prop · FX03151 · 1974-12-31 00:00:00 — I tredje stycket, som inte föreslås ändrat, finnsbestämmelser om begränsning av fullföljdsrätten. Departementsförslaget innebär, såvitt gällerbostadsrättsmålen, att talan mot hyresnämnds avgörande i sak aUtid skall förashos bostadsdomstolen genom besvär. Förslaget har motiverats närmare iavsnittet 8.1 i den allmänna motiveringen. I överensstämmelse härmed föreslåsatt bestämmelserna om i första siycket får utgå och att det nuvarandeandra stycket, som i departementsförslaget bildar paragrafens första stycke,får avse även frågor enligt 7 § sista stycket och 52 § bostadsrättslagen ochatt som besvärsinstans anges bostadsdomstolen. Till fullföljdsbestämmelsernahar fogats en ny bestämmelse av innehåll att besvärshandlingen skall ges intill domstolen. Beslämmelsen har motsvarighet i 77 § andra stycket i nuvarandelydelse. I paragrafens första stycke ges forumbestämmelser.Enligt andra stycket skaU besvär som avses i 76 § andra siycket i den nuvarandelydelsen ges in lill besvärsinstansen, dvs. I tredjesiycket upptas bestämmelser om återförvisning av tvist. Den ändring som föreslås beträffande paragrafensförsta stycke innebär att sista punkten upphävs. Ändringen är föranledd av denföreslagna nya instansordningen. Det nuvarande andra stycket ersätts i förslagetav föreskriften i 76 § första stycket sista punkten. Beträffande tredje stycketav paragrafen i den nuvarande lydelsen hänvisas till vad som har anföris ispecialmotiveringen vid 71 § hyreslagen. Av vad som har anförts där framgår attockså tredje stycket av paragrafen kan utgå. Första stycket av paragrafen upptar bestämmelser ombegränsning i parts möjlighet att föra talan mot fastighetsdomstols ochhovrätts dom i bostadsrättsmål. Andra stycket innehåller bestämmelser om ansvaretför rättegångskostnad i fastighetsdomstolen. Genomförs förslaget tUl ny instansordning ibostadsrättsmål, som handläggs av hyresnämnd i första instans, skall 78 §första stycket ulgå. Den nuvarande kostnadsregeln i andra stycket bör, som haranförts i avsnittet 8.3 i den allmänna motiveringen, gälla i sak oförändrad ibostadsdomstolen. Det nuvarande andra stycket har i förslaget jämkats i enlighethärmed. Beträffande ikraftträdandet och principerna förövergångsregleringen hänvisas till vad som har anförts i avsnittet 8.5 i denallmänna motiveringen. Övergångsbestämmelserna har getts motsvarandeinnehåll som har föreslagits i fråga om övergångsbestämmelserna tilländringarna i hyreslagen. 10.7Förslaget till lag ora ändring i hyresrcgleringslagen Hyresregleringslagens gUtighetstid har senastförlängts till utgången av . 1974:150 föreslås att lageninte skall förlängas ytterligare. De ändringar som föreslås nu får därförbetydelse . EnUgt 21 § hyresregleringslagen får talan mothyresrådets beslut med anledning av anförda besvär inte föras. I förslaget tilllagen om bostadsdomstol har bestämmelse med motsvarande innehåll tagits upp i3 §. Därför kan 21 § hyresregleringslagen upphävas. I 17 § föreskrivs att hyrenämnderna skall stå undertillsyn av , såvitt gäller ärenden enUgt hyresregleringslagen.Ett genomförande av hyresprocessreformen innebär bl. a. att hyresrådet skallupphöra. Föreskriften kan därför utgå. I mån av behov får frågor som avses ilagrammet regleras i annan ordning. I 18 § hyresregleringslagen meddelas bestämmelserom förfarandet vid hyresnämnd i hyresregleringsärende. I första stycket avparagrafen hänvisas till vissa bestämmelser i närandlagen. I denna införesenligt departementsförslaget en ny paragraf, 19 a §, raed bestämmelser omupptagande av bevisning vid hyresnämnd. Den nuvarande hänvisningen i 18 §hyresregleringslagen kommer att avse också den nya paragrafen. Som harförordats i avsnittet 8.3 i den allmänna motiveringen kan således enligtförslaget muntiig bevisning tas upp även i hyresregleringsärende. Enligt 31 § hyresregleringslagen kan regeringeneller efter dess bemyndigande hyresrådet meddela närmare föreskrifter omtillämpningen av