prop · FX03124 · 1974-12-31 00:00:00 — Om egendom kommer tUl sådan användning får den enligt min mening anses oskad liggjord utan att någon annan åtgärd vidtagits. Närmare föreskrifter i denna fråga bÖr som föreslagits i promemorian lämnas av central myndigheten. Denna paragraf, som motsvarar 6 § ipromemorieförslaget, anger som huvudregel att den egendom som omfattas av lagenskall försäljas genom FFV, om inte en tUlämpning av bestämmelsema i 4 eller 5 §föranlett annat. Även förevarande paragraf innehåller ett undantagfrån huvudregeln att försäljning skall ske genom FFV. Från den generella regelnhar sålunda undantagits egendom som på grund av sin beskaffenhet elleromständigheterna i övrigt bör säljas i annan ordning genom den förvarandemyndighetens försorg. Undantagsbestämmelsen tar bl. a. sikte pä fall däegendomen på gmnd av sin beskaffenhet inle fär säljas till annan än vissbestämd köpare eller där egendomens pris inte påverkas av att den bjuds ut bredare köpkrets. Enligt min mening bör hänsyn även tas tUl om försäljninggenom FFV skulle medföra särskUt 5 1974.1 saml Nr 124 storatransport- eller förvaringskostnader. Jag anser, i likhet med vad som framförtsi promemorian, att principen för försäljning på annat sätt än genom FFV börvara att sådan försäljning bör inbringa minst samma nettopris som om FFV skulleha ombesörjt försäljningen. 1 vissa fall torde det vara lämpligare att förstöraegendomen än att försälja den. Närmare föreskrifter i ämnet bör meddelas avcentralmyndigheten. RRV har i sin tidigare i den allmänna motiveringennämnda skrivelse och promemoria bl. a. tagit upp frågan om försäljning avbeslagtagen sprit och konstaterat att kostnaderna för hanteringen av denna typav egendom ofta överstiger inkomsterna. I likhet med vad som framhållits ipromemorian anser jag det angeläget att en väsentlig utvidgning sker avnuvarande möjligheter att förstöra egendom av detta slag. En del egendom som överlämnas tUl FFV förförsäljning kan tänkas vara av sådant slag att man i praktiken inte kan räknamed någon möjlighet att finna en köpare. I promemorian föreslås att FFV idessa fall bör ha rätt att bestämma hur man skall förfara med egendomen och attdär annan än FFV ombesörjer försäljningen motsvarande prövning bör ankomma pådenna myndighet. Jag delar denna uppfattning. Paragrafeiiia motsvarar i huvudsak 7 och 8 §§ ipromemorieförslaget. Genom beslämmelserna i 7 § bereds ägaren eller annanrättsinnehavare tUl egendom som tagits i förvar möjlighet att återfå egendomen.Som jag nämnt i anslutnuig tUl 3 § skall även ägare som avstått från sinegendom kunna få tillbaka denna om han gör anspråk på godset innan dettaförsålts eller förstörts. I enlighet med vad jag föreslagit i den allmännamotiveringen har i 7 § tagits in en bestämmelse om att ägare eller annanrättsinnehavare i de fall då hans egendom reparerats eller på annat sättförbättrats skall betala kostnaderna för detta innan han får ut sin egendom.Betalas inte ersättningen inom en månad får egendomen försäljas. Försäljning avegendom som tagits i förvar enligt lagen (1974: 000) om visst stöldgods m. m.sker enligt 8 § första stycket för statsverkets räkning. Har egendomenförsålts, har ägaren eUer annan rättsinnehavare rätt tUl ersättning enligt 8 §andra stycket om han ej underlåtit att vidtaga rimliga åtgärder för att återfåden. Sådan ersättning skall dock inte utgå tUl ägare som avstått från anspråkpå egendomen. Från ersättningen skall avräknas eventuella kostnader förförbättringar. Bestämmelsen i 8 § tredje stycket om sättet för prövningen avfrån ägare eUer annan rättsinnehavare framställda ersättningsanspråk haromarbetats enligt de riktiinjer som jag förordat i den aUmänna motiveringen.Det skaU sålunda ankomma på RPS att pröva anspråk som framställs med stöd avbestämmelserna i 8 § andra stycket. I 9 § har intagits regler angåendefullföljd av talan vid beslut enligt 7 eller 8 §. Denna paragraf, som saknar motsvarighet ipromeraorieförslaget, innehåller en bestämmelse som anger att i fråga