prop · FX0332 · 1974-12-31 00:00:00 — LKABansluter sig lUl utredningens synpunkt rörande huvudsyftet med lagstiftningensamt betecknar del framlagda förslagel rent allmänt som en med hänsyn tUlsamhällsutvecklingen och den tekniska ulveck-luigen inom gruvbanteringenvälmotiverad modernisering av gällande rätt. I anslutning tUl utredningensuttalanden om det framtida prospek-teringsbehovel säger sig bolaget särskilt viljaunderstryka hur betydelsefuUt det är alt ökad kännedom vinns omjärnmalmsförekomsterna i . All brytnmg kan ske med hänsyn tillmalmförekomsternas storlek, beskaffenhet, transportförhållanden etc. tordevara en grundläggande förutsättning för gravsamhällenas bestånd ochupprätt-hållandel av sysselsättningen inom länet. Länsstyrelseni framhåller likaledes hur angeläget del är för gravnäringensfortbestånd och utveckling att den nuvarande prospekteringsverksamheten vidmakthållsoch om möjligt intensifieras. Uttalanden av samma innebörd görs av bl. Dentotala malmlelningsverksamhelen i landet är enligt SGU f. n. underdimensionerad.Mol bakgrund härav måste det betraktas som angeläget att prospekleringenaUsidigt stimuleras. SGU konstaterar också med tUlfredsstäUelse att utredningengenomgående vid sina ställningstaganden haft som mål alt underlätta den aktivamalmletnings- och gravhan-teringsverksamheten. Jernkontoretbetonar all gruvindustrin är en näringsgren där lagstiftningen är merainträngande i verksamhetens bedrivande än på de flesta andra områden. Del ärdärför av största vikt alt kontinuiteten i de legala betingelserna inle rabbasmera än vad omständigheterna och den allmänna utvecklingen kräver. Kontoretbetecknar följaktiigen del som värdefullt att den nu gällande gruvlagens regleri stor utsträckning kunnat bibehållas i förslagel. Beträffandefrågan vilka som bör omfattas av en ny gruvlag framför bergmästarna isödra, västra och östra distrikten i sill gemen- 1974: 32 66 sammayttrande den uppfattningen all uran och uranföreningar nu bör föras in undergruvlagen. Uranledningen, som åren 19611969 varit myckel begränsad, skullehärigenom kunna förväntas ta ny fart. Utredningens övervägandenoch ställningstaganden till frågan om en övergång till ett koncessionssystem påförevarande område av gruvrälten har kommenterats av ett stort antalremissinstanser. Del enda yttrande som kan sägas innebära ett visst stöd fören sådan åtgärd har avgivits av . Bolaget uttalar sålunda att de skäl somutredningen anfört för ett koncessionssyslem kan anses väl så starka som deskäl vilka anförts mol ett sådant system. Då bolaget trots detta biträderutredningens förslag sker det med kraftigt understrykande av vikten av att dekoncessionspräglade inslag som utredningen föreslagit genomförs. Mot bakgrund av antagandetatt allt vidare kretsar numera torde ansluta sig till åsikten allmineraltillgångar är så viktiga naturrikedomar att de bör ägas av staten elleratt deras utvinning i varje faU bör ligga under statiig kontroU konstaterar JK,att del i förstone kan synas något förvånande att utredningen stannat för ettbibehållande av det fria inmulningssystemet. Utredningens omsorgsfullaredovisning av de olika synpunkter som härvidlag gör sig gällande visar dockenligt JK:s mening tämligen övertygande fördelarna med all bibehålla den friainmulningsrätten. erinrar omdel av lagrådet vid granskningen av nu gällande gruvlag gjorda ullalandet, allinmulningsrätten är en anordning i allmänt ekonomiskt intresse saml att dessbibehåUande i lagstiftningen helt bestäms av lämplighelsskäl och inle avprivaträltshga synpunkter. Från rättslig synpunkt står valet alltså frittmellan ett inmutnings- och ett koncessionssyslem. Det är enligt kollegietsmening elt allmänl ekonomiskt intresse att gruvlagstiftningen kommer attstimulera tUl aktivitet på malmletningens område. I likhet med utredningenfinner koUegiet att övervägande skäl talar för all ett renodlat koncessionssystemskulle verka hämmande på enskUdas intresse för prospektering. Inmutningssystemetframstår däremot som elt