prop · FX0398 · 1974-12-31 00:00:00 — Av juridiska personer är iövrigt endast föreningar och samfund, vilkas medlemmar inte på grund avmedlemskapet har del i förenings- eller samfundsförmögenheten,häradsallmänningar och likartade samfälligheter samt andra stiftelser änfamiljestiftelser skyldiga att erlägga förmögenhetsskall. En förutsättning föratt skattskyldighet skall föreligga tor sådana juridiska personer är emellertidalt de är skyldiga att erlägga inkomstskatt. Skyldighet all eriägga arvsskattföreligger i princip för alla arvs- och tesiamentstagare. Vissa höggradigtallmännyttiga sammanslutningar är emellertid helt frikallade frånskattskyldighet. Gåvoskat-lefriheten är mer vidsträckt. Här är allmännyttigasammanslutningar över huvud tagel skattefria. Såväl förmögenhetsskatten som arvs- och gåvoskattenär progressiv, dvs. skatteuttaget ökar med vissa intervaller allteftersomskatteunderlagets värde ökar. Arvs- och gåvoskattens storlek är dessutomberoende av vissa andra faktorer, bl. a. släktskapsförhållanden. Genom lagstiftning (prop. 1970:71, BeU1970:41, rskr 1970:231, SFS 1970:170 174) infördes den nyheten päkapitalbeskattningens område att lormögenheler i mindre och medelstorafamiljeföretag behandlades annorlunda än förmögenhet i allmänhet. De reglersom gäller för förmögenheler i mindre och medelstora familjeförelag harredovisats i det föregående. De införda reglerna var emellertid avseddaendast som ell provisorium. Motivet för denna särbehandling var alt man iavvaktan på kapilalskatieberedningens arbete inte ville låta sådan förmögenhetsom investerats i enskilda förelag och jordbruk och som kunde sägasrepresentera ett arbetande kapital i ägarens näringsverksamhet omfattas av denskärpning av förmögenhets- och arvsskatten som i övrigt genomfördes. Kapilalskalteberedningen har avslutat sitt arbetemed avlämnandet av belänkandet (SOU 1971:46) Teknisk översyn avkapiialbeskaliningen. Utredningen har behandlat olika spörsmål, såsom denlatenta skatteskulden, familjeföretagens skaitelätlander, organisationsfrågorrörande arvs- och gåvoskatten samt vissa frågor av speciell karaktär, bl. a.frågan om beskattning av kungahusels medlemmar. Inledningsvis har jag nämnt att jag i dettasammanhang avser alt ta upp frågor som sammanhänger med familjeföretagensproblem i förevarande hänseende. Vidare har jag sagt alt jag med hänsyn tillett beslut av finner lämpligt all lösa frågan om kungahuselsskatte- och lullförmåner. Övriga förslag i kapilalskatieberedningens belänkandebör emellertid inte las upp nu i vidare mån än vad avser vissa åtgärder i syfteall motverka skaliefiykl. Organisationsfrågorna rörande arvssktitlen kräverytterligare överväganden.Även frågan om familjestiftelsernas förmögenhetsrällsliga ställning behöverytteriigare övervägas med hänsyn lill remissutfallet i denna del. Frågan omfamiljeföretagens kapitalbeskattning behöver emellertid inte fördröjasytterligare i avvaktan på dessa överväganden. Min avsikt är nu all ta upp deolika spörsmål som här skall behandlas särskilt för sig. 7.2 Familjeföretagen och den latenta skatteskulden Som jag anfört var provisoriskaregler för små och medelstora familjeföretag avsedda alt undanta dessa företagsarbetande kapital från de då beslutade skärpningarna av kapitalbeskattningen.Provisoriet är i huvudsak utformat på följande sätt. Vidförmögenhetsbeskattningen medges reduktion av värdet av den del avförmögenheten som överstiger . Reglerna gäller endast företag, som driverrörelse, jordbruk eller skogsbruk och vars förmögenheisvärde inte överstiger 2milj. Företaget skall vidare, till ägas av den skaltskyldigeensam eller i förening med högst nio fysiska personer. Den skattskyldige skallvara ekonomiskt beroende av företaget och bl. a. ha sin väsentliga försörjningdärav. Vidare skall av den skattskyldiges totalförmögenhet varanedlagd i förelaget. Särskilda bestämmelser gäller tor skaltskyldig som driverfiera företag eller som samtaxeras för förmögenhet med make eller hemmavarandebarn. Vid