prop · FX0328 · 1974-12-31 00:00:00 — Regionmusikensfrämsta uppgift inom det allmänna musiklivet är att medverka irikskonsertverksamheten, främst i skolkonserter och interna konserter.Samarbete med olika slags amatörmusikalisk verksamhet är också en viktiguppgift. En viss del av kapaciteten disponeras av regionmusikens egenregionala ledning för direkta lokala och regionala insatser. Den regionalaledningen ansvarar för musikalisk kvahtet och repertoar inom regionen ochplanerar den samlade musikaliska verksamheten vid regionens musikavdelningar. Omkring4 000 civila konserter gavs av regionmusiken /73. Svenska kyrkanskyrkomusikerorganisation omfattar f. n. ca 2 700 aktiva kyrkomusiker, vilketomräknat i heltidstjänster motsvarar ca 1 050. Musikerna är anställda av resp.församling. De flesta kyrkomusiker har dessutom tjänstgöring i skola ochavlönas för detta av resp. skolmyndighet. 11.2Teater- och orkesterrådets utredning i m.m. Orkesterorganisationenhar, inte minst på grund av att andra musikmedier utvecklats, blivitotidsenlig. En omprövning är nödvändig. Hela systemet för musikdistributionbehöver förändras och målet bör vara att skapa goda föratsättningar förmusikupplevelser för så många lyssnare som möjligt. Den framtida orkestern börinte vara fastlåst i den traditionella symfonirepertoaren utan i hög gradflexibel. Stmkturföränd-ringen bör ske med utgångspunkt i att nuvarandelokalisering av yrkesorkestrarna bibehålls. Kommunernabör vara huvudmän för symfoniorkestrarna och initiativ tUl etablering ochutbyggnad bör ligga på kommunema. Kommun som önskar fast anställa musiker skallkunna erhålla Statsbidrag efter samma principer som de stora orkestrarna.Sådana mindre orkesterenheter eller ensemblekämor bör i samverkan medregionmusiken kunna lösa musik- försörjningsproblemen i de delar av landet som inte täcksav befintliga orkestrar. Landstingen bör generellt inte vara huvudmän förmusik-institutionerna men bör på samma sätt som primärkommunerna kunna erhållastatsbidrag för anställande av musikergrupper. Den nuvarande formen av Statsbidrag till stadsteatrar börtillämpas på symfoniorkestrarna och delvis även på Västerås- och Örebroensemblerna.En viss utökning av antalet musiker vid befintliga orkestrar bör ske. 11.3 Remissyttranden över utredningenOrkesterorganisationen i m.m. , Folkbildningsförbundetoch några av symfoniorkestrarna redovisar en positiv grundinställning tillförslagen. Utredningens resonemang om ökad flexibilitet ochdifferentiering i orkestrarnas verksamhet diskuteras av flertaletremissinstanser. De nämnda förbunden och t.ex. Institutet förrikskonserter anser att resonemanget är riktigt medan bl.a. . i och teater- ochkonsertaktiebolag vamar för splittring av resursema. När det gäller den geografiska spridningen av orkestrarnasverksamhet tillstyrker bl.a. RRV, , SAF ochSvenska kommunförbundet en ökad distribution utanför orkesterstäderna. och framhåller vikten av en samlad verksamhetsplaneringöver landet. understryker företagets villighet till ökadturnéverksamhet med radions symfoniorkester. Av de instanser som behandlar huvudmannaskapsfrågantillstyrks förslaget om kommunalt huvudmannaskap av bl. a. RRV, länsstyrelsernai och . , några kommuner ochTeatrarnas riksförbund. Enligt bör varje kommun självta ställning till företagsform m.m. Några instanser, bl.a. kommunoch , avstyrker kommunalt huvudmannaskap. Istället rekommenderas regionalt resp. statligt huvudmannaskap. De flesta remissinstanser som behandlarlokaliseringsfrågor tar upp musikförsörjning. Institutet förrikskonserter anser att en yrkesorkester bör upprättas i , ellerLuleå. Regionmusiken kan inte medverka till en lösning här. Liknandesynpunkter framförs av bl.a. . stöder för sin del utredningens förslag omkommunala ensemblekärnor i . Förslagen om förstärkning av orkestrarna föranleder endastinvändningar från Föreningen . Det föreslagna statsbidragssystemet tillstyrks i principav en rad remissinstanser. Reservationer mot konstruktionen framförs