prop · FX03150 · 1974-12-31 00:00:00 — Länsstyrelserna i ochJönköpings län samt delar utredningarnas uppfattning attökningen är oroande och bör föranleda vak-samhei på grund av de tendenser tillspekulation som byggandet utan statliga lån är förenat med, Länsslyrelsen i länanser däremol att utredningarnas uttalande ger uttryck för en övertro på demöjligheter till pris- och kvalitetsbevakning som är förknippade med denstatliga långivningen. Länsbostadsnämnderna anses inte ha erforderliga resurserför atl sköta en sådan bevakning. menar att, oin en ökad kontrollskall genomföras, den bör handhas av kommunerna, forbyggnadsforskning understrykeratt den ökning som utredningarna här pekar påinte är trendmässig utan kan återföras på sys-selsättningspoliliska beslut. Skillnaderna mellan hustyperna iutveckling med avseende på lägenheisslorlek och i fråga om upplåtelseform arfrågor som lagits upp av många remissinstanser. De flesta menar i likhet medutredningarna all dessa förhållanden är myckel oroande, sedda mot bakgrunden avönskan atl främja en allsidig boende-och hushållsslrukiur, och all utvecklingendärför måste brytas. Denna uppfattning redovisas av bl. a. socialslyrelsen.bosladsstyrelsen. många länsbostadsnämnder, länsstyrelserna i ,. många kommuner, LO.Svenska bygg-nadsarbeiareförbundei. Svenskariksbyggen, HSB och .SABO. Många tillskriver utvecklingen deolikheter i skattevillkor som råder mellan upplåtelseformerna. Bland demåterfinns bosladsstyrelsen. länsbostadsnämnden I län.länsstyrelserna i . jlerakommuner, LO. Länsslyrelsen i och kommunomtalar att det numera, bl. a. i , inte produceras några småhus medhyres- eller bostadsrätt och all nästan all nyproduktion av bostäder ulgörsavegna hem. Anledningen häriill är enligt och kommunens meningskattesystemets gynnsamma verkningar för äganderätten. LOoch menar all kommersialiseringen ochtendenserna lill ett socialt skiktat boende lill övervägande del beror påprisförhållandena på bostadsmarknaden - främst den bristande utgiftsneutralitetenmellan olika upplåtelseformer. Detta anses vara orsaken lill alt boendeformensmåhus i nyproduktionen endasl förekommer med en upplälelseform, nämligenäganderätt. Bland annat av denna anledning har fördelningen av olikalägenhetssiorlekar som byggs i småhus resp, flerfamiljshus drastisktförändrats , säger dessa två organisationer. Huvudproblemet förden sociala bostadspolitiken sägs därför vara att på bäsla sätt åsladkommaulgifisneuiralilel mellan olika upplålelseformer. HSB och framhåller att beskattningsreglerna också fårkonkurrensbegränsande effekter genom alt allmännyttiga och kooperativa företaginte fär möjligheteratt bygga och förvalta småhus. Svenska riksbyggenunderstryker också de svårigheter som genom den ändrade produktionsinriktningenuppstått för de allmännyttiga och kooperativa förelagen. /?5I menar däremot att uppfattningen att valet avboendeform är beroende av skattereglernas nuvarande utformning i alltväsentligt är obekräftad. Liknande synpunkter anförs av bl.a. länsslyrelsen iGotlands län och LRF. Näringslivelsskattedelegaiion säger sig inte ha kunnat finna atl det finns något underlagför att bedöma huruvida beskattningen har en snedvridande effekl påboendeekonomin. och länsbostadsnämnden i länbedömer all hushållens stigande inkomster snarare än skallefavörer slyrefierfrågan. De anser irols della all del finns skäl för ålgärder som ger demsom bor med hyres- eller bostadsrätt kompensation för de förmåner somgäldränleavdragel medför för egnahemsägare. Länsstyrelseni hävdar alt gällande skalleregler endast delvis är anledningentill att småhusen väljs som boendeform. Önskan atl bo med markkontakt och denför den enskilda människan fattbara närmiljön är andra orsaker. Stålens instilut for byggnadsforskning anser altboende- och bosladsfinan-sieringsulredningarnas teori om alt den krisartadeutvecklingen på bostadsmarknaden skulle betingas av skattesystemets utformninginte förtjänar tilltro. Institutet