arvsbeskatlningen föreligger rätt till skatle-eftergift för arvingeeller tesiamentstagare under förutsättningar som nära ansluter lill reglerna påförmögenhetsbeskattningens område. Av behållningen efter den avlidne skall 75%utgöras av sådant företag som omfattas av förmögenhetsskalteprovisoriet. Denavlidne skall också i övrigt ha uppfyllt kraven enligt nyssnämnda regler. Dockfår företagets värde här uppgå till 2,5 milj. kr. Den som på grund av arv ellertestamente får rätt till företaget eller del däri kan få anstånd med viss delav skallen på hans lott. För anstånd krävs emellertid all mottagarens andel avförelaget inte understiger av hans totalförmögenhet. Anståndet får avseIO%i av skatten, om företagets värde inte överstiger 2 milj. kr. och avskatten, om förelagels värde ligger mellan 2 och 2,5 milj. kr. Anståndet skalldock alltid avse . I princip upphör anståndet efterbeslutet. Visar den skaltskyldige att förutsättningarna för anstånd varituppfyllda och att någon arvinge eller tesiamentstagareunder haft sin väsentliga försörjning av företaget, eftergesanståndsbeloppet jämte ränta. Kapilalskalteberedningenhar föreslagit alt nuvarande provisorium permanentas med vissa ändringar.Reglerna föreslås sålunda skola omfatta endast förmögenhetsskatten och avvägasså att resultatet på blir i huvudsak detsamma som med nuvaranderegler. Företagsförmögenheten föreslås skola uppdelas i en rörelsedel och enförvaltningsdel. Därvid tillmäts endast förhållandena på lillgångssidanbetydelse. Full skatleläitnad medges. omförvaltningstillgångarna inte uppgår lill . av samtliga tillgångar iföretaget. Överstiger å andra sidan värdet av förvaltningstillgångarna avsamtliga tillgångar, avses inte skattelättnad kunna komma i fråga. Provisorietskrav all företagets delägarkrels skall vara begränsad till högst tio fysiskapersoner föreslås kvarstå oförändrad. Däremot bör ägarens anknytning tillföretaget, som f n. bestäms bl. a, genom regeln alt av hans förmögenhetskall vara nedlagd i företaget, i stället regleras genom kravet utöver delatt han skall vara huvudsakligen verksam i företaget också skall få sinväsentliga försörjning därav. Frågan om skattelättnad skall enligtberedningens förslag bedömas med utgångspunkt i familjens sammanlagdaförelagsförmögenhel. Familjen skall ha hafi sin väsentliga försörjning av företaget.Är familjemedlemmarna samtaxerade, skall någon av dem ha varit huvudsakligenverksam i företaget. Det nuvarande kravet på inre sammanhang mellan olikarörelsegrenar i det fall den skattskyldige driver fiera förelag föreslåsavskaffat. Skattelättnaden bör enligt beredningens förslag koncentreras tillföretagsförmögenheten och knytas an lill ett närmare angivet förmögenhetsskiki.Överstiger företagsförmögenheten , föreslås ett avdrag avöverskjutande del, dock med högst . Företaget kommer alltså alt ingåi den sammanlagda skattepliktiga förmögenheten med ett lägre värde. Kapilalskalteberedningen har däriämte prövat frågani vad mån hänsyn vid kapitalbeskattningen bör tas till framtida inkomstskatter,dvs. s. k. latenta skalleskulder. Det föreslås att latent skatteskuld ivarulager beaktas på så sätt all endast hälfien av den dolda reserven skallanses som skattepliktig tillgång. Det föreslås vidare att de värden påinventarier som godtagits vid inkomstbeskattningen också skall få tillämpas ikapitalskattesammanhang. I sistnämnda del knyter förslaget an till vad som iprincip redan tillämpas i praktiken. Medel som står inne på skogskonto, liksomavsättningar till s. k. eldsvåde- och fartygsfonder, skall fÅ redovisas medlill hälfien reducerade belopp. Med hänsyn lill reglerna om den evigatioprocentiga realisationsvinstbeskattningen av aktier föreslås dessutom altaktier vid kapitalbeskattningen skall få redovisas till av fulla värdet. Remissutfallet i vad avser de här behandladeavsnitten av kapilalskatieberedningens betänkande måste betecknas somsplittrat. Sammanfattningsvis kan sägas att man från näringslivshåll framförtkrav på lättnader i kapitalbeskattningen för familjeföretagen utöver vadberedningen föreslagit. Remissorgan som företräder andra intressen har riktatkritik mot beredningens förslag utifrån andra utgångspunkter. Därvid har bl. a.framförts uppfattningen alt kapitalbeskattningen bör inordnas i ell störreskattemässigt sammanhang, vari företagsbeskattningen i sin helhet bör prövas. För egen del vill jag framhålla följande.Kapilalskalteberedningen har lagstiftning inte hafi i uppgiftatt göra någon genomgripande översyn av principerna för vår kapitalbeskattning.