prop · FX0389 · 1974-12-31 00:00:00 — Koraraerskollegiuraanser alt den nuvarande beslutsordningen enligt valutalagen bör kunnabibehållas, ora valulaslyrelsens beslut baseras exklusivt på penningpolitiskagrunder. raed beaktande även av sysselsältnings-och industripolitiskaaspekter valutatillstånd skulle kunna antas komma att negativt inverka påväsentliga svenska intressen, bör dock enligt kollegiet tillståndsfrågan hänskjutastill Kungl. Majrt för avgörande. Liknande synpunkter anförs av industriverketoch LO. Kollegiet och industriverket anser inle heller att en utökad departementsrepresentationär läraplig utan föreslår att motsvarande ledamotsrepresentation rekryterasfrån de statliga organ som på rayndighetsplanet svarar för sysselsättnings-resp. industrifrågor. Riksbanksfullraäktige ifrågasätter, ora inte fullraäktigeborde utse de två representanterna för de anställda och även de tre ledaraöterfrån den privata sektorn sora Kungl. Majrt f.n. utser. Några remissinstanser,däribland och , anser att antalet representanter förde anställda bör vara lika stort som antalet företrädare för bankväsende ochnäringsliv. hemställer om representation i valutastyrelsen. Defrån några reraissinstansers sida uttalade farhågorna att en utökning av valutaslyrelsenskulle kunna leda till en raera tungrodd och tidsödande ärendebehandling ärenligt min mening obefogade. Riksbanksfullraäktige, under vars ansvar valutaslyrelsenarbetar, har i sitt reraiss-yttrande understrukit vikten av att behandlingen avansökningarna i investeringsärenden också i fortsättningen sker raedtillbörlig orasorg och snabbhet. Fullraäktige frarahåller också attvalutaregleringen kännetecknats av strävan att tillraölesgåsökandenas önskemål av snabba besked i investeringsärenden och att någonändring i detta avseende självfallet inte koraraer att ske. Någrabetänkligheter från rent handlägg-ningsraässiga synpunkter att utökavalutastyrelsen bör sålunda inte förehgga. Någraavgörande invändningar har enligt min mening inte heller i Prop.1974: 89 63 övrigtanförts mol förslaget om en utökning av valutastyrelsen. På grund av detanförda tillstyrker jag alt valutastyrelsen i forisättningen skall bestå avelva ledamöter vid handläggning av ärenden rörande direkta investeringarutomlands särat att de fyra nya ledaraöterna en från arbetsraarknadsdeparteraentet,en från industrideparteraentet och två från de anställdas organisationer, lärapligenen från vardera LO och TCO skall utses av Kungl. Syftet raed den av raigförordade utvidgade prövningen av svenska företags ansökningar ora tillståndatt göra direktinvesteringar i utlandet är, som framgår av vad jag tidigareanfört, att skapa ett ökat legalt utryrarae för en bedöraning avinvesteringarnas sarahällsekonoraiska verkningar. Det är däreraot inte fråga oraatt generellt hindra eUer försvåra den svenska företagsamheten utomlands. Medden av mig förordade utvidgningen av valutaslyrelsen skapas särskildagarantier för att ärenden rörande direkta investeringar utomlands blirallsidigt och sakkunnigt bedörada. Genom de i proraeraorian föreslagna raöjligheternaatt, på yrkande av rainst tre av de ledaraöter eller suppleanter sora deltagiti styrelsens beslut, underställa beslutet riksbanksfullraäktiges prövningtillgodoses också förekommande behov av överprövning av valutastyrelsens besluti sådana ärenden. I detta sararaanhang vUl jag anföra följande. Valutatransaktioner kommeratt bedömas inte bara utifrån penningpolitiska och valulapolitiska utgångspunkterulan jämväl utifrån vilken effekt sådana transaktioner kan ha påsysselsättningen, industripolitiken och näringspolitiken i vårt land. Med härangivna kriterier vidgas bedömningsfältet i förhåUande till vad som gällerenligt den nu gällande valutalagstiftningen. Valutastyrelsen och riksbanksfullraäktigekommer således att få bedöma valulautförseln utifrån kriterier sora går utanfördet oraråde som traditionellt och konstitutionellt ligger inom valutastyrelsensoch kompetensoraråde. Som en logisk följd härav blir