av bl. Såsom musikinstitutioner behandlar rådet under dengemensamma beteckningen symfoniorkestrar de statsunderstödda s. k. yrkesorkestrarnasamt musiksäUskap och . Vidare hänförs tillmusikinstitutionerna och regionmusiken. I dettasammanhang behandlas däremot inte , som får ses som en integreraddel av Operan. Inte heller berörs symfoniorkester. Vidbeskrivningen av musikinstitutionernas insatser framhålls att utbudet ärgeografiskt och socialt ojämnt fördelat. Verksamheten för barn och ungdomliksom den uppsökande verksamheten är totalt sett otillräcklig. Samarbetetmellan symfoniorkestrarna samt mellan dessa och . det icke-institutionel-la musiklivet har varit begränsat. Motivenför en regionalisering liksom formerna för regionalt ansvarstagande påteaterområdet gäller även musiklivet. Utgångspunkterna för förslagen rörandemusiksektorn är följande. Alla musikformer bör ges likvärdigautvecklingsmöjligheter. Därvid förutsätts att ökade resurser i första handanvänds till en snabbare expansionstakt för små grupper och för de genrer somär sämst tillgodosedda. Även om symfoniorkestrar, regionmusik ochrikskonsertverksamhet har olika huvudmän är det nödvändigt att få till stånden nära samverkan mellan dem. Samarbete måste också utvecklas mellaninstitutionerna och de fria grupperna samt mellan yrkesmässigt verksammagrupper och musiker och den icke yrkesmässigt bedrivna musikverksamheten.Detsamma gäller kontakt och samverkan mellan å ena sidan musikcirkelverksam-hetoch andra former av frivillig musikundervisning och å andra sidan annan frimusikverksamhet. Musikutbildningen i den kommunala ellerstudieförbundens musikcirklar bör inte betraktas enbart som en form avutbildning och isoleras från annan musikverksamhet. Slutligen måste merutvecklade kontakter komma till stånd med teaterområdet. På liknande sätt som föreslagits för teatern bör flertaletav de nuvarande åtta symfoniorkestrarna omvandlas till länsorkestrar med ettregionalt ansvar inom hemlänet och län utan orkester bör få möjlighet att köpasymfonimusik. 1974: 28 120 räknamed att orkestrarna inom länen i större utsträckning än hittUls arbetar imindre grupper och med inriktning mot en ny publik. En omvandling tilllänsorkestrar bör föregås av utredningar på regional nivå. I princip räknarrådet inte med fler orkestrar av liknande typ som nuvarande symfoniorkestrar.Ytterligare en sådan orkester behöver dock komma till ,nämligen i . Vidare finns behov av att öka antalet musiker vidorkestrarna i , och samt den samlade numerären iSkåne. De yrkesverksammaorkestrarna bör inte slå vakt om musik från . Enarbetsfördelning mellan skilda orkestrar som innebär att de arbetar med delvis olika inriktning vore ändamålsenlig. Vidare börtonsättarna i större utsträckning än direkt knytas tiU arbetet vidorkestrarna. På motsvarande sätt förutsätts regionmusiken och friståendegrupper kunna få möjhghet att engagera tonsättare. Mindre ensembler medsärskild inriktning bör kunna bildas av medlemmarna i symfoniorkestrarna ellerknytas till orkestrarna. Det statsbidragssystem som föreslås bör kunnaunderlätta en utbyggnad av nuvarande orkestrar. I detta system bör även Örebro-och Västeråsorkestrarna inordnas. Helt fristående vokal- ochinstrumentalgrupper kan etableras oavsett om symfoniorkester finns i länet. Detbör vara möjligt att med hjälp av statsbidrag organisera grupper av yrkesmusiker,som specialiserar sig på andra musikgenrer än den europeiska konstmusiken, t.ex. jazzgrupper och folkmusikgrupper. Någonändring beslut om den statliga regionmusikorganisationen bör inteske . Ett ändrat huvudmannaskap och en integration med den övrigaorkesterorganisationen kan emellertid tänkas . Det ansvar församordningen mellan regionmusiken och det regionala musiklivet som hittUlslegat på bör i fortsättningen kunna läggas överpå regional nivå. I länen bör regionkapellmästaren svara för samordningen meddet lokala och regionala musiklivet. Tillföljd av regionaliseringen på musikområdet får enförändrad roll. Organisationen