Än mindre har det ålegat beredningen att se över företagsbeskattningen i desshelhet. ärdel både naturligt och riktigt att betrakta kapitalbeskattningen som en betydelsefulldel av den direkta beskattningen för såväl fysiska som juridiska personer.Kapitalskatt betalas nämligen med beskattade medel, såvida inte t. o. m. detbeskattade kapitalet självt måste las i anspråk. Enligt den princip som gällde årslagstiftning gjordes ingen skillnad mellan olika förmögenhetsslag såvitt avserskatteuttaget, om man bortser från viss egendom, som var helt skattefri. I ochmed lagstiftning görs skillnad mellan arbetande kapital i vissa slagav familjeföretag och annat kapital. En sådan skillnad är emellertid teoretisktsett knappast motiverad. Jag vill än en gång understryka att 1970 årslagstiftning i här aktuella delar var avsedd som ett provisorium med det syftetatt undanta vissa kategorier av små och medelstora företag frånskatteskärpningar i avvaktan på kapitalskatteberedningens förslag. Även om invändningar från principiell synpunkt kanresas mot att göra skillnad mellan olika slag av förmögenhetstillgångar, finnsdet andra skäl som talar för att en sådan skillnad upprätthålls. Som jag nyssanförde betalas kapitalskatt med beskattade medel eller med det beskattadekapitalet självt. Detta förhållande nödvändiggör en avvägning av kapitalskattenmot inkomstskatten. Kapitalskatten ger i första hand upphov tilllikviditelsproblem. En avvägning av nu antytt slag finns redan såvitt gällerförhållandet mellan inkomst- och förmögenhetsskatten dels givetvis iförmögenhetsskattens storlek,dels också i den s. k. 80/85-procenlsregeln. Ävenprovisoriet måste naturligtvis ses också mot.bakgrunden av de små ochmedelstora familjeföretagens särskilda likviditetssituation. Kapilalskatieberedningens förslag om permaneniningav provisorium liksom dess förslag till värdering avlagerinventarier, skogskontomedel m. m. fär effekt i första hand för de småoch medelstora familjeföretagen. Kravet på lättnad i vad avser dessa företagslikvidilelssituaiion kan därmed tillgodoses i stor utsträckning. Jag haremellertid förståelse för de invändningar som framförts mot de föreslagnaåtgärderna. Man har påpekat att företagen inte klarar avlikviditetspåfrestningarna vid dödsfall då arvsskatten kan vålla extrasvårigheter vid sidan av andra ekonomiska problem. Den form av företagsamhet som direkt eller indirektberörs av de här aktuella problemen är mycket utbredd i landet. Man harberäknat att av samtliga rörelsedrivande aktiebolag är s. k.fåmansbolag. av samtliga löneanställda arbetar i familjeföretag. Vidarefinns ungefär 140 000 jordbruk i landet. Även för jordbrukarnas del gerkapitalskatterna upphov till likviditetsproblem av samma slag som förfamiljeföretagen. Det finns givetvis ett starkt samhällsintresse avatt skattereglerna i lämplig utsträckning ges ett sådant innehåll attfamiljeföretagens möjligheter all leva vidare och utvecklas inte försvåras.Kapitalskatterna kan inte sällan välla ekonomiska problem av sådan art attdylika företag inte utan vidare kandrivas i samma form som tidigare ulan måste säljas lill t. ex. investmentbolag.En sådan utveckling är självfallet inte önskvärd. Till bilden hör också alttryggheten för anställda i familjeföretag eller jordbruk inte heller börpåverkas av likviditetsproblem som sammanhänger med företagels struktur ochegenskap av att vara familjeföretag. En lösning på de här aktuella problemen kräver meromfattande åtgärder än vad