prop · FX03148 · 1974-12-31 00:00:00 — Därvid är att märka att ett mycket stort antal tjänstemän somär tm-derkastade kommunaltjänstemannalagen har sina avlöningsförmåner regleradegenom AST (de har s. k. stathgt reglerad anställning), varför det som tidigaresagts om innehållet i detta kollektivavtal är tillämpligt även på sådanatjänstemän. Vid tillämpning på skolledare och lärare av bestämmelserna i 19 §sammanställningen A pimkt 6 b i AST gäller dock i stället för dagantalet 240dagantalet 360. Ifråga om tjänstemän med primärkommun som arbetsgivare finns i 17 § 2 mom.kollektivavtalet Allmänna bestämmelser för tjänstemän (ABT70) en regel om att tjänsteman under tjänstledighet för studier kan avarbetsgivaren medges rätt att behålla lönen helt eller delvis. Arbetsgivarenfår föreskriva särskilda villkor för att tjänstemannen skall få behålla lönen,t. ex. återbetalningsskyldighet om han slutar anställningen före eftergenomgång av utbildningen. Det som sagts nu gäller endast tjänstemän hörandetill vad som i 1 § 2 mom. ABT 70 kallas grupp 1, dvs. tjänstemän medheltidstjänstgöring eller med deltidstjänstgöring som omfattar avden för motsvarande heltidsanställda gällande arbetstiden och som anställtsför en sammanhängande tid av . Beträffandesådan heltidsanställd arbetstagare hos primärkommun som inte hör tilltjänstemannakategorin finns i 19 § kollektivavtalet Allmänna bestämmelser förheltidsanställda arbetstagare regler av samma innehåll som dem i 17 § 2 mom. ABT70. Vad som sagts om heltidsanställd arbetstagare äger på grund av hänvisningi kollektivavtalet All-märma bestämmelser för deltidsanställda arbetstagaretillämpning också på deltidsanställda arbetstagare. Med deltidsanställd avsesdärvid beträffande a) sjukhus-, anstalts- samt bad- och tvättpersonal:arbetstagare anställd för fortiöpande regelbundet arbete muist 70 arbetsdagaroch med av den för heltidsanställd arbetstagare gällande arbetstiden;b) skolmåltids- och städpersonal: samtliga arbetstagare samt c) vaktmästare:arbetstagare som enligt specialbestämmelserna inte är heltidsanställd. Svenskakommunförbimdet har rekommenderat kommunerna att bevilja ledighet medbibehållen lön för vissa särskilt angivna utbildningar. Vadangår arbetstagare med landstingskommun som arbetsgivare återfinns i gällandekollektivavtal inom denna sektor bestämmelser av i princip samma innehållrörande förmåner vid ledighet för studier som i kollektivavtalen på detprimärkommunala området. Beträffandearbetstagare i enskild tjänst torde, bortsett från lagen (1972: 650, ändradsenast 1974: 377) om rätt till ledighet och lön vid deltagande isvenskundervisning för invandrare, varken i författning eller i kollektivavtalfinnas någon reglering av mer generell art av frågan om ledighet förutbildning. Arbetsgivaren äger således ensam rätt att avgöra om och i vad månarbetstagare får ta i anspråk arbetstid för att genomgå utbildning. SAFhar i ddägarcirkulär nr 9/1970 rekommenderat företagen att inta en välvilliginställning till de anställdas önskemål om ledighet för studier. Irekommendationen framhålls bl. a. att bedömningen om ledighet kan beviljasmåste vägas mot företagets möjlighet att upprätthålla driften utan störningar.Detta kan vara förenat med särskilda svårigheter i mindre företag. I rekommendationen berörs vidare olika spörsmålrörande arbetstagarens ställning vid sådan ledighet. Bl, a, erinras om attledighet för studier inte innebär någon garanti för den anställde att återgåtill samma arbete eller erhålla samma förtjänst efter avslutad utbildning. Inomvissa branscher har träffats särskilda avtal om yrkesutbildning. Avtalen rörhuvudsakligen s, k. lärlingsutbildning men tar ibland också sikte påyrkesutbildning i mer vidsttäckt mening. Exempel på överenskommelser av nu åsyftatslag erbjuder avtal mellan verkstadsförenmg och angående yrkesutbildning. Deanställda i aktiebolag som helt eller delvis ägs av staten är inte underkastadede bestämmelser, som gäller för arbetstagare i allmän tjänst. Arbetsrättsligtär