beprövat medel att såväl främja malmlelningsverksamhelensom befordra ett för det allmänna och den enskilde ändamålsenligt utnyttjandeav landets malmtillgångar. IVA finner del myckeltiUfredsställande att inmutningssystemet bibehållits i förslaget till nygruvlag. Akademui framhåller därvid att gällande syslem starkt stimuleratenskild malmlelning vilkel i sin lur lett till för folkhushåUet myckelbetydelsefuUa upptäckter av nya malmförekomsler. Inmulningssystemet har ävenbidragit tUl att svensk malmlet-ningsleknik internationellt sett utvecklats lill|ledande ställning. Liknande uttalanden görsav , som därvid också framhåller alt del här i landetläggs ner väsentligt mer på prospektering efter nya i förhåUande tUlproduktionens värde än vad genomsmttligl är faUet utomlands. 1974: 32 67 attdet för en prospektör är av avgörande betydelse att han kan vara säker på attfå tUlgodogöra sig resultatet av sin verksamhet. Ett koncessionssystem skulleskapa osäkerhet i detta avseende och verka starkt återhållande på de enskUdaförelagens intresse för prospektering. iVästerbottens län framhåller alt det torde vara av stor betydelse förgruvföretagen att del nuvarande systemet bibehålls eftersom deras verksamhetofta bygger på kombinationen gravhanlering-pro-speklering. Förelagen måstekontinuerligt se sig om efter malmreserver för framtida behov.Inmulningssystemet synes mer än någol annat syslem vara agnat all underlättadenna nödvändiga planering. En övergång till ett koncessionsförfarande skulleenligt mening sannolikt leda till en ofrihet i företagensagerande och motsvarande osäkerhet i planeringen. Enövergång till ett koncessionssyslem föratsätter enligt planverket attkoncessionsmyndigheten kommer att få avgöra huravida visst gruvföretag kanpassas in i samhällsplaneringen i stort. Den erfarenhet verket har från andraområden ger anledning till farhågor att resultatet av en sådanmyndighetsprövning skulle bli att enbart gruvintressel kommer att beaktas samtatt den samlade bedömning som eftersträvas i samhällsplaneringen bortfaller.Från de synpunkter verket företräder förordas därför utredningens förslagframför ett koncessionssystem. Ianslutning till viss detaljkrilik mot skilda lagbestämmelser i utredningensförslag gör uttalanden som visar attförbundet helt ansluter sig till utredningens uppfattning, att fortsatt privatprospektering är nödvändig samt att stor vikt bör läggas vid att behovet avstimulans därtill bhr i skälig mån tillgodosett. Andraremissinstanser som finner utredningens ställningstagande övertygande motiveratär , hovrätten för , , SvenskaTeknologförenlngen och TCO. En klart uttalad positiv inställning tillförslaget om ett i princip bibehållet inmutningssystem redovisas i yttrandenafrån bl. a. SGU, , länsstyrelserna i , ochUppsala län samt handelskammaren för , och län. Denav utredningen föreslagna ökningen av inmutningsområdets högsta tillåtnastorlek enligl gällande rätt tiU tillstyrksallmänl av remissinstanserna. SGU betecknar den föreslagna reformen som mycketvälkommen. BeträffandeInmutningsområdets form föreslår utredningen all någol krav på bestämd forminle skall uppstäUas. Häremot har flertalet remissinstanser inte gjort någrainvändningar. Kritik mot förslagel framför kommerskollegium som anser allutredningen inte tillräckligt beaktat de praktiska svårigheterna vid enövergång till den föreslagna ordningen. Lägesangivelsen och beskrivningen avinmutningsområdet kommer sålunda att förorsaka betydligt ökat arbete iförhållande till vad som f. n. 1974: 32 68 krävs,dvs. att precisera läget för en cirkels medelpunkt. Det kan vidare befaras atten övergång till den föreslagna ordningen får till följd, att det lätt uppslårosäkerhet om del inmutade områdets belägenhet. Därtill kommer även demöjligheter för mindre seriösa inmutare att ingripa störande omkring eller iandra inmutares undersökningsområden som följer av förhåUandet att ett t. ex.50 meter brett inmutningsområde kan utsträckas tiU en längd av 20 kilometer.Kollegiet förordar