hyresregleringslagen. Paragrafen kan utgå som obehövlig medhänsyn till innehållet i nya regeringsformen. I första stycket av paragrafen ges bestäramelser omfrån vilken tidpunkt beslut av hyresnämnd skall gälla och om anstånd medbetalning av hyra. Någon ändring föreslås inte i fråga om första stycket. Andra och fjärde styckena upptar bestämmelser omfullföljd mot hyresnämnds beslut i ärenden enligt hyresregleringslagen.Bestämmelsema i andra stycket, enligt vUken talan mot nämnds beslut skall förasgenom besvär hos hyresrådet, är tillämpliga i fråga om såväl beslut som innefattarprövning i sak som andra beslut, t. ex, avvisningsbeslut. Fjärde stycket, avvilket följer att talan mot beslut om utdömande av vite skall föras särskUtgenom besvär hos fastighetsdomstol, innefattar undantag från fullföljdsreglernai andra stycket. Tredje stycket upptar bestämmelser av innehåll att nämndens besluti princip länder till efterrättelse utan hinder av anförda besvär. Bestämmelserna i andra stycket om instansordningenhar jämkats. Enligt förslaget skall besvärstalan föras hos bostadsdomstolen.TUl full-följdsbestämmelsema har fogals en föreskrift av innehåll att besvärshandlingenskall ges in till domstolen. Det överensstämmer med vad som har föreslagitsbeträffande andra, här aktuella författningar. I fråga om vissa beslut av processuell natur iärenden enligt hyreslagen, TvL, BSL och bostadsrättslagen föreskrivs i 23 §nämndlagen att talan mot beslutet skall föras särskUt genom besvär. Enligtsamma lagrum får talan raot övriga processuella beslut föras bara i sambandmed att talan förs mot avgörandet i sak. Motsvarande bör gälla också i fråga omprocessuella beslut i hyresregleringsärenden. På grand härav har i andrastycket tagits upp en hänvisning tUl de åsyftade bestämmelserna i nämndlagen. Som anförts i avsnittet 8.1 i den allmännamotiveringen bör talan raot hyresnämnds beslut om utdömande av processuelltvite och andra beslut som avses i 23 § andra stycket 4 nämndlagen föras hosbostadsdomstolen. I överensstämmelse härmed föreslås att bestämmelserna ifjärde stycket i paragrafen i dess nuvarande lydelse får utgå. I hyresregleringslagen finns f. n. inte någrabestämmelser om ansvaret för kostnader i förfarandet. 18 kap. RB gäller inte ihyresrådet. Det innebär att partema också i hyresrådet får var och en bärasina kostnader i ärendet. Detsamma bör gälla även i bostadsdomstolen.Bestämraelser härom har Intagits i fjärde stycket. I överensstämmelse medkommitténs förslag har möjlighet öppnats för bostadsdomstolen att ålägga partsom gjort sig skyldig till försumUg processföring att betala motpartensrättegångskostnad. Beträffande ikraftträdandet och principerna förövergångsregleringen hänvisas till vad som har anförts i avsnittet 8.5 i denallmänna motiveringen. Som har anförts där bör de nuvarande fullföljdsbestämmelsernagälla, om hyresnämnden har meddelat sitt beslut före ikraftträdandet. härom har meddelats i punkten 2 av övergångsbestämmelserna. Avpunkten 3 framgår att prövningen av hyresregleringsärende som är anhängigt vidhyresrådet vid ikraftträdandet skall ankomma på bostadsdomstolen. Det kanförekomma att besvär mot hyresnämnds beslut i hyresregleringsärende enligt lag(jfr punkten 2) och meddelad fullföljdshänvisning anförs hos hyresrådet efterikraftträdandet. Punkten 3 har utformats så att besvären också i dennasituation skall prövas av bostadsdomstolen. Bestämmelsema i 22 § hyresregleringslagen omrättelse av beslut och återupptagande av ärende vid väsentligt ändradeförhållanden har ansetts äga tillämpning också i hyresrådet trots attbestämmelsema gäller hyresnämnd. Fråga om rättelse av hyresrådetsbeslut eller återupptagande av ärende som hyresrådet har avgjort kan givetvisuppkomma även efter ikraftträdandet. Frågan bör i så fall prövas av bostadsdomstolen,som därvid bör tillämpa i stort sett samma förfarande som vid handläggning avvanligt besvärsmål. En bestämmelse med angivna innebörd har tagits upp ipunkten 4 av övergångsbestämraelserna. Upphävandet av 17 och 31 §§ hyresregleringslagenpåkallar inte särskUda övergångsbestämmelser. Föreskrifter av olika slag sorahyresrådet har meddelat före ikraftträdandet gäller självfallet tills annatföreskrivs. 