prop · FX03116 · 1974-12-31 00:00:00 — Detsammanlagda beloppet av de kostnader, som är av beskaffenhet att påverka taxeringsvärdet,beräknas enligt tolfte stycket utgöra den faktiska kostnaden för kraftverketsbyggnader. Denna anskaffningskostnad, fördelad på byggnadsarbeten, turbinutrastning,elektrisk utrastning och maskinutrustning i övrigt, omräknas till värdet vidden tidpunkt taxeringen avser. Omräkningen sker under hänsynstagande å enasidan till inträffade prisförändringar och å andra sidan till erforderligaavskrivningar av kostnaden för verkställda arbeten, turbinutrastning, elektriskutrustning och maskinutrastning i övrigt. Avskrivning får inte beräknas påkostnad avseende ersättningar för skada på mark och andra ersättningar förskada eller intrång. I regel bör avskrivning inte heller beräknas för kostnadför arbeten, som är av beståndande karaktär och som kan antas bli nyttiggjordaäven vid en förnyelse av anläggningen. Reglernaför beräkning av kraftverks värde enligt anläggningskostnadsmetodenkompletteras i trettonde stycket med ett stadgande om att värdet i vissa fallfår jämkas. Om anläggningskostnadsmetoden med hänsyn till anläggningens åldereller mindre goda utförande eller på grund av exceptionellt goda och vältillvaratagna utbyggnadsbetingelser eller av andra orsaker skulle i visst fallleda till ett uppenbarligen oriktigt resultat, får värdet jämkas efter vad somfinnes skäligt. Beträffandeslutligen kraftverk till direkt drivna anläggningar anges i fjortonde stycketatt reglerna i punkt 3 av anvisningarna till 9 § inte bör erhålla tillämpning,om anläggningen lämpligen kan i sin helhet uppskattas enligt de för taxering avfastighet i allmänhet gällande grunderna. avsedda anläggningar utgörs tillövervägande delen av kvarnar, sågar och liknande smärre anläggningar. 3,3,2Promemorian Vattenkraftverk, jämkningsfaktor avseende utbyggda , m.m, Ipromemorian sägs att bestämmelserna i punkt 3 av anvisningarna till 9 § KLuttryckligen bör begränsas till att gälla vattenkraftverk. Ordet kraftverk bördärför bytas ut mot vattenkraftverk. Vidare bör den be- skrivningav avkastningsmetoden som finns i sjätte stycket förenklas och förkortas. Ifråga om val av värderingsmetod beträffande vattenkraftverk godtas i promemorianden mening, på vilken gällande bestämmelser i bygger, nämligen att dåtillfredsställande uppgifter för tillämpning av avkastningsmetoden vanligeninte torde stå till förfogande bör marknadsvärdet av vattenkraftverk i regeluppskattas enligt anläggningskostnadsmetoden på sätt som anges i hithörandebestämmelser i , Värdetav som hör till ett kraftverk (fallvärdet) bör, såsom i gällandebestämmelser anges, uppskattas som om det vore outbyggt, I promemoriandiskuteras fallvärdet av utbyggt , då det kraftverk som fallet hörtill är nedslitet och kan förväntas inte bli förnyat. Desärskilda sakkunniga, som på uppdrag av chefen för finansdepartementetutarbetade förslag till anvisningar för uppskattning av fallvärde till 1970års allmänna fastighetstaxering, anförde i samband med sitt förslag tillanvisningarna bl. "Givetvisskall sådana strömfall anses sakna fallvärde, där hinder för utbyggad kanväntas föreligga på grand av naturvårdsintressen eller andra vattenkraftenmotstående intressen eller där ägaren kan göra sannolikt att fallet ärekonomiskt inte utbyggnadsvärt. Likaledes bör, när det gäller strömfall, somtillgodogörs i kraftverk, vilka sedan de blivit nedslitna kan antas inte bliförnyade och vattenkraften till följd därav inte vidare utnyttjad, fallvärdetreduceras till att avse endast kraftverkets återstående drifttid. Till ledningvid beräkning av detta reducerade fallvärde har vi infört en jämkningsfaktor C4vars storlek angivits i tabell 6." Denföreslagna tabell 6 hade följande utseende: "Kraftverkets återstående drifttid 1,0" Dentill tabellen anslutande texten hade följande lydelse: "Finnsgrundad anledning anta att ett utbyggt inte kommer att vidaretillgodogöras, sedan det nuvarande kraftverket blivit nedslitet och