om pengarskall i stället för vad som sägs om försäljning i denna lag gälla att beloppetredovisas till statsverket. Denna paragraf, som också saknar motsvarighet ipromemorieförslaget, innehåller ett bemyndigande för RPS att utfärda närmareföreskrifter angående sättet för kungörande enligt 2 § och polismyndighets förfarandemed egendom som avses i denna lag. 7.3Förslagen till ändringar i ocb lagen (1946:804) om införandeav nya Förslaget till ändring i RB innebär att envärdegräns införs i 27 kap. 7 § RB. Genom förslaget begränsas skyldigheten föråklagare att vid beslag väcka åtal eller göra framställning ora ytterligareanstånd där-raed inom en månad tUl att avse beslagtagen egendom som har elt värdesom ej understiger . Som jag anfört i den allmänna motiveringen ärsyftet med ändringen att minska arbetsbördan för polis, åklagare ochdomstolar. Ändringen i 17 § andra stycket RP är föranledd bl. a. avutvecklingen i fråga om penningvärdet och innebär att gränsen för delgivning avstämning genom anslag på rättens kansU höjs från 100 tUl . Jag villdärvid framhålla alt med den beslagtagna egendomens värde avses dess saluvärdeoch inte dess inköpsvärde. Vidare skall om beslaget omfattar flera föremålberäkningen avse det sammanlagda värdet av egendomen. Ett flertal författningar innehåller i dagbestämmelser om hur förverkad egendom skall säljas. Jag föreslår emellertidatt ändring görs i de författningar som tUlämpas förhållandevis regelbundet ochdär särbestämmelser inte kan anses nödvändiga. I detla sammanhang vill jagpåpeka att den föreslagna nya lagens försäljningsregler naturligtvis blirtUlämpliga på de författningar om förverkande som saknar bestämmelser omsättet för försäljning av egendomen. Efter samråd med andra berördadepartementschefer föreslår jag att ändring görs i 36 § 2 raora. lagen (1938:274) om rätt tUl jakt, 22 och 23 §§ lagen (1960: 418) om straff förvamsmuggling samt 63 § explosiwamförordningen (1949: 341). Frågan om ändringari administrativa författningar sora berörs av departementspromemorians förslagom försäljning har jag för avsikt att senare anmäla för Kungl. JaghemstäUer, att lagrådets yttrande över förslagen tUl 1. lag om visst stöldgods m. m., 2. lag om förfarande med förverkadegendora och hittegods m. m., 3. lag om ändring irättegångsbalken, 4. lag om ändring i lagen (1946:804) om införande av nya , 5. lag om ändring i lagen (1938:274) om rätt tiU jakt, 6. lag om ändring i lagen (1960:418) om sttaff för vamsmuggling inhämtas genom utdrag av protokollet. Vadföredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övriga ledamöter hemställtbifaller Hans Maj:t Konungen. Härigenomförordnas i fråga om . dels att 36 kap. 4 § skaU ha nedan angivnalydelse, dels att i balken skaU införas en ny paragraf, 36 kap. 1 a §, av nedanangivna lydelse. 36 kap. 1 a§ Har egendom anträffats vid förundersökning ibrottmål och framgår av omständigheterna att egendomen uppenbarligen utgörutbyte av brott men kan ej utredas vem egendomen rätteligen tillhör, skall denförklaras förverkad, om det ej är uppenbart obilligt. Om rätt för ägaren att återfå egendomen ellerersättning för den gälla särskilda föreskrifter. Förverkande på grund av brott av egendom eller dessvärde må, om ej annat har föreskrivits, ske hos a) gämingsmannen eUer annan sommedverkat till brottet, b) den i vars stäUe gämingsmanneneller annan medverkande var, c) den som genom brottet berettsvinning, d) den som efter brottet förvärvat egendomen pågrund av giftorätt, arv eUer testamente eller genom gåva eller som efter brottet förvärvat egendomen på annat sätt och därvid haft vetskap om eUer skälig an ledning tiU antagande om egendomens samband med brottet. Tillhörde egendomen vid brottet ej någon av dem somanges i första stycket a)c), mä den ej förklaras förverkad. SärskUd rätt tiU egendom som förklaras förverkadbestår, om ej även den särskilda rätlen förklaras förverkad. Förstatredje styckena gälla ej förverkande somavses i 1 a §. Dennalag träder i kraft . ' Senaste lydelse 1968:165. Härigenomförordnas, att 27 kap. 7 § skall ha nedan angivna lydelse. Då rätten förordnar om beslag eller fastställerverkställt beslag skall, om ej åtal redan väckts, rätten utsätta den tid, inomvilken åtal skall väckas. Denna må ej bestämmas längre, än som finnesoundgängligen erforderligt. 