prop · FX0349 · 1974-12-31 00:00:00 — Maj:ts proposition nr 1974 Prop. Kungl.Maj:ts proposition angående godkännande av konsularkonvention mellan Sverigeoch ; given . Kungl.Majrt vill härmed, under åberopande av bilagda utdrag av statsrådsprotokolletöver utrikesdeparlemenlsärenden, föreslå att bifalla del förslag omvars avlålande till föredraganden hemställt. Ipropositionen föreslås att godkänner en konsularkonvention mellanSverige och . Konventionen reglerar i förhållandet mellan de bådaländerna bl. a. vUken immunitet och vilka privilegier som skall tUlkomma lönadekonsuler saml omfattningen av deras befogenheter i olika hänseenden. 1 saml Nr 49 Utdragav protokollet över utrikesdepartementsärenden hållet inför Hans Majrt Konungeni statsrådet . Närvarande:ministern för utrikes ärendena , statsråden , ,, , , , , , . StatsrådetLidbom anmäler efter gemensam beredning med statsrådets övriga ledamöter frågaom godkännande av en undertecknad svensk-rumänskkonsularkonvention och anför. Rumänienhar ingått bilaterala konsularkonven-lioner med ettflertal stater utanför . Sedan rumänska ambassaden i Siockholm underår 1969 framfört önskemål om avslutande av en sådan konvention med ochsenare överlämnat elt konvenlionsulkasl, ägde förhandhngar rum i den1014 januari och och i Siockholm den 1216 juni 1973.Förhandlingarna har resulterat i ell förslag till svensk-rumänsk konsularkonvention,om vars undertecknande Kungl. Majrt beslutat.Konventionen, som undertecknades och skall ratificeras,torde få fogas till statsrådsprotokollet i della ärende som bilaga. Angåendeinnehållet i konventionen får jag anföra följande. Art.1 innehåller vissa definitioner. Av dessa framgår alt personalen vid ettkonsulat uppdelas i konsuler, konsulalsljänstemän och tjänstepersonal. Medkonsulalsljänstemän förslås person som tillhör den administrativa ellertekniska personalen vid ett konsulat. TiU tjänstepersonalen räknas personersom är anstäUda vid ett konsulat för hus-hållsgöromål men ejkonsulatsmedlemmars privata tjänare. Kap.I handlar om upprättande av konsulat och tUlsättning av konsuler och andramedlemmar av ell konsulat. Enhgt art. 2 erfordras den mottagande statenssamtycke för öppnande av konsulat, och konsulatets säte och distriktfastställs genom överenskommelse mellan de båda staterna. I art. 3 föreskrivsatt konsulalschef skall förses med exekvalur eller provisoriskt erkännande avden mottagande staten och alt denna stats samtycke till hans utnämning skall hainhämtats på förhand. Art. 4 medger all ledningen av ett konsulat, närkonsulatschefen, är förhindrad all tjänstgöra eller befattningen tillfälligt ärobesatt, an- 1974: 49 3 förtrosåt annan konsul vid konsulatet eller åt medlem av den diplomatiska personalenvid den sändande statens beskickning. Den mottagande staten äger enhgt art. 5fordra alt ett konsulals personalstyrka hålls inom de gränser staten anserrimliga och brukliga med hänsyn till omständigheterna och rådande förhållandeni konsulatsdislriktet. I art. 6 fastslås att konsul skall vara medborgare i densändande staten. Konsulalsljänstemän och person tillhörande ett konsulats tjänstepersonalskall vara medborgare endast i den sändande staten eller i den mottagandestaten. Art. 7 ålägger den sändande staten att på förhand underrättautrikesministeriet i den mottagande staten om tillsättning av medlem avkonsulatspersonalen. Utsända medlemmar av ett konsulat skall enligl art. 8förses med identitetskort av behörig myndighet i den mottagande staten.Medlemmar av ett konsulat får enligl art. 9 icke ägna sig ål annanföi-värvsverksamhet i den mottagande staten än sitt arbete vid konsulatet. Art.10 ger den mottagande staten rätt alt förklara konsul persona non gråta ellerförklara annan medlem av konsulatet icke önskvärd, varav följer skyldighet förden sändande staten att hemkalla vederbörande eller entlediga honom från hanstjänst vid konsulatet. Kap.II innehåller bestämmelser om utövandet av konsulärverksamhet. Av art. 11 framgår alt uppräkningen i della