prop · FX0344 · 1974-12-31 00:00:00 — Motsvarande gäller ifråga om utskrivning från ungdomsvårdsskola. Enligtpromemorian framstår del som en naturhg konsekvens av en sänkiung avmyndighels- och vårdnadsåldern all åtgärder som beslutats med stöd av 25 § a bamavårdslagenskall upphöra senast när den unge fyller . Ändring föreslås därför i dellaavseende. Beträffande20-årsgränsen i 25 § b konstateras i promemorian all del är i principotillfredsställande att möjUggöra ingripande inom barnavårdens ram motpersoner som har uppnått myndig ålder. Del angelägna vårdbehovet för myndigaalkohol- och narkotikanaissbmkare bör tillgodoses på annat sätl än genombarnavårdsnämndens försorg. Man kan emellertid inte bortse från att en sänkningav åldersgränsen för ingripande enligl barnavårdslagen och därmed av motsvarandegränser för olika åtgärders bestånd skulle kunna innebära en allvarlig inskränknmgi möjligheterna alt bereda adekvat vård för missanpassad ungdom. En sänkning avmyndighetsåldern aktualiserar därför enligl promemorian frågan om behovet av ensärskild vårdform för åldersgrupperna närmast . I promemorian pekasemellertid på all socialulredningen (S 1969: 29) verkställer en allmän översynav den sociala vårdlagstiftningen. Utredningen väntas lägga fram ett delbetänkandeangående principerna för socialvårdens framtida utformning. Enligl promemoriankan man räkna med alt utredningens arbete kommer att resultera i nylagstiftning som skall ersätta bl a. barnavårdslagen. I della läge synes dellämpligast att t. v. behålla den nuvarande 20-årsgränsen i 25 § b. Beträffande27 och 28 §§, som ger barnavårdsnämnden möjlighet alt meddela föreskrifterresp. förordna om övervakning, bör enligl promemorian föreskrivas att sådanaåtgärder skall upphöra senast i fall som avses i 25 § a ochvid i fall som avses i 25 § b. Beträffande den som är över 18 åroch som alltså inte längre slår under någons vårdnad bör föreskrift endastkunna avse den unge själv. Regeln om samhällsvår-dens upphörande i 42 § andrastycket föreslås få den utformningen att samhällsvården skall upphöra senast dåden omhändertagne fyller eller, om han omhändertagits med stöd av 25 § befter fyllda , senast efter omhändertagandet. 1974: 44 42 Ipromemorian föreslås inte någon ändring i 67 § som innehåller regler omutskrivning från ungdomsvårdsskola. Bestämmelserna i 24 § första stycket omunderrättelse till föräldrar angående beslut om omhändertagande samt i 33 §andra stycket all underårig som lagUs i förvar kan kvarhållas tills han hämtasav föräldrar eller fostrare föreslås ändrade så alt de inte blir tillämpliga ifall då den unge har fyllt och alltså inte slår under någons vårdnad. Enliglpromemorian bör uttrycket "underårig", som i barnavårdslagen på mångahåll används som beteckning för person som kan bli föremål för åtgärder enligtlagen, inle längre användas i författningstexten. Dei promemorian föreslagna nya bestämmelserna medför alt föreskrifter,övervakning och samhällsvård som grundas på 25 § a och avser någon som är över18 år när lagändringen träder i kraft skall upphöra . Med hänsyn tUl att 20-årsgränseni 25 § b barnavårdslagen föreslås bibehållen t. v. finns det enligt promemorianinte anledning att sänka åldersgränsen för tillämpning av lagen om åtgärder vidsamhällsfarlig asocialitet från 20 tUl . Inte heller bör någon jämkningske i föreskriftema om meddelande till i 12 § lagen omverkställighet av bötesstraff och 16 § andra stycket förundersökningskungörelsen. Vad gäller utbildningsområdetfinns det enligt promemorian inle någon särskild anledning att behålla 20-årsgränseni 51 § skollagen rörande inspektion av privatskolor m. m. Åldersgränsenföreslås därför bli sänkt till . De regler i skolstadgan,folkhögskolestadgan och kungörelsen om och statlig vuxenutbildning sominnehåller en 20-årsgräns har nära samband med bestämmelserna om vårdnad och bördärför också anpassas till den nya myndighetsåldern. I promemorian framhålls 20-årsgränsensstora betydelse inom studie-slödssystemet, särskilt efter de