menar att utredningarna inte tillräckliglgrundligt har penetrerat det statistiska underiaget och pekar på detförhällandet att det skett enviss ökning också av andelen småhus bestående av tre rum ochkök. Svårigheterna atl få avsättning för nya lägenheteri flerfamiljshus har noterats av bl, a. siaiskonioret. RRV, länsstyrelserna iUppsala. och län, åtskilliga kommuner, , Svenska , och . Länsslyrelsen i län m. fl. anser i likhetmed utredningarna att avsättningssvårigheterna inte fär uppfattas som elltecken på all bostadsbehoven har tillgodosetts. Förhållandet anses mera beropå den ökade emigrationen än på en stagnation ihushållsintensiteien eller på betalningströlthet. Några kommuner ochHyresgäsiernas riksförbund menar all svårigheterna beror på atl hyrorna är förhöga. RR V flnner det angeläget alt mol bakgrunden avavsättningssvårigheterna särskilt uppmärksamma riskerna för inadekvata beslut ifråga om utbyggnad av nya bostadsområden. De torde enligt verkets mening kunnamotverkas av alt statliga myndigheter med bostadspolitiska uppgifter ägnarskärpt uppmärksamhet åt frågor som belyser sambandet mellan bostädernas prisoch kvalitet och konsumenternas bostadsefierfrågan. 1 detta sammanhang beklagarverket att utredningarna inte bättre utnyttjat resultatet av sin egen undersökningom bostadsmiljö. Siaiskonioret föreslår all man undersökerförutsättningarna för och effekterna av ett stöd i form av lån ellertidsbegränsade bidrag till husägarna i områden i perifera lägen med stor andelouthyrda lägenheter. Ett sådani slöd kunde kopplas med beslämmelser om enhyressänkning. Verket anser alt etl sådant slöd skulle kunna höjabostadsområdenas attraktivitet och därigenom leda till en inflyttning som inteskulle ge segregerande effekter. Den beskrivning som utredningarna har gett avbostadsbesiån-dels struktur och av de små möjligheter som det medger atl beredabostäder åt hushåll av olika sloriek inom etl och samma bostadsområde har röntinstämmande från praktiskl taget alla remissinslanser, som berört frågan. Detråder också en utbredd enighet i uppfattningen att del är en viktigbostadspolitisk uppgift att förbättra dessa möjligheter. De senaste årensbostadsproduktion anses dock ha motverkat en sådan strävan. Flera kommuner, däribland och ,belyser med statistiska data sin egen situation. 1 allt väsentligt bekräfiashärigenom den beskrivning som utredningarna har lämnat. framhåller all problemet med den olikartadelägenhetssammansäti-ningen i bostadsområdena är en konsekvens av enkontinuerlig ökning av bostadsstandarden lillsammans med alt inga åtgärder harvidtagits för att förändra sammansättningen i del befintliga bostadsbeståndet. som instämmer iutredningurnas uppfattning att planeringen bör inriktas på enlägenhelsfördelning som möjliggör för hushåll av olika sloriek all fiytta tillett bostadsområde, framhåller emel- lertid all steget härifrån och lill all uppnå evallsidighei med avseende på andra faktorer såsom hushflllsinkomsl,socialgruppstillhörighet och åldersstruktur är långt, Enligl bl, a, bosladssiyrelsens ochflera kommuners uppfattning kan en allsidighei med avseende på samtliga dessafaktorer främjas genom alt det i ett och samma bostadsområde inryms lägenheterav varierande storlekar i olika hustyper och med olika upplåtelseform.Göteborgs kommun in. fl understryker att del därutöver krävs en väl utbyggdservice. RRV betonar vikten av att frågorsom gäller de nya bostadsområdenas utbyggnadstakt och storlek samt områdenassammansättningar med avseende på hustyper, lägenhetsfördelning, tekniskstandard i bostäder och bostädernas yttre miljö beaktas om målet omen allsidig hushållsstruktur skall kunna förverkligas. Utredningarnas betonande av denkommunala planeringens belydelse när del gäller all förbättralägenheisstrukluren i bostadsområdena har understrukils av bl, a,bosladsstyrelsen, vissa länsbosladsnämnder, länsstyrelserna i ,. Kristiansiads, , och Västerholtens län.många kommuner, däribland Slockhoim. och