kapilalskalteberedningen haft anledning att föreslå.Det ligger nära till hands att vända uppmärksamheten främst mot denomständighet som utgör själva orsaken till likviditetsproblemel nämligen destörre svårigheterna för ägare av familjeföietag i förhållande lill ägare avannat kapital att omsätta ägarandelar eller få fram kapital för att finansierakapilalskatlerna. Denna omständighet motiverar ett hänsynstagande vidvärderingen. I fråga om rörelsetillgångarna finns del således anledning att gålängre än beredningens förslag, som beträffande lager tar hänsyn endast tillden latenta skatteskulden. I stället bör man skapa en värderingsregel förföretagsför-mögenheter av innehåll att inventarier och lager i jordbruk ochrörelse .skall fö upptas till det lägsta värde som kan godtas vidinkomstredovisningen. Lättnaden kan motiveras med samma skäl som föranlettriksdagen att medge konsolideringsmöjligheler i inkomstskallehänseende. Dennalättnad, som jag således nu föreslår, kommer att i praktiken gynna endastsådana förelag vars ägarandelar inte omsätts på kapitalmarknaden. För börsbolagliksom sådana företag i övrigt vilkas ägarandelar säljs på kapitalmarknadenblir den dolda reserven beaktad genom marknadsprissättningen. Aktier i sådantföretag kommer inte all sjunka i värde lill följd av de här föreslagna ändradevärderingsreglerna. Den dolda reserven finns huvudsakligen i varulageroch tillgångar som är jämställda med varulager i skattehänseende, t. ex.kreatursbesättningar i jordbruk. I förelag där lager saknas blir lättnadernamindre påtagliga. De här föreslagna ändringarna i värderingsreglernabör tillämpas vid bestämmande av förmögenhetsskatt och arvsskatt. Detnuvarande provisoriet omfattar inte gåvoskatten. Jag finner inte påkallat alllåta gåvoskatten omfattas av de nya värderingsreglerna. Sammanfattningsvisinnebär mitt förslag i princip alt vid beräkning av förmögenhetsskatt ocharvsskatt inventarier och lager i jordbruk och rörelse skall få värderas tilldet värde som kunnat användas vid den skattemässiga inkomslredovisningen. Någrakvalificerande regler i övrigt av den typ som f n. förekommer i provisorietsynes mig inte påkallade. En begränsning till personer som arbetar i företageteller jordbruket är inte ändamålsenlig och låter sig f ö. svårligen genomförasmed den lösning som jag här har vall. Så länge tillgångarna är bundna iföretaget eller jordbruket är nämligen likvidilelssitualionen med avseende pådessa tillgångar inte bättre tor den som inte arbetar i företaget ellerjordbruket än för den som gör del. Frågan om ett utlösande av"passiva" delägare skapar nämligen sammaslag av likviditelsproblem för övriga delägare som kapitalskatterna gör, såsnart andelarna inte kan omsättas på öppna marknaden. De här föreslagnalättnaderna vid kapitalbeskattningen bör enligt min mening beaktas vidutformningen av de skatteregler som skall gälla när företaget eller del däravavyttras. Frågan om sådana skärpningar av skattereglerna bör emellertid inteprövas i detta sammanhang utan när bl. a. realisationsvinsl-skattekommilténlagt fram sitt förslag. Som jag framhållit blir effekterna av mittförslag olika beroende på hur tillgångarna fördelar sig i företaget.Lättnaderna blir mest påtagliga i de fall den huvudsakliga delen avtillgångarna utgörs av varulager. I syfte alt utjämna dessa skillnader, sominte helt kan motiveras av olika behov av lättnader i olika kategorier avföretag, behövs en spärregel. Denna regel bör konstrueras så att företagelsförmögenheisvärde i vart fall skall tas upp till lägst av det värde somskulle ha följt, om de nuvarande värderingsreglerna i förordningen (1947:577)om statlig förmögenhetsskatt (SF) och förordningen (1941:416) om arvsskatt ochgåvoskatt (AGF) tillämpas. Vid denna jämförelse skall någon hänsyn till s, k.latent skatteskuld inte tas. Spärregeln blir sålunda vanligen inte tillämplig iannat fall än när lagret uppgår till mer än två tredjedelar av den totalaföretagsförmögenheien. Det ankommer på riksskatieverket att meddela