de statiiga bolagens anställda likställda med arbetstagare i enskildtjänst. Flertalet statsägda bolag är anslutna till SFO som bildades år1970 och som enligt sina stadgar har till ändamål att bl. a. verka för ettenhetligt uppträdande i kollektivavtalsfrågor från de statsägda bolagens sida. Dekollektivavtal som gäller för anställda i statsägda bolag överensstämmer iflertalet fall till övervägande del med avtalen inom motsvarande branscher påden privata sektom av arbetsmarknaden. I fråga om ett av ,nämligen , har i kollektivavtal mellan företaget och de treorganisationer, som företräder de anställda (,och ), intagits enbestämmelse om att tjänster man efter medgivande i varje särskilt fall ägeråtnjuta ledighet utan avdrag på lönen vid deltagande i utbildnings- ellerfortbildningskurs, som arbetsgivaren anordnar eller som av arbetsgivaren bedömsvara från yrkessynpunkt angelägen och av väsentlig betydelse för vederbörandetjänsteman. Av visst intresse i dettasammanhang är även det trygghetsavtal för tjänstemän som träffats den 20 maj1972 mellan SFO, å ena sidan, samt ,arbetsledareförbimd och , å andra sidan.Till avtalet har även anslutit sig. Grundtanken itrygghetsavtalet är att för de anställda menliga effekter av nödvändiga stmkturför-ändringarskall undvikas eller minskas genom långsiktig personalplanering, baserad påföretagets totala verksamhetsplanering. Ett inslag i personalplaneringen ärindividuell utbildnings- och utvecklingsplanering. I de "gemensairunavärderingar" som redovisas i avtalet uttalas bl. a. följande: Utbildningsom sker eller initieras på den egna arbetsplatsen är betydelsefull föranpassning till kommande förändringar i företaget. Härvid bör växling mellanolika arbetsuppgifter utnyttjas. Chefer skall ägna omsorg åt utveckling avmedarbetare, innebärande träning och handledning. Enskilda bör stimuleras tillegna insatser för utbildning. Omgamla befattningar försvinner och nya tillkommer skall överbliven personalnormalt utbildas för anpassning till ny befattning genom företagets försorg ochpå dess bekostnad. Härvid gäller att vederbörande personer erhåller full lönvid vidareutbildningen. Vid utbildning utanför företaget skall tjänstemannen ierforderlig utsträckning befrias från sin arbetsskyldighet i företaget. Deåtaganden om företagets medverkan i utbildning som ovan angivits förutsätterett positivt engagemang från de anställda och deras organisationer.Möjligheterna att erhålla stöd för omskolning genom AMS skall beaktas. Detkan påpekas att på SAF-området har träffats motsvarande avtal. Vadangår anställda hos kommunalt ägda bolag är bilden rätt splittrad. I en delfall tillämpas regler som helt eller delvis överensstämmer med dem som gällerbeträffande kommunalt anställda. I andra fall är anknytningen till den offentiigtreglerade ordningen mindre framträdande. För vissa kommunala stiftelser gällersärskilda kollektivavtal. Iett par europeiska länder gäller lagstiftning om arbetstagares rätt tillledighet för utbildning. I det följande redovisas huvudinnehållet i den gällandelagstiftningen härom i och . Vidare lämnas en redogörelse fördet huvudsakliga innehållet i en av Internationella arbetsorganisationen ()antagen konvention (nr 140) och en därtill hörande rekommendation (nr148) angående betald ledighet för studier. I Belgienantogs en lag om arbetstagares ledighet för studier. Lagen harförhållandevis begränsad räckvidd. Den gäller endast heltidsanställdarbetstagare under vilken inom ramen för utbildning syftande till attstimulera arbetstagares sociala och kulturella utveckling följer kurs somorganiseras eller subventioneras av staten. Lagen är inte tillämplig påpersonal inom undervisningsväsendet. Den gäller inte heller arbetstagare ioffentlig tjänst, Lagenger arbetstagaren rätt till betald ledighet antingen under det antal timmar somsvarar mot den tid han genomgår kurs av nämnt slag, om han hargenomgått två årskurser av denna utbildning med godkända vhsord, eller om hanhar gått igenom endast en årskurs