenden är relalivtfä och om de i huvudsak kan bedömas som enkla ersättningsfall det bör övervägasom inte - som ett alternativ tUl förslag - utbetalningbör kunna ske direkt vid folktandvårdsklinikerna. framhåller i frågaom personal- och lokalsambruk mellan försäkringskassor och kommuner attbefolkningsunderlaget inom en del glesbygder inle är tillräckligt för atl vissasocialvårdsuppgifter skall kunna fullgöras på elt godtagbart sätt. Förbefolkningen i dessa bygder skulle en gemensam närservice framstå som en klarförbätlring. påpekar att arbetsgivaransvaret i fråga omt. ex. personalhälsovård, arbetsmiljö och personalutveckling bör klarläggasgenom överenskommelse mellan försäkringskassa och kommun innan service-enheteninrättas så alt inle personalsambruk medför sämre anställningsförhållanden äneljest. Möjlighelerna bör prövas att ta fram en standardöverenskommelse. Förslaget all vissa avpensionsdelegationernas ärenden skall handläggas på tjänstemannaplaneltillstyrks av bl. a. statskontoret, ochFörsäkringskasseförbundet. Statskontoret anser att en prövning avdelegationens sammansättning bör göras när erfarenheter vunnits avhandläggningen av de aktuella förlidspensionsärendena uianför pensionsdelegation. ochlänsstyrehen i tillstyrker förslaget omordförandebeslut i vissa ärenden i försäkringsnämnderna. Verkel ifrågasätlerom det inle är möjligt att gå ännu längre och genomföra en delegering av vissaärendegrupper till tjänstemanna-planet. Statskontoret tar i sittremissyttrande upp försäkringsnämndernas verksamhet lill en mer allmänbedömning. Statskontoret framhåller bl. a. att ett väsentligt motiv förattinrätta försäkringsnämnderna var atl övergångsvis la till vara denadministrativa kunskap som man ansåg fanns i de erkända kassornas styrelser,etl motiv som lorde ha fallit När det gäller prövningen av ansökningar omkommunalt bostadstillägg, som är försäkringsnämndernas huvudsakligaarbetsuppgift, konstaterar statskontoret att raajoriteten av ärendenasakgranskas endast av föredragande tjänsteraan från lokalkontor. Statskontoreterinrar vidare ora att utvecklingen inom taxeringen går mol tjänstemannabesluti ärenden som för den enskilde har betydligt större konsekvenser än besluten omkommunala bostadstillägg. Om beslut avseende kommunala bostadstillägg skullefattas av försäkringskassornas lokalorgan skulle handläggningstiderna församtliga ärenden minskas med ca och kostnadsbesparingen uppgå tillca två milj. kr. a. dessa grunder föreslår statskontoret attbehovet av försäkringsnämnderna inom den allmänna försäkringens administrationutreds. S.lPersonalrepresentation i allmän försäkringskassas styrelse m. m. Frågan ora de anställdas medverkani myndigheters och företags högsta ledningsorgan har varit aktuell i olikasararaanhang . 1 komrauner och landstingskomrauner har deanställda försöksvis beretts ökad raöjlighet att närvara vid styrelses ochnämnds arbete. På det statliga området har beslutat omstyrelserepresentation för anställda i statliga myndigheter (prop. 1974:1 bil.2, InU 1974:4, rskr 95). har på Kungl.Maj:ts uppdrag utrett frågan om behörighet för anställd att vara ledamot avförsäkringskassas styrelse. Verket har därvid föreslagit att iförsäkringskassas styrelse skall ingå tvä personalrepresentanter. Förslaget hargenomgående fått elt positivt bemötande vid remissbehandlingen. Jag villunderstryka uttalandet av statens personalnämnd att det är angeläget att den avstatsmakterna beslutade reformen om ökat personalinflytande i myndigheternasstyrelser vinner så bred anslutning som möjligt. Jag föreslår således att deanställda bereds möjlighet till representation i försäkringskassornas styrelser.Som föreslagit bör i försäkringskassas styrelse få ingåtvå personalrepresentanter jämte suppleanter. harföreslagit att personalrepresentanterna i försäkringskassas styrelse skallutses av verket i enlighet med arbetslagar-organisations förslag. Någraremissinslanser har ifrågasatt denna ordning för att utse person al fö re trada re och vill i stället att dessa direkt skall utses av den lokalapersonalorganisationen i varje kassa. Enligt rain mening bör förförsäkringskassa gälla samma regler för att utse personalföreträdare somstatsmakterna har beslutat beträffande personalföreträdare i statligmyndighets ledning. Jag föreslår således att dessa regler, som innebär attpersonalförelrädare skall ulses av regeringen på förslag avarbetstagarorganisation, skall