deterforderligt att valutastyrelsen resp. riksbanksfullmäktige i dessa frågoretablerar tillfredsställande kontakt med regeringen. Kontakten kan delvis ansesetablerad genom att tre departement är representerade i valutastyrelsen. Jagfinner det dock angeläget att understryka att vid avgörandet av större, ochmera betydelsefulla ärenden där de förut angivna nya kriterierna är tillärapligaen nära och till-fredsställande kontakt hålls raellan de valulavårdande rayndigheternaslédniiig~ödrreeringejiärigenj5m_skapagara för att frågorna löseYi saraarbele raellanregering och riksbank. Under, dessa förhållanden jiser_jag ..alt,_ett_underslällningsförfärandetill Kungl. Majrt eller ett besvärsinstitut med regeringen sora sista instansinte är erforderligt. Reraissopinionen på denna punkt får därraed ansesbesvarad. Några ändringar i förhållande till proraeraorieförslaget såvittgäller sättet för utseende av de nya ledaraöterna eller hur de skall rekryterasanser jag inte vara raotiverade. 1974: 89 64 Inågra remissyttranden har framförts önskeraål att de ansökande företagen isina ansökningshandlingar så fullständigt sora raöjligt redovisar sådanauppgifter som kan ha betydelse för en riktig bedöraning av ansökan. Vissakonkreta förslag har i det sararaanhanget framförts från remissinstansernassida. Även jag anser att fullständiga uppgifter i an; slutning till ett företagsansökan om tiUstånd till utlandsinvestering är ägnade att ge underlag för ennoggrann bedömning av ansökan och att underlätta procedurförfarandet och därraedpåskynda handläggningen hos valutaslyrelsen. Som jag anfört avses även ifortsättningen en snabb behandling av ärendena äga rum. Byråkratiska former bördärvid i görligaste mån undvikas. Detta möjliggör att erforderliga kompletteringari ett ärende kan begäras tämligen forralöst. Möjlighet finns alltså att, alltefter behov i det enskilda ärendet, infordra de ytterligare upplysningar somvalutastyrelsen finner nödvändiga. Jag anser raed hänsyn härtill inteerforderligt att fastställa särskilda norraer för eller anvisningar om vilkauppgifter sora bör inflyta i ett förelags ansökan. Del får ankoraraa påvalutastyrelsen att närraare ta ställning tUl detta spörsraål. Sorafraragår av vad jag tidigare anfört bör vissa ändringar ske i valutalagen. I proraeraorianföreslås också vissa ändringar i regleraenlet för styrelse ochförvaltning (Bankoregleraentet). Ändringarna i reglementet fraragår närmare avdet vid delta protokoll som bilaga 1 fogade förslaget tUl författningstext. Medhänsyn till att frågor rörande regleraenlet lorde höra tUl ansvarsorarådeoch sålunda faller utanför Kungl. Majrts kompetensområde upptas i propositioneninte något förslag till ändring i regleraenlet. Deav raig förordade ändringarna bör lämpligen träda i kraft . Iskrivelse har fullraäktige i riksbank hemställt omfortsatt valutareglering den 1 juli 1974den . Iskrivelsen anför fullraäktige bl. a. följande. Genom kungörelse (nr 295) ora tillärapning av valulalagen (1939r 350) har Kungl. Majrt raed stödav 1 § tredje stycket valulalagen förordnat bl. a., att vad som föreskrivs i 2§ första stycket 1, 2 och 48, 5 § 1 och 3 samt 9 § samma lag skall ägafortsalt tillämpning den 1 juh 1973den . Majrthar därjämte genom kungörelse den 18 raaj 1973 (nr 296) ora ändring i ochfortsatt giltighet av valutaförordningen (1959r 264) förordnat bl. a., attvalutaförordningen skall äga fortsalt giltighet till utgången av . Dåanledning föreligger att alltjärat ta i anspråk gällande fulhnakter Prop.1974: 89 65 i valutalagen och saratidigt förläna valutaförordningen fortsattgiltighet herastäUer fullraäktige i att Kungl. Majrt raålte dels medstöd av 1 § tredje stycket valutalagen begära samtycke till att vadsom föreskrivs i 2 § första stycket 1, 2 och 48, 5 § 1 och 3 samt 9 § sararaalag skall äga fortsatt tUlärapning under liden ,dels fraralägga förslag ora att valutaförordningen skall äga fortsattgiltighet tUl utgången av . 