ändringar somträtt i kraft genom studieslödslagen. En sänkning av 20-årsgränsen skulle i vissafall innebära en fördel, i andra fall en nackdel för den studerande och hansföräldrar. Frågan om lämpligheten av en sådan sänkning kan enligl promemorian inlebedömas förrän de eventuella följdema därav blivit närmare utredda. Någraförslag i denna del läggs därför inte fram i promemorian. Bestämmelserna om ulbildningsbidragi arbelsmarknadskungörelsen har utformats mot bakgrund av reglerna omstudiehjälp. Frågan om de där upptagna 20-årsgränserna bör ändras har alltsånära samband med den framtida utformningen av del statliga studiestödet. Ipromemorian föreslås därför att frågan får anstå i a-waktän på att ställningkan las till huruvida reglerna om studiestöd bör påverkas av att myndighetsåldernsänks. I promemorian konstaterasall rusdrycksförsäljnings-förordningen innehåller bestämmelser som innebär attrusdrycker Prop.1974: 44 43 inlefår säljas till den som är . förordningens tillkomst ansågs detav flera skäl naturligt att anknyta åldersgränsen till den allmännamyndighetsåldern. Detta samband behölls vid myndighelsåldems sänkning år 1969.Samma skäl kan nu anföras för en sänkning till . En sådan sänkning skulleinnebära att inköpsåldem anpassades till den gällande minimiåldern för utskänkningav msdrycker, vilken redan är . Enligt promemorian bör emellertid fråganom den lämpliga minimiåldern för rätt tUl inköp av msdrycker i första handbedömas från alkohol- och nyklerhetspoliliska synpunkter. Alkoholpolitiska utredningen(Fi 1966: 33) har i uppdrag alt göra en allmän översyn av alkohol- och nykterhelspoliliken.Eftersom del förefaller lämpligt alt frågan om inköpsåldern övervägs närmareinom ramen för della utredningsarbete, vilket väntas bli slutfört ,föreslås i promemorian inle någon ändring i msdrycksförsäljningsförordningeneller de därtUl anknytande kungörelserna. Vadangår övriga beslämmelser som är aktuella i della sammanhang föreslås ipromemorian en sänkning av åldersgränsen i bestämmelse omtillträde tiU offentlig förhandling. Indirekt blir bestämmelsen tUlämplig vidhandläggning enhgt förvaltningsprocesslagen samt enligt lagama omarbetsdomstol, försäkrings-domstol och marknadsdomstol m. m. Enliglpromemorian bör även religionsfrihetslägens minimiålder för rätt alt bliupplagen i kloster anpassas till en sänkt myndighetsålder liksom en i 14 §rennäringslagen upptagen 20-årsgräns. I promemorian föreslås inlenågon ändring av dén 20-årsgräns som finns i del nya tandvårdssystemel och somär avgörande för om en person erhåUer fri tandvård inom folktandvården ellerfår landvårds-utgifter ersatta inom den allmänna försäkringen. Inle hellerföreslås några ändringar i de åldersgränser som gäller enligl statstjänslemarma-stadganoch stadgan om vissa tjänstemän hos kommuner m. fl. för innehav av ordinarietjänst och extra ordinarie tjänst. Denna fråga bör. lämpligen övervägas inomramen för förhandlingsutredningens (C 1968: 16) arbete. Däremot föreslås ensänkning av 20-årsgränsen för börsombud enligt börsordningen för Stockholmsfondbörs. Isjöbefälskungörelsen finns en 20-årsgräns för befälhavare på handelsfartygeller fiskefartyg. Åldersgränsen har samband med behörighetskraven försjöbefäl. Dessa överses f. n. av befälsbemaimingsulred-nmgen (K 1970: 29).Eftersom det synes lämpligl att frågan om behörighetsåldern övervägs närmareinom ramen för utredningens arbete föreslås i promemorian inle nu någon ändringav nämnda åldersgräns. Däremot föreslås i promemorian all ell par 20-årsgränsersom finns i vissa författningar om stöd till rationaliseringen inom jordbruketoch trädgårdsnäringen anpassas till den sänkta myndighetsåldern. Äveni reglementet angående statens grupplivförsäkring är 20-års- Prop.1974: 44 44 gränsen av betydelse i olika hänseenden. Reglementet harutformats i samråd med de statsanställdas organisationer. Enligt promemorianbör någon ändring av åldersgränsen inle ske utan särskilda överläggningar medorganisationerna. Den frågan får las upp i annat sammanhang och någol förslag iämnet läggs inle fram . 