kapitel av de befogenhetersom tUlkommer konsul i tjänsteutövningen ej är uttömmande. Konsul får inom silldistrikt fullgöra även andra konsulära uppgifter än de i konventionen angivna,förutsatt all de ej står i strid med lagen i den mottagande staten och attdenna stat ej reser invändningar däremot. Förutom genom konsulat kan konsulärverksamhet utövas genom vardera landels beskickning i del andra landet. I art.11 r 3 föreskrivs alt till den mottagande statens utrikesminislerium skallanmälas vUka medlemmar av beskickningen som har att fullgöra konsulära uppgifteroch att bestämmelserna i kap. IIskall äga motsvarande tillämpning pådessa beskickningsmedlemmar. 12 äger konsul för fullgörande av sina uppgifter vända sig till behörigalokala myndigheter inom konsulatsdislriktet. Framställningar kan av konsulockså riktas till centrala myndigheter i den mottagande staten, om och i denutsträckning lag eller sedvänja i denna stat tillåter det. Konsuls allmännauppgifter definieras i art 13. Dessa består i all inom ramen för internationellräll skydda sitt lands och dess medborgares rättigheter och intressen, attfrämja utvecklingen av förbindelserna mellan de båda länderna på detkommersiella, ekonomiska, kulturella och vetenskapliga området och-alt på annatsätt befordra vänskapliga relationer dem emellan. Tillkonsuls befogenheter hör enligt art. 14 att föra register över landsmän inomkonsulatsdislriktet. För bevakande av frånvarande landsmäns intressen ägerkonsul enligl art. 15 vidta åtgärder för att 1974: 49 4 ordnalämplig representation för dem inför domstolar och andra myndigheter i denmottagande staten, förutsatt att det sker under iakttagande av gällande lag idenna stat. 16 fastslås konsuls rätt att inom konsulatsdislriktet sätta sig iförbindelse med landsmän och ge dem allt slags bistånd, bl. a. i rättsligaangelägenheter. Vidare föreskrivs all den mottagande staten ej får på någolsätt inskränka tillträdet till konsulatet för medborgare i den sändande stateneller sådana medborgares möjligheter att meddela sig med konsulatet. I artikelnlämnas vidare föreskrifter rörande det fall alt någon som är medborgare i densändande staten häktats eher anhållits i den mottagande staten. Del åliggervederbörande myndigheter att utan dröjsmål och senast underrättakonsuln om sådant frihetsberövande. Den häktade eller anhållne skall tiUåtasmeddela sig med konsuln, liksom denne också skall ha räll att meddela sig medoch besöka den häktade eller anhållne och att bistå honom att få rättsligtbiträde. Besök av konsul skall tUlåtas möjligt och får av myndigheternai intet faU uppskjutas utöver efler häktningen eller anhållandel.Även i fall då någon som är medborgare i den sändande staten avtjänarfängelsestraff i den mottagande staten skall konsul ha rätt alt meddela sig medoch besöka denne. De här berörda rättigheterna skall utövas i enlighet medgällande lagar och förordningar i den mottagande staten. 17 har konsul räll all utfärda pass och viseringar. Art. 18 tillerkännerkonsul rätt att utfärda födelse- och dödsbevis för landsmän och alt förrättavigslar mellan kontrahenter som båda är medborgare i den sändande staten. Art.19 ger konsul rätt att till behörig myndighet i den mottagande staten framföraförslag i ärenden angående utseende av förmyndare för medborgare i den sändandestaten. I artikeln föreskrivs vidare att vederbörande myndigheter i denmottagande staten utan dröjsmål skall underrätta konsul, om del kommer lUlderas kännedom att åtgärder behöver vidtas för förordnande av förmyndare förnågon som är medborgare i den sändande staten. I art. 20 lämnas bestämmelser ombiträde av konsul i nolariella ärenden. Enligt artikeln skall konsul i denomfattning lagen i den mottagande staten det medger kunna upprätta och mottagaförklaringar saml legalisera, bestyrka eller bevittna underskrifter och handlingar,bestyrka översättningar av handlingar och vidta vissa andra nolariellaåtgärder. Art.21 avser konsuls befattning med ärenden rörande dödsfall ochkvarlåtenskapsfrågor. I