10.8Förslaget till lag om ändring i bristortlagen I 5 § bristortiagen meddelas bestämmelser omfuUföljd raot hyresnämnds beslut i ärenden enligt lagen. Enligt lagrummet förstalan mot närands beslut genom besvär hos . tillämpligapå alla slags beslut som meddelas av nämnd i sådana ärenden det här gäller. Iöverensstämmelse med vad som har anförts i avsnittet 8.1 i den allmännamotiveringen har i 5 § i stället föreskrivits att besvär skall anföras hosbostadsdomstolen. TiU bestämmelsen har i förslaget fogats föreskrifter om varbesvärshandlingen skall ges in och om talan mot processueUa beslut i ärendenenligt lagen. Motsvarande bestämmelser har meddelats i 20 §hyresregleringslagen. Vad som har anföts vid nämnda paragraf äger motsvarandetillämpning här. I departementsförslaget har till 5 § fogats ettnytt andra stycke som upptar bestämmelser om ansvaret för rättegångskostnad ibesvärsmål. De har utformats på samma sätt som motsvarande bestämmelser i hyresregleringslagen. De hänvisningar beträffande förfarandet tUl vissabestämmelser i nämndlagen som 4 § andra stycket bristortlagen innehåller kommeratt avse också den föreslagna nya paragrafen, 19 a §, i nämndlagen. Det betyderatt nämnd kan ta upp muntiig bevisning också i ärende enligt bristortlagen. Detbör anmärkas, att hänvisningen i 4 § andra stycket föreslås jämkad i prop.1974: 150. Beträffande ikraftträdandet och principerna förövergångsregleringen hänvisas i första hand till vad som har anförts iavsnittet 8.5 i den allmänna motiveringen. Övergångsbestämmelserna tilländringarna är likalydande med de föreslagna övergångsbestämmelserna(punkterna 23) till ändringarna i hyresregleringslagen. Vad som har anförts ianslutning till dem gäller således i tillämpliga delar också här. 10.9Förslaget till lag om ändring i lagen om arrendenämnder och hyresnämnder 1974: 150 läggs förslag fram tUl ändring i4, 17, 22, 23 och 32 §§ nämndlagen. Härvid bortses från de formella ändringarsom föreslås i fråga om 3, 5, 6 och 19 §§. I förevarande förslag utgårjag från den lydelse som respektive lagrum föreslås få enligt nämnda prop. Som har anförts i avsnittet 8.4 påkallargenomförandet av kommitténs förslag tUl ny instans- och fullföljdsordning intenågra mera omfattande ingrepp i nämndlagen. Det är i första handbesvärsreglerna i 23 § sora behöver ändras. Av övriga ändringar är det endastde föreslagna bestämmelserna om teknisk expert (5 och 27 §§ i förslaget), ommellanbeslut (13 § i förslaget), om beslut om skyldighet för hyresgäst attflytta från lägenhet (13 a och 32 §§ i förslaget) och om bevisning (19 a § iförslaget) som inefattar sakliga nyheter i förhållande till vad som gällerf.n. Enligt 7 § andra stycket nämndlagen kan domstol itvist varmed torde avses arrende-, hyres- eller bostadsrättstvist som äranhängig viddomstolen förordna att tvisten före målets avgörande skall helt eller delvishänskjutas till . Bestämmelsen torde främst ha avseende påtvist som det inte ankoraraer på hyrsnämnd att pröva, men formellt gäller den ivarje tvist som är anhängig vid domstol, dvs. även sådana som anhängiggjortsefter av eUer besvär mot hyresnämnds beslut. Bestämmelsen bör stå kvaroförändrad, varvid med domstol får förstås även bostadsdorastolen. I 21 och 22 §§ nämndlagen ges bestämmelser somknyter an bl. a. till nuvarande bestämmelser om . Eftersom de bådaparagraferna är tiUämpliga i fråga om såväl arrendenämnds som hyresnämndsbeslut och departementsförslaget inte medför ändring av systemet för överprövningav arrendenämnds avgöranden, kan paragrafernas lydelse behållas oförändrad. I detta sammanhang vill jag framhåUa attförvaltningslagen skall tiU-lämpas i hyresnämndsförfarandet i den mån inteavvikande bestämmelser meddelas i nämndlagen eller annan