sann flera andra inomstorstadsregionerna. aktualiserar i detta sammanhangden konfiiki som i planeringssammanhang råder mellan en strävan alt förändradel befintliga beståndet mol ökad allsidighet i fråga om lägenhelstyper och ensträvan att genom nyproduktion möjliggöra en höjning av utrymmesstandarden.Förbundet rekommenderar att konfiikten löses genom att nybyggnadsområdenasstorlek begränsas och att alla möjligheter till kontakt med äldre bebyggelsetillvaratas. Också de möjligheter liil förtäining av äldre områden som kanfinnas bör beaktas. Länsslyrelsen i m. jlpekar på de begränsade möjligheter som en enskild kommun i ett störrebosiadslörsörjningsområde har, när det gäller att styra utvecklingen inom detegna området, Länsslyrelsen i länifrågasätler om kommunerna disponerar de rätta styrmöjligheterna när delgäller lägenhelssammansättningen. Frågan om kommunernas påverkansmöjlighetertas upp också av länsslyrelsen i och av nägra kommuner.Länsstyrelsen i ser det som väsentligt att kommunerna gestillräckliga medel alt effektivt påverka lägenheternas storleksfördelning vadgiiller såväl nyproduktion som modernisering. LO och Svenskabyggnadsarbeiaretörbundei antyder, med hänvisning till bygglagutredningensarbele, att speciella lagslifiningsåtgärder kan bli nödvändiga för att brytakategoriscringen i boendet. , som delarutredningarnas uppfattning att bostadsplaneringen i framliden bör ta sikte påatt blanda olika lägenhetstyper inom ettoch samma bostadsområde, framhåller i sammanhanget betydelsen av att samhälletsvårdinsatser så långl som möjligt görs i anknytning till individens normalamiljö. Åldringar, handikappade, utvecklingsstörda och andra vårdbehövandekategorier bör sålunda beredas möjligheter atl stanna kvar i sin vanligaomgivning genom förändringar och förbättringar i bostädernas utrustning, sägerförbundet. Vid sidan om lägenhetsbeståndeis sammansättningskapar också den rådande h yress plitirin gen svårigheter när det gäller attfrämja en större allsidighet i boendesirukturen framhåller TCO ochHyresgäsiernas riksförbund in. Stora olikheter i pris för frånkonsumentsynpunkt likvärdiga lägenheter sägs motverka omfiyilningar. Bostadsförmedlingarnasmöjligheter att verka för en omflyti-ning som ökar allsidigheten las upp avsocialstyrelsen, som framför alll betonar de möjligheter som förmedlingarnahar atl stimulera ekonomiskt svaga familjer att fiytta till större och bättrebostäder. Med en målsättning som privilegierar de svaga grupperna skulle enaktivt verkande bostadsförmedling kunna luedverka till en utjämning avbostadsstandarden mellan hushåll, säger , SBEF har en i förhållande till iviss mån avvikande uppfattning om den roll som bostadsförmedlingarna kan ochbör spela. Organisationen anser att förmedlingarna visserligen kan erbjuda enöverblick över marknadslägel men inte på samma sätt som förvaltaren"sälja" en lägenhet lill viss spekulant genom att erbjuda anpassningav lägenheten efter kundens speciella önskemål, Enligl organisationensuppfattning har bostadsförmedlingarnas agerande fått konsumenterna all tro atlde saknar infiytande på marknaden. SBEF anser att obligatoriskbostadsförmedling som villkor för statliga lån därför bör avvecklas. 3.1.3Mål for en framtida bostadspolitik De av utredningarna angivna målen förbostadspolitiken har kommenterats av ell ston antal remissinslanser. Flertaletdelar de ambitioner som kommer lill uttryck i målformuleringarna, men någraanför kritiska synpunkler och kommenlarer. i och några kommuner,som ansluter sig lill de angivna målen, anser dock alt de i vissa avseenden ärså allmänt formulerade att de ger föga ledning för den praktiska utformningenav bostadspolitiken. Svenska kommunförbundel, som har samma uppfattning,konstaterar atl utredningarna inte har anvisat medel och metoder för att uppnåmålen. Även slalens insiiiul for byggnadsforskning påtalar alt målav-snitlet ärallmänt hållet. SBEF menar att utredningarna på flertalet punkterhar behandlat