bör ha följande fyra huvuduppgifter ,nämligen samverkan med länsorkestrarna och regionmusiken, distribution avproduktioner från andra ensembler, egen kompletterande produktion samt expert-och konsultuppgifter. Beträffande samverkan får den viktigaste uppgiftenförutsättas bli att organisera konsertutbytet mellan länen. I fråga omdistribution av produktioner från andra ensembler är utländska gästspel ochöver huvud artistutbytet med utlandet en viktig del. Utöver dessa fyrahuvuduppgifter har institutet uppgifter inom fonogramproduktio-nen. Rådetrekommenderar att skolkonsertverksamheten, för vilken institutet haftplaneringsansvaret i samråd med länsskolnämnderna, Prop.1974: 28 121 iframtiden i betydande utsträckning planeras på länsnivå. I motsvarandeomfattning får även det ekonomiska ansvaret föratsättas bli förlagt tilllänsplanet. En decentralisering av de ekonomiska resurser som står tillinstitutets förfogande för verksamheten Musik för Ungdom bör kunna ske. Liksombeträffande skolkonserterna bör institutets planeringsansvar iökad utsträckning förläggas till länen. Även verksamheten med interna konserterbör, när den kommit över experimentstadiet, i betydande utsträckning planeraspå länsnivå. Institutetbör även i fortsättningen ha medel för punktstöd till sin disposition. På sammasätt som föreslagits för Svenska regionala intendenter börinstitutets huvudmannaskap för regioninten-dentema upphöra så snart uppgifternaövertagits av ett organ på länsplanet. Liksompå teaterområdet är det viktigt att de fasta institutionerna på musikområdetfår möjlighet att framträda i radio och TV. Det är angeläget ätt Radioi ökad utsträckning kan göra radio- och TV-inspelningar med landets orkestrar. Ifråga om orkestrarnas verksamhet för vissa publik-grupper föreslår rådet ättstatsmakterna uppmärksamt följer och stimulerar utvecklingen mot mer uppsökandeoch mer differentierad verksamhet. Visar sig stimulansåtgärder otillräckligabör man via stats-bidragsvillkoren söka åstadkomma en styrning av verksamheteni önskvärd riktning. Enutredning bör göras i fråga om insatser för den elektroniska musiken. framhålls att man bör beakta kyrkomusikernasbetydelse inte bara för gudstjänstlivet utan även för den frivilligamusikverksamheten inom och utom församlingarnas ram. 11.5Remissyttranden över betänkande 11.5.1 Allmänna synpunkter Fleraremissinstanser, däribland . Svenska tonsättaresinternationella musikbyrå () u. p. a. och KÖRSAM, anser att kulturrådetgenom definitionen av begreppet musikinstitution kommit att alltför ensidigtbehandla den instrumentala musikens problem och försummat vokalmusiken. Teater-och musikrådet framhåller att en fullständig musikpolitik även måste innefattamediadistribuerad musik. Ettstort antal remissinstanser, däribland teater- och musikrådet,, och . Prop.1974: 28 122 , , , ,Stiftelsen , , amatörorkestrar samt en rad kommuner, ställer sig iprincip positiva till samlade förslag för musikområdet. Vissapreciseringar görs dock. RRV:s allmänna ståndpunkt i fråga om regionalakulturinstitutioner är tidigare redovisad (10.3.1). Teater- och musikrådet, som allmänt hänvisar till sinutredning i m. m. (11.2), anser att dentraditionella uppfattningen av orkestern måste förändras. Rådet anser attkulturrådet ägnat för hten uppmärksamhet åt repertoarproblemen och tar i detsammanhanget upp olika frågor som bör utredas särskUt. Rådet anser ätt statenbör ta ett ansvar för att bredda det konstnärliga underlaget förmusikinstitutionernas arbete. Målsättningen med de statliga åtgärderna skallvara att en bred repertoar görs tillgänglig i hela musiklivet och att ingenmusikgrupp eUer orkester av kostnadsskäl måste avstå från att framföra en nyrepertoar. betonar särskilt de kvalitativaaspekterna och understryker behovet av samordning avsymfoniorkesterorganisa-tionen och regionmusiken. ABF och teater- och musikrådet anser attmusikinstitutionerna bör åläggas ett betydligt större ansvar än för densociala och geografiska spridningen av