prop · FX0329 · 1974-12-31 00:00:00 — Detta kommer till uttryck i I § första stycket,där det sägs att bestämmelserna skall lända till efterrättelse, såvitt annatinte följer av avtal, handelsbruk eller annan sedvänja. Ett undantag äremellertid bestämmelserna i 41, 42 och 44 §§ om självinträde av kommissionär,vilka enligt 45 § är tvingande. Lagen är indelad i fyra kapitel. Det första av dessainnehåller allmänna bestämmelser och de tre följande bestämmelser om resp.kommission, handelsagentur och handelsresande. Med kommissionär förstås enligt 4 § den som har åtagit sigatt för annans räkning men i eget namn sälja eller köpa varor, värdepappereller annan lös egendom. Är kommissionären , dvs. bokföringsskyldig, ochavser uppdraget köp eller försäljning inom området för hans rörelse, kallas han handelskommissionär. Handelsagent ärenligt 65 § den som åtagit sig att för huvudmannens räkning verka föravsättning av varor genom att ta upp köpanbud till huvudmannen eller att idennes namn sluta försäljningsavtal. TUl skillnad från kommissionären handlarhandelsagenten således inte i sitt eget utan i huvudmannens namn, och det blirdenne som genom ett av agenten slutet försäljningsavtal blir förpliktad iförhållande till tredje man. 1 olikhetmot vad fallet är vid kommission omfattar lagens bestämmelser omhandelsagenter inte sådan verksamhet som innebär inköp för huvudmannensräkning. Inte heller avses handel med annan lös egendom än varor, exempelvisvärdepapper. Bestämmelserna om handelsagentur gäller vidare endast verksamhetsom bedrivs av självständig yrkesidkare. Handelsagenten får alltså inte varaanställd i huvudmannens tjänst. Hans verksamhet skall vara lokaliserad tillviss ort, där han skall ha kontor eller egen lokal för rörelsen. Sistnämndakrav är uppställt närmast för att avgränsa handelsagentens verksamhet från densom utövas av handelsresandena. Handelsresandeär enligt 85 § liksom handelsagent en person som verkar för avsättning avhuvudmannens varor genom att ta upp order för hans räkning eller genom att ihans namn sluta avtal om försäljning. TUl skillnad från handelsagenten harhandelsresanden åtagit sig att uppsöka kunderna genom att resa omkring mellanolika orter. 1 lagen skiljs mellan sådana handelsresande som är anställda ihuvudmannens tjänst (fasta resande) och sådana som är självständiga företagare(provisionsresande). Skillnaden har stor rättslig betydelse. För de fastaresandena gäller -förutom vissa särskilda bestämmelser i lagen de regler somföljer av anställningsförhållandet. Provisionsresandena däremot jämställs ifråga om rättigheter och skyldigheter mot huvudmannen närmast med handelsagenterna.Bestämmelserna om handelsresande är enligt 93 § tillämpliga även på s. k.platsförsäljare. Dessa besöker kunder endast på den ort där huvudmannenbedriver sin rörelse. Med ett gemensamt namn kallas handelsresande ochplatsförsäljare numera ofta för representanter. Handelskommissionvar redan vid lagens tillkomst pä väg att minska i betydelse. torde detvara sällsynt med företag som huvudsakligen sysslar med sådan verksamhet. Kommisionsuppdragkan däremot förekomma som inslag i annan form av handelsrörelse. En agent somsäljer från ett reservdelslager som han håller för sin huvudmans räkning kanuppträda som kommissionär. Det lär inte heller vara ovanligt att kommissionanvänds vid leveranser till återförsäljare. Anledningen härtill kan vara attåterförsäljaren inte vill ta den risk som ett köp i fast räkning innebär elleratt han inte kan betala kontant och inte anses kreditvärdig. 1 det senarefallet tjänar äganderätten till kommissionsgodset som säkerhet för huvudmannen. Handelsagentenriktar sig i sin verksamhet till grossister, detaljister, industriföretag ochandra möjliga köpare. 1 är handelsagenternas verksamhet huvudsakligeninriktad på importaffärer. En viktig uppgift för importagenten är att hjälpahuvudmannen med praktiska frågor i samband med importtransaktioner och att vara rådgivare imarknadsföringsfrågor. Ofta medverkar agenten vid utformningen och finansieringenav reklam för produkten. 