målsättningsfrågorna alltför ytligt för att ge belysning av deresursbehov och fördelningspolitiskaöverväganden som naturligt hänger samman med ell realiserande av uttaladebostadspolitiska mål. Därför ger utredningarnas betänkande ingen klar lösningvad gäller hörnstenarna i en ny bosiadspoliiik, säger . NBD håller för troligt alt utredningarnasmålsättning kan behöva modifieras, eftersom en ensidig tillämpning leder tillkonfiikler med andra krav. Målsättningen är inte heller, enligt NBD:suppfattning, hell ovedersäglig, Oeksåsiaiens inslitulförbyggnadsforskningakluahserar Missa konfiikler mellan de skilda delmål somutredningarna har ställt upp. Konjunkiurinsiituiei, som ansluter sig lilluppfattningen alt bostadspolitiken måsle styras av sociala mål, hävdar attäven övriga samhällsekonomiska mål av belydelse för bosladspolitiken måstebeaktas om en tillfredsställande lösning av bostadsfrågan skall kunnaåstadkommas. S.4CÖ.LRF, SBEF, och m.p.framhåller vikten av att bostadspolitiken utformas med sikte på alt möjliggöraen valfrihet för konsumenien mellan olika boendeformer. m.fl understrykerdet positiva i att utredningarna har framhållit denna förutsättning. Principenatt bostadspolitiken uteslutande skall tjäna syfiet all tillgodose ettgrundläggande socialt behov saml att bostäder primärt inte skall vara objektför vinslskapande kapitalplacering har mottagits posiiivt av deremissinslanser, som kommenterat den. i anser atlmöjligheterna till penningplaceringar i fastigheter i rent vinstsyfte som enkonsekvens härav bör begränsas. Det förutsätter bland myckel annalbeskaltningsförändringar och kan leda till ett ökat allmännyttigtbostadsägande, säger . I detta sammanhang understrykerlänsstyrelsen all dess principiella inslällning inle är riktad mot den sloragruppen av egnahemsägare för vilka den egna bostaden är avsedd för varaktiganvändning. Också uttalandet atl det av 1966 och riksdagarfastlagda bostadspolitiska målel slår fast i sina huvuddrag har röntinstämmande från alla de remissinstanser, som uttalat en uppfattning i frågan. Den helhetssyn på bostadsfrågan som utredningarnahar anlagt genom att hävda att de förändrade anspråken inte bara är en frågaom lägenheternas sloriek och utrustning ulan också om omgivningen ochbostadsområdenas sätt att fungera delas av alla remissorgan, som beröri den.Socialstyrelsen, statskontoret, RR V, , flera länsbosladsnämnder,länsstyrelser och många kommuner. LandslingsfÖrbundei,LO. Hyresgäsiernas riksförbund.Svenska , m. fl. har starkt understrukit vikten av altbosladspolitiken utformas med en sådan helhetssyn Bostadsstyrefsen påpekar atl denna helhetssyn inlekommer lill uttryck, när utredningarna går vidare och formulerar konkreta mål.Utredningarna begränsar sig därvid till den enskilda lägenheten.Bosladsstyrelsen anser alt lägenhelerna haren relativt hög standard i jämförelsemed bostadsmiljön och att målen för den enskilda bostaden därför måslekompletteras med konkreta mål för bostadsmiljöns kvalitet. Liknande synpunklerhar länsslyrelsen och länsbostadsnämnden I . Även menaratt utredningarna i alllför hög gradkoncentrerat intresset på själva bostaden. Organisationen ger uttryck föruppfattningen att ett bostadsbyggande som enbart tar hänsyn lill de boendesmateriella standardkrav och inle tillgodoser behov av att kunna skapa socialakontakter, de enskildas behov av positiva upplevelser och stimulans för sinutveckling är ett uttryck för en nedvärdering av människan. Omsorgen ommänniskan och människans behov av olika art måste sältas som ett överordnatmål för bostadspolitiken, inte minsl vad gäller utformningen av den fysiskamiljön. gör denna deklaration mol bakgrunden av bl. a. del förhållandet attmånga människor, barn och hemarbetande, åldringar, förtids- och sjukpensionärer,är hänvisade lill alt tillbringa praktiskt taget hela sin tid i bostaden ochdess närhet. Flera kommuner framhåller att de uppställdabostadspolitiska målen ställer slora krav på kommunerna vid