artikeln föreskrivs skyldighet för vederbörandemyndigheter alt möjligt underrätta konsul, när person som är medborgarei den sändande staten avlidit i den mottagande staten. På konsuls begäran skallden mottagande statens myndigheler i förekommande fall också upplysa honom omde åtgärder som de vidtagU för omhändertagande eller förvaltning av denavlidnes kvarlåtenskap. Prop.1974: 49 5 tikeln tUlerkänner konsul befogenhet att, oberoende av denavlidnes nationalitet, vara dödsbodelägare som är medborgare i den sändandestaten behjälplig vid bevakande av sin rätt vid boutredning i den mottagandestaten och att medverka vid överföring av arvsmedel till sådan dödsbodelägare.För det fall att medborgare i den sändande staten avlider under tUlfälligvistelse i den mottagande staten föreskrivs i art. 21 r 5, alt pengar ochpersonliga tillhörigheter i hans besittning, om de inte omhändertagits av någonanhörig eller annan behörig person, skall provisoriskt överlämnas till konsul,såvida inte vederbörande myndigheter i den mottagande staten tar vård om dem irättsvårdens intresse. I artikeln har vidare inrymts en beslämmelse, enligtvUken vardera statens medborgare skall i den andra staten vara likställda meddenna stals medborgare i fråga om rätt alt förvärva egendom genom arv eller testamente. Beträffande konsuls befogenheter i sjöfartsärendenfastslås tUl en början i art. 22:1 att konsul äger lämna allt slags bistånd ålfartyg hemmahörande i den sändande staten som angör hamn eller annan ankarplatsinom konsulalsdistriktel. Konsul skall få gå ombord på fartyget, sedan dettainklarerats, och befälhavaren och besättningen skall tillåtas att meddela sigmed konsuln. För fullgörande av sina åligganden med avseende på fartyget ellermedlemmar av dess besättning äger konsul påkalla bistånd av vederbörandemyndigheter i den mottagande staten. I art. 22: 2 uppräknas de förrättningar som konsul fårföreta i fråga om fartyg och dess besättning. Konsul äger sålunda vidtaåtgärder för all säkra efterlevnaden av den sändande statenssjöfartslagsliflning i de avseenden denna är tillämplig, förhöra befälhavarenoch medlemmar av besättningen, undersöka skeppshandlingarna och upptagaförklaringar rörande fartygets resa och bestämmelseort samt i allmänhet underlättafartygets anlöpande, uppehåll och avgång. I konsuls befogenheter ingår vidareatt föranstalta om ersättande av befälhavare eller medlemmar av besättningen,vidta åtgärder för ordningens och disciplinens upprätthållande ombord och vidbehov ordna för behandling på sjukhus eller hemsändning av befälhavaren ellermedlem av besättningen. I art. 22: 3 föreskrivs att konsul, i den utsträckningsom lagen i den mottagande staten tillåter det, skall kunna inställa sig införortens myndigheler och domstolar tillsammans med befälhavaren eller medlemmarav besättningen och även i övrigt lämna dem bistånd och tjänstgöra som tolk ideras mellanhavanden med myndigheterna. Enligl art. 22: 4 skall domstolarna iden mottagande staten ej vara behöriga att upptaga tvister om lön eller eljestom arbetsavtal för befälhavare eller medlem av besättningen på fartyghemmahörande i den sändande staten. I art. 22: 5 föreskrivs att den mottagande statensmyndigheter, om de skulle ha för avsikt att företa undersökning eller vidtatvångsåtgärder ombord på fartyg hemmahörande i den sändande staten inom ramen 1974: 49 6 förden behörighet som kan tiUkomma dem, skaU på förhand underrätta konsuln däromså att denne kan närvara. Om del på grund av ärendets brådskande natur ej varitmöjligt att lämna sådan underrättelse och konsuln ej varit närvarande, skallmyndigheterna möjligt upplysa honom om vad som förevarit. Även i falldå behöriga myndigheler avser förhöra befälhavaren eller någonbesättningsmedlem i land, skall konsuln på förhand underrättas. Under nämndabestämmelser faller emellertid icke tull-, pass- och hälsokontroller ochundersökningar avseende radiotelegrafi, säkerheten för människoliv till sjösseller förhindrande av havsföroreningar, ej