det antal timmar som svarar mot hälften avkurstiden. Det tim-tillgodohavande som han sålunda har kan tas ut på olikasätt. En möjlighet är att ta ut ledigheten i ett sammanhang i anslutning tillexamen . En annan är att ta ut hälften ochåterstoden fördelad månads- eller . En tredje utväg är att ledighetenhelt sprids ut eller vecka. Lagen förutsätter att kollektivavtalträffas om vilken metod som skall användas för utläggningen av timtill-godohavandet.Arbetstagaren kan också ta uf ledighet, när han skall deltai enstaka kursmoment. Sådan ledighet skall avräknas från hans timtillgodohavande. Under ledighet förutbildning av nämnda slag har arbetstagaren rätt tdl lön motsvarandesemesterlön. Ledighetstiden jämställs med arbetad tid såvitt gäller socialaförmåner. För att arbetstagarenskall komma i åtnjutande av sin rätt till ledighet kräver lagen att handokumenterar sitt studieintresse genom att delta i utbildningen regelbundet m. m. I fråga om finansieringenav systemet med betald ledighet för studier gäller att staten svarar förhälften av uppkommande lönekostnader och sociala avgifter. Staten kan ta ut enarbetsgivaravgift för att täcka sina kostnader. Avgiften har bestämts till 0,av företagets lönesumma och för tiden däreftertill per kvartal. Finansieringen sker således helt av företagen (hälftenkollektivt och hälften av det berörda företaget). IFrankrike bygger systemet rörande arbetstagares rätt till ledighet förutbildning dels på kollektivavtal slutna år 19701971 mellan arbetsmarknadensparter, dels på lagstiftning i ämnet . Vid sidan härav finns enomfattande administrativ reglering i ämnet. Efterfleråriga förhandlingar slöts ett ramavtal mellan arbetsmarknadensparter rörande yrkesutbildning. Avtalet berör omkring 10 miljoner löntagareinom olika branscher. I avtalet skiljs mellanarbetstagare som träffas av en massuppsägning från arbetsgivarens sida ochandra arbetstagare. I det förra fallet tillförsäkras arbetstagaren rätt tillledighet med bibehållen lön, om han vill delta i utbildning underuppsägningstiden. Sträcker sig utbildningen längre än , har han rätttill samma förmåner under den fortsatta utbildningen, om denna sammanlagt inteöverskrider . Beträffande övrigaarbetstagare föreskrivs i avtalet som huvudregel att arbetstagaren har rätt attbegära ledighet för att delta i utbildning, dock högst om utbildningensker på heltid och högst om den äger rum på deltid eller eljestmed avbrott mellan olika delar av kursverksamheten. I fråga om möjligheternaför företaget att uppskjuta begärd ledighet när flera ansökningar häromföreligger från arbetstagare som i och för sig uppfyller kraven för erhållandeav ledighet gäller en s. k. tvåprocentsregd. Regeln innebär att ledighet kanvägras, om antalet lediga vid företaget skulle överstiga av dettotala antalet anställda. Om företaget anser det nödvändigt, kan det beräknaprocenttalet för olika kategorier av arbetstagare. I anslutning tillprocentregeln ges även bestämmelser om företrädesrätt mellan flerakonkurrerande sökande, längsta tid för uppskov med ledighet m. m. I ett särskilt avsnittbehandlas frågan om företagens skyldighet att betala lön under ledighet. Iavtalet skiljs mellan fall då arbetstagaren vill genomgå 1) kurs som anordnashelt i företagets regi, 2) kurs som god- käntsav en Commission paritaire de Temploi och 3) annan typ av kurs, I det förstafallet tillförsäkias arbetstagaren bibehållen lön under ledigheten. I detandra fallet ges han rätt till ersättning motsvarande lönen före ledigheten av denna eller avutbildningstiden. Vid sidan härav har han rätt till studiestöd från statenenligt de särskilda reglerna härom. I det tredje fallet betalas ingen ersättningav företaget. Vidsidan av det kollektivavtalssystem som sålunda har byggts upp och somförutsätts kompletterat med områdesvisa avtal har utfärdats en lagrörande organisationen av återkommande yrkesutbildning. Tillkomsten av lagenhar bl. a, motiverats av en önskan att sträcka ut till samtliga arbetstagareden rätt till