tagits urdrift, reduceras fallvärdet till att avse endast kraftverkets återståendedrifttid. Härvid tillämpas de faktorer som anges i tabell 6." Vidremissbehandlingen accepterades förslaget om införande av den nyajämkningsfaktorn genomgående men anvisningar omnämndes inte denföreslagna jämkningsfaktorn C4. Ipromemorian ansluter man sig till den allmänt godtagna uppfattningenatt en sådan jämkningsfaktor bör införas. Enligtpromemorian bör åttonde stycket av anvisningspunkt 3 kompletteras. Där böranges att, om det finns grundad anledning att anta attvattenkraften i fallet inte kommer att tillgodogöras efter det att detbefintliga kraftverket blivit nedslitet och tagits ur drift, sådan ytterligarejämkning av normalvärdet per effektenhet bör vidtas att värdet av vattenfallkommer att avse endast kraftverkets återstående drifttid. som behövs för tillämpning av den nya jämkningsregeln in i de anvisningar för taxeringen som RSV förutsätts skola utfärda. Anledningatt ändra bestämmelserna om taxering av mark på land som hör till kraftverket (utmålsvärde)föreligger enligt promemorian inte. Värderingsunderlagför kraftverksbyg'gnaderna I reglerna om värdering av kraftverket i övrigt(värde av byggnader) bör enligt promemorian den tyngande exemplifieringen avkostnader som skall medräknas mönstras ut ur KL och i stället tas in i RSV:s anvisningar.Alltjämt bör dock, för att därigenom styra anvisningarnas innehåll, i lagtextenbehållas vissa mera principiella bestämmelser angående kostnader förskadeförebyggande åtgärder, ersättningar för skada eller intrång samtkostnader för provisoriska åtgärder i samband med anläggandet av kraftverket.Vidare bör alltjämt i lagtexten anges att den omständigheten, att kostnademaavser fastighet som inte ingår i den taxeringsenhet på vilken kraftverket ärbeläget, inte utgör hinder för att kostnaderna medräknas. Man bör även behålladet stadgandet att i produktionskostnaden inte skall inräknas kostnader förförvärv av sådan rätt till och utmål, till vilken hänsyn skall tasvid fallvärdets och utmålsvärdets bestämmande, samt kostnader för byggnadereller arbeten till vilkas värden hänsyn skall tas vid taxering av annantaxeringsenhet än den, på vilket kraftverket är beläget. Enligtelfte stycket av anvisningspunkten 3 till 9 § KL skall i produktionskostnadeninte inräknas kostnader för framställande eller förvärv av föremål av lösegendoms natur som behövs för kraftverkets drift, I anslutning härtill erinrasi promemorian om att i en inom upprättad promemoria (Ds Fi1973: 7) angående fastighetsbegreppet i skatterätten, m, m, föreslagits bl, a,nya regler om taxeringen av s, k, industritillbehör dvs, egendom som avses i 2kap, 3 § jordabalken (IB), I nyssnämnda lagrum anges att till fastighet, somhelt eller delvis är inrättad för industriell verksamhet, hör förutombyggnader och andra anläggningar, som avses i 2 kap, 1 § JB, samt s, k,byggnadstillbehör även maskiner och annan utrustning som tillförtsfastigheten för att användas i verksamheten huvudsakligen på denna, dock ejfordon, kontorsutrustning och handverktyg. Trots att industritillbehörensålunda civilrättsligt hör till fastigheten såsom en del av denna, skall värdetdärav enligt departementspromemorian inte ingå i fastighetens taxeringsvärde. Det bör emellertid anmärkas att t,ex, turbiner och generatorer i kraftverk samt andra maskiner av sådant värdeoch sådan storlek, att industribyggnadens användning och värde är helt beroendeav den maskinella utrustningen i fråga, inte räknas som industritillbehör utansom byggnadstillbehör, varför deras värde skall ingå i fastighetenstaxeringsvärde. Iprop, 1973: 162 har framlagts förslag, som i sak överensstämmer med nyssnämndai promemorian (Ds Fi 1973: 7) angående fastighetsbegreppet i skatterätten, m. m,föreslagna bestänunelser. 