musikutbudet. ABF pekar bl.a. på att enalltför stor del av landets orkesterresurser är koncentrerade till anser att de berörda institutionerna inte bör tUlåtasexpandera utöver nuläget. De medel som planerats utgå till dessa bör i ställetomfördelas. bUd av den institutionella verksamheten äraUtför Statisk anser . Bl.a. genom institutetsmedverkan har en märkbar breddning och nyorientering i fråga om genrer ochpublikkontakter kommit tUl stånd . Denna utveckling måste fåfortsatt stöd. Enligt har drivitparalleUen med teatersidan för långt. I stället bör förslagen på musikområdet istörsta möjliga utsträckning byggas upp utifrån detta områdes egna behov. Det finns i landet ett stort uppdämt behov av att upplevasymfonisk musik i konsertsalens gemenskap menar . förslag om en jämnare resursfördelning bör leda ökad satsning i olika former på förbundet och dess medlemsorkestrar. förslag om ökad samverkan mellanmusikinstitutionerna och det fria musiklivet har inte föranlett någonomfattande diskussion. Teater- och musikrådet hävdar liksom RiksförbundetSveriges amatörorkestrar att ett ökat samarbete med amatörsidan är viktigt,medan framhåUer att den gmndläggande verksam- Prop.1974: 28 123 heten för symfoniorkestrarna inte får bli splittrad genomen sådan samverkan. Ett mycket stort antal remissinstanser är eniga medkulturrådet om behovet av en regionalisering även på musikområdet och att dettamåste leda till förändringar för de nuvarande symfoniorkestrarna. Mångaremissinstanser anser emellertid att förslag lämnar många problemolösta. I fråga om musikutbudets karaktär är meningarna bland remissinstansernamycket delade. Mänga remissinstanser, däribland ,. ,i , Regionkollegiet för musikfrågor i västra regionen,samt i stor utsträckning de berörda institutionernasjälva, utgår uttryckligen ifrån att det även i fortsättningen i första handbör vara fråga om utbud av sådan musik, som kräver stor orkester. Å andra sidanhävdar bl.a. teater- och musikrådet och ABF ätt man måste kräva ettmycket mer differentierat musikutbud av dessä orkestrar. Rådet förutsätter ättutvecklingen bäst främjas genom stimulansåtgärder och inte genom bestämmelserfrån de anslagsgivande myndigheterna. Yrkesorkestrarna bör enligt ABFomvandlas till musikinstitutioner som utöver orkestermusiken också tar ettansvar för andra musikgenrer, t. ex. körmusik, jazz och folkmusik. Organisationskommitténför högre musikutbildning (OMUS) har invändningar mot de högt ställda krav somkulturrådet för fram på flexibihtet i symfoniorkestrarnas verksamhet när detgäller arbetssätt och repertoar. OMUS håller för troligt att man mycket snartnår den gräns när dessa krav bhr oförenliga med de krav på hög specialisering ifråga om både repertoar och musikformer som är grundvalen för orkestrarnas existens. Kulturrådetsförslag om att orkestrarna i större utsträckning än hittiUs bör arbeta imindre grupper och med inriktning mot en ny publik möter ett visst motståndfrån de remissinstanser som hävdar att symfoniorkestrarna primärt bör ansvaraför den musik som kräver stor orkester. anser sålundaatt en verksamhet i kammar-musikgrupper o.d. kräver såväl fallenhet somspeciell inriktning. Enligt förbundet bör följaktligen dylik medverkan intevara en obligatorisk tjänstgöringsskyldighet för orkestermusikern om interekryteringen gjorts mot bakgrund härav. framhåller attdet är stimulerande för såväl publik som musiker att dessa får framträda imindre besättningar men anser det vara ett misstag att tro att sådanaframrädanden automatiskt skulle medföra en inriktning mot en ny publik. De remissinstanser, som anser att en orkesterreform börleda till en genomgripande förändring av orkestrarnas repertoar ocharbetssätt, stöder förslag. Förslaget stöds även av ochÖstergötlands läns landsting samt iStockholm. Genomgående positiva till förslaget att ge orkestrarna ettregionalt ansvar är SÖ, länsstyrelserna i och ,, i , samt bland de kommunala instanserna bl.a.Kristianstads, , , och kommuner. finner ätt en