heller exekutiva åtgärder ianledning av anspråk av privalrättslig natur. Art.22: 6 ger konsul rätt att mottaga förklaringar och utfärda intyg enliglföreskrifter i den sändande statens lagstiftning i samband med överlåtelser avfartyg och införande av olika anteckningar i fartygsregister. Art.22: 7 avser det fall att fartyg hemmahörande i den sändande staten förliser,strandar eller på annat sätt lider skada inom den mottagande statens område.Myndigheterna i den mottagande staten skall utan dröjsmål underrätta konsul omolyckshändelsen och meddela honom vilka åtgärder de vidtagit för att räddafartyget, ombordvarande personer och last. De skall lämna konsul det biståndsom krävs för att företa erforderliga åtgärder i samband med fartygsolyckan ochskall bereda honom tUlfälle att närvara vid de eventuella vittnesförhör somhålls för all fastställa orsaken till händelsen. För del fall att varkenfartygets ägare eller annan bemyndigad person är i tillfälle att träffaanstalter för att taga vård om fartyget eller dess utrustning och förråd, skallkonsuln anses behörig all träffa sådana anstalter på ägarens vägnar.Motsvarande behörighet skall likaledes tillkomma konsuln i fråga om last på detförolyckade fartyget, vars ägare är medborgare i den sändande staten. Vidareföreskrivs att last eller annan egendom på far-tygel ej får påföras tullavgiftereller andra liknande pålagor, om inte egendomen förs i land för alt användaseller förbrukas i den mottagande staten. 23 skall bestämmelserna i art. 22 i tillämpliga delar även gälla medavseende på civil luftfart i den ulslräckning del inte står i strid medbestämmelser i överenskommelser på luftfartens område, som gäller mellan debåda fördragsslutande parterna. Kap.III handlar om konsulats och konsulalspersonals immunitet och privUegier. 24 fastslås den mottagande statens skyldighet att träffa de anstalter somkrävs för att ett konsulat och dess medlemmar skall kunna fullgöra sinauppgifter och komma i åtnjutande av den immunitet och de privUegier somtillkommer dem enligl konventionen. Det åligger den mottagande staten att visakonsul den aktning som hans ställning kräver och vidta alla lämpliga åtgärderför att förhindra an- Prop.1974: 49 7 grepp på hans person, frihet eller värdighet. Enligl art.25 får den sändande statens riksvapen och flagga anbringas på konsulalslokal ochkonsulatschefs bostad. Art. 26 ålägger den mottagande staten att bistå densändande staten vid anskaffning av konsulatslokaler och bosläder förkonsulalspersonalen. Konsulatslokaler skall enligt art. 27 vara okränkbara. Denmottagande statens myndigheter får ej bereda sig tillträde tUl sådana lokalerutan alt ha fått tillstånd därtiU av konsulalschefen eller chefen för densändande statens beskickning eUer av ombud för endera av dem. Den mottagandestaten skall vidta alla åtgärder som krävs för att skydda konsulalslokalernamot intrång eller skadegörelse och för att hindra all konsulatet ofredas ellerdess värdighet kränks. Egendom som uteslutande används för ett konsulalsverksamhet och dess transportmedel får, oavsett äganderätten, inte bli föremålför rekvisition, beslag eller exekutiva åtgärder i den mån del skulle innebärahinder för konsulatels verksamhet. Den i artikeln föreskrivna okränkbarhetenför konsulatslokaler skall även gälla konsulatschefens bostad, om denna ärinrymd i samma byggnad som konsulalslokalerna. Art. 28 föreskriver skattebefrielse för konsulatslokaleroch konsulatschefs bostad som ägs eller förhyrs av den sändande staten, ochför transportmedel som ägs av denna stat och används av konsulatet förtjänstebruk. Skattebefrielsen omfattar ej avgifter som utgör ersättning förlämnade särskilda tjänster, ej heller skaller eUer avgifter som enligt lagåvilar den som överlåtit resp. uthyrt egendomen till den sändande staten. 