1 allmänhet har en importagent ensamrätt tillförsäljningen inom ett begränsat område, ofta hela det land där han bedriversin rörelse. Då agentur bedrivs som huvudsaklig förvärvskälla utövas den iallmänhet av enmansföretag eller företag med få anställda. Vid enföretagsräkning avseende beräknades den årliga agentur-och kommissionsförsäljningen i till , varav 6,1miljarder belöpte på försäljning mot provision. Ordethandelsagent har i svenskt språkbruk fått en vidare innebörd än det har enligtkommissionslagen. Sålunda används beteckningen inte bara på den som verkar föravsättning av huvudmannens varor genom att ta upp order eller slutaförsäljningsavtal för hans räkning utan också på den som köper en produkt ifast räkning och därefter med ensamrätt för ett visst geografiskt område säljerden vidare. Medan den egentliga handelsagenten avlönas med provision, erhållerensamåterförsäljaren sin vinst genom att tillgodogöra sig marginalen mellaninköps- och försäljningspris. Liksom handelsagenten är ensamåterförsäljaren tUlstor del inriktad på importaffärer. På exportsidan används benämningen agentofta för företag (handelshus) som regelmässigt köper varan i fast räkning ochsäljer den till främmande länder på egen risk. Över huvud taget förekommer förde tre nu nämnda företagsformerna ett flertal beteckningar som används helteller delvis synonymt. Handelsagenter kallas även provisionsagenter,kommissionsagenter och "selling agents". Återförsäljare medensamrätt benämns ensamförsäljare eller "buying agents", ochhandelshusen exportagenter, exportgrossister eller handelsexportörer. Härtillkommer att uttryck som generalagent, "distributing agent", "soleagent" och "exclusive agent" används dels för handelsagenter somhar uteslutande rätt att på viss ort eller inom visst distrikt verka förhuvudmannens räkning, dels för återförsäljare med ensamrätt. Undersenare år har även andra företagsformer utvecklats. Det finns t. ex. företagsom arbetar för avsättning av sina huvudmäns produkter genom att ställa en påarvodesbasis arbetande försäljningsorganisation till uppdragsgivarensförfogande. De åtar sig bl. a. att utföra marknadsanalyser ochmarknadsplanering samt att hos grossister, varuhus och butiker verka föravsättning av huvudmannens produkter och att därvid ta upp order.Uppdragsavtalen går ut på att uppdragstagaren för ett bestämt pris åtar sig attunder helt eller delvis överta marknadsföringen av huvudmannens varor.Många handelsagenter har funnit att konkurrenssituationen är sådan att de intekan ägna sig åt en enbart förmedlande verksamhet utan att de måste i andraformer medverka i varudistribu-tionen. De håller ofta för detta ändamål ett konsignationslagereller ett buffertlager som de köpt av huvudmannen i fast räkning. Handelshusenuppträder ibland även som agenter på provisionsbasis. För samtliga nu angivna kategorier av uppdragstagaregäller att de ofta har anledning att i avtalet med huvudmannen reglera frågor om kostnader för reklam och investeringar, om avtalstidenslängd, om uppsägningstid och om avgångsvederlag m. m. 1 dessa frågor uppkommeralltså för återförsäljare med ensamrätt och handelshusen samma problem som förhandelsagenterna. Särskilt när det gäller avgångsvederlaget har krav påinförande av rättsregler som ger ökat skydd åt uppdragstagaren framförts avföreträdare för ensamåterförsäljare och handelshus med i stort sett sammaargument som för handelsagenternas del. Till de bestämmelser i kommissionslagen som är av särskiltintresse i förevarande sammanhang hör reglerna om uppdragstagarens rätt tillersättning, speciellt i samband med att uppdraget upphör. Om annat inte haravtalats eller gäller på grund av sedvänja utgår ersättning för uppdraget iform av provision. Handelskommissionärär enligt 27 § berättigad till provision på avtal som han ingår med tredje manför uppdragsgivarens (kommittentens) räkning under förutsättning att tredje manfullgör avtalet, dvs. vid erlägger köpeskillingen ochvid