2.2.3 Andra åldersgränser för unga För familjerättens vidkommande noteras i promemorian allnågon ändring av 18-årsgränsen i 2 kap. 1 § GB inle är aktuell. Den som ärunder måsle aUlså även i fortsättningen ha tUlstånd av föralt få gifta sig. Bestämmelsema i FB och barnavårdslagen om barns rätt attsjälv yttra sig i olika frågor som rör dess person eller egendom har inle någotdirekt samband med myndighetsåldem utan anger skUda åldersgränser vid varsuppnående del har ansetts vara av värde all generellt efterhöra underårigs egenmening i sådana frågor. Någon ändring i dessa regler synes enligl promemorian inlevara påkallad i detta sammanhang. Ändring bor enligt promemorian heller inte göras vadgäller 15-årsgränsen i RB för underårig vilken hörs som vittne. Dennaåldersgräns sammanhänger nära med de slraffrällsliga bestämmelsema. I namiUagen och passkungörelsen finns 18-årsgränser somenligt promemorian passar väl in i elt system där myndighetsåldern utgör 18 åroch därför inte bör ändras. Motsvarande anses gälla 18-årsgränserna ivapenförordningen. Lagen om erkännande och verkställighet av vissa utländskadomar och beslut angående underhåll tUl barn bygger på en internationellkonvention i ämnet. Det torde enligl promemorian i detta sammanhang inte varamöjligt eller direkt behövligt att göra någon ändring i den lagen. I promemorian konstateras vidare att reglerna om livräntatill efterlevande barn inom yrkesskadeförsäkringen ändrades , varvidbl. a. den ålder till vilken sådan livränta alltid skall utgå höjdes från 16till . innebar en anpassning till vad som gäUer om barnpensionenligt lagen om allmän försäkring. För bam i åldern kan livränta utgåom det är motiverat av särskilda i lagen angivna skäl. Enligt promemorianförefaller det mot denna bakgmnd inle motiverat att ändra 19-årsgränsen. Inleheller förordas en sänkning av 21-årsgränsen. Detta skulle för vissa fallförsämra del skydd som yrkesskadeförsäkringen f. n. ger. I konsekvens meddessa ställningstaganden bör enligl promemorian också motsvarande regler i mUitärersättningsförordningenbehållas oförändrade. Någon anledning att i della sammanhang ändra reglema i 9§ lagen om yrkesskadeförsäkring angående beräkningen av den försäkrades årligaarbetsförtjänst anses inte heller föreligga. Inom del slraffrällsliga påföljdsområdel bestäms deolika Prop.1974: 44 45 åldersgränsernai första hand av krhninalpolitiska hänsyn. Som resultatet av en långutveckling har reglema om behandlingen av unga lagöverträdare blivit merdifferentierade och utrymmet för fängelse som brottspåföljd för de olika åldersgrappernablivit mer inskränkt. Vid reform ansågs sänkningen av myndighetsålderninte böra påverka åldersgränserna inom området för brollsbalkspåföljderna. Motsvarandebör enligl promemorian gälla även . I 2 kap. 2 §skadeståndslagen ges en särskild regel om möjlighet lUl jämkning av skadeståndnär den som har vållat skadan är . Denna åldersgräns tillkom år1972. Dess motsvarighet i äldre räll upptog en 15-årsgräns. Enligl promemorianbör del inte komma i fråga alt nu återigen ändra åldersgränsen. I lagen om behandling ifångvårdsanstalt finns bestämmelser som inskränker möjligheterna alt lUlgripa inneslulrungi enrum som disciplinär åtgärd mol inlagen under . Dessa beslämmelser harvisst samband med påföljdsreglerna. Med hänsyn härtill och då behandlingslagenhar varit under översyn föreslås i promemorian inle någon ändring avbestämmelserna om isolering. Inle heller anses någon ändring f. n. böra göras itUlämpningskungörelsen till lagen om behandling av häktade och anhållna m. fl. Lagen med särskildabestämmelser om unga lagöverträdare innehåller åtskiUiga föreskrifter omhandläggningen av brottmål mol den som är . Vid myndighetsåldernssänkning framhölls alt 21-årsgränserna i den nu nämnda lagen var kriminalpolitisktmotiverade. De skäl som talade för alt påföljdsregler inle bordepåverkas av att myndighetsåldem sänktes ansågs tUlämpliga även på dem. Någonändring i berörda åldersgränser vidtogs därför inte. Motsvarande ståndpunktförefaller enligt promemorian även nu motiverad. På utbildningsområdetgäller enligt lagen angående omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda särskolphkttill med viss förlängningsmöj lighet. 