1 annat fall skall åtal väckas inom en månad sedanbeslaget verkställdes. Finnes tid, som avses i första stycket, otUlräcklig,må rätten, om framställning därom göres före tidens utgång, medgivaförlängning av tiden. Dä rätten förordnar om beslag eller faststäUerverkställt beslag skall, om ej åtal redan väckts, rätten utsätta den tid, inomvUken åtal skall väckas. Denna må ej bestämmas längre, än som finnesoundgängligen erforderligt. I annat fall än som avses i första stycket skallåtal väckas inom en månad sedan beslaget verkställdes om den beslagtagnaegendomens värde uppgår till eller mera. Finnes tid, som avses i första eller andra stycket,otUlräcklig, mä rätten, om framställning därom göres före tidens utgång,medgiva föriängning av tiden. Dennalag träder i kraft . Lagom ändring i lagen (1946: 804) om utförande av nya Härigenom förordnas, att 17 § lagen (1946: 804) ominförande av nya skall ha nedan angivna lydelse. 17 §1 Angår fråga om egendoms förverkande tiU detallmänna eller annan särskUd rättsverkan av brott nägon, som ej är tilltalad,skall talan därom föras mot honom. Om sådan talan gälle i tUlämpliga delar vadi nya är föreskrivet angående åtal för brott vara icke kanfölja svårare sttaff än böter. 'Senaste lydelse 1970:448. Är i fall, som avses i första stycket, fråga om förverkande av egendom, som tagits i beslag, och är ägaren ej känd eller har han eller aiman, mot vUken talan föres, icke känt hemvist inom riket eller kan eljest ej pä sätt om stämning i brottmål är stadgat delgivning ske här i riket, äge rätten utfärda stänming å honom att å tid och ställe, som angivas i stämningen, koraraa tUlstädes vid rätten för att svara i raälet vid påföljd, att egen-doraen eljest mä förklaras förverkad. Stämningen skall utan hinder av 33 kap. 6 § första stycket nya delgivas genom kungörelsedelgivning. Uppgår värdet av beslagtagen egendom uppenbart ej tUl etthundra kronor, får delgivning ske genom att stämningen anslås på rättens kansli. Uteblir svaranden, skall egendomen förklaras förverkad, om ej av omständigheterna framgår, att talan därom är ogmndad. Är i fall, som avses i förstastycket, fråga ora förverkande av egendom, som tagits i beslag, och är ägarenej känd eller har han eller annan, mot vUken talan föres, icke känt hemvistinom riket eller kan eljest ej på sätt om stämning i brottmål är stadgat delgivningske här i riket, äge rätten utfärda stämning å honom att ä tid och ställe, somangivas i stämningen, komma tUlstädes vid rätten för att svara i målet vid påföljd,att egendomen eljest må förklaras förverkad. Stämningen skall utan hinder av 33kap. 6 § första stycket nya delgivas genom kungörelsedelgivning.Uppgår värdet av beslagtagen egendom uppenbart ej till , fårdelgivning ske genom att stämningen anslås på rättens kansli. Uteblirsvaranden, skall egendomen förklaras förverkad, om ej av omständigheternaframgår, att talan därom är ogmndad. Vad i andra stycket sägs om ägarengäller ej när talan förs enligt 36 kap. 1 a § mot annan än ägare. Hava i lag eUer författningmeddelats avvikande bestämmelser, vare de gällande. Denna lag träder i kraft . Lag om förfarande med förverkad egendom och hittegods Härigenom förordnas som följer. Med lös egendom som tillfallitstaten på grund av förverkande eUer enligt lagen (1938:121) om hittegodsförfares enligt denna lag, om ej annat följer av särskilda bestämmelser. Egendom som förverkats med stöd av 36 kap. 1 a §brottsbalken skall förvaras hos polismyndigheten . Efter utgången av den i första stycket angivnatiden skaU polismyndigheten låta kungöra förhällandet med beskrivning avegendomen och uppgift om var den tUlgripits, om det är känt. skallanges , ej understigande en månad, inom vilken den som vUl göra