4.2 Remissyttrandena över riksbanksfullmäktiges skrivelse Fidlmäktige i och har ingen erinran raot frarastäUningen ora fortsatt valulareglering.Svenska bankföreningen fraraför förslag i olika hänseenden ora en ytterligareliberalisering av valutarestriktionerna och föreslår tillsättande av en utredningför att se över valutaregleringen. Under förutsättning att bankföreningensförslag beaktas vUl föreningen inte invända mot att regleringens giltighetutsträcks ännu . förslag innebär i huvudsak följande. I likhet raed vad bankföreningen anförde i sittremissyttrande över riksbanksfullraäktiges skrivelse den 25 januari 1973rörande sararaa ärane anser föreningen alltjärat alt regleringen utgör ettbetydande hinder mot näringslivets expansion, för vilken en fortgåendeinternationalisering är ett oundgängligt inslag. För att på tryggabetalningsbalansen och sysselsättningen är det angeläget att raöjligheternainte begränsas för vårt näringsliv att delta i internationell arbetsfördelningoch samarbete över gränserna, varigenom företagen kan tillgodogöra sig tekniskutveckling, breddade avsättningsmarknader och vidgade finansieringsmöjligheter.Endast härigenom kan vårt näringslivs internationella konkurrenskraft bevaras.Om valutarestriktioner bedöms nödvändiga sora korapleraent tUl den övrigavalutapolitiken eller penningpolitiken, måste de därför utformas så att minstamöjliga störningar uppstår för näringslivet. Häri ligger också attrestriktionerna bör avskaffas så snart grunden för deras införande upphört attgälla. erinrar ora att vissa av valutaregleringensrestriktioner varit oavbrutet i kraft alltsedan regleringen infördes år 1939.Bankföreningen föreslår därför på nytt alt en utredning tillsätts isyfte att undersöka raöjligheterna att helt eller delvis avveckla de generellarestriktionerna eller uppmjuka tillämpningen av dem. Beträffande vissa restriktioner har det enligtbankföreningens raening varit uppenbart att förutsättningar för avveckling ochliberalisering förelegat utan att en utredning behövt avvaktas. I förra åretsremissyttrande föreslog bankföreningen därför några omedelbara lättnader.Även om viss liberalisering skett i linje med dessa önskemål, är för närmgslivetviktiga utlandstransaktioner fortfarande föremål för besvärande resttiktioner. 5 1974.1 saml. 1974: 89 66 a. genom anslutning tUl OECDrs kapilalliberaliseringsstadgaerkänt fördelarna av att fritt tUlåta direklinvesleringar över gränserna. Deår 1969 företagna inskränkningarna i svenska direklinvesleringar i utlandetinfördes sora en åtgärd av tera-porär natur för att begränsa det kraftigavalutautflödet. Därefter har vissa lättnader i tillärapningen avinskränkningarna successivt införts. De återstående begränsningarna innebärenligt valutastyrelsens berättelse för i huvudsak "att enplanerad utlandsinvestering skall vara exportfrämjande eller annars förraånhgfrån belalningsbalanssyn-punkt. Delta krav har dock ej gällt i fråga orainvesteringar i ." frarahåller att föreningen iförra årets reraissyllrande anförde att det raed hänsyn till starkabetalningsbalans och återuppbyggda valutareserv särat åtagandet genteraot andraOECD-länder inte längre var riraligt att de kvarvarande hindren raot del svenskanäringslivels direklinvesleringar i utlandet upprätthölls. harvalutareserven ökat raed ca och ora raan räknar inbankernas tidsbundna nettofordringar i utländska valutor blir ökningen intemindre än . Även om man i fortsättningen på grund av dehöjda iraporlpriserna på oljeprodukter kan räkna med en viss försvagning avSveriges fortsatt starka bytesbalans, ger det senaste årets valutaulvecklingökad tyngd åt bankföreningens uppfattning att restriktionerna motutlandsinvesteringarna av betalningsbalans-och valutareservskäl bör avvecklas. Undersenare år har valutatillstånd till svensk upplåning utomlands för investering iSverige givits även till andra industriföretag än skeppsvarven. Fortfarandegäller dock bl. a. att sådan upplåning skall ske på rainst . I praktikenmedför kravet att upplåningen skall vara så långfristig all endastobligationsemissioner i utlandet kan