genomförandet ochatt en väl utvecklad planering är en förutsättning för elt lyckat resultat. Denosäkerhet som rått på bostadsmarknaden har inle gagnat enlångsiktig planering av bostadsförsörjningen framhåller bl.a. Också Svenska kommunförbundel betonar den roll somkommunerna måste spela när det gäller att förverkliga de bostadspolitiskamålen. Förbundet understryker att politiska beslut på nivå måste liggatill grund för bostadsbyggandets inriktning, delta beroende på dels kommunernasansvar för bostadsplaneringen, dels deras självklara intresse att ge kommuninvånarnamöjlighet att erhålla lämpligt belägna och kvalitetsmässigt goda bostäder.Besluten bör enligt förbundets mening utmynna i en kommu-nalpolitiskmålsättning för bostadsbyggandet, vilken är resultatet av en bedömning avvilka standard- och utrymmeskrav som bör ställas på en fullvärdig bostadliksom på de servicefunktioner som bör tillgodoses inom ett bostadsområde. 1denna bedömning måste hänsyn las också till miljö-, fritids-ochkommunikationsfrågor och tiU de ekonomiska aspekterna. i anser atltillkomsten av de större kommunerna i hög grad har ändrat förutsättningarnaför utformningen av en lämplig bostadspolitik och menar alt del framstår somangeläget att uppgifier på det bostadspolitiska området i största möjligautsträckning delegeras till kommunerna. Målet lör b o s t a d s u t r y mme har mottagits positivt av praktiskl taget alla remissorgan som kommenieraidel, LO och anser i likhet med utredningarnaalt målet är högt ställt men menar all det trots detta bör kunna vara etlriktmärke för nyproduktionen och för omvandlingen av det befintligabostadsbeståndet. Också bosladsstyrelsen och länsslyrelsen i m.fl. betraktar målel .som en anvisning om hur bostadsproduktionen bör inriktas,Bosladsstyrelsen menar vidare att del bör vara ell underiag också förutformningen av bostadsstödet till olika hushållsgrupper. Denna uppfattning haräven LO och . delar utredningarnasuppfattning beträffande bostadsutbudeis inriktning på längre sikl men sägersig vara .skeptisk till möjligheterna att nå målet inom överskådlig tid, SBEF uttalar likaledes sinprincipiella anslutning till ulrymmesmålel men noterar alt etl förverkligandehärav kommer att kräva betydande insatser. Föreningen ifrågasätler därför ominte etl så högt ställt mål måste bli föremål för en mera nyanserad ochfördjupad bedömning. Därvid bör beaktas även andra läk torer som påverkarhushållens efierfrågan på bostadsutrymme, t. ex. barnens ålder och alternativalösningar av boendet, såsom kombinationen av permanentboslad och fritidsbostad,menar föreningen. Frågan om möjligheterna att försealla bostäder med modern utrustning har betraktats uteslutande som en fråga omresurser. Beträffande målet att alla bostäder skall ha modern standard haringen avvikande mening uttalals. Angelägenheten av att främja en allsidig boendestruktur ide olika bostadsområdena har understrukits av bl, a, , bosladsstyrelsen,majorilelen av länsstyrelserna, många kommuner. LandslingsfÖrbundei betraktar en allsidig hushålls- ochboendestruktur som en viktig kvalitet i boendemiljön. Förbundei ser den ocksåsom väsentlig för möjligheterna atl svara för sin del av samhällets service, Länsslyrelsen i län sägersig ha förståelse för utredningarnas önskan all motverka en segregation avmänniskor men anser atl frågan om blandning av olika kategorier av människorbör behandlas varsamt, Länsslyrelsen rekommenderar all attitydundersökningarföretas beträffande bosiadskonsu-menternas önskemål. förbyggnadsforskning ifrågasätter möjligheterna att förverkliga målet om enallsidig boendestruktur med bostadspolitiska medel. Institutet nämnerforskningsresultat som pekar på all spänningen mellan olika sociala och etniskagrupper har slor belydelse för den skiktning som uppstår och synes mena atl delsannolikt är omöjligt att undvika en social skiktning i bostadsområdena sålänge väsentliga sociala olikheter kvarstår i samhället. RR V, i Slockholmslän