inköpskommission levererar det sålda. Även om tredje man underlåter attfullfölja avtalet har kommissionären rätt till provision, såvidaunderlåtenheten beror på kommittenten eller på händelse som kommittenten inteskulle ha kunnat åberopa mot tredje man om han själv hade slutit avtalet. Skalldet sålda eller inköpta godset avlämnas efter hand i särskilda poster, somskall betalas var för sig, och fullgörs inte avtalet i fråga om viss post,inverkar detta inte på kommissionärens rätt till provision för de övrigaposterna. Om i annat fall betalning för sålt gods erläggs endast delvis, har kommissionärenenligt 28 § rätt till provision endast i den mån det som har erlagts överstigerhela köpeskillingen efter avdrag för den provision som skulle ha utgått om helaköpeskillingen hade erlagts. Motsvarande gäller vid inköpskommission, omavtalet fullgörs endast delvis på säljarens sida. Handelsagentsrätt till provision regleras i 68 och 69 §§. Bestämmelserna motsvarar ihuvudsak dem som gäller vid . På grund av hänvisningar i86 och 87 §§ gäller de också för handelsresande. För att en agent skall harätt till provision på ett försäljningsavtal krävs att avtalet har slutits avhonom eller eljest kommit till stånd genom hans medverkan. Denna medverkanmåste ligga i tiden före uppdragsavtalets upphörande. Däremot fordras inte attbetalningen erläggs innan uppdraget upphör. Det är osäkert om agenten har rätttill provision i det fall att även avtalet kommer till stånd efter det att hansuppdrag har upphört. 1 och för sig utgör ordalydelsen av 68 § inte något hinderför att tillerkänna agenten ersättning för alla försäljningsavtal som harkommit till genom hans medverkan, under förutsättning att det arbete som hanhar lagt ned på att få avtalet till stånd hänför sig till tiden före uppdragetsupphörande. Frågan har såvitt bekant inte ställts på sin spets i rättspraxis. Förutsättning för att en handelsagent skall ha rätt tillprovision är vidare att köparen har erlagt betalning för varan. Liksom vidkommission ges det emellertid vissa undantag från denna regel. Om det såldagodset skall avlämnas efter hand i särskilda poster som skall betalas var försig. har agenten sålunda rätt till provision för poster som harbetalats oberoende av om avtalet inte har fullgjorts beträffande andra poster.Om underlåtenhet från köparens sida att fullgöra avtalet beror på huvudmanneneller på händelse som huvudmannen inte kan åberopa mot köparen, har agenten,liksom kommissionären i motsvarande siutation, kvar sin rätt tUl provision.Eftersom agenten handlar i huvudmannens namn har denne möjlighet att direkt medtredje man avtala om köpets återgång eller om anstånd med betalning avköpeskillingen. Uteblir betalningen till följd av sådan överenskommelse, inverkardetta på agentens rätt till provision endast om han har samtyckt till åtgärden.Om betalningen i annat fall erläggs endast delvis, är agenten liksom kommissionärenberättigad till provision endast i den mån det som har erlagts överstiger helaköpeskillingen efter avdrag för den provision som skulle ha utgått om helaköpeskillingen hade erlagts. Haragenten uteslutande rätt att inom visst distrikt verka för huvudmannen är hanberättigad till provision på avtal som sluts med köpare inom distriktet även omhan själv inte har medverkat till avtalen (70 §). Agent somvaraktigt företräder sin huvudman är enligt 71 § berättigad att i början avvarje kalenderhalvår få provisionsnota från huvudmannen i fråga om deförsäljningar som har kommit till stånd genom agentens medverkan eller somhänför sig till distrikt där han på grund av avtal om ensamrätt är berättigadtill provision enligt 70 §. 1 provisionsnotan skall tas upp alla deförsäljningsavtal som fullgjorts eller bort fullgöras av huvudmannen under detsenaste kalenderhalvåret. För varje avtal skall anges den provision som tillgodoförsagenten eller anledningen till att någon provision inte tillgodoförs honom. 