21-årsgränsen behölls vid myndighelsåldemssänkning med hänsyn till den försenade mognaden hos de ut-vecklingshämmadeoch del mera tidskrävande utbUdningsbehovet. Anledning liU ändring tordeenligt promemorian inte heller nu finnas i fråga om denna åldersgräns. Inom Irafiklagslif t ningengäller en rad skilda åldersgränser för rätt att föra olika slags fordon m. m. Delladifferentierade system, som har varit föremål för en djupgåenderevision, är utformat med hänsyn tUl vad som har ansetts motiverat främst av säkerhetsmässigaoch tekniska trafikhänsyn. Enligt promemorian bör någon ändring i dessa reglerInte nu komma ifråga. Vad angår övriga bestämmelsersom lagils upp i avsnillet om gällande räll innehåller lagen om svensktmedborgarskap i en del fall Prop.1974: 44 46 andra åldersgränser än . Eftersom dessa gränser måsteses i samband med varierande utländska medborgarskapsregler och följakthgen inlebör justeras frislående, föreslås i promemorian inte nu några ändringar imedborgarskapslagen. Inle heller föreslås någon ändring i fråga om förbudet förden som är all förvärva eller inneha springstilett eller springkniv.Motsvarande bedömning görs i promemorian såvitt gäller förbudet all sälja injeklionsspmlaeller kanyl till den som är , om det inle styrks att varan behövsför medicinskt ändamål. Förslaget om sänkning av myndighetsåldem tUl 18 årtillstyrks eller lämnas utan erinran av , ,, , , lantbruksstyrelsen,statens invandrarverk, länsstyrelserna i , och ,sexualbrottsutredningen, socialutredningen, fosterbarnsutredningen, alkoholpolitiskautredningen, förhandlingsutredriingen, kommittén för översyn avarbetsmarknadsutbildningen, barnavårdsnärnnd, överförmyndamämnd.Svenska bankföreningen. , ,, , och . Några av remissinstanserna förutsätter dock attmyndighetsåldern sänks också i övriga nordiska länder. Promemorieförslagetavstyrks av riksåklagaren. Lunds domkapitel och domareföreningen. Någraremissinstanser, nämligen , centrala studiehjälpsnämnden, befälsbeinanningsutredningen.Svenska försäkringsbolags riksförbund och styrelsen för ,tar inte bestämd ställning till förslagel. Flera avde remissinstanser som förklarar sig kunna godta promemorieförslaget utvecklarinle närmare skälen för denna ståndpunkt. Andra remissinstanser ansluter siguttryckligen till promemorieförslagets motivering. uttalar allhovrätten redan vid den förra sänkningen av myndighetsåldern inle ansåg någraträngande reformbehov föreligga. En sänkning av myndighetsåldern kunde dengången godlas under förutsättning att motsvarande sänkning skedde även i deövriga nordiska ländema. När nu fråga väckts om en ytterligare sänkning avmyndighetsåldern föreligger enligt hovrättens menmg hka starka skäl all beaktaförhållandena utomlands och särskilt i de nordiska grannländerna. Även om enkoppling mellan myndighetsålder och röst- Prop.1974: 44 47 rätlsålderinte är nödvändig finner hovrätten del naturligt att sambandet bibehålls. Motbakgrunden av bl. a. statsmakternas beslut alt sänka rösträttsåldern till 18 årgodtar hovrätten förslaget. Reformen bör dock enligt hovrättens mening inlegenomföras förrän enighet om sänkt myndighetsålder uppnåtts med övriga nordiskaländer. De olägenheter som kan uppstå vid en sänkning av myndighetsåldernmåste förebyggas genom lämpliga skyddsregler. All den regel om skydd för godtroendemedkontrahent, som finns upplagen lag om vissa internationellarättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap, ansetts kunnaundvaras i förhåUandet mellan medborgare i de nordiska länderna är naturligtmed hänsyn till att myndighetsåldern är densamma i hela . Vid ensänkning av myndighetsåldem i kommer skyddsregeln all få vidgadaktualitet bl. a. för svenska kontrahenter i förhållande till medkonlrahenterfrån annat