anspråkpå egendomen skall ge sig tUl känna. Framställs icke anspråk ,behandlas egendomen som annan förverkad egendom. Egendom som genom beslag eUer eljest haromhändertagits på gmnd av brott får, om ägaren förklarar sig avstå frånegendomen och annan ej har rält till denna, försäljas i den ordning som sägs idenna lag. Detsamma gäller om egendomens ägare ej inom efter särskilduppmaning återtagit egendomen. Utan hinder av bestämmelsema i 2 och 3 §§ får denmyndighet som förvarar egendomen låta försälja den om 1. den ej kan vårdas utan fara förförstöring; 2. vården av den är förenad medalltför slora kostnader; eller 3. särskilda skäl eljestföreligger. Egendom som kan komma till brottslig användningeller eljest är olämplig för försäljning skall oskadliggöras. Egendom som ej sålts enligt 4 § elleroskadliggjorts enligt 5 § skaU säljas av förenade fabriksverken, om ejegendomen på gmnd av sin beskaffenhet eller omständigheterna i övrigt börsäljas i annan ordning genom den förvarande myndighetens försorg. Kan egendomenej säljas, får den förstöras. Gör urspmnglige ägaren anspråk på att få utegendom, som har förverkats med stöd av 36 kap. 1 a § , innanegendomen har försålts, skall den lämnas ut tUI honom utan kostnad. Har egendom som avses i första stycket försålts,har ägaren rätt tiU ersättning för egendomen, om han ej underlåtit att vidtagarimliga åtgärder för att återfå egendomen. Ersättningen skall utgå med detbelopp som influtit vid försäljningen. Ansökan om ersättning enligt 7 § andra stycketinges till som verkställer utredning i ärendet. Utredningenöverlämnas till justitiekanslem, som prövar frågan om ersättning. Talan motjustitiekanslerns beslut får ej föras. Dennalag träder i kraft . Lagom ändring i lagen (1938: 274) om rätt till jakt Härigenom förordnas, att 36 § 2 mom. lagen(1938:274) om rätt tiU jakt skall ha nedan angivna lydelse. 36 §1 2 mom. Där i beslag taget djur som avses idenna paragraf är underkastat förskämning må det, sedan syn och värderinghållits av två ojäviga män, av beslagaren försäljas på lämpUgt sätt. Annan förverkad eller förbruten egendom som avsesi denna paragraf skall försäljas å offentlig auktion; dock att, där förbrutetredskap utgöres av skjutvapen eller är sådant som icke må användas till fakteller fångst, med detsamma skall förfaras på sätt Konungen bestämmer. Dennalag träder i kraft . Lagom ändring i lagen (1960: 418) om straff för varusmuggling Härigenom förordnas, att 22 och 23 §§ lagen (1960:418) om straff för varusmuggling skall ha nedan angivna lydelse. 22 § Sedan slutiigen avgjorts, att egen- Sedan slutiigen avgjorts, att dom, som enligt denna lag tagits egendom, som enligt denna lag ta- i beslag, skal! vara förverkad, skall gits i beslag, skaU vara förverkad, egendomen, där ej föreskrift i sär- skall egendomen, där ej föreskrift skild författning till annat föranle- i särskild författning till annat för- der, efter åklagarens bestämman- anleder, försäljas genom tullver- de försäljas på offentUg auktion kets försorg eller i den ordning genom eller utmätnings- som gäller för försäljning av för mannens försorg. Förvaringsperse- verkad lös egendom. Förvarings- del, som på grund av sin beskaf- persedel, som på grund av sin be- fenhet är särskilt ägnad att använ- skaffenhet är särskUt ägnad att an das för vamsmuggling, må dock vändas för vamsmuggling, må »Senaste lydelse 1970: 192. den gjorts otjänlig för sådant ändamål. Där detta ej lämpligen kan ske, skall med persedeln förfaras på sätt generaltullstyrelsen bestämmer. jas allenast om den gjorts dock försäljas allenast om den gjortsotjänlig för sådant ändamål. Där detta ej lämpligen kan ske, skall med persedelnförfaras pä sätt generaltullstyrelsen bestämmer. Har med avseende å egendom meddelats förklaring somi 12 § sägs och erlägges ersättningsbelopp som där avses efterdet saken slutiigen avgjorts, skall egendomen återstäUas. I annat fall måegendomen för ersättningsbeloppets uttagande försäljas i den ordning som iförsta stycket föreskrives. Ärbeslagtagen