ifrågakoraraa. Denna finansiering är möjhgendast för stora och internationellt kända företag. Kravet diskriminerar härigenoraraot medelstora och mindre företag och utgör dessutora ett hinder raot utiändskfinansiering i de fall då det raed avseende på investeringsprojektens art är lärapligastmed raedelfristig upplåning. föreslår därför all även medelfristigalån för investeringar i får upptas utomlands. Bankföreningenanser det välkoraraet alt en ändring i valutaregleringens praxis införts underår 1973 sora ger svenska banker raöjlighet att förraedla utländsk upplåningtill förelag som fått tillstånd tUl sådan. Fördelama härmed är attäven svenska företag som är okända på den internationella låneraarknadenindirekt får tUlträde till denna och att en svensk bank vanligen kan upptautländsk kredit på förraånligare vUlkor för det svenska företaget än detta kansjälvt. Enhgtvalutastyrelsens berättelse för innebär de nya riktlinjerna att"tills vidare är beredd att, i fall där ett svenskt företagerhållit valutatillstånd alt upptaga kredit i utlandet raed längre Prop.1974: 89 67 löptidän eller i vissa fall , under vissa förutsättningar raedge attsvensk bank läranar krediten i fråga och för denna utlåning refinansierar sig iutlandet. Norraalt förutsätts härvid att de belopp sora företaget erhållittillstånd att låna i utiandet skall uppgå till 10 rakr eller mer. Lägre beloppskall dock kunna godtagas i undantagsfall." anser att deuppställda fömtsättningarna för svenska bankers raedverkan vid näringslivetsupplåning i utlandet allvarligt begränsar raöjligheterna att tillvarata ovannärandafördelar. föreslår därför att några restriktioner raed avseendepå krediternas löptid och storlek inte skall gälla. frarahåller,som föreningen närraare utvecklade i förra årets reraissyllrande, att den ökadekreditgivningen över gränserna och den tilltagande valulaoronökat företagens behov alt kunna säkra sig mot de kursrisker sora är förenademed framtida betalningar i utländsk valuta. Det kan lätt visas att de verkligakreditkostnaderna kan förändras raed flera tiotals procent sora följdav kursförändringar i sådana valutor som är viktiga för be-talningsutbyle.Eftersom raan i reforraarbetet på det internationella valutasystemet nuraerahar accepterat betydligt rörligare valutakurser än tidigare, är en återgångtill 60-talets relativt fasta kursrelationer inte att vänta. Bankföreningenanser det därför vara högst angeläget att företagen utan hinder avvalutaregleringen skall kunna skydda sig raot ofömtsebara kursförluster. Genoraatt via bankerna köpa och sälja valutor på terrain, dvs. för fraratida leveranstill i förväg beslärada kurser, kan företagen redan då krediten görs uppkalkylera in valutakostnaderna. Terrainshandeln raed kronor försvåras eraellertidoch kostnaderna för företagens kurssäkring blir onödigt höga genora alt nuvarandevalutabesläraraelser allvarhgt begränsar de svenska bankernas möjligheter attgöra s. k. multilaterala terminsaffärer. finner det därför högstönskvärt att de svenska bankerna ges samraa möjligheter som utiändska bankerhar att genora multUaterala terminsaffärer tillgodose företagens uppkoraraandebehov av kurssäkring. En oraprövning av gällande besläramelser och lillärapningi praxis bör enligl bankföreningens uppfattning koraraa till stånd idetta syfte. Valutaregleringensförfaltningsraässiga grundval utgörs, som framgår av det tidigare anförda, av1939 års valutalag. Valutalagen är en fullmaktslag, enligt vilken Kungl. Majrthar raöjlighet att under vissa i lagen givna betingelser förordna omvalutareglering. Under fredstid får ett sådant förordnande i princip ges bara raedriksdagens samtycke och för av högst i sänder. skall devalutareglerande bestäraraelser sora Kungl. Majrt äranar utfärda raed stöd avden 1974: 89 68 finns dessa bestäraraelser ivalutaförordningen. I och raed alt lämnat saratycke till fortsattvalutareglering har valutaförordningen förlängts för raotsvarande tid. Förordnandeora valutareglering har raed saralycke senast raeddelats