författning. Bestämmelserna i paragrafens första stycke omhyresnämnds samman sättning har jämkats så att ledamot som är förtrogen medbostadsrättshavares förhållande skall delta bara när nämnden handlägger ärendeenligt 52 § eller 60 § första stycket 1 bostadsrättslagen. I ärenden enligt 7 §sista stycket samma lag om fastställande av hyra skall således i nänmden ingåintresseledamot som är väl förtrogen med bostadshyresgästers förhållanden.Motsvarande ordning föreslås i fråga om bostadsdomstolens sammansättning, jfr13 § andra stycket i förslaget till lag om bostadsdomstol. Till paragrafen har fogats ett nytt andra stycke avinnehåll att hyresnämnd får anlita teknisk expert att biträda nämnden, omärendets beskaffenhet eller annat särskilt skäl föranleder det. Beträffandemotiveringen till bestämmelsen och dess närmare innehåll hänvisas i förstahand tUl vad som anförts i avsnittet 8.4 i den allmänna motiveringen. TUl vadsom anförts där kan följande tilläggas. Fråga huruvida tekniker skall anlitasprövas av hyresnämnden. I normala fall bör nämndens ordförande kunna besluta ifrågan ensam med stöd av föreskriften i 5 § tredje stycket i paragrafensföreslagna lydelse, jämfört med 2 § andra stycket, enligt vilken föreskriftordföranden får ensam företa förberedande åtgärd. Ingenting hindrareraellertid att i tveksamma fall frågan tas upp i fullsutten nämnd. Omsatt i praktisk tillämpning är den föreslagnaordningen avsedd att fungera på följande sätt. Till varje hyresnämnds kansli bör knytas lämpligtantal tekniska experter, som nämnden vid behov kan välja mellan. Det bör varamöjligt för nämnder med skUda kanslier att anlita samma expert. 10 1974.1 saml Nr 151 närdet gäller de kompetenskrav som teknikern bör fylla kan lämpligen användasföreskrifterna om teknisk ledamots kompetens i 5 § lagen om bostadsdomstol. Detär lämpligt att hyresnämnderna samråder med företrädare förintresseorganisationerna vid personvalet. Det bör kunna ske helt informellt. Depersoner som förklarat sig villiga att åta sig uppdrag av ifrågavarande slagskall inte få något generellt förordnande att som teknisk expert biträda nämndenutan får utses särskilt för varje ärende. Ingenting hindrar givetvis att en ochsamma expert används i flera ärenden . Tvärtom kan det vara lämpUgtbl. a. ur kostnadssynpunkt. Teknikern bör anlitas i ett så tidigt skede sommöjligt. Under målets fortsatta handläggning bör samråd kontinuerligt skemellan ordföranden och experten. Denne bör sålunda fortiöpande granska avparterna tillhandahållet utredningsmaterial och i förekommande fall lämnaförslag till kompletterande utredningar. Vid sammanträde i ärende för vilkethan anlitas bör han lämpligen sitta med i nämnden och antingen själv ellergenom ordföranden kunna ställa frågor i tekniska ämnen till parterna ellerderas tekniska biträden. Experten bör också delta vid nämndens överläggning ochutformningen av dess beslut. Som framhållits i den allmänna motiveringen harexperten dock inte någon rösträtt utan han får nöja sig med att spela rollen avrådgivare åt nämnden. Även om teknikern inte ges ställning av ledamot ihyresnämnd torde han ha samma ämbetsansvar som ledamot och således varaunderkastad straffbestämmelserna i 20 kap. . Den tekniske expertentorde nämligen få anses jämställd med ämbetsman på grund av det förordnandesom getts honom (jfr 20 kap. 12 § första stycket brotsbalken). Paragrafen innehåller i sin nuvarande lydelsebestämmelser om rätt för hyresnämnd att i vissa fall och under vissaförutsättningar ta upp muntlig, formell bevisning. Bestämmelser med motsvarandeinnehåll har i departementsförslaget tagits upp i en ny paragraf, 19 a §.Förevarande paragraf föreslås i stället få innehålla de nya bestämmelsema ommellanbeslut. Fråganhar behandlats i 8.4 den allmänna motiveringen. Möjligheten för hyresnämnd att meddela mellanbeslutär enligt de föreslagna bestämmelserna begränsad till fall, då nämnd gemensamthandlägger förlängningstvist och tvist om de fortsatta