ledighet för studier som ges ramavtal. Ett annatviktigt skäl för införandet av den nya lagen har varit att lösa finansieringenav kostnaderna för den utbildning som förutsätts i ramavtalet. Ytterligare kanpekas på strävandena att ge anställda i allmän tjänst en i förhållande tillövriga arbetstagare likvärdig ställning beträffande rätten till ledighet förstudier, Lagensbestämmelser om arbetstagares rätt till ledighet för studier ansluter sig näratill ramavtal. Söm huvudregel anges att arbetstagare i enskild tjänsthar rätt att efter begäran hos arbetsgivaren få ledighet för att delta i sådanutbildning som godkänts av staten i överensstämmelse med lagen. Undantag görsdels för arbetstagare med genomgången högre utbildning, dels förarbetstagare med kortare anställningstid än . Liksom i ramavtaletuppställs en tvåprocents-regel för den händelse flera arbetstagare samtidigtbegär ledighet. I fråga om ledighetens längd gäller i huvudsak detsamma somenligt ramavtalet. Begärd ledighet skall beviljas, såvida inte arbetsgivarenefter hörande av företagsnämnden eller motsvarande anser frånvaron kunna fåskadliga följder för företagets produktion och rörelse, I händelse av tvist kanparterna vända sig till "arbetsinspektören" för företaget och dennekan utses till skiljeman, I fråga om arbetsgivarens skyldighet att betala lönunder ledighet hänvisas i lagen till vad som avtalats därom. Vad angåranställda hos företag som inte omfattas av kollektivavtal fastställskvoteringsregler m, m, i administrativ ordning. Statenlämnar ekonomiska bidrag till inrättandet och driften av utbildningscentraliksom till utbildningsverksamheten i övrigt. Bidrag lämnas till fem typer avkurser, nämligen 1) omskolningskurser, 2) anpassningskurser avsedda attunderlätta för unga arbetstagare att påbörja sin första anställning, 3)vidareutbildningskurser, 4) fortbildningskurser och 5) förutbildningskurseravsedda för ungdomar mellan utan anställning. Ilagen regleras även arbetsgivarnas skyldighet att bidra till finansieringen avden återkommande yrkesutbildningen. Arbetsgivare med minst tio anställda åläggsskyldighet att bidra till vissa typer av kursverk- samhet.Bidraget uppgick för till av den lönesumma som betalts ut underåret. I lagen anges att bidraget skall stiga till under år 1976.Arbetsgivaren kan bli helt eller delvis fri från denna bidragsplikt, om han 1)själv finansierar kurser för sin personal inom eller utanför företaget, 2)lämnar bidrag till sådan fond som bildats för att finansiera utbildning eller3) upp till ett belopp av av sin bidragsskyldighet subsidierar verksamhetsom bedrivs på nationell eller regional nivå rörande "formation professionnelle"(forskning m. ILOavger förslag till internationella konventioner i arbetsmarknadsfrågor,avsedda att ratificeras av organisationens medlemmar. Organisationen avgeräven rekommendationer, vUka skall övervägas vid exempelvis lagstiftning mensaknar den bindande karaktär som tillkommer en ratificerad konvention. Vid den internationella arbetskonferensenssammanträde antogs en konvention (nr 140) och en därtill höranderekommendation (nr 148) angående betald ledighet för studier. Instrumentenhar i huvudsak följande innehåll. Uttrycket "betald ledighet förstudier" definieras som ledighet som beviljas arbetstagare förstudieändamål av hans arbetstid med åtnjutande avhärtill avpassade ekonomiska förmåner. Somallmän riktlinje för verksamheten på området anges att varje medlemsstat skallformulera och tillämpa en politik som är ägnad att, med metoder anpassade tilllandets förhållanden och praxis och vid behov stegvis, befordra genomförandetav betald ledighet för studier med avseende på såväl yrkesutbildning på olikanivåer som allmän och facklig utbildning. Denpolitik som skall tillämpas skall främja a) förvärvande och förbättring av yrkeskunnande liksomökad anställningstrygghet, b) arbetstagarnas sakkunniga och aktiva deltagande iföretagens och samhällets verksamhet, c) arbetstagarnas mänskliga, sociala och