och Svenska kommunförbundel påpekar att utredningarna inte närmare hardefinierat vad de menar med en allsidig hushålls- och boendestruktur. och några kommuner framhåller atl del är viktigt för denkommunala planeringen all innebörden av begreppet klariäggs. Utredningarnas uppfattning att varoch en skall fä möjlighet lill ett verkligt inflytande över lägenheten och deförhållanden i omgivningen som närmast berör honom,delas av praktiskt tagetalla remissorgan,,som uttalat sig i frågan. De kommentarer och kritiskasynpunkter som fram förs på den na punktgällerfrämsldeformeri vilka ettinfiytande skall komma till uttryck. , bosladsstyrelsen.några kommuner, däribland Slockhoim. inredningen om den kommunala demokratinoch . som delar utredningarnas allmänt positiva inslällning lill ell ökalkonsumentinfiytande, aktualiserar de konfiikler som kan uppkomma mellan olikaberörda intressen, framför allt i samband med saneringsåtgärder. Erfarenheternavisar, säger . atl förslag om att förändra lägenhetssammansättningen ofiaväcker kraftig opposition, då de som regel medför alt få av de ursprungligahyresgästerna har möjlighet att bo kvar. Förbundet anser det nödvändigt attutredningarna analyserar denna konflikt i sitt fortsatta arbete.Socialstyrelsen och anför liknande synpunkter. Också utredningarnas bestämning avmålel för prisnivån för bostäder och begreppei rimligl pris har fåll ihuvudsak positiva kommenlarer. och i Skaraborgslän vill betrakta bestämningen som elt principuttalande och anser sig kunnaanslula sig lill det. Bosladsstyrelsen framhåller emellertid atl elt uttalandeav den art som utredningarna här hargjorl endasl i grova drag kan angeriktlinjerna för utformningen av samhällets bosladspoliliska stöd i fråga omstorieken av och avvägningen mellan generellt prissänkande åtgärder och stödtill olika hushållsgrupper. Vissa remissinstanser, däriblandkonjunklurinsliiutei, några länsstyrelser och kommuner,kapitalmarknadsulredningen och Svenska kommunförbundel anför kritik mot attbestämningen är alllför oprecis. somuttrycker uppfattningen att innebörden av förslagei att fastställa ett socialtgodtagbart pris i hela bostadsbeståndet är oklar, anser att del borde haundersökts om de uppställda normerna för de socialt rimliga boendekostnadernaverkligen kan väntas leda till all de boende anpassar sitt bosladsval till denutrymmesstandard som preciserats. Om så inte är fallet skulleboendekostnaderna kunna sänkas ytteriigare med hjälp av subventioner tills etlrimligt antal familjer lockats all fiytta in i bostäder med den angivnastandarden. Den hyresnivå som därvid uppkommer skulle kunna fastställas somsocialt godtagbar. Utredningarna borde, enligt kapitalmarknadsutredningensuppfattning, närmare ha belyst dessa frågor. 1 saml Nr 150 NBD anser alt den målsättning beträlTande ettrimligt pris, som utredningarna förordar, är tveksam från fördelningspolitisksynpunkt och resursanvändningssynpunkt. Delegationen menar all det i längdenknappast kan vara försvariigt att kraven på utrymme och standard inyproduktionen ställs så höga, alt fierialet boende inte kan belala sådanabosläder ulan generell subvention. Om bostäderna ständigt subventionerasriskerar resursanvändningen inom bostadssektorn all bli alltmer oberoende avegentliga konsumentvärderingar och nödvändiga hänsyn till andrasamhällsekonomiska behov, hävdar delegationen. 3,1,4Det framlida bostadsbeståndet RR V, och kommuner, SBEF ochNBD m. har riktat kritik mot utredningarnas sätt alt begränsa behandlingenav frågan om det framtida bostadsbeståndet lill att enbari gälla förändringarav del befintliga beståndet. RRV, som delar utredningarnas uppfattning att frågan om atl åsladkomma enallsidighet i hushålls- och boendesirukturen är betydelsefull, menar att dennaallsidighet lorde kunna åstadkommas främsi genom sanering av det befintligabostadsbeståndet. Mot den bakgrunden efterlyser verket en bedömning avnyproduktionens och moderniseringens omfattning på längre sikl.