1promemorian angående taxering av vattenfallsfastigheter behandlas frågan omindustritillbehören utförligt i det bifogade utkastet till RSV:s anvisningaroch i motiveringen till utkastet. Mot bakgrund av den föreslagna regleringen avhithörande frågor behöver man enligt promemorian inte behålla bestämmelsen ielfte stycket av punkt 3 av anvisningarna att i produktionskostnaderna förkraftverket inte skall inräknas kostnader för framställande eller förvärv avför kraftverkets drift erforderliga föremål av lös egendoms natur. Bestämmelsenbör därför utmönstras ur KL. Däremot kan det i tydlighetens intresse varalämpligt att i RSV:s anvisningar rörande taxering av vattenfallsfastighetererinras om att värdet av sådana föremål inte skall medräknas. Omräkning,avskrivning, m. m. Reglerangående omräkning av den faktiska anskaffningskostnaden till värdet vid dentidpunkt taxeringen avser återfinns i tolfte stycket av punkt 3 avanvisningarna till 9 § KL. Det anges bl, a, att anskaffningskostnaden skall ioch för omräkningen fördelas på kostnadsgrapperna byggnadsarbeten, turbinutrustning,elektrisk utrustning och maskinutrustning i övrigt, I praktiken har emellertidgjorts en uppdelning pä kostnadsgrupperna vatten- och husbyggnader,maskinutrustning och skadeersättningar. Frågan om anskaffningskostnadensfördelning på kostnadsgrupper är enligt promemorian inte av den art att den börde-taljregleras i KL. I lagtexten behöver bara anges att anskaffningskostnadenvid omräkningen skall fördelas på det antal kostnadsgrupper, som finnserforderligt. Detaljreglering av fördelningsfrågan bör sedan ske genom RSV:sanvisningar. Detta bör ske på samma sätt som vid taxering. Omräkningav den faktiska anskaffningskostnaden skall ske till värdet vid den tidpunkttaxeringen avser vilket f. n. är taxeringsårets ingång. Emellertid skalltaxeringsvärde generellt åsättas till av taxeringsenhetensmarknadsvärde, därvid marknadsvärdet skall bestämmas med hänsyn till detallmänna prisläget vid ingången av året före taxeringsåret i enlighet med denärmare föreskrifter RSV meddelar. Detta bör enligt promemorian medföra attomräkningen av den faktiska anskaffningskostnaden för ett kraftverk skall avsevärdet vid ingången av året före taxeringsåret. Enligttolfte stycket av punkt 3 av anvisningarna till 9 § får avskrivning inteberäknas för kostnad, avseende ersättningar för skada på mark och andraersättningar för skada eller intrång. Denna bestämmelse bör enligt promemorianbehållas, dock med viss förenkling av ordalagen. Vidare sägs i lagrummet attavskrivning i regel inte heller bör beräknas för kostnad för arbeten, vilka ärav beståndande karaktär och tillika kan antas bli nyttiggjorda jämväl vid enförnyelse av anläggningen. Därmed torde avses bl. a. vissa avloppstunnlar,större jorddammar och jämförliga markanläggningar. Sådana anläggningar tordeemellertid enligt de särskilda sakkunnigas anvisningar vid fastighetstaxeringregelmässigt ha behandlats som sådana vatten- och husbyggnader för vilkaavskrivning medgetts. Då man i promemorian tagit ställning till frågaii, om detnu diskuterade stadgandet bör kvarstå i KL eller ej, har beaktats att avdragvid inkomsttaxeringen numera medges för avskrivning av markanläggningar ifråga om både rörelse och jordbruksfastighet. Vidare har beaktats attregelsystemet förenklas om förevarande bestämmelser utmönstras samt att deninverkan på kraftverkets marknadsvärde, som den "beståndande"karaktären hos dessa markanläggningar medför, kan beaktas då man fastställeravskrivningsprocenten för kostnadsgruppen vatten- och husbyggnader. Med hänsynhärtill föreslås i promemorian att man slopar förbudet mot att beräknaavskrivning på ifrågavarande markanläggningar, I promemorian anges attavskrivningsprocenten vid taxering enligt de anvisningar som lämnatsav särskilda sakkunniga var 2 för vatten- och husbyggnader samt 3,5 förmaskinutrustning. I de fall då anläggningskostnaden inte kunde delas upp påförekommande kostnadsgrupper fick avskrivning ske efter . Normerför avskrivningsprocent, spärr vid avskrivningen o, d, bör enligt promemorian meddelasav RSV. I promemorian föreslås ändring av avskrivningsprocenten vid 1970 årstaxering endast i fråga