1provisionsnotan skall också antecknas sådana avtal som har slutits under detsenaste kalenderhalvåret men skall fullgöras först . Om anledningen tUlatt agenten inte blivit tUlgodoförd någon provision för visst avtal är avövergående beskaffenhet, skall avtalet tas upp igen i följande provisionsnota.Har agenten tillgodoförts viss provision och visar det sig sedan att han intevar berättigad till provisionen, har huvudmannen rätt att tillgodoföra sigbeloppet i en följande provisionsnota. Agent som inte varaktigt företräder sin huvudman har rättatt få provisionsnota för varje försäljning som har kommit till stånd genomhans medverkan (72 §). 1 provisionsnotan skall anges det provisionsbelopp som tillgodoförshonom eller i annat fall anledningen till att någon provision inte utgår förförsäljningen. Bestämmelserna om provisionsnota är enligt 87 §tillämpliga även för sådan handelsresande som inte är anställd i huvudmannenstjänst. En anställd handelsresande har däremot enligt lagen inte rätt att fåprovisionsnota oavsett om han helt eller delvis fär sin avlöning i form avprovision. Såväl kommissionär (29 §) som handelsagent (73 §) ochsjälvständig handelsresande (87 §) men däremot inte anställd handelsresande harutöver provision rätt till särskild ersättning för avgifter för brev, telegram och telefonsamtal samt för övriga utgifter som det harfunnits fog för, om det inte är avsett att utgifterna skall täckas av provisioneller annan ersättning. Kommissionären har under samma förutsättning rätt tillsärskild ersättning för för försäkring av godset. Han har också rätttill ersättning för , förvaring eller annan sådan åtgärd med godset,även om han inte har haft någon särskild utgift härför. Anvisningar för hur uppdragsgivarens och uppdragstagarens mellan-havandeskall regleras då uppdraget upphör finns i 46-52 §§. Dessa rör förhållandet mellan kommissionären och dennes huvudman. Genom hänvisningar i 76och 87 §§ blir de emellertid tillämpliga även då uppdragstagaren ärhandelsagent eller självständig handelsresande. För enkelhetens skull talas iden följande redogörelsen för bestämmelserna om agentens rättsställning. Enligt 46 § kan uppdraget upphöra när som helst genom atthuvudmannen återkallar det eller genom att agenten avsäger sig det. Uppdragetupphör också om någon av parterna går i konkurs (47 §). När uppdraget harupphört är agenten ändå skyldig att vidta sådana åtgärder som är nödvändiga föratt skydda huvudmannen mot förlust till dess denne själv blir i stånd atttillvarata sina intressen, om detta kan ske utan väsentlig kostnad ellerolägenhet för agenten (48 §). Skyldighet att iaktta viss uppsägningstid är inteföreskriven. Om agenten har blivit tillförsäkrad att få sköta uppdraget underbestämd tid eller att bringa visst ärende till slut eller om vissuppsägningstid har avtalats, är agenten emellertid berättigad till ersättningför den förlust som han lider genom att uppdraget återkallas (50 §).Rätt till ersättning föreligger dock inte om huvudmannen hade giltig anledningtill återkaUelsen. Av förarbetena till lagen framgår att det inte ovillkorligenkrävs att agenten har brustit i sina förpliktelser i något väsentligt avseendeför att huvudmannen skall kunna återkalla uppdraget utan att bliskadeståndsskyldig. Även om agenten inte har underlåtit något som har ankommitpå honom, kan omständigheter som har att göra med hans person och förhållandenvara sådana, att de skäligen bör kunna åberopas av huvudmannen som giltiganledning att återkalla uppdraget. Även om parterna inte har träffat överenskommelse omuppsägningstid och inte heller uttryckligen avtalat att agenten skall ha handom uppdraget , torde bestämmelsen i 50 § kommissionslagenändå ibland ge agenten rätt till ersättning då uppdraget återkallas. Det kannämligen av omständigheterna vid agenturavtalets tillkomst framgå att parternasavsikt har varit att uppdraget skall bestå , varför agenten har haftskäl att räkna med inkomst . Detta kan få särskild betydelse isådana fall då uppdraget avser att inarbeta en ny artikel eller att arbeta uppen ny marknad för en vara. I vilken utsträckning