kulturellaförkovran, d) lämpligfortsatt utbildning i allmänhet för att hjälpa arbetstagarna att anpassa sig till moderna krav. Verksamhetenrörande betald ledighet för studier skall vidare ta hänsyn till landets och deolika verksamhetsområdenas utvecklingsnivå och speciella behov samt samordnasmed den allmänna pohtiken på sysselsättningens och undervisningens område,liksom med arbetstidspolitiken. Genomförandet av reglernaom betald ledighet för studier kan ske genom nationell lagstiftning,kollektivavtal, skiljedom eller på annat sätt som är förenligt med nationellpraxis. Myndigheter, arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer samtutbildningsorgan skall på ett efter landets förhållanden och sedvanor lämpatsätt samverka vid utformningen 1 saml Nr 148 ochgenomförandet av politiken för främjande av betald ledighet för studier. Beträffandefinansieringen av betald ledighet för studier föreskrivs att denna skall skegenom regelbundna och tillräckliga medel och i överensstämmelse med nationellpraxis. Ifråga om villkoren för beviljande av betald ledighet för studier fastslås attsådan ledighet skall vara tillgänglig för alla arbetstagare utan åtskillnad.Vid behov skall särskilda bestämmelser meddelas a) i det fall särskilda grupper av arbetstagare, såsomarbetare i små företag, lantarbetare eller andra arbetare i glesbygdsområden,skiftarbetare eller arbetare med familjeansvar finner det svårt att komma iåtnjutande av de generella anordningarna, b) i det fall särskilda grupper av företag, såsom småeller säsongsbe-tonade företag, har svårigheter att tillämpa de generellaanordningarna, allt under förutsättning att arbetstagare i dessa företag inteberövas möjligheten att åtnjuta betald ledighet för studier. Fömtsättningarnaför beviljande av betald ledighet för studier kan variera beroende på omledigheten avser skilda slag av utbildning. Slutligenuttalas att en period av betald ledighet för studier skall jämställas med enperiod av faktisk tjänstgöring i och för fastställande av anspråk på socialaförmåner och andra rättigheter som grundar sig på anställningsförhållandet ienlighet med nationell lagstiftning, kollektivavtal, skiljedom eller på annatsätt som är förenligt med nationell prax- Arbetsgruppenkonstaterar inledningsvis att det f, n, varken i lag eller i kollektivavtalfinns några generella regler som ger arbetstagare rätt till ledighet förstudier. Det ankommer på arbetsgivaren att inom ramen för sin allmännabefogenhet att leda och fördela arbetet bestämma om och i vad mån sådanledighet kan medges. Frånvaron av reglering på området innebär bl, a, att enarbetstagare som har beviljats ledighet inte har någon garanti för att han kanåtervända till sin arbetsplats utan försämring av sinaanställningsförhållanden. För arbetstagare inom den offentliga sektorn är lägetså till vida gynnsammare att regler om anställds möjlighet att under ledighethelt eller delvis behålla sina löneförmåner finns intagna ikollektivavtal mellan personalorganisationerna och de offentliga arbetsgivarna.Reglerna är emellertid kopplade till en bedömning av studiemas angelägenhet fråntjänstesynpunkt. Frågan om ledighet skall beviljas avgörs även för deoffentligt anställda av arbetsgivaren. Närdet gäller att ta ställning till behovet av lagstiftning i ämnet erinrar arbetsgruppenförst om att statsmakterna i olika sammanhang har betonat det angelägna i attsamhället successivt, i takt med att landets resurser ökar, löser problemen påvuxenutbildningens område (prop. 1971: 37, UbU 1971:13). Det är härvid ettstarkt önskemål att reformarbetet inriktas på att i första hand tillgodosebehovet av utbildning för dem som har en kort och bristfällig utbildning. Måletför reformarbetet har också uttryckts så, att detta skall syfta till attundanröja de hinder av social, ekonomisk och psykologisk art som utestängermånga vuxna från möjligheter till förbättrad utbildning. En lagstiftning omstudieledighet ligger enligt arbetsgruppen allmänt sett väl i linje med desålunda beskrivna