hyresvUlkoren. GenommeUanbeslutet kan föriängningsdelen avgöras för sig. Jag vill understryka attpreliminärfråga som uppkommer i förlängningstvist inte får prövas särskit medstöd av lagrummet. Hinder bör emellerlid inte möta mot att hyresnämnd genommellanbeslut prövar även fråga om anstånd med avflyttningen, givetvis underförutsättning att nämnden i samma beslut ogUlar hyresgästens förlängningstalan.Anståndsfrågan får nämligen ses som en del av förlängningstvisten. Självfallet skall mellanbeslut kunna överklagassärskilt. De föreslagna fullföljdsbestämmelserna i hyreslagen har utformats såatt de täcker också dessa fall. I andra stycket av paragrafen har tagits upp enbestämmelse av innebörd att hyresnämnd får förklara de delar av ärendet sominte har avgjorts genom meUanbeslutet vUande i avvaktan på att beslutet vinnerlaga kraft. Idetta sammanhang vUl jag återkomma till den i den allmänna motiveringen(avsnitt 8.1) behandlade frågan om förening av förlängningstvist ochbytestvist. Som jag anfört där övertar den nye hyresgästen vid byte hyresrättensom den är i den första hyresgästens hand. Det är tydligt alt det kan medföraolyckliga konsekvenser för den nye hyresgästen i det att han kan bli nödsakadatt lämna lägenheten. Den angivna ordningen ter sig särskiltotillfredsställande i de fall hyresvärden som skäl för vägrad förlängning anförbristande skötsamhet från den förste hyresgästens sida (jfr 46 § första stycket1 och 2 hyreslagen). SkuUe undantagsvis förlängnings- och bytesfråga komma uppsamtidigt i hyresnämnden, bör de antydda olägenheterna kunna undvikas genomatt hyresnämnden tar upp bytestvisten först sedan förlängningsfrågan avgjortsslutligt. Det är då att märka att avgörandet i förlängningsdelen inte är attuppfatta som ett sådant mellanbeslut som avses i förevarande paragraf idepartementsförslaget. Förlängnings- och bytestvisten är två olika ärenden sominte nödvändigtvis behöver handläggas gemensamt. Föreligger beträffande sammahyresförhållande tvist om både förlängning och byte och avgörs i enlighet medvad som har anförts förlängningsfrågan först, bör bostadsdomstolen iförekommande fall behandla förlängningsfrågan med förtur. Paragrafen, som är ny, upptar bestämmelser somöppnar möjlighet för hyresnärand att i beslut, varigenom förlängningstalanogillas, ålägga hyresgästen att flytta från lägenheten. Bestämmelser medmotsvarande innehåU har tagits upp i 29 § i förslaget till lag ombostadsdomstol. I stort sett kan samma skäl anföras för den föreslagnautvidgningen av hyresnämndernas kompetens som för den ordning som sålundaförordats i fråga om bostadsdomstolen. Beträffande den närmare innebörden av bestämmelsenhänvisas till vad som har anförts i specialmotiveringen till 29 § lagen ombostadsdomstolen. Att hyresnämnds beslut om avflyttning kanverkställas som lagakraftägande dom följer av 32 § nämndlagen. Det börobserveras att förslaget inte medger, att hyresnämnd genom mellanbeslut prövarförlängningsfrågan särskilt och förklarar ärendet i vad det avseravflyltningsfrågan vUande. Behov av en sådan ordning kan inte anses föreligga. Vissabevismedel m. m. 1719 §§, den senare paragrafen i lydelsen enligtprop. 1974: 150, upptar bl. a. bestämmelser om besiktning av den fastighet somärendet rör och om hörande av annan myndighet i vissa arrende- eller hyrestvister.TUl detta avsnitt i lagen har i departementsförslaget fogats två nyaparagrafer, nämligen dels 16 a § som upptar bestäraraelser om hyresnämndsprocessledande uppgifter, dels 19 a § i vilken raeddelas bestämmelser omupptagande av muntlig, formell bevisning. Den nuvarande rubriken framför 17 §,Besiktning m. m., bör därför lämpligen ändras tiU Vissa bevismedel m. m. I paragrafen, som är ny, har tagits uppbeslämmelser som syftar till att ge hyresnämndema stöd för en aktivprocessledning. Paragrafen motsvarar 19 § i förslaget tUl lag ombostadsdomstol. Formellt gäller bestämmelsen både i arrendenämnd och ihyresnämnd raen torde få sin största praktiska betydelse i hyresnämnd medhänsyn tiU att endast sådan nämnd har getts befogenhet att ta upp muntiig,formell bevisning. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser ombefogenhet för hyresnämnd att ta upp muntlig, formell bevisning. De ersättersom nämnts de nuvarande bestämmelsema i 13 § om upptagande av sådan bevisning ivissa ärenden. De nya bestämmelsema har behandlats i avsnitten 8.3 och 8.4 iden aUmänna motiveringen. Innebörden av lagrumraet är till en början atthyresnämnd får ta upp muntlig bevisning i form av förhör med vittne ellersakkunnig eller med part under sanningsförsäkran i alla sådana ärenden soranämnd enligt 4 § nämndlagen har att pröva. På grand av hänvisning ihyresregleringslagen och bristortlagen till förevarande paragraf har närandmöjlighet att hålla förhör med vittne, sakkunnig eller med part undersanningsförsäkran också i hyresregleringsärende och ärende enligtbristortlagen. De föratsättningar under vUka bevisupptagning kanske i hyresnämnd har i departementsförslaget jämkats i förhållande till vad somgäller f. n. och till kommitténs förslag. Sålunda har kravet på att det skallföreligga särsldlda skäl för att bevisupptagningen skall få äga ram slopats. Istället har angetts att bevisupptagning får äga rum, om det är enforderligt förutredningen och bevisningen inte finnes kunna föras på annat sätt med avsevärtringare besvär eller kostnad. Motsvarande föreslås gälla i bostadsdorastolen(jfr 23 § första stycket förslaget till lag om bostadsdomstol). I hyresnämndgäller enligt förslaget dessutom, lUisom , att parts-eUer vittnesförhöretskall ha begärts av part. De föreslagna bestämmelsema torde, i förening medden nya 16 a §, ge hyresnämnderna tillräckligt stöd för att begränsa ärendenai utredningshänseende. Iförarbetena till nuvarande 13 § nämndlagen uttalas bl. a. att nämnd intebör förordna om sådan bevisupptagning som avses i lagrummet i annat fall än dånämnden finner det "oundgängligen erforderligt för tvistefrågans avgörande"(prop. 1973: 23 s. 202). Den nya instansordning som föreslås torde tUlsammansmed de förordade bestämmelserna om rättegången i bostadsdomstolen medföra attden angivna fömtsättningen inle gärna kan uppställas beträffande tvistersom kan föras vidare. Den nya ordningen synes således förutsätta en mindrerestriktiv tillämpning än som rekommenderades lagstiftningsärende.Annars riskerar man, som har antytts i den allmänna motiveringen, att parternakommer att uppfatta förfarandet vid hyresnämnden bara som ett förspel tUI denegentliga prövningen vid bostadsdomstolen. Den föreslagna lydelsen avparagrafen ger stöd för en sådan mindre restriktiv tUlämpning. Jämkningen är endast formell och är föranledd avatt omröstningsreglerna i 16 kap. RB numera är gemensamma för fall, då baralagfarna domare deltar i avgörandet, och fall, då även andra ledamöter deltar. I 23 § i den lydelse som föreslås i prop. 1974: 150meddelas bestämmelser om fullföljd mot sådana beslut av hyresnämnd som inteinnebär prövning i sak, dvs. proseccuella beslut av olika slag. Bestämmelsernaär på grand av bl. 4 § första stycket direkt tillämpliga i ärenden som nämndprövar enligt hyreslagen, BSL, TvL och bostadsrättslagen. Bristortiagen inuvarande lydelse innehåller inte någon hänvisning till 23 § nämndlagen.Hyresregleringslagen hänvisar endast till de bestämmelser i 23 § nämndlagen somanger att talan mot beslut om utdömande av pro-cessueUt vite skall föras genombesvär hos fastighetsdomstolen. Bestämmelserna i 23 § är gemensamma förarrendenämnd och hyresnämnd. I första stycket av paragrafen erinras om debestämmelser om eller besvär som meddelas i de särskila lagarna i frågaom sådana avgöranden av nämnd som innefattar prövning i sak. Andra stycketupptar bestämmelser om när särskUd talan får föras mot processuellt beslut avnämnd. I tredje stycket föreskrivs till en början att besvärshandlingen skallges in till överinstansen. Vidare ges bestäramelser om besvärstiden och omavvisning av besvärstalan i vissa fall.