för tidenden 1 juli 1973den . Valulaförordningen gäller för samraa lid. Iskrivelse till Kungl. Majrt har riksbanksfullmäktige funnit valutaregleringbehövlig även efler och har därför hemstäUt om. fortsattvalutareglering för tiden t. o. m. . Riksgäldsfullmäktige ochSvenska sparbanksföreningen har ej funnit erinran mot fortsatt valulareglering.Svenska bankföreningen accepterar en fortsatt förlängning av valutaregleringenunder förutsättning att vissa av föreningen beaktas. Valutareservenhar efter den mycket kraftiga nedgången åter ökat och uppgick vidutgången av till ca 11 600 railj. Detta belopp raotsvarar värdet avca tre raånaders iraport, dvs. ungefär sarama förhållande raellan valutareservoch iraportvärde, som rådde i genomsnitt . Väsentiiga skUlnaderföreligger eraellertid raellan valutaläget och . De uppraärksamraadekriserna på valutaorarådet har medfört kraftiga fluktuationer ivalutareserven. IntemationeUt sett har utvecklingen raedfört att kursema påflera viktiga valutor nu flyter. För del innebär det europeiska valutasaraarbete,vari vi deltar för att bidra tUl en stabil kursutveckling, att fortsalt högakrav ställs på storleken av våra valutareserver. Vidare kan anföras att detförhållande raellan reservnivå och import, uttryckt i antal importraånader, soragällt inte koraraer att bestå till följd avverkningarna på vår bytesbalans av de starkt ökade oljepriserna. Härtill koraraeralt de enorma kapitalflödena från de oljeproducerande länderna till de industrialiseradeländerna kan ge upphov till störningar på valutamarknaderna. En ytterligare väsentUgskillnad mellan utvecklingen och är, sora jag framhållit vid behandhngenav frågan om svenska företags direktinvesteringar utomlands, att orafallningenav sådana investeringar nuraera uppgår tUl belopp som intemationeUt sett är ovanhgthöga. Denna obrutna trend i utiandsinvesteringama ger, som jag också närmare behandlati det föregående, anledning till stor uppraärksarahet inte bara frånbetalningsbalansens synpunkt utan också av industri- och sysselsättningspolitiskaskäl. Även om valutaregleringen inte i alla avseenden ger ett fullgott skyddmot ej önskade betalningsströraraar, talar de faktorer jag nu nämnt för ettbibehållande av de kontrollmöjligheter som genom en sådan reglering står tillbuds. Jaghar vid tidigare tillfällen påpekat att det är nödvändigt att kora-pletterapenningpolitiken som konjunkturpolitiskt instrument med en valutareglering, somkan bringa de ingående och utgående kapitalrörel- Prop.1974: 89 69 Den förstärkning av valutareserven sora inträffat under desenaste åren har dock raöjliggjort vissa lättnader i den skärpta valularegleringsora infördes . De senaste årens utveckling av de direkta svenskainvesteringarna i utlandet ger eraellertid fortfarande anledning att bibehålladenna kontrollmöjlighet. Det har nämligen visat sig att det utgåendekapitalflödet för sådana ändaraål fortgått oavbrutet även i situationer då depenningpolitiska förutsättningarna varit internalionellt sett gynnsararaa fören investeringsexpansion inora gränser. Det är visserligen riktigt, soraSvenska bankföreningen i sitt reraissvar raenar, att produktionsordningenblivit alltraer internationaliserad och att detta i sin tur ställermotsvarande krav på kapitalförsörjningens internationalisering. Dennautveckling kan regeringen eraellertid inle avhända sig raöjligheterna tillkontroll över. Enhgt rain uppfattning talar detta inte bara för ellbibehållande av den rådande valutaregleringen utan också, som framgår av vadjag tidigare anfört, för att man i valutalagsliftningen öppnar möjligheter tUlen penningpolitisk bedömning raed beaktande även av industri- ochsysselsättningspolitiska synpunkter. Jag förordar därför, i överensstäraraelseraed riksbanksfullmäktiges hemställan, att valutaregleringen fortfarande skalläga bestånd. Giltighetstidenför det nu löpande förordnandet ora valutareglering utgår, sora jag näranl, den30 juni delta år. Med hänsyn till vad jag nu anfört bör samtycke inhäratastill förordnande ora valutareglering . 