nyaanvisningar för värdering av icke börsnoterade aktier. Som jag tidigare nämntavses det här framlagda förslaget inte skola tillämpas vid gåvoskatten, Kapilalskatieberedningens förslag i fråga omvärdering av skogskontomedel samt avsättningar till eldsvåde- ochfartygsfonder har lämnats utan erinran av remissinstanserna. Jag ansluter migtill dessa förslag. Jag förordar också i enlighet med beredningens förslag attvid förmögenhetsbeskattningen hänsyn las till s. k. garanliavsätiningar. EnligtAGF kan redan enligt gällande rätt sådana avsättningar beaktas. Kapitalskatteberedningen har vidare lagt framförslag i fråga om värdering av aktier med hänsyn lill denrealisalionsvinstskalt som kan antas belasta aktiens värde. Det föreslås attaktier vid kapitalbeskattningen las av fulla värdet. Förslaget harmött erinringar från skilda håll. Redan i samband med införandet av reglerna omaklievinstbeskatlning diskuterades frågan om beaktande av framtida inkomstskattvid förmögenhetsberäkningen. Jag uttalade därvid att sådant hänsynstagande varuteslutet. De av beredningen anförda skälen för förslaget i denna del har intesådan tyngd att de föranleder mig att nu ändra uppfattning. I samband med de frågor som jag nu diskuterat villjag beröra ett spörsmål som kan uppkomma vid värdering av aktier i förelag därkapilaltillskotl gjorts av . Detta företag, som till hälftenägs av staten och lill hälften av bankinstitulen, har lill ändamål alt genombl. a. förvärv av minoriletsposler av aktier, andelar i ekonomiska föreningaroch liknande rättigheter medverka vid finansieringen av mindre och medelstora näringsföretaghär i landet. Värderingen för taxeringsändamål av aktier av det slag varom härär fråga kommer att i princip grunda sig på de värderingsregler som jag nuföreslagit. Förekommer emellertid en marknads-mässig prissättning, är delsannolikt att taxeringsmyndigheterna använder denna som grund för värderingen.Del bör uppmärksammas att den prissättning som gör vid sinaaktieförvärv inte bör anses som marknadsmässig på grund av de särskildaomständigheter under vilka denna prissättning görs. 7,3 Beskattningsåret vid förmögenhetsbeskattningen Värderingen av den skattepliktiga förmögenheten ifråga om såväl tillgångar som skulder skall ske med hänsyn till förhållandenavid beskattningsårels utgång, I fierlalet fall sammanfaller beskattningsåretmed kalenderåret, Rörelseidkare och jordbrukare kan emellertid ha s, k, bruteträkenskapsår, vilket innebär att räkenskapsåret inte sammanfaller med kalenderåret.Om så är fallet föreligger ingen klar regel om hur förmögenhetsredovisningenskall ske. Enligt avgörande i praxis har värderingen av den förmögenhet somnedlagts i förvärvskällan fått ske med utgångspunkt i förhållandena vidräkenskapsårets utgång. Kapilalskalteberedningen har ansett att somhuvudregel bör föreskrivas all skattepliktig förmögenhet skall las upp lillvärdet vid utgången av kalenderåret före taxeringsåret. Är förmögenhet nedlagdi förvärvskälla, där annat räkenskapsår än kalenderår tillämpas, föreslås denberäkningen få ske med ledning av förhållandena vid räkenskapsårets utgång. Harförmögenheten annat än i ringa mån ändrats före kalenderårels utgång genominsättning, uttag eller på annat därmed jämförligt sätt, skall emellertid huvudregelngälla, dvs. beräkning ske efter förhållandena vid kalenderårets utgång. Remissinstanserna har redovisat olika uppfattningari detta ämne. A ena sidan har man uttryckt tillfredsställelse över en regel somskapar klarhet i frågan. A andra sidan har framhållits att två olikaberäkningsiidpunkter för en och samma skaltskyldig skapar kontrollproblem ochmöjlighet till skatiefiykl. Enligt min mening är det lämpligt all tidpunktenför värdering av skattepliktig förmögenhet entydigt fastslås i författningen.Av lätt insedda skäl bör denna fråga inte stå öppen. Skulle ett beslut omtidpunkt för värdering av förmögenhet ändras i anledning av besvär överbeslutet, kan detta leda lill myckel besvärliga konsekvenser när del gäller