prop · FX03150 · 1974-12-31 00:00:00 — Det enda bestånd i tätorterna med enlägenhetsfördelning som ligger nå-goriunda i närheten av jämförelsetalen är1930-taleis småhus och de senast byggda fierfamiljshusen, I de sistnämnda ärdock särskilt andelen femrumslägenheter mycket liten och beståndet kan intetillgodose utrymmesanspråken för hushåll med fyra eller fiera boende, "Önskad" lägciihctstördclning 1985 (ka/kyl B)fäm/örd med /aklisk fördelning i o/ika årgångar av hus i tätorlcr med minst 2000 invånare (procent) ling i tätorter med minst 2 000 inv. Utredningarna drar den slutsatsen all det är heltuteslutet att med denna sammansättning av bostadsbeståndet åstadkomma enallsidig hushållssam-mansäitning i olika områden. Det gäller dessvärre ävenområden som tillkommit i rätt sen tid. Om inte beståndet förändras, är detenligl utredningarna fel atl påstå att olika hushållsgrupper skall få väljamellan gamla och nya hus, olika bostadsområden, hustyper eller miljöer pålikvärdiga villkor. För alt styra utvecklingen i riktning mot ökadallsidighet i olika bostadsområden och ge olika hushällsgrupper mer likvärdigavalmöjligheter anser utredningarna del vara nödvändigt med stora förändringarav del befintliga beståndet. Detla gäller såväl lägenheternas sloriek ochkvalitet som bostadsområdenas standard. Behovet av sådana förändringar kan inlekvantifieras men är sannolikt av slörre belydelse för framlida bostadsproduktionän t. ex. tillväxten i antal hushåll och lägenheter. 2.1.5Bostadens pris m. m. De förutsättningar som bosladspriserna ger förhushållens bosladsval behandlades relalivt ingående i boendeutredningensbetänkande Bostäder 1974-76. Utredningarna har sedan detla belänkande lämnadeshafi tillgång lill nytt material som bidrar lill en vidare belysning avfrågeställningen. Det gäller inte minsl den småhusundersökning som SCBgenomfört samt bearbetningar av folk- och bostadsräkning med avseendepå samband mellan inkomsler och bostadsförhållanden. Med utgångspunkt i bl. a.detta material presenterar utredningarna nu ell underlag för mer långsiktigabostadspolitiska åtgärder. Till en början behandlar utredningarnabetingelserna för bosladspriserna med utgångspunkt i nyproduktionen. Därvidgörs en tillbakablick på utvecklingen av produktionskostnaderna, eftersomdessa ulgör en förutsättning för dagens bosladspriser. 1 löpande penningvärde har produktionskostnadernaför statligt belånade fierfamiljshus fördubblats ; räknat perkvadratmeter lägenhetsyla sleg dessa kostnader från lill ungefär1 . Detta motsvarar en årlig byggprisslegring på ca 4,7 96. Kostnadsökningen är i och för sig inte särskillanmärkningsvärd. Priserna för övriga varor och tjänster har undergått ungefärsamma förändring. För bostäder uppkommer dock en prisstruktur med belydandeprisskillnader, om den historiska produktionskostnaden läggs lill grund för detlöpande bostadsprisel, prisskillnader som inle motsvaras av skillnader i husensstandard och ålder. För stalligl belånade gruppbyggda småhus ökadeproduktionskostnaden från /m' bostadsyta till ca /m', dvs. med totalt 36 96 eller i genomsnitt ca 4 96 . Uttryckt i kr/m' var del således ungefär sammabelopp som utgjorde utgångspunkt för kapitalkostnaderna i bostadspriselför fierfamiljshus resp, småhus i den statligt belånade nyproduktionen.Uttryckt per lägenhet blir emellertid skillnaden mycket stor, eftersom dengenomsnittliga lägenheten i flerfamiljshus endast var ca 65 m", medan delgenomsnittliga gruppbyggda småhuset var drygt ll5m' . Produktionskostnaderna varierar krafiigl kring deredovisade medeltalen som avser hela riket. Skillnaderna kan bli belydandemellan olika regioner av landet men även inom en och samma ort kan skillnadernaför i slort sett likvärdiga lägenheter vara slora. Utredningarna har på grundval av uppgifter omproduktionskostnader, överkostnader (dvs. skillnaden mellan produktionskostnadoch panlvärde) och kapitalkostnadsvillkor beräknat den faktiska utvecklingen avkapitalutgifterna för hus med ränte- och paritelslån.Resultaten av beräkningarna framgår av följande tabell. Uppgifierna avser ellallmännyttigt bostadsföretag. Totala kapitahiigifter i ränte- oeh paritelsbelånade hus(kr. /ni