egendom underkastad förskämning eller snar förstörelse ellerannan nedgång i värde, må den genast försäljas på offentlig auktion, ochskall så alltid ske om ägaren begär det. Uppskattas egendomens värde till femhundrakronor eller mera och har ej försäljning påkallats av ägaren, skall docktUlstånd till försäljningen sökas hos rätten. Rätten må utan ägarens hörandemeddela beslut om egendomens avyttring. Ärbeslagtagen egendom underkastad förskämning eller snar förstörelse eUer annannedgång i värde, må den genast försäljas, och skall så alltid ske om ägaren begärdet. Uppskattas egendomens värde tiU femhundra kronor eller mera och har ejförsäljning påkallats av ägaren, skaU dock tillstånd till försäljningen sökashos rätten. Rätten må ulan ägarens hörande raeddela beslut ora egendomensavyttring. Då beslag lagts å rusdrycker, som kuima antagasvara förverkade enligt denna lag, skola bestämmelsema i 2 § 1 lagen den 9 maj1958 om förverkande av alkoholhaltiga drycker m. ra. Dennalag träder i kraft . Senastelydelse 1963: 228. Lagom visst stöldgods m. m. Härigenomförordnas som följer. Har egendom som åtkommits genom brott anträffatsoch är ägaren eUer annan som har rätt till egendomen icke känd, skallegendoraen tagas i förvar, ora det ej är uppenbart obUligt. Detsamma gäller om ägaren eller annan som har rätttill egendomen ej gör anspråk på den. Om förfarandet med egendom som tagits i förvarenligt första eller andra stycket och om rätt för ägare som sedermera blir kändeller annan som har rätt till egendomen att få egendomen utlämnad till sigeller alt erhålla ersättning finns bestämmelser i lagen (1974: 000) om förfarandemed förverkad egendom och hittegods m. m. Beslut om att egendom skall tagas i förvar enligtdenna lag meddelas av allmän dorastol utom i fall som anges i tredje stycket. Talan om egendoms tagande i förvar föres avåklagare mot den som frågan angår, om denne har känt hemvist här i landet ochkan delges på sätt som är föreskrivet om stämning i brottmål. Talan behöverdock ej föras mot den sora förklarat att han ej gör anspråk på egendomen. Skall enligt andra stycket talan ej föras mot någonfår åklagaren meddela förordnande om att egendomen skall tagas i förvar. Den som icke åtnöjes med åklagares beslut enligt 2§ tredje stycket får innan egendomen försålts eller förstörts hos åklagarenanraäla missnöje med beslutet. Anmäles missnöje skall åklagaren inom en månadsedan anmälan gjorts väcka talan vid domstol med yrkande om att beslutet skallbestå. Väckes ej talan, skall åklagaren häva beslutet om egendomens tagande iförvar. Väcker åklagaren åtal för brott, som föranlett attegendom tagits i förvar, innan egendomen försålts eller förstörts, skalldomstolen i samband med åtalet pröva om egendomen fortfarande skall hällas iförvar. Åklagaren skall underrättapolisstyrelsen i det distrikt där egendomen förvaras om missnöjesanmälan enligtförsta stycket och om talan enligt andra stycket. I avvaktan på att sakenslutligt prövas får vidare åtgärd med egendomen ej äga mm, om den kan vårdasutan fara för förstörelse. Föres talan om egendoms tagande i förvar enligt 2 §andra stycket eller 3 § första stycket mot någon, som ej är tilltalad, skall omsådan talani tUlämpliga delar gäUa vad i är föreskrivet angående åtalför brott på vUket icke kan följa svårare straff än böter. Demia lag gäUer ej i faU där lagen (1938:121) omhittegods är tilllämplig. Dennalag träder i kraft . Lagom förfarande med förverkad egendom och hittegods m. m. Härigenomförordnas som följer. Denna lag gäller, om ej annat följer avbestäraraelser i lag eller annan författning, egendom som, 1. tillfallit staten på grund avförverkande eller 2. tillfallit staten enligt lagen(1938:121) om hittegods eller 3. tagits i förvar enUgt lagen(1974: 000) om visst stöldgods ra. Egendom sora lagils i förvar med stöd av lagen(1974: 000) om visst stöldgods m. m, skall förvaras hos polismyndigheten iminst efter det att beslut först meddelats om att egendomen skallvara lagen i förvar. Vad som sagts nu