altrekonstruera del faktiska lägel. Som framhållits vid remissbehandlingen innebärmöjligheten att använda olika lidpunkter för värdering av olika delar av enskatlskyldigs totala förmögenhet risker för skaliefiykt och delta leder lillsärskilda kontrollproblem. Med hänsyn lill reglerna om sambeskailning avmakars och barns förmögenheler är del komplicerat alt frångå den generellatidpunkt somf n. gäller för värdering av förmögenheten, dvs. Jagföreslår således all beskattningsåret vid förmögenhetsbeskattningen alltidskall vara kalenderåret närmast före taxeringsåret. Mittståndpunklstagande innebär inte all förmögenhet som nedlagts i förvärvskälladär annat räkenskapsår än kalenderår tillämpas skall behöva värderas om, dvs.alt bokslut skall behöva upprättas även per . Man kananvisningsvis föreskriva all det ordinarie bokslutels värden får tillämpasunder förutsättning att hänsyn tas till insättningar i eller uttag frånförvärvskällan som inte påverkar resultatet och sker i tidsperioden mellanbokslutsdagen och kalenderårets utgång eller i det fall räkenskapsåret ulgårefler kalenderåret men före taxeringsåret mellan kalenderårelsutgång och bokslutsdagen. I del första fallet måste man göra justering framåtför insättningar och uttag som skett efter bokslutsdagen fram lillkalenderårels utgång, i det andra däremot bakåt, dvs. för insättningar ochuttag som skett efter kalenderårets utgång men före bokslutsdagen. Någonbedömning av huruvida den bokförda förmögenheten ändrats i ringa mån eller inteskall således inte behöva göras. Omdisponering i lidsperioden mellan bokslutetoch av förmögenheten i förvärvskällan, dvs. a. s. stannar i förvärvskällan, skall däremot inte behöva beaktas vid denförmögenheisredovisning som sker per . 7.4 Kungahusets skatte- och tullförmåner Kungahusets medlemmar åtnjuter sedan gammall skatte-och lullprivi-legier. Skattskyldighet föreligger således inte för anslag sotnstaten anvisat eller för inkomst av kapital. Inte heller föreligger skyldighetatt erlägga förmögenhetsskatt. Vidare åtnjuter kungahusels medlemmartullfrihet. Delta innebär även all iunklskatier och andra avgifter som annarstas ut vid införsel inte behöver betalas för varor som de för in i landet.Kungahusets medlemmar behöver inte heller betala fordonsskatt eller bilaccis. Ifråga om arvs- och gåvoskatt gäller en lindrigare skatteskala för kungahuselsmedlemmar. Detta sammanhänger med alt de tidigare varit helt befriade från dennumera avskaffade kvarlålenskapsskatlen. Kapilalskalteberedningen har prövat frågan omkungahusels privilegier i vad avser kapitalbeskattningen. Beredningensmajoritet har funnit att man inte bör ändra nuvarande ordning. En ledamot haranmält skiljaktig mening och anfört all samma regler bör gälla för kungahusetsmedlemmar som för andra medborgare i nu avsett hänseende. Remissinstanserna har i allmänhet godtagitkapilalskatieberedningens ståndpunkt. Ett par instanser ansluter sig tillreservantens mening. Frågan om kungahusels skalle- och tullfrihet harnyligen behandlats av med anledning av motionen 1973:888, variframfördes ett utredningsyrkande med syfte all åstadkomma jämställdhet iförevarande hänseende mellan kungahusets medlemmar och övriga medborgare.Skatleut- skottet, som avstyrkte utredningsyrkandel, förutsatte isill belänkande SkU 1973:51 att frågan skulle prövas i samband med övervägandetav kapital-skalteberedningens här diskuterade belänkande. beslutade ienlighet med utskottets förslag. För egen del anser jag alt skalle-och lullförmånerna för kungahusets medlemmar nu bör avskaffas. Frågan om deekonomiska förutsättningarna för kungahusels möjligheter att fylla sinastalsrältsliga funktioner bör lämpligen prövas i samband med övervägandel avdet statliga anslaget till hovhållningen. Av praktiska skäl bör delta anslaginte beskattas. Vid bestämmande av anslagels storlek bör prövas i vad månkompensation bör lämnas för den ekonomiska försämring för kungahusets medlemmarsom blir följden av att skatte- och tullförmånerna avskaffas.