gälla även beträffande personalförelrädare iförsäkringskassas styrelse. organiserar av personalen i försäkringskassorna. reglerna beträffande de statliga myndigheterna följer därav f. n. att personalrepresentanterna kommer att utses pä förslagav detta förbund. Som riksförsäkringsverketföreslagit bör regeringen fä bemyndigande att besluta om den närmareutformningen av bestämmelserna om personalrepresentanternas funktioner ikassastyrelserna. Det är därvid naturligt att anknyta till vad som gäUer enligtkungörelsen (1974:224) om personalföreträdare i statlig myndighets styrelse m.m. Enligt dessa regler har personalföreträdare i myndighet med lekmannastyrelserätt att närvara och yttra sig vid all handläggning i styrelsen. Vidhandläggning av fråga som inte har avseende på det slag av verksamhet sommyndigheten skall bedriva är personalföreträdare ledamot i styrelsen, och han deltardå i besluten raed samma rättigheter och skyldigheter som annan ledamot. Det är självfallet av störstabetydelse att den som är ledamot i kassastyrelse i denna egenskap kan hävda ensjälvständig hållning och känna sig obunden av sin ställning i andrasammanhang. Överväganden av detta slag torde ligga bakom det nuvarande förbudeti AFL mot att vara ledamot i kassastyrelse för den som är ledamot i ellertjänsteman vid försäkringsdomslolen eller som är i ellerallmän försäkringskassas tjänst. Vid remissbehandlingen har med instämmande av LO - och TCO framhållit att det dock beror påvederbörandes allmänpolitiska engagemang om landsting eller kommunfullmäktigevill välja någon av de uppräknade till sin ledaraot i en kassastyrelse och attnämnda förbud därför borde slopas. Jag delar denna uppfattning och anser attdet inte längre finns anledning att i lagstiftningen behålla de nuvarandeobehörighetsreglerna. Jag föreslår således att det nämnda förbudet att varaledamot i kassastyrelse upphävs. Motsvarande förbud att vara ledamot ipensionsdelegation och försäkringsnämnd bör upphävas. I utredningföreslås att ledamöter i försäkringskassas styrelse inte längre skall utses avsocialstyrelsen och länsstyrelse. 1 denna fråga är remissopinionen delad.Beträffande den av utsedde ledamoten-läkaren avstyrks förslagetendast av , medan anser sig kunna biträda förslaget bl. a.med hänsyn till att en enkät har visat att ärenden av medicinsk natur relativtsällan förekommer vid styrelsesammanträdena. Förslaget att i kassastyrelse intelängre skall ingå ledamot som utses av länsstyrelse tillstyrks av flertaletremissinslanser, däribland två länsstyrelser, medan övriga hörda femlänsstyrelser antingen är tveksamma till förslaget eller avstyrker detta. För att försäkringskassornasstyrelser skall kunna arbeta på ett smidigt och effektivt sätt är det viktigtatt antalet ledamöter i styrelsen inte blir för stort. Jag har vid avvägningenav styrelserepresentationen kommit fram till att det inte längre finnstillräckliga skäl att behålla och länsstyrelsernasrepresentanter i försäkringskassas styrelse. Jag ansluter mig följaktligen tillriksförsäkringsverkets av flertalet remissinstanser biträdda förslag. Enligt nuvarande bestämmelser utsesen suppleant för varje ledamot i försäkringskassas styrelse, således även förordföranden. ordföranden föres ordet av den suppleant som utsetts förhonom. Från försäkringskassorna har man för framhållitdet otillfredsställande i att kassastyrelsens vice ordförande endast har ensuppleantpost. Verket som delar denna uppfattning har föreslagil att det ikassans styrelse skall ingå en av regeringen utsedd ledamot som tillika är viceordförande. Jag anser för min del att vice ordförande i kassastyrelsen bör gesmöjlighet att aktivt delta i styrelsens arbete som ledamot och biträder därförriksförsäkringsverkets förslag. har i sina remissyttranden föreslagit att även viceordförande i pensionsdelegation, som f. n. är suppleant, skall få ställning somledamot i delegationen. Motivet för att ge vice ordförande i kassastyrelseställning av ledamot gäller enligt min mening pä motsvarande sätt viceordförande i pensionsdelegation. Jag ansluter mig därför till förslaget alt gehonom ställning av ledamot i delegationen. Vad jag här förordat innebär attförsäkringskassas styrelse kommer att utgöras av ordförande och viceordförande utsedda av regeringen, fyra (i allmännaförsäkringskassa sex) av eller koraraunfullmäktige utsedda ledamötersamt två personalföreträdare