gäller dock ej i fall som avses i 3 §. Har det tmder den i första stycket angivna tidenicke kunnat utredas vem egendomen rätteligen tillhör, skall polismyndigheten pålämpligt sätt låta kungöra förhållandet med uppgift om egendomen och om deomständigheter under vilka den anträffats. I kungörelsen anges även ,ej understigande en månad, inom vilken den som vill göra anspråk på egendomenskall ge sig tUl känna. Framställes icke anspråk eller avstården som har rätt till egendomen från denna, skaU egendomen försäljas i denordning som sägs i denna lag. Har egendom tagits i förvar med stöd av lagen(1974: 000) om visst stöldgods m. m., därför att ägaren eller annan som harrätt tUl egendomen ej gör anspråk på den, skall egendomen försäljas i denordning som sägs i denna lag. Myndighet som förvarar egendom som avses i dennalag får och utan hinder av 2 § låta försälja den om 1. den ej kan vårdas utan fara förförstöring; 2. vården av den är förenad medalltför stora kostnader; eller 3. särskUda skäl eljestföreligger. Egendom som kan befaras komma tUl brottsliganvändning eUer eljest är olämplig för försäljning skall oskadliggöras. Egendom som ej sålts enligt 4 § eller oskadUggjortsenligt 5 § skall säljas av förenade fabriksverken, om ej egendomen pä grund avsin beskaffenhet eller omständighetema i övrigt bör säljas i annan ordninggenom den förvarande myndighetens försorg. Kan egendomen ej säljas, får denförstöras. Gör ägaren eller annan rättsinnehavare anspråk påegendom som tagits i förvar med stöd av lagen (1974: 000) om visst stöldgods m.m. skall den lämnas ut tUl , ora den ej redan försålts eUer förstörts. Har egendomen reparerats eller på annat sättförbättrats, är den som gör anspråk gäUande enligt första stycket skyldig attbetala kostnaden härför innan han utfår egendomen. Betalar han ej inom en månadefter det att särskild uppmaning därora delgivits honom, fär egendomen försäljasi den ordning sora sägs i denna lag. Försäljning av egendom som tagits i förvar med stödav lagen (1974: 000) om visst stöldgods ra. m. sker för statsverkets räkning. Har egendomen försålts, har ägaren eller annan rättsinnehavarerätt tUl ersättning, om han ej underlåtit att vidtaga rimliga åtgärder för attåterfå den. Ersättningen utgår dock ej med högre belopp än som influtit vidförsäljningen. I fall som avses i 7 § andra stycket skall dock kostnaden förförbättringen avräknas från ersättningen. Ansökan om ersättning ges in tUl rikspolisstyrelsensom, efter verkställd utredning i ärendet, prövar frågan om ersättning. Mot polismyndighets beslut i ärende om utlämnandeav egendom enligt 7 § första stycket föres talan hos genombesvär. Mot beslut föres talan hos kammarrätt genom besvär. Mot beslut i ärende om ersättningsanspråk enligt 8§ tredje stycket får talan ej föras. I fråga om pengar skall i stället för vad som sägsom försäljning i denna lag gälla alt beloppet redovisas tUl statsverket enligtföreskrifter som meddelas av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. Rikspolisstyrelsenlämnar närmare föreskrifter om 1. sättet för kungörande enligt 2§ 2. polisrayndighets förfarande medegendom som avses i denna lag. Dennalag träder i kraft . Härigenom förordnas, att 27 kap. 7 §rättegångsbalken skall ha nedan angivna lydelse. 7 § Då rätten förordnar om beslag Då rätten förordnar om beslag ellerfastställer verkställt beslag, eller fastställer verkställt beslag, skall, omej åtal redan väckts, rät- skall, om ej åtal redan väckts, rätten utsätta dentid, inom vUken ten utsätta den tid, inom vUken åtal skall väckas. Denna må ejåtal skall väckas, Derma må ej bestämmas längre, än som finnes bestämmaslängre, än som finnes oundgängligen erforderligt, I an- oundgängligenerforderligt, nat fall skall åtal väckas inom en månad, sedan beslagetverkställdes, I annat fall än som avses i förs ta stycket skall åtal väckas inom en månad, sedan beslaget verk ställdes, om ej den beslagtagna egendomens värde understiger ett . Finnes tid, som avses i första Finnes tid, som avses i första