nordiskt land med högre myndighetsålder. En komplettering av 1931års konvention i denna del framstår därför för hovrätten som önskvärd såvidareformen skulle komma att genomföras tidigare i än i övriga nordiskaländer. Hovrätten aktualiserar slutligen frågan om en viss ändring av reglernaom förordnande av god man i 18 kap. 3 § FB. Denna ändring skulle möjliggöraförordnande av god man för den som på grund av oerfarenhel behöver biträde med smaekonomiska angelägenheter. Behovet av en sådan ändring finner hovrätten bli merframträdande än tidigare om myndighetsåldern nu sänks ytterligare. Socialstyrelsentillstyrker att myndighetsåldern eftersom sänkningen slår iöverensstämmelse med den internationella utvecklingen på området. Sänkningenär enligl styrelsens mening också ett uttryck för en mer realistisk inställningtiU ungdomars möjligheter att själva forma sin tillvaro. Styrelsen anser dockden praktiska betydelsen av sänkningen vara relativt begränsad eftersomungdomar vid fyllda redan innehar betydande rättskapacitet vad gällerpraktiska, konkreta beslut såsom rätten att ta anställning och alt hyra bostad.Skolöverstyrelsen framhåller alt de lagändringar som genomfördes intesynes ha medfört några ölägenheter. Eftersom utvecklingen gått i den riktningenatt ungdomen fåll allt större fömtsättningar att kunna ikläda sig ell socialtoch ekonomiskt ansvar för sina handlingar, torde det enligt skolöverstyrelsensmening vara rimligt all låta full civilrällslig handlingsförmåga inträda fr. o.m. Del är också naturligt att rösträttsåldem och myndighetsåldernsammanfaller. Invandrarverketanför att en sänkning av myndighetsåldem får vissa konsekvenser för ullämungari . En sänkning markerar ytterligare skillnaden i myndighetsåldem mehansvenskar och vissa gmpper av invandrare saml mellan vissa invandrargrupperinbördes. kommer dock också en viss utjämning att ske. I förhållandetmellan de nordiska länderna får en ändrad myndighetsålder i omedelbar 1974: 44 48 effektför invandrare från övriga nordiska stater, om de behåller sitt medborgarskap.Enligt invandrarverkets mening bör frågan bli föremål för sanmordiskaöverläggningar. Skulle förslagel genomföras ulan att myndighetsåldern samtidigtsänks i de övriga nordiska länderna bör kanske övervägas alt i 1931 årsförordning inta en godlrosregel liknande den som redan finns lag omvissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap. Ifråga om utomnordiska invandrare uppnås genom en sänkning likställighet förinvandrare från . Däremot ökar skillnaden i myndighetsålder mellansvenskar och medborgare i flertalet västeuropeiska stater. SkiUnaderna mellanolika grupper invandrare kommer i vissa fall all bli mer markanta. Den olikabehandling som skilda gmpper kan röna i olika sammanhang kan medföra all vissa gmpperkänner sig eftersatta. En sänkning av den svenska myndighetsåldern ökarriskerna för att man förbiser att skilda regler i myndighetshänseende gällerför olika grupper. Ävenenligt i län är en sänkning av myndighetsåldern sombryter den nordiska enheten ägnad alt inge vissa betänkligheter. På fleraområden av verksamhet, särskilt på del sociala området, mötersituationer där en för de nordiska länderna gemensam myndighetsålder är avstort värde. De olägenheter av framför allt handläggningsnatur, som enbristande överensstämmelse i fråga om myndighetsåldern kan medföra, torde ipraktiken inte undanröjas genom tillämpning av den i promemorian angivna s. k. domicUprincipen.Länsstyrelsen i anser det i och för sig tveksamt att så snartefter föregående sänkning av myndighetsåldern genomföra en ytterligare sänknuig.Länsstyrelsen anser emellertid alt riksdagsbeslutet om sänkning avrösträttsåldern till har prejudicerande betydelse när del gällermyndighetsåldern. barnavårdsnämndfinner starka skäl tala för alt myndighetsåldem sänks i enlighet medpromemorians förslag. Även om det i motsats tUl vad som gäller i fråga om denbiologiska mognaden saknas vetenskapligt hållfasla belägg för att även densociala mognaden numera i allmänhet