i stället ett av bergmästaren i norra distriktet framlagtalternativt förslag som innebär alt inmulningsområden kan anges med cirklarmed alternativa radier varvid mellanrammen mellan för samme inmulare samtidigtutlagda cirklar, som tangerar eller skär varandra, skall räknas som inmutatområde. Bergmästarna i södra, västra och östra distrikten föreslår deninskränkningen i rätten att ge ett inmutningsområde en oregelbunden form attområdets längd inte får överstiga fyra gånger bredden saml att gränserna såvittmöjligt skall utgöras av räta linjer. Deländamålsenhga i den föreslagna övergången till oregelbundna former förinmutningar ifrågasätts även av SGU, som anser all reformen skulle medförabesvärliga problem med koordinalangivningen och i framliden även kunna vållasvårigheter vid en övergång till ADB-system. SGU förordar därför antingen attcirkelformen bibehålls eller att rektangulära former av samma typ som vidutmålsläggning används. IVAanser att utredningens förslag är i princip ändamålsenligt. För all begränsamöjligheten att en inmutning i enbart spekulativt syfte skall kunna bli ettallvarligt hinder för seriösa företags undersökningar inom ett mångdubbeltstörre område än inmutningen omfattar, föreslår , all det föreskrivsbeträffande inmutningsområdet, att del skall vara sammanhängande med en störstalängd som inle får överstiga tio gånger dess medelbredd. Utredningensförslag att undersökningstidens längd skall vara med möjlighet tillförlängning med elt, två, tre eller efter beslut av bergmästaren och ivissa särskUda fall enligt medgivande av kommerskollegium med ytterligarehögst fyra är godtas av bl. a. hovrätten för , och . Kritikmot förslagel framför bergmästarna i södra, västra och östra distrikten. Enliglderas erfarenhet kan elt undersökningsarbete av den omfattning som behövs förutmålsläggning slutföras endast i sällsynta undantagsfall. Molbakgrund härav föreslår de alt den första undersöknuigsliden liksom f. n. skallvara saml all förlängning sedan skall kunna beviljas med ytterligareett, två eller . ansluter sig tiU detta förslag. Bergmästareni norra distriktet anser all utredningens motiv för elt införande av detinvecklade förfaringssättet med obligatorisk förlängningsansökning efter tvåår inte är realistiska. Han betvivlar sålunda alt 1974: 32 69 enseriös prospektör efter ansökningen om inmutning annat än i renaundanlagsfall skall kunna ytterligare begränsa undersökningsområde utöver vadsom redan skett vid inmutningen av hänsyn tUl bl. a. de därmed förbundnakostnaderna. Vad gäller del av utredningen åsyftade skyddet mot inmutningar avinkompetenta personer eller företag framhåller bergmästaren att förekomsten avdenna typ av inmutningar redan är sporadisk och kan beräknas bli ännusällsyntare efter ett genomförande av utredningens förslag all höjaansökningsavgiften, alt införa inmutningsavgifter samt att skärpa kraven påmalmbevisning vid utmålsläggning. Bergmästaren föreslår all undersökningstidenbestäms till . Nutidaprospekteringsarbeten förutsätter enligt SGU ofta arbeten inom relativt storaregioner för att få säkrare underlag för tolkning av resultaten vidundersökningsarbetenas gång. I regel måste dessa första resultat sedankompletteras med geofysiska och/eller geokemiska mätningar och förnyadegeologiska fältarbeten. Del vore ytterligt orationellt att forcera dessaarbeten genom att sätta in alla möjliga undersöknings-förfaranden på en gångulan att ingående ha bearbetat resultaten av först påbörjade mätningar. Mångaav undersökningsmetoderna kan endast användas under barmarksförhållanden.Detta förkortar ytterhgare den praktiskt användbara undersökningstiden.Införande av höjda avgifter skulle därmed drabba främst deprospekterings-organisationer vilka vill genomföra sina arbeten systematisktefter de krav som nutida teknik och vetenskap stäUer på prospekteringen. Såledesskulle avgifterna minska de totala resurserna för praktiska prospekteringsarbetenfrämst hos seriösa och tekniskt välrustade malmletnings-företag. SGU