om maskinerna. För dessa bör avskrivningsprocentenenligt promemorian bestämmas till 4. Skälet till detta är att en viss utökningskett av den grupp maskiner, som skall ingå i underlaget for värdet avbyggnader, samt att maskinerna på grund av den relativt snabba tekniskautvecklingen sannolikt har en kortare livslängd numera. Såsom spärr föravskrivning föreslås oförändrat av nyanläggningsvärdet. Spärrvärdet bör ivissa fall kunna jämkas. I anvisningarna vid 1970års fastighetstaxering angavs, att avskrivning inte fick göras på kostnad somavser ersättning för skada på mark eller annan ersättning för skada och intrångoch därmed jämförliga kostnader. Därmed torde främst ha avsetts sådanautrednings- och processkostnader som har samband med regleringen iersättningsfrågorna. Dessa kostnader kan uppgå till avsevärda belopp. Sådanakostnader bör inte räknas som avskrivningsbara. De har nämligen samma karaktärav en- gångskostnadför förvärv av en icke tidsbegränsad rätt som själva ersättningsbeloppen.Bestämmelse därom bör enligt promemorian införas i punkt 3 av anvisningarna.Där bör anges att avskrivning inte får beräknas för kostnad, som avserersättningar för skada eller intrång eller för därmed sammanhängandeutrednings- och rättegångskostnader. Omanläggningskostnadsmetoden i visst fall med hänsyn till anläggningens åldereller mindre goda utförande eller på grund av exceptionellt goda och vältillvaratagna utbyggnadsbetingelser eller av andra orsaker leder till ettuppenbarligen oriktigt resultat, får det enligt nuvarande trettonde stycket av pimkt3 av anvisningarna till 9 § KL jämkas efter skälighet. Denna jämkningsregeltorde i praktiken inte ha haft den korrigerande effekt som åsyftats därmed.Jämkningsregeln bör därför enligt promemorian ges en annan utformning. Ettytterligare och betydelsefullt skäl att ompröva denna jämkningsregel sägsligga i att taxeringsvärdet skall åsättas till belopp, som motsvarar avtaxeringsenhetens marknadsvärde, därvid marknadsvärdet uppskattas enligt ortsprismetoden,avkastningsmetoden eller anläggningskostnadsmetoden. I det föregående harframhållits, att ett värde som beräknats enligt anläggningskostnadsmetoden inteär likställt med ett enligt ortsprismetoden beräknat marknadsvärde med mindreän att en justering sker med hänsyn till den vinst som är att påräkna vid enförsäljning. Beträffandevattenfallsfastigheter torde vid allmänna fastighetstaxering imotsats till vad som gällde i fråga om andra fastighetstyper genomgående hatillämpats en taxeringsvärdenivå av av det uppskattade värdet. Omtaxeringsvärdet för vattenfallsfastigheter vid allmännafastighetstaxering skulle fastställas till av ett enligt oförändradegrunder beräknat anläggningskostnadsvärde, skulle taxeringsvärdena genomgåendebli lägre än de skulle blivit vid tillämpning av normer. En sådansänkning av taxeringsvärdena torde emellertid enligt promemorian inte varasakligt befogad och skulle knappast accepteras av kraftverkskommunerna. Detär därför ofrånkomligt, sägs det i promemorian, att en viss jämkning av värdeav byggnader sker för att 75 %-regeln skall kunna till-lämpas beträffandevattenfallsfastigheter. En jämkning är påkallad även för att skapa ökad relativrättvisa såväl mellan de olika kraftverken inom ett flodområde som mellankraftverk inom skilda flodområden. Ipromemorian redovisas olika metoder för att åstadkomma åsyftad jämkning avvärde av byggnader. Man har sluthgen valt lösningen att den jämkning avanläggningskostnadsvärdet för ett kraftverks byggnader m, m,, som erfordras föratt detta värde skall bli likställt med ett enligt ortsprismetoden bestämtvärde, bör ske med hänsyn till respektive kraftverks godhet urlönsamhetssynpunkt. Det kan dock enligt promemorian intekomma i fråga att göra en detaljerad avkastningsberäkning. En godtagbar sådanberäkning kan i regel inte göras bl, a, på grund av de integrerade förhållandensom föreligger inom elproduktions- och eldistributionsområdena. Vad som åsyftasär en bedömning i stort av respektive