regionalisering nertill länsnivå inte för musiklivets del är underbyggd på samma sätt sombeträffande teatern. Detta beror bl.a. på att inte på långt närräknar med ett motsvarande antal symfoniorkestrar som teaterensembler. Så längeman inte tänker sig en fullständig integrering av regionmusiken med det övrigamusiklivet är en regionalisering tiU länen enligt förbundets mening knappastmotiverad. Det är i sådant fall mer motiverat med en regionindelning av ungefärden omfattning som Rikskonserters regionintendentorganisation har. anser att förslag innebärminskade möjligheter till statsbidrag och att förslaget därför ärotillfredsställande med hänsyn till de kommunala intressena. liksom flera av de berördainstitutionerna anser att det behövs ett ökat statligt stöd för att spridaorkestrarnas verksamhet utanför hemorten. påpekardock att regionaliseringen av musikinstitutionema måste vara beroende avlandstingens vUlighet att påtaga sig det ekonomiska ansvaret. Vissa ytterligare synpunkter i fråga om länen som enhetför den regionala kulturorganisationen redovisas i det följande (21.3). förslag om inrättande av en ny symfoniorkesteri biträds av ett stort antal remissinstanser, däribland teater- ochmusikrådet, organisationskommittén för regionmusiken, länsstyrelserna iVästerbottens och . , Institutet förrikskonserter, ABF, LO, , ,konsistoriet vid samt och kommuner. Teater- och musikrådet, ABF och LO påpekar att kravet påflexibilitet måste fyllas av den nya orkestern. Musikcentrum anser att målsättningen bör vara en symfoniorkesteri varje län. Synpunkter i lokaliseringsfrågan framförs av länsstyrelseni , i och samt Musikaliskaakademien. för regionteatern ifrågasätteremellertid om inrättandet av en symfoniorkester i gagnar musiklivet istort. En sådan orkester får betjäna ett område som Prop.1974: 28 125 till ytan är större än vad de åtta övrigasymfoniorkestrarna betjänar tillsammans. I stället föreslås en satsning på demest livaktiga lokala orkestrarna inom Sveriges orkesterföreningars riksförbundgenom att dessa förstärks med yrkesmusiker. Enligt innebär förhållandena i ätt särskildalösningar är nödvändiga för den regionala verksamheten. Enligt teater- och musikrådet bör utgöraett musik-teatercentram för . bör enligt rådetkonserthusstiftelsens orkester ombildas till länsorkester. Detta kräver attregionens musikerresurser kan disponeras på ett annat sätt än f.n. Det rådandekärva finansiella läget kommer enligt Stiftelsen sannolikt attfördröja genomförandet av en stor symfoniorkester i . idéerkan endast förverkhgas genom att symfoniorkestrarna i och Helsingborgslås samman till en orkesterinstitution. kommun ansluter sig tilltankarna på en regionalisering men tar inte ställning i organisationsfrågan. Ett mycket stort antal remissinstanser delar kulturrådetsuppfattning att regionmusikens verksamhet måste anpassas efter regionala behov.Att detta bör leda till en integration med övrig orkesterorganisation och attregionmusiken därför måste omorganiseras och underställas ett regionalthuvudmannaskap kommer till uttryck i yttranden bl.a. från teater- ochmusikrådet, länsstyrelserna i och , och , , , , . Musikcentrum samt frånett antal kommuner, däribland , , , , ,, och . TCO ser också det nuvarande huvudmannaskapet somett hinder för det erforderliga samarbetet mellan regionmusiken och andraorkestrar och grupper. Meningarna går isär mellan remissinstanserna om vadregionmusiken bör ha för uppgifter inom en regional orkesterorganisation. Teater- och musikrådet och ABF anser att samma krav påflexibilitet bör ställas på regionmusiken som på yrkesorkestrarna. Ensemblernainom regionmusiken måste enligt rådet kunna skapa en egen profil, vilketförutsätter att aUa slags musiker måste kunna anställas. Regionmusikensmöjligheter att disponera resurser för icke fast anställda musiker, tonsättareoch arrangörer måste vara lika stora som symfoniorkestrarnas. Rådet anser detohållbart att det på varje musikavdelning .skall ställas kravet att kunnautföra