förordardärför att undersökningstiden höjs från f. n. till i stäUel föratt sänkas till . Jernkontoretuttalar sig för ett bibehållande av en treårig undersökningstid. Förslagel om visskompelensprövning beträffande inmutare i samband med ställningstagande till enansökan om förlängning av undersökningstiden utöver bör enligt hindra att markområden undanhålls frånundersökning av kompetenta prospeklörer. Ett liknande uttalande gör hovrättenför . Andra remissinstanser som tUlstyrker förslagel är Svenskagruvindustriärbetareförbimdet och . Delav utredningen förordade förbudet mot ommutning avstyrks av kommerskollegiumoch samtliga bergmästare. Bergmästarna i södra, västra och östra distriktenanför därvid följande. Denna"karenslid" är mycket dåligt motiverad. Även med max. tio årsgiltighet för en inmutning torde med nuvarande stora inmutningskomplex enordenrtig undersökning av hela området taga än så, varför ommutninghelt eUer delvis får anses vara en fuUl legitim ål- Prop.1974: 32 70 Visserligen har kommerskollegium dispensrätt, mendetta är en omständlig och onödig procedur. I kombination med reglerna i 3 kap.8 § om undersökningstidens längd medför denna bestämmelse i praktiken att denfria inmutningsrätten upphävs och att elt koncessionssystem införs. ifrågasätter om inte nackdelarna av förbudetmot ommutning kan bli större än fördelarna. Övriga remissinstanser som kommenterat nämnda förslagtillstyrker det eller lämnar det utan erinran. Bland dessa remissinstansermärks bl. , , hovrätten för ochSveriges advokatsamfund. Förslaget om att kronoandel, dvs. delägarskap för staten ifyndighet, i princip skall uppkomma automatiskt i och med utmålsläggningen harinte mött någon erinran under remissbehandlingen. Bland de instanser som tillstyrktförslaget finns , hovrätten för , iNorrbottens län, LO, TCO, Svenska gruvindustriärbetareförbimdet och Svenskateknologföi eningen. konstaterar att förslaget för statens delinnebär skyldighet att erlägga sin del av kostnaderna för marklösenoch annan ersättning i samband med utmålsläggningen. En sådan ordning ärnaturlig och rimlig. Det kan däremot medföra betydande svårigheter, om statenmåste vara beredd all besluta om åtgärder av olika slag redan vid tiden förutmålsläggningen. Tas frågan om igångsättande av brytning upp efterutmålsförrättningen lär det sålunda bli myckel svårt för staten att skaffa sigtillräcklig kännedom om fyndigheten för att kunna som jämbördig part taställning till spörsmålet om aktivt deltagande i gruvrörelsen. Kollegietunderstryker i detta sammanhang utredningens uttalande om att elt aktivtutnyttjande av kronoandelsinstitutet förutsätter en organisatoriskförstärkning och en starkt vidgad ekonomisk rörelsefrihet hos del organ som harhand om förvaltningen av statens gruvegendom. De föreslagna reglerna om automatisk kronoandel och omstatens skyldigheter i koslnadshänseende innebär enligt i huvudsak endastett klarläggande av de möjligheter alt utnyttja kronoandelen som redan finns.De nya bestämmelserna bör emellertid enligl bolagets mening vara ägnade attbidra lUl ett tidigare ställningslagande från statens sida till frågan omdeltagande i företag och därmed även underlätta överenskommelser som möjliggörett rationellt utnyttjande av fyndigheter. Utredningens förslag till regler om samäganderätt i gruvakritiseras av , som konstaterar all dessa bestämmelsermed några få undanlag överensstämmer med gällande rätt. Nuvarande regler ärfrån praktisk synpunkt inle särskilt lämpligt utformade. Med hänsyn härtiU hadedet enligl samfundet varit önskvärt att man i delta samman- Prop.1974: 32 71 faanggrundligt omarbetat dessa regler i syfte att göra dem till ett någorlundaeffektivt instrament för att lösa de olika situationer som kan uppkomma i ettsamäganderältsförhållande beträffande gruva. framhåller att de nuvarande samäganderättsreglerna i allt förhög grad främjar en passiv delägare. Den av utredningen föreslagnaskyldigheten för delägare i utmål att tillhandahålla meddelägare resultaten