ersättningsrätt föreligger isådant fall är emellertid ovisst. Det är dock klart att rätt till gottgörelsepä den grunden att agenten hos kundkretsen har upparbetat en goodwill förhuvudmannens produkter inte kan göras gällande, om inte avtal, handelsbrukeller annan sedvänja kan åberopas som grund för kravet. eller sedvänja av sådan art skulle föreligga i Sverigesaknas. Vissa enkäter som har företagits i , och och somnämns i betänkandet kan emellertid tyda pä att avgångsvederlag utan stöd ikommissionslagens bestämmelser stundom har utbetalats. Någraanvisningar för beräkningen av den förlust som agenten lider genom att han intehar fått behälla uppdraget har inte lämnats i lagen. Klart äremellertid att ersättningen skall utgå i form av ett nettobelopp. Skadan kantänkas bestå i att agenten har gjort investeringar som blir oräntabla eller atthan har gått miste om provisionsintäkter eller andra inkomster under den tiduppdraget skulle ha varat. Betydande svårigheter kan uppkomma vid skadansberäkning. En orsak härtill är att de framtida resultaten av agentensverksamhet ofta måste vara vanskliga att förutsäga, särskilt om uppdragsavtalethar förutsatts skola bestå under relativt läng tid. Vidare är det svårt attuppskatta storleken av besparingar i form av minskade utgifter eller deeventuella inkomster från andra uppdrag som agenten har erhållit eller hadebort kunna erhålla efter uppdragsavtalets upphörande. Agenten har enligt 50 § andra stycket rätt till ersättningför sin förlust, även om det är han själv som bringar avtalet att upphöra iförtid, under förutsättning att han har gUtig anledning till avsägelsen pågrund av att huvudmannen har brustit i sina förpliktelser mot honom. Detsammagäller om avtalet upphör på grund av uppdragsgivarens konkurs. Ä andra sidan kan agenten bli ersättningsskyldig gentemothuvudmannen, om han har åtagit sig att behålla uppdraget eller attslutföra visst ärende eller parterna har kommit överens om viss uppsägningstidmen agenten avsäger sig uppdraget utan att ha giltig anledning till avsägelseni uppdragsgivarens försumlighet eller annan särskild omständighet (51 §).Ersättningsskyldighet föreligger också om det är huvudmannen som återkallaruppdraget och han har giltig anledning härtill pä grund av agentensförsumlighet eller om uppdraget förfallit till följd av agentens konkurs. Om agenten avsäger sig uppdraget utan att ha giltiganledning till det i någon omständighet som kan tillskrivas huvudmannen ellersom pä annat sätt är hänförlig till denne, förlorar han enligt 52 § den rättsom han annars har att få ersättning för utgifter, om utgifterna till följd avuppdragets upphörande har blivit onyttiga för huvudmannen. Detsamma gäller omdet är huvudmannen som återkallar uppdraget och han har giltig anledning tilldet i omständighet som kan tillskrivas agenten eller om uppdraget förfallertill följd av agentens konkurs. Ersättning för utgifter som blivit onyttiga förhuvudmannen till följd av att uppdraget upphör utgår alltså dels när agentenavsäger sig uppdraget och har giltig anledning härtill i omständighet som äratt hänföra till huvudmannen, dels när huvudmannen återkallar uppdraget utanatt ha giltig anledning härtill i någon tUl agenten hänförlig omständighet.Detta gäller även i andra fall än sådana då uppdraget upphör . Som redan har framgått skall enligt 87 § bestämmelserna i4652 §§ om kommissionsuppdragets upphörande och i 6873 §§ om agents rätt till provision oeh annan ersättning tillämpas även däuppdragstagaren är självständig handelsresande. Bestämmelserna i 6870 §§ omagents rätt till provision skall enligt 86 § gälla även för i huvudmannenstjänst anställd handelsresande som är provisionsavlönad. 