militär tjänste- och paradmusik med traditionell besättning. är det av vikt att även region-musikensemblerna kommer med i ett utbytemellan länen. Prop.1974: 28 126 se regionmusiken som en resurs som i högre grad börbetjäna skolor, föreningsliv, vårdinstitutioner och verka i andra sammanhang,där nya folkgrupper kan föras i kontakt med levande musik. Vissa andra remissinstanser, bl. Stiftelsen och , anser att regionmusikensresurser i första hand bör utnyttjas för den utbyggnad av yrkesorkestrarna, sommed hänsyn tUl dessa orkestrars uppgifter anses oundgängligen nödvändig. kan en sådan utbyggnad till stor del ske genomöverföring av tjänster från regionmusiken. erinrar om attutvecklingsarbetet för regionmusikens del tar sikte på en differentiering avuppgifterna mellan olika musikregioner och avdelningar men finner det samtidigtsjälvklart att man strävar efter integration i fråga om regionmusikensanvändning i musiklivet. Vikten av ökade kontakter mellan å ena sidan regionmusikenoch å andra sidan det regionala körhvet och den fria kollektiva skapandeverksamheten i övrigt betonas av KÖRSAM samt och kommuner. och villatt en särskild utredning om regionmusikens inpassning i det civUa musiklivetsnarast tillsätts. för regionmusiken anser attkulturrådets förslag till decentralisering i stort redan genomförts inomregionmusiken vad gäller form och innehåll. En strävan bör enligt kommitténvara att regionens musikavdelningar närmare integreras med varandra och i ökadutsträckning bildar basen för de ensembler som musikregionen kan sätta upp. KÖRSAM tar förslagen om mindre ensembler knutna tillorkestrarna och om fristående vokal- och instrumentalgrupper som utgångspunktför en rad förslag angående körverksamhet vid musikinstitutionema. a. att professionella vokalensembler skall kunna knytas till delokala och regionala institutionerna. KÖRSAM menar vidare att det i områdenutan institution bör kunna etableras fristående vokalensembler med statligtstöd. Man kan också tänka sig att redan existerande körer får status somlänskörer och erhåller statsbidrag. och uttalar sig delvis i sammariktning som KÖRSAM. I allmänhet biträder remissinstanserna kulturrådetsförslag rörande institutets framtida utveckhng. 1974: 28 127 Teater- och musikrådet ifrågasätter om inte en minskningav institutets centrala kansliresurser borde ske med hänsyn till attomfattande arbetsuppgifter kommer att föras över till andra organ. Rådet ifrågasätterockså om det centralt hos institutet bör finnas medel för konsertstöd m.m.Statliga medel bör inte utgå från olika organ till i princip samma ändamål. Detnya bör därför enhgt rådet fördela medlen. En utveckling av tiU mera avett konsult-och serviceorgan tillstyrks av TCO och Musikcentrum. tillstyrker i princip denföreslagna decentraliseringen av skol- och internkonserter. Beträffande Musikför Ungdom bör centrala konsult- och expertuppgifter ligga kvar på institutetäven efter en decentralisering. RRV anser att om förslag skulle genomföras påmusikområdet kommer något egentiigt underlag för institutets fortsatta verksamhetknappast att kvarstå. delar uppfattning atten av Rikskonserters huvuduppgifter bör vara att komplettera det regionala utbudetfrån symfoniorkestrarna med utbyteskonserter och turnéer med orkestrarna. ABF och LO framhåller att Rikskonserter också i framtidenmåste se som en av sina viktigaste uppgifter att främja och skapaförutsättningar för interna konserter. är av sammamening. LO ser de interna konserterna som en möjlighet att ge vuxengenerationenmusikupplevelser jämförliga med dem de unga får genom skolkonserter. framhåller liksom Nordvästra Skånes orkesterföreningbetydelsen av utländska gästspel och artistutbyte med utlandet och anser attinstitutet bör få ökade resurser för sådan verksamhet. Förslaget att föra ner ansvaret för skolkonserter ochinterna konserter till länsnivå tillstyrks förutom av tidigare nämndaremissinstanser bl. ä. av och läns landsting.Stiftelsen , samt en rad kommuner,bl. a. , och .