1 art. 29 fastslås alt ett konsulats arkiv och handlingar alltidär okränkbara, oavsett var de befinner sig. I art. 30 behandlas ett konsulatsrätt till fri kommunicering i tjänsteärenden. Såväl chiffer som kurirer ochdiplomatiska eller konsulära poslsäckar får användas för konsulatetskommunicering med sin regering och med sitt lands diplomatiska eller konsulärarepresentationer på andra orter. Konsulatets officiella korrespondens skallvara okränkbar och konsulär postsäck får varken öppnas eller kvarhållas. Ihändelse av allvarlig anledning till misstanke alt konsulär postsäck innehållernågot annat än officiell korrespondens och handlingar eller föremål avseddauteslutande för tjänstebruk, kan dock myndigheterna i den mottagande statenkräva att säcken öppnas i deras närvaro av en representant för den sändandestaten. Vägras detta, kan säcken återställas till avsändaren. I fråga omkonsulär kurir föreskrivs i femte stycket att medborgare i den mottagandestaten ej får anlitas som sådan kurir ulan denna stals samtycke. Delsammagäller i denna stat bosatt person, som ej är medborgare i den sändande staten.Vid fullgörande av sitt uppdrag slår konsulär kurir under den mottagandestatens beskydd. Han är okränkbar till sin person och får inte underkastasnågon form av häktning eller anhållande. I art. 31 föreskrivs att medlemmar av ett konsulat skalltillåtas resa 1974: 49 8 frittinom den mottagande statens område med den begränsning som följer av gällandebeslämmelser rörande områden till vUka tillträde är förbjudet eller underkastatinskränkningar av hänsyn till statens säkerhet. 32 skall avgifter som konsulat uppbär för tjänsteåtgärder vara fritagnafrån beskattning i den mottagande staten. Denärmast följande artiklarna avser konsulatsmedlemmars ställning i rättsligthänseende. I art. 33 föreskrivs att medlem av ell konsulat icke såvitt angårhans handlande på tjänstens vägnar skall vara underkastad den mottagandestatens domstolars eller administrativa myndigheters domsrält. Sådan immunitettUlkommer emellertid ej konsulalsmedlem i civUmål rörande avtal, i vilket hanej uppträtt som ombud för den sändande staten, eller i civilmål somanhängiggjorts av tredje man med anledning av skada som vid olyckshändelse iden mottagande staten vållats av fordon, fartyg eller flygplan. Konsul skall åtnjutaviss personlig okränkbarhet, som innebär alt han inle kan anhållas eller häktasför gärning som han förövat utom tjänsten, såvida inte straffet för gärningenär fängelse . Förevarande artikel ålägger vidare myndigheterna iden mottagande staten att i händelse av åtal mot konsul visa honom den hänsynsom hans officieUa ställning kräver och undvika att hindra hans tjänsteutövningmer än nödvändigt. Vid anhållande av eller anställande av åtal mot någon medlemav konsulatspersonalen eller medlem av sådan persons familj skall myndigheternaomedelbart underrätta konsulatschefen eller, om åtgärderna avser denne,underrätta den sändande staten på diplomatisk väg. Art.34 fritar medlemmar av elt konsulat från skyldighet att avlägga vittnesmål infördomstol eller administrativ myndighet rörande sådant som ligger inom ramen förderas tjänsteåligganden. Även när fråga är om vittnesmål rörande annat än nysssagts, skall inga tvångsåtgärder få vidtas mot konsul för att förmå honom attvittna eller inställa sig i domstol som vittne. Vid upptagande av vittnesmål avkonsul skall myndigheterna undvika att störa hans tjänsteutövning. Konsulnskall kunna avge vittnesmålet skriftiigt eller muntligt på sitt ämbetsrum elleri sin bostad. Vidare föreskrivs i denna artikel att medlem av ett konsulatskall få avge vittnesförsäkran i stället för ed vid avläggande i vittnesmål. 