utsedda av regeringen på förslag avarbetstagarorganisation. Pensionsdelegation får enhgtförslaget åtta ledamöter. Dessa blir ordföranden och viceordföranden i kassans styrelse, två av utsedda läkare, två avriksförsäkringsverket utsedda ledamöter som skall ha särskild erfarenhet avarbetsförhållanden och två av eller kommunfullmäktige utseddaledamöter. F. n. kan regeringen utse särskild ordförande i pensionsdelegation.Detsamma bör i fortsättningen gälla beträffande vice ordförande. Enligt nuvarande bestämraelserfastställer regeringen arvode och annan ersättning till ordförande ikassastyrelse och till ledamot av pensionsdelegation. Till annan ledamot avkassastyrelse än ordförande fastställer däremot arvodeoch annan ersättning. Jag förordar i detta sammanhang att del införs enenhetlig ordning. 1 fortsättningen bör regeringen fastställa arvode och annanersättning till samtliga ledamöter av både kassastyrelse ochpensionsdelegation. Jag anser i likhet medriksförsäkringsverket att nuvarande specialregler för försäkringskassa med ettverksamhetsområde som omfattar två landstingskommuner inom skilda län vilkelnumera inte förekommer i praktiken - kan utgå. De nya reglerna omstyrelserepresentation m. m. kräver ändring i 18 kap. I, 7, 9, 10, 16, 20, 21och 25 §§ AFL. Ändringarna bör träda i kraft . a. att vice ordförande i kassastyrelse och i pensionsdelegation bör fåställning av ledaraot från denna tidpunkt. De av ochlänsstyrelsen utsedda ledamölerna bör som föreslagitkvarstå i sina uppdrag tills nuvarande mandatperiod löpt ut, dvs. De allmänna försäkringskassorna fårenligt en uttrycklig bestämmelse i AFL (18:5) inte utan stöd av särskiltlagstadgande bedriva annan verksamhet än som anges i AFL eller i bestämmelsersom utfärdats med slöd av denna lag. Kassorna är dock skyldiga all i den månKungl. Maj:t förordnar biträda vid administrationen av statlig socialförsäkrings- eller understödsverksamhet. har kassornahand om administrationen av de allmänna barnbidragen och av utbetalningen avkontant arbetsmarknadsstöd. harföreslagit alt kassorna i två avseenden skall kunna biträda kommunerna i derasarbetsuppgifter. Den ena frågan gäller medverkan vid utbetalning av vissareseersättningar från i samband med tandvård som meddelas inom denav folktandvården organiserade barn- och ungdomstandvården. Förslaget, som hartillstyrkts eller lämnais utan erinran av remissinstanserna, innebär attlandstingen med bibehållet kostnadsansvar kan avlastas det administrativaarbetet med dessa ersättningsärenden. får allmänheten en bättreservice genom att utbetalning kan ske vid de många lokalkontor som kassornaförfogar över. Jag föreslår därför att försäkringskassorna pä detta sätt fårmöjlighet att biträda med handläggningen av ifrågavarande ärenden. Det andra fallet av raedverkan avförsäkringskassorna vid koraraunal verksamhet som föreslagits avriksförsäkringsverket gäller personal- och lokalsambruk mellanförsäkringskassor och kommuner särskilt i glesbygd. Förslaget skall ses motbakgrund av atl har dragit upp riktlinjer för att anordnagemensamma servicepunkter för försäkringskassor och kommuner på platser medlitet befolkningsunderlag och långt avstånd till kommuncentrum eller tätort.Avsikten är att tjänsteman vid serviceenhet skall anställas på deltid av såvälförsäkringskassan som kommunen och att kassan och kommunen skall hakostnadsansvar för var sin del av verksamheten. En sådan anordning med gemensammaservicepunkter ligger i linje med den uppfattning som socialutredningenredovisat i hithörande frågor i sitt principbetänkande (SOU 1974:39)Socialvården, Mål och medel. framhåller att det för atltillgodose det närhetskrav som bör uppstäUas vid utformningen avsocialvårdsorganisationen kan vara lämpligt att lokalisera socialvårdsorgantillsammans med andra samhälleliga serviceorgan, bl. a. försäkringskassor, iolika delar av kommunen eller i större bostadsområden. Jag vill också erinra omden omfattande försöksverksamhet som sedan några är bedrivs i olika delar avlandet med socialcentra ra. ra, och där i vissa fall försäkringskassornasverksamhet tillhör de viktigaste funktionerna. Med det anförda ansluter jag migtill förslag. Utvidgningen avförsäkringskassornas verksamhet medför en ändring av bestämmelserna i 18 kap. 5§ AFL. har vidare föreslagit vissaändringar när det gäller handläggningsrutinerna för ärenden som avgörs avpensionsdelegation och försäkringsnämnd.