kraftverks godhet ur lönsamhetssynpunkt.Denna bedömning bör ske på grundval av, å ena sidan, kraftverketsproduktionsförmåga och dess läge i förhållande till betydelsefullaavsättningsområden och, å andra sidan, anläggnings-, drifts- ochunderhållskostnaderna för kraftverket samt kostnadema för i kraftverketnyttiggjorda regleringar. Bedömningen bör alltså ske på grandval av vissafaktiska förhållanden och utmynna i att respektive kraftverk med hänsyn tillsin godhet ur lönsamhetssynpunkt bedöms vara "mindre gott","normalt", "gott" eller "mycket gott". Självfalletkan, sägs det i promemorian, delade meningar råda om vilka jämkningstal som börsvara mot godhetsklasserna. Detta är naturligt, eftersom kraftverk praktiskttaget aldrig går i försäljning och möjlighet därför inte föreligger att jämföraett enligt värderingsreglerna beräknat marknadsvärde med faktiskt föreliggandeförsäljningspriser. En viss försiktighet vid bestämmandet av jämkningstalen ärdärför befogad. I promemorian har man stannat vid att förorda de jämkningstalsom anges i nedanstående uppställning. dess godhet ur lönsamhetssyn- Ianslutning tUl de föreslagna jämkningstalen erinras om att jämkningstalen äravsedda att tillämpas på kostnadsvärdet av ett kraftverks byggnader m, m,, dvs,på ett värde som är nedskrivet med hänsyn till anläggningens ålder och bruk.Detta kan sägas innebära att, ehuru försäljningsvinsten inte bör vara avskrivningsbar,en viss avskrivning av försäljningsvinsten indirekt medges. Jämkningstalen kandärför till sin verkan anses vara något lägre än vad de siffermässigt är, Ienlighet med det anförda föreslås i promemorian att bestämmelserna i nuvarandetrettonde stycket i punkt 3 av anvisningarna till 9 § utmönstras. De börersättas med en regel av innebörd att vid bestämmande av värde av byggnaderden faktiska anskaffningskostnaden, sedan denna uppräknats enligt index ochefter det erforderliga avskrivningar beräknats, jämkas uppåt i den mån såfinnes skäligt med hänsyn till, å ena sidan, kraftverkets produktionsförmågaoch dess läge i förhållande till betydelsefulla avsättningsområden och, åandra sidan, kostnaderna för kraftverket och för däri nyttiggjordaregleringar. Ipromemorian föreslås vidare att i RSV:s anvisningar års allmännafastighetstaxering anges de godhetsklasser och de däremot svarandejämkningstal, som skaU ligga till grund för jämkningsförfarandet. Föratt jämkningsförfarandet skall kunna på avsett sätt bidra till ett rättvisaretaxeringsresultat bör enligt promemorian förfarandet detalj-regleras genom RSV:sförsorg och under medverkan av opartiska sakkunniga. Det anges att RSV föredet egentUga taxeringsarbetets början bör sammankalla konsulenterna förtaxering av vattenfallsfastigheter till ett möte för diskussion om principernaför bestämning av jämkningstalen. Förslagenom ändringar av reglerna i KL om uppskattning av värde av byggnader påkraftverk har godtagits av den övervägande delen av remissinstanserna.Förslagen om jämkningsregler avseende dels utbyggda dels värde avbyggnader med hänsyn till kraftverkets lönsamhet har emellertid föranlettskilda ställningstaganden. Denföreslagna jämkningsfaktorn för utbyggda tillstyrks av flertaletremissinstanser som yttrat sig därom. Detta gäller bl, a, statensvattenfallsverk, i och . i anför bl, a, att denföreslagna ändringen är väl motiverad. Denna regel kommer att bli tillämpliginom , där många utbyggdes mycket tidigt av mdustrier ochbruk men där också vissa fallsträckor fått ligga outbyggda och förvilka ekonomin i en framtida utbyggnad är synnerligen oviss. anser att den föreslagna jämkningen av normalvärdet är ytterligtbefogad och har blivit nödvändig genom de senare årens utveckling. RSVär negativ mot förslaget om jämkning av fallvärdet på utbyggda vattenfall.Verket anför bl, a, att jämkning av den föreslagna typen inte har skett vidtidigare allmänna fastighetstaxeringar. Promemorian innehåller inte någotexempel på eller antydan om att vattenkraftverk kommit att taxeras för högt