35 skall konsulatsmedlemmar vara befriade från mUitära förpliktelser ochaUmän tjänsteplikt av varje slag i den mottagande staten. De skall också varafritagna från tillämpningen av gällande lagar och förordningar i denna statrörande registrering av utlänningar och uppehållstillstånd. I art. 36föreskrivs tullfrihet för varor som införs av ett konsulat för tjänstebrukeller av konsul eller hans familj för personligt bruk eller somkonsulatstjänsteman inför för personligt bruk vid sitt första installerande.Konsuls personliga bagage får visiteras endast om del finns allvarlig anledningtill antagande att det innehåller sådant som han ej får införa tullfritt ellerföremål som är underkastade 1974: 49 9 in- eller ulförsdförbud eller karanlänsbeslämmdser i denmottagande staten. I fråga om skalteprivilegier föreskrivs i art. 37 attkonsuler, konsulatstjänstemän och ett konsulats tjänstepersonal skall åtnjutasamma befrielse från skatter i den mottagande staten som motsvarande personalvid den sändande statens beskickning. De i art. 3537 nämnda privilegiernautsträcks genom art. 38 till de medlemmar av konsuls eller konsulalsljänslemänsfamilj som tillhör hans hushåll och inte är medborgare eller stadigvarandebosatta i den mottagande staten och ej heller utövar privat förvärvsverksamheti denna stat. Art. 39 innehåller särskilda bestämmelser angåendelokalanställd personal vid ett konsulat, dvs. anställda som är medborgare ellerstadigvarande bosatta i den mottagande staten. Sådan konsulalsmedlem är enliglartikeln ej berättigad till de i art. 3537 nämnda förmånerna. Art. 40 avser det faU att konsulalsmedlem, som inle är medborgareeller stadigvarande bosatt i den mottagande staten, eller medlem av hans familjsom tillhör hans hushåll avlider. I artikeln föreskrivs alt arvs-ellerkvarlåtenskapsskall inle får uttagas i den mottagande staten för lös egendomsom finns i denna stat uteslutande tUl följd av alt den avlidne vistades där iegenskap av konsulalsmedlem eller som medlem av en sådan persons familj. Den immunitet som konventionen tillerkännerkonsulalsmedlemmar kan enligt art. 41 hävas av den sändande staten. Om konsulalsmedlemsjälv inleder rättegång, kan han ej åberopa immunitet beträffande genkäromålsom står i direkt samband med huvudkäromålet. I övrigt kan immunitet endasthävas genom uttryckligt beslut av den sändande staten, som skall meddelasskriftligt tUl vederbörande myndigheter i den mottagande staten. Immunitetenshävande i civUmål eller administrativt förfarande skall ej anses innebära ettavstående från immunitet mol exekutiva åtgärder efter dom i målet. Härför krävsett särskilt hävande av immuniteten. I art. 42 preciseras rätten attåtnjuta immunitet eller privilegier i enlighet med konventionen börjar och närden upphör. För konsulatsmedlem gäller dessa förmåner från ankomsten till denmottagande staten eller, om han redan befinner sig där, från den dag då haninträder i tjänst vid konsulatet. Medlemmar av hans familj som tUlhör hanshushåll åtnjuter sina privilegier från samma lidpunkt eller från sin egenankomst tUl den mottagande staten, om denna inträffar . Förmånerna upphörnormall alt gälla för både konsulatsmedlemmen och hans familj när han efteravslutad tjänstgöring lämnar den mottagande staten. Konsulatsmedlems immunitetför åtgärder i tjänsten skall emellertid bestå ulan tidsbegränsning. I händelseav konsulalsmedlems död skall medlemmar av hans familj som tillhört hans hushållfortsätta alt åtnjuta de privilegier som tillkommer dem tills de lämnar landeteller till utgången av en skälig tidsfrist för deras avresa. Prop.1974: 49 10 43 föreskrivs all till den mottagande statens utrikesministerium bl. a.skall anmälas, när medlem av konsulatsmedlems famUj som tillhör hans hushållanländer eller slulgUligt lämnar landet och när någon som är bosalt i denmottagande staten anställts eller entiedigats som konsulatstjänsteman ellersom medlem av tjänstepersonalen. Personersom åtnjuter immunitet och privilegier enligl konventionen åläggs i art. 44 enförpliktelse all respektera gällande lag i den mottagande staten och att inteblanda sig i denna stals inre angelägenheter. Artikeln innehåller vidare förbudmol all konsulatslokaler används på ett sätt som inte är förenligt medutövandet av konsulär verksamhet. I art. 45 föreskrivs all för transportmedelsom ägs av den sändande staten och används av ett konsulat för tjänstebruk,liksom också för konsulatsmedlemmars transportmedel, skall finnastrafikförsäkring i enlighet med gäUande beslämmelser i den mottagande staten.