avutförda undersökningsarbeten innebär enligt föreningens uppfattning all denpassive delägaren gynnas ytterligare. Detta kan verka hämmande på såväl statenssom inmutarens intresse för arbete på ett utmål. Föreningen förordar i ställetbestämmelser som tvingar delägare att ta ställning till frågan om deltagande igravrörelsen inom skälig tid från del annan delägare aktualiserar engruvundersökning eller andra omfattande arbeten. Ettliknande uttalande gör Svenska teknologförenlngen. För den händelse delägaresom från början valt alt stå utanför företaget senare önskar deltaga igruvrörelsen bör den aktive parten, enligt vad föreningen tillägger, inte barafå ersättning för nedlagt arbete utan också för sitt risklagande. Enförstärkning av den aktive delägarens ställning förordas även av de bådahovrätterna. konstaterar härvid att det är svårt att bedömahuravida detta bör ske genom alt den passive vid något ävent}Tr tvingas lUl eltställningstagande eller genom att den aktive förr eUer senare får ekonomiskkompensation för sitt risktagande. Möjligen kan en lösning efter båda dessalinjer visa sig mest ändamålsenlig. Hovrätten för ifrågasätter ominte en lösning i enlighet med det av utredningen diskuterade men förkastadeförslaget om skyldighet för dem som i efterhand ansluter sig tiU ett företagalt erlägga en höjd ersättning skulle visa sig verkningsfull ulan atti alltför hög grad rubba balansen mellan delägarna. IVAföreslår att rätten att få del av annan delägares undersökningsresultatförenas med villkor att ersättning utgår till den som utfört undersökningen. Denaktuella regeln betecknas av som värdefull genom att den tar bortanledningen till dubbelarbete i fråga om undersökningar. Utredningensförslag om en skärpning av kraven på bevisning om malmförekomst vidutmålsläggning har lämnats utan erinran av flertalet remissinstanser. Hovrättenför understryker dock vikten av att inan vid utarbetandet avnärmare föreskrifter i detta ämne iakttar sådan försiktighet att skärpningen avbeviskravet inle leder till alt undersökningsarbetet blir så kostsamt ochtidsödande att den legitima prospekteringsverksamheten hämmas. gör ett liknande uttalande. Sverigesadvokatsamfund avstyrker förslaget. Enligl samfundels mening föreligger inletillräckliga skäl för en skärpning av beviskraven. Prop.1974: 32 72 Bergmästarna i södra, västra och östra distrikten anföratt förslaget till lydelse av 4 kap. 20 § synes vara lämpligt och överensstämmamed nuvarande praxis. De påpekar emellertid att en malmkropps sträckning iolika riktningar inte bhr säkert känd förrän malmen är utbruten. Borrningaroch geofysiska mätningar ger sålunda inte säker kännedom om dessa förhållanden.Vid förberedelserna för utmålsläggning måste bergmästaren därför på del helataget bedöma de olika undersökningsresultaten med hänsyn till erfarenheternaav liknande fyndigheter. En sådan bedömning är förrätlningsmannens huvudsakligauppgift. Hans ansvar härför torde inte kunna ersättas med några i administrativordning utfärdade föreskrifter om vilken bevisning som skall krävas för utmålsläggning. ansluter sig till vad de tre bergmästarnaanför om svårigheterna för inmutare att förebringa bevisning och förförrättnings-män att bedöma om denna är tiUräcklig. Kollegiet konstaterarvidare att del inle heller kommer all bli lätt all utarbeta föreskrifter avgenerell natur som verkligen blir av värde för bergmästarens bedömning i detsärskUda faUel. Förslaget om en begränsning av giltighetstiden för utmåltillstyrks av flertalet remissinstanser, däribland kommerskollegium,länsstyrelserna i , , och , IVA,, och Svenska teknologförenlngen. Hovrätten för ansluter sig till den avutredningsleda-nioten Bolding och experten i särskilda yttranden framfördauppfattningen, att utredningsmaterialet inte ger klart belägg för att nuvarandeutmålsbestånd disponeras på ett sätt som i nämnvärd mån hämmar prospekteringeneller som medför påtagliga ölägenheter från samhäUsekonomisk synpunkt.Hovrätten godtar emellertid majoritetens