86 § innehåller ytterligarebestämmelser som rör anställd handelsresande. Paragrafens första stycke upptaren allmän föreskrift om att i fråga om anställd handelsresandes skyldigheteroch rättigheter mot huvudmannen det avtal som ingåtts mellan dem och gällandehandelsbruk skall lända tiU efterrättelse. Andra stycket innehållerbestämmelser om uppsägningstid. Anställd handelsresande får inte skiljas frånsin tjänst eller själv lämna denna utan uppsägning, såvida inte annat följer avavtalet eller giltig anledning föreligger. Om avtalet sägs upp från enderasidan skall det upphöra att gälla med utgången av tredje kalendermånaden efterden då uppsägningen skedde. 1 tredje stycket föreskrivs förbud förhandelsresanden att utan tillstånd av huvudmannen under sina resor ta uppköpeanbud eller sluta försäljningsavtal för annans än huvudmannens räkning. Efterkommissionslagens tillkomst har rättsläget för de anställda handelsresandenaväsentligt förändrats. Genom den utveckling som har ägt rum på arbetsrättensområde har dels en närmare bestämning erhållits rörande vad som är att anse somobehörig uppsägning, dels i stigande omfattning tUlkommit inskränkningar iarbetsgivarens uppsägningsrätt genom bestämmelser i lag, genom rättspraxis ochframför allt genom bestämmelser i kollektivavtal och andra avtal. Blandlagstiftning av betydelse i sammanhanget kan särskilt nämnas lagen (1971:199)om anställningsskydd för vissa arbetstagare, till vilken hänvisas i 86 § andrastycket. Den anställde handelsresandens rättsskydd vid uppsägning är i mångafall starkare nu än det var vid tillkomsten av kommissionslagen.Anställningsskyddet kommer att förstärkas ytterligare genom den antagnalagen (1974:12) om anställningsskydd, som träder i kraft . 3 Rättsläget i vissa främmande länder En ingående redogörelse för de regler som i vissafrämmande länder gäller i fråga om handelsagenters rätt till uppsägningstid ochersättning vid uppdragets upphörande är intagen i en bilaga tUl de sakkunnigasbetänkande. Här skall endast lämnas en kort sammanfattning av nämnda regler. 1 flera utländska lagar finns regler om uppsägningstid. 1västtysk rätt föreskrivs en uppsägningstid pä för uppdragsavtal somvarat i högst . 1 övriga fall är uppsägningstiden . Sexveckorsfristenkan genom avtal förkortas till lägst en månad. 1 övrigt kan fristerna inteförkortas genom avtal. Enligt österrikisk lag är uppsägningstiden sex veckorunder uppdragets fem första år och därefter . I gäller en tvingande bestämmelse om två månadersuppsägningstid för uppdrag som har varat ett är eller längre. Har uppdraget varat äruppsägningstiden en månad, om parterna inte skriftligen har avtalat om enkortare tid. Enligt nederländsk rätt är uppsägningstiden . Den kanförkortas genom avtal men fär aldrig underskrida en månad. 1 saknasbestämmelser om uppsägningstid. Uppsägningsrätt anses emellertid föreliggaendast när uppsägningen grundas på bestämmelser i agenturavtalet, när parternaär ense om att avsluta sitt mellanhavande eller när det föreligger särskilda hävningsgrunder.1 är uppsägningstiden eller, om agenturförhållandethar varat mer än fem är, . Fleraländer har bestämmelser som vid uppdragets upphörande ger agenten rätt tUl ettsärskilt avgångsvederlag, s. k. goodwillersättning eller ersättning förkundkretsen. 1 har agenten sålunda rätt att fä sådant vederlagunder förutsättning, dels att de affärsförbindelser med nya kunder som han haranskaffat eller den utvidgning av förbindelserna med förutvarande kunder somhan har gjort kommer att tillföra huvudmannen betydande fördelar även efter agenturavlaletsupphörande, dels att agenten till följd av uppdragets upphörande förloraranspråk på provision som han eljest skulle ha haft pä grund av affärer meddessa kunder samt dels att det med hänsyn till samtliga föreliggandeomständigheter är skäligt att ersättning utgår. Ersättningen är maximerad tUlett belopp som motsvarar högst en årsprovision, beräknad på ett genomsnitt avde senaste fem årens provisioner, eller, om uppdraget varat än femär, genomsnittet av provisionerna . Ersättning utgår inte omhuvudmannen har sagt upp avtalet på grund av agentens försumlighet och inteheller om agenten själv har sagt upp avtalet utan att ha haft skäl härtill inågon omständighet hänförlig till huvudmannen. Agenten kan inte pä förhandavstå från sin rätt till ersättning.