huvuddragen i statsmakternas syn på den fortsattautvecklingen inom vuxenutbildningsområdet. Nuvarandevuxenutbildning domineras av fritidsundervisning i olika former. Genom en lagstadgadrätt till studieledighet skulle förutsättningar skapas för studier också undertid varunder arbetstagaren normalt skulle ha fullgjort sitt yrkesarbete. Redansjälva anställningsförhållandet utgör nämligen för flertalet arbetstagare ettbetydande hinder för att delta i mera omfattande utbildning. De flesta harstora svårigheter att förena utbildning med förvärvsarbete och förpliktelsermot familj m. m. För personer med krävande arbete eller oregelbunden arbetstid,t. ex. anställda med skiftarbete, är dessutom svårigheterna avsevärda att deltai kortare studier eller i studier på fritid. Beträffande åtskillig utbildningsom har aktualitet i sammanhanget gäller f. ö. att den inte lämpligen kanbedrivas som fritidsstudier. En lagstadgad rätt till ledighet för studierskulle enligt arbetsgruppens mening följaktligen kunna i väsentiig mån ökautbildningsmöjligheterna för de grupper som har det största behovet avytterligare utbildning. Eftersomnågon lösning av de grandläggande problemen på området inte f. n. torde kunnauppnås förhandlingsvägen, talar enligt arbetsgruppens mening starka skäl föratt frågan om lagstiftning angående arbetstagares rätt till ledighet förutbildning nu tas upp till behandling. I sammanhanget erinrar man också om detförslag till internationell reglering rörande betald ledighet för studier somnyligen har utarbetats inom . Den breda uppslutningen kring en sådaninternationell reglering pekar enligt arbetsgruppen också på det angelägna iatt ämnet nu förs upp på det svenska lagstiftningsprogrammet. Enligtarbetsgruppens mening ligger det i sakens natur att en lagstiftning på områdetbör slå fast principen om arbetstagares rätt till ledighet från sinanställning för att delta i utbildning. Härutöver anmäler sig emellertid en radspörsmål om förhållandet mellan arbetsgivaren och den anställde. Denfråga som enligt arbetsgruppen främst påkallar en lösning är hur en rätt tillstudieledighet skall kimna tillgodoses på ett sätt som medger att skälig hänsyntas till såväl de anställdas önskemål som intresset av att verksamheten hosarbetsgivaren kan fortgå utan allvarlig störning. Att de vuxna i arbetslivetbereds möjlighet att delta i utbildning är up-penbarUgen ett gemensamt intresseför arbetsmarknadens parter. Detsamma gäller önskemålet att ledighet förutbildning förläggs till sådan tid att produktionsbortfallet begränsas. Efteratt utgående ha diskuterat möjligheten att införa en spärregel som anger hurmånga arbetstagare hos en arbetsgivare som kan få vara lediga för attdelta i utbildning kommer arbetsgruppen fram till att avvägningen mellan deanställdas behov av studieledighet och intresset av att verksamheten hosarbetsgivaren inte äventyras bör lösas på annat sätt än genom införande avsärskilda kvoteringsregler. Vad som enligt arbetsgruppens mening i ställetträder i förgrunden är under vilka förutsättningar begärd ledighet skall kunnaskjutas upp av arbetsgivaren. Arbetsgmppenanser att man inte kan behålla en obegränsad rätt för arbetsgivaren att medhänvisning till kravet på verksamhetens behöriga gång skjuta upp en begärdledighet, om man vill åstadkomma en reell förbättring av de anställdasnuvarande möjligheter till ledighet för studier. Liksom f. n. skulle enbortovaro från arbetet i realiteten i så fall kräva en överenskommelse mellanarbetsgivaren och arbetstagaren. I händelse av tvist skulle arbetsgivarensbeslut bli utslagsgivande. För arbetsgruppen framstår det med hänsyn härtillsom nödvändigt att arbetsgivarens bestämmanderätt i berörda hänseendebegränsas. Äandra sidan anser arbetsgruppen det vara uteslutet att låta den enskildearbetstagaren ensam bestämma när ledighet skall tas ut. Med tanke pä att en studieledighetsreformi princip skall gälla alla arbetstagare borde inte sällan uppkomma densituationen att flera anställda begär ledighet .