inträder tidigare, finns goda skäl all antaalt så är faUel. Flertalet av dagens 18- och 19-åringar får anses ha tUlräckligmognad för all kunna tillerkännas full myndighet. Såvitt känt har den senastesänkningen av myndighetsåldem inle resulterat i några negativa erfarenheter.Självfallet kan inte uteslutas risken för obetänksamma ekonomiskatransaktioner. Som en förebyggande åtgärd bör staten i samband medlagändringens genomförande ombesörja en effektiv information. För ungdomar somkänner behov av biträde med sina ekonomiska angelägenheter bör samhället kunnalämna stöd, t. ex. genom förordnande av god man. Enligt bamavårdsnämndensmening får förslaget positiva följder beträffande verkan av avtal om underhållsbidragingångna av fäder i åldem 18 till . 1974: 44 49 avtalkräver förmyndarens godkännande har medfört en vacklande praxis. Stockholmsöverförmyndamämnd accepterar att myndighetsåldern sänks men anser all man isamband därmed bör bereda möjlighet till stöd för den som blivit myndig genomnågon form av godmanskap. uppehåller sig närmare vid de problem som uppslår om olikamyndighetsåldrar tillämpas inom . Avsaknaden av en skyddsregel i 1931 årskonvention som motsvarar 4 kap. 5 § lag kommer att innebära risk förrättsförlust för godtroende part i vissa fall. praktiskt exempel härpåutgör den situationen att förmynderskapel för en här i riket bosall 18-årigdansk medborgare utövas i och inte i . Det förekommer ibetydande utsträckning alt medborgare i ett nordiskt land tar bosättning iannat land i . Enligt bankföreningens mening kommer därför en sänkning avmyndighetsåldern i att medföra behov av att del även för de nordiskaförhållandena införs en skyddsregel med del innehåll som gäller enligt 1904 årslag. Sverigesadvokatsamfund framhåller all risken med en sänkt myndighetsålder naturligtvisfrämst ligger däri att ungdomar på gmnd av oerfarenhel i ekonomiskaangelägenheter kan ingå för dem olyckliga och oförmånliga avtal ochförbindelser. Ungdomen utgör en köpkraftskategori som är föremål förstark bearbetning från handelns sida, innebärande rikliga tillfällen lUlskuldsättning för de unga och en allvarlig risk för undergrävd ekonomi underlång tid. För de ungdomar som genom familjerältsligl fång förvärvat förmögenhetförehgger risk för att de genom oöverlagda transaktioner gör sig av med ellerminskar sin förmögenhet. Samfundet påpekar emellertid att 10 kap. 2 § FB lämnarmöjlighet för domstol all förklara att underårig skall förbli omyndig ävenefter uppnådd myndighetsålder. Ju lägre myndighetsåldem är desto störreanledning kan del föreligga att tillämpa detta lagrum. Samfundet vill dockifrågasätta om det inte är erforderligt med elt tillägg i lagen av innebörd attunderårig som på gmnd av oerfarenhet äventyrar sin eUer sin familjs välfärdäven utan eget medgivande skall genom rättens förklaring kunna förbli omyndigäven efter uppnådd myndighetsålder. Deremissinstanser som avstyrker promemorieförslaget framhåller alla att skälenför en sammankoppling av rösträttsåldern och myndighetsåldern inle mednödvändighet är avgörande. Riksåklagaren anför att även om det är angelägel attnämnda samband upprätthålls utgör det dock inte någol skäl för alt på aUa andraområden bevUja ungdomen full rättshandlingsförmåga med åtföljande avsaknad avdel skydd som omyndigheten i många fall medför. Redan vid den förra sänkningenav myndighetsåldem fann riksåklagaren skäl till viss tvekan. Den sänkningenkunde emellertid accepteras eftersom den bara omfattade elt 1974: 44 50 år.En förändring avseende är däremot svårare all godta utan välbelagda skäl. Beträffande den internationella rättslikheten framhållerriksåklagaren att rekommendation skett med vissa reservationer.Något underlag finns inle för antagandet att reform har gett sådanaerfarenheter att den bör fullföljas genom en ytterligare sänkning avmyndighetsåldern. Riksåklagaren ifrågasätter om det inte efter tillräckligutredning kan fastställas vilka kriterier som skall användas för all bedöma denlämpliga myndighetsåldern.