1 enlighet raedriksbanksfullmäktiges förslag bör förordnandet omfatta samma bestämmelser i valulalagensom f.n. 5 Möjlighet för postverket att vara valutabank 5.1 Poststyrelsens skrivelse Iskrivelse har poststyrelsen hemställt att valutalagen ochvalutaförordningen ändras så att postverket kan förordnas som valutabank istället för postbanken, som går samman med KreditbankliU . I skrivelsen anför poststyrelsen bl. a. följande. Det av stalsmakternabeslutade samgåendet mellan postbanken och Kreditbank till den nya PK-bankeninnebär, att postbankens spar- och personkontorörelser förs över till ,medan den övervägande, icke räntebärande delen av postgirorörelsen komraer altskiljas ut från postbanken och ligga kvar hos postverket. Även postbankens tUlpostgirot i allt väsentiigt knutna utlandsrörelse skall i fortsättningen liggakvar inora postgirot och därraed inordnas i postverket (prop. 1973r 145 s. 52).Saragåendet torde bl. a. i sistnämnda hänseende aktualisera vissaförfattningsändringar utöver de redan beslutade, vilka ändringar lämpligen kanbehandlas i anslut- Prop.1974: 89 70 ningtill det inom pågående arbetet raed översyn avvalutalagstiftningen. Meningen är, sora fraragålt,att postgirot i fortsällningen skall förmedla utlandsbetalningar i sararaa orafattningsora . Denna betalningsrörelse är av betydande orafattning och harvisat en raycket gynn-sara utveckling. Antalet transaktioner var under år 1973över 1 railjon på ett sararaanlagt belopp av ca 2,3 mUjarder kronor.Betalningarna sker enligt avtal med utländska postförvaltningar, poslgirokontor,postbanker och affärsbanker. Postbanken har genora sin auktorisation soravalutabank fungerat som valutaprövningsinstans inte bara för sparbanks- ochgirorörelsen utan också för den allraänna poströrelsen inora postverket och därjäratesvarat för den försöksverksarahet sora vid vissa postanslalter under några årpågått raed köp och försäljning av resevaluta för kunders räkning. Dennaanordning har raotsvarigheter även utomlands. Det är för övrigt vanligt, attutländska poslgirokontor auktoriserats som valutabanker. I fråga om detframtida samarbetet mellan och postverket har den nya bankens interimsslyrelsegjort följande uttalande, som förklarats helt överensstäraraa raed önskeraål frånpostverkets ledningr "skaU i inlåningsverksaraheten fullföljaden politik som har följts i relationerna mellan Postbanken ochPostverket och utnyttja organisation och resurser på samma sätt somPostbanken gör. Härutöver skall i raån av resurser och kapacitet viss verksarahetför kreditförraedling kunna äga mm samt service rörande resevaluta lämnas genomPostverkets raedverkan." Den rättsliga grundvalenför postgirots utlandsrörelse utgörs f. n. förutom av lagen (1969r 732) orapostbanken av den raed stöd av valutalagen (1939r 350) utfärdadevalutaförordningen (1959r 264). Enligl 2 § andra stycket i denna förordningäger raeddela bl. a. postbanken tillstånd att, för egen ellerriksbankens räkning, driva handel raed utländska betalningsraedel och utländskafordringar. Sedan lagen (1973r 934) om upphävande av lagen (1969r 732) ompostbanken trätt i kraft , kommer den hittiUsvarande möjlighetenför postgirot att efter tillstånd handla med utländska valutor ejlängre att föreligga. Eftersom detta uppenbarligen inte varit avsikten,föreslår poststyrelsen viss ändring i valutalagen och valulaförordningen.Ändringarna fraragår av vid detta protokoll fogade bilaga 2. Ändringarnainnebär i huvudsak, att postgirokontorets egenskap av valutabank bibehållsbeträffande den del av verksaraheten sora skall bli kvar hos postverket. Förundvikande av raissförstånd bör frarahåUas, att förslaget ej innefattar någotställningstagande tUl frågan på vUket sätt postgirokontoret skall reglera sinatillgodohavanden i olika valutor för att kunna behörigen fullgöra sinabetalningsuppdrag. Föredragande depar-teraenlschefen har ansett det naturligt,alt verket för denna del av verksamheten anlitar för inköp ochförsäljning av valutor (prop.