förslag, eftersom det från allmänsynpunkt måste anses mindre tUlfredsställande att utmål, som är fallet, kanvila utan att anledningen därtiU kan göras till föremålför en objektiv prövning. Ett uttalande av i huvudsak samma innebörd gör . Härvid betonas att ett betydelsefuUt skäl för deltaställningstagande är all bestämmelserna om förlängning av utmals giltighet iförslagel fått en utformning som tillgodoser gruvnäringens intresse av tryggheti den långsiktiga planeringen. Föreningen säger sig vidare i detta sammanhanglivligt vilja understryka utredningens uppfattning om betydelsen av attgravförelagen med hänsyn till gravhanleringens långsiktiga karaktär harmöjlighet att inom rimliga gränser reservera malm för att kunna ta uppundersökning och bearbetning av fyndigheterna vid en från skilda synpunkterlämplig tidpunkt. och betonar likaledesviklen av all gravföretagens anspråk på tUlgång till malmreserver kommer atttillgodoses i erforderlig utsträckning. Prop.1974: 32 73 LO framhåller att gruvföretag måste arbeta med långatidsperspektiv och att i dessa sammanhang är en relativt kort period.Seriöst arbetande gruvföretag bör därför beredas säkerhet i prospekteringsarbetetför framtida bearbetningar genom bestämmelser som gör del möjligt för dem attefter erforderlig förlängning av utmålstiden behålla utmål i sådant arbete. framför ingen annan erinran mol en lidsbegränsningav utmals gUtighet än all den föreslagna tidsperioden synes väl kort.Kontoret påpekar härvid att på stort djup kan komma att bliföremål för brytning i större utsträckning än f. n. Säkerställandet av en rälltiU förlängd gUtighetstid kan framför allt i dessa fall förorsakaulmålsinnehavarna förtida, onödigt kostsamma undersökningsarbeten. Bergmästarna i södra, västra och östra distrikten ärlikaledes kritiska mot den föreslagna tidsperioden. Den betecknas som för knappttilltagen med hänsyn till de ekonomiska konjunkturcyklernas långvarighet,teknikens framsteg och gruvindustrins berättigade krav på möjlighet att hållaen rimlig framtida malmbas. För alt undvika all gravindustrin förorsakas extraarbeten och kostnader, vilka kan innebära ett slöseri med insatser på objektsom är avsedda att ligga i reserv, föreslår de tre bergmästarna all ulmålen iförsta hand blir giltiga . Den enda remissinstans som helt avstyrker utredningensförslag i denna del är bergmästaren i norra distriktet, som anser att det inleföreligger någol styrkt behov av reformen. Förslagel om införande av en skyddszon på 100 meteromkring utmål, inom vilken zon inmutning får ske endast efter medgivande avkommerskollegium eUer utmålets innehavare, tillstyrks av bl. a. länsstyrelseni . och Svenska gruvindustriarbetareförbundet.IVA finner förslaget väl motiverat genom att det skapar ett behövligt skydd förredan etablerade utmål. tvivlar på värdet av reformen ochifrågasätter om inte nackdelarna av bestämmelserna om en skyddszon kan blistörre än fördelarna. En liknande tveksamhet uttalar även hovrätten för ÖvreNorrtand. Då zonerna i förslagel givits relativt begrä.nsad omfattning anser dockhovrätten, att det skydd som de kan erbjuda, framför allt för en fyndighelsfortsättning på djupet, väger tyngre än eventuella nackdelar förprospekteringen. Några remissinstanser avstyrker förslaget. Sverigesadvokatsamfund konstaterar härvid all förslaget om en höjning av utmalsmaximistorlek från 16 till ger en inmulare nära nog obegränsademöjligheter att skydda sina fyndigheter mol inmutningar från tredje mans sida.Den enda reella effekten av bestämmelsen om en särskild skyddszon blir då attgruvförelagarna kostnadsfritt kan reducera den säkerhetsmarginal som annarsregelmässigt ingår i utmålen. Prop.1974: 32 74 Liknande synpunkter framför bergmästarna i södra, västraoch östra distrikten, som även befarar att de föreslagna prioritetsreglernakommer att leda lUl tvistigheter. En annan konsekvens av bestämmelserna om enskyddszon blir enligl deras uppfattning att stora arealer kommer att un-dandrasfrån vidare malmlelningsverksamhet.