pågrund av att den föreslagna regeln saknats. Enligt RSV:s mening hartillräckliga skäl för den föreslagna jämkningsregeln inte framförts. Den extraförsiktighet med vilken uppskattningen av värdet av ett kraftverk i någotundantagsfall bör ske kan och skall iakttas redan med den i punkt 2 avanvisningarna till 9 § KL intagna generella bestämmelsen om skälig nedsättningav taxeringsvärdet, då säkerheten vid uppskattningen av taxeringsenhetsmarknadsvärde Ur lägre än normalt. De anvisningar som RSV senare förutsättsutfärda kan innehålla särskilt påpekande härom. Förslagenom avskrivningsprocent, spärrregler m. m. i utkasten till RSV:s anvisningar harföranlett åtskillig diskussion. instanserhar inte några erinringar mot förslagen. RSV och anserdock att avskrivningsprocenten bör vara gemensam för byggnader och tillbehörsamt att denna bör uppgå till 3. förordar attavskrivningsprocenten för byggnader bestäms till 3 eller alternativt attgemensam avskrivning på byggnader och tillbehör beräknas efter 3,5 %.Länsstyrelsen i anser att man bör överväga att bestämmaavskrivningsprocenten för tunnlar och dammar till 1. Förslagenom spärr för avskrivningen har i det närmaste genomgående mottagits positivt.Statens vattenfallsverk och anser dock attspärren borde sänkas till av nyanläggningsvärdet. Förslagetatt vid beräkning av värde av byggnader tillämpa en jämkningsfaktor hänförligtill kraftverkets lönsamhet tillstyrks av flertalet remissinstanser bl. a. RSVsamt länsstyrelserna i och . En del remissinstanserlämnar den principiella uppläggningen av förslaget utan erinran men har vissainvändningar mot den tekniska utformningen av detsamma. Förslaget avstyrks avnågra remissinstanser, bl, a. och . iKopparbergs län anser att förslaget till bedömning av anläggningen som helhetpå grund av godheten ur lönsamhetssynpunkt sett utifrånanläggningskostnadsvärdet och elproduktionen för respektivekraftverksanläggning utgör en god vägledning vid taxeringsarbetet. Ettliknande förfaringssätt användes vid taxering i , RSVanser att metoden att Idassa kraftverken från lönsamhetssynpunkt innebär engodtagbar lösning för att beräkna påslaget på kostnadsvärdet förförsäljningsvinsten, RSV anser emellertid att metoden förutsätter erforderligapreciseringar. Beträffande de föreslagna jämkningstalen föreslår RSV enanpassning till aktuell produktionskostnadsutveckling för kraftverk. Kammarrätten i Stockholmanser att det varit naturligt om man genom beräkningsmetoden nått fram tillinte såsom föreslagits värdet av ett mindre gott kraftverk utan i stället ettvärde, som avsett ett kraftverk av normal godhetsgrad. Detta värde kunde sedankorrigeras uppåt eller nedåt vid ax-vikande godhetsgrad. Vad angår deifrågasatta godhetsgraderna mindre gott, normalt, gott och mycket gott vill kammarrätten inte invända mot antalet av dem. Däremot synes deras beteckningarinte genomgående vara väl valda. Ett "normalt" kraftverk torde varaatt anse som "gott" enligt vanligt bedömande. Möjligen löses fråganenklast genom att avstå från beskrivande ord och bara tala om godhetsgrad 1, 2,3 och 4. Även om koefficienten för den lägsta godhetsgraden är 1.0 innebärgivetvis en tillämpning av detta tal en faktisk värdenedräkning. Kammarrättenvill rikta uppmärksamheten på att den uppsattaspärren för värdenedsättning genom avskrivning kan genombrytas med hänsyn tillsärskilda värdenedsättande förhållanden. Sker detta kan ifrågasättas om inteden ytterligare värdenedräkning, som de facto sker genom att den för den lägstagodhetsgraden angivna koefficienten 1,0 används, innebär, eller kan innebära,ett dubbelt beaktande av kraftverkets mindre goda skick. iÄlvsborgs län anser att man för att uppnå det resultat som åsyftas med denaktuella jämkningsfaktorn i ett första moment bör försöka åstadkommarättvisa mellan kraftverk av olika godhetsgrad medelst en jämkning med faktorn0,9, 1,0 eller 1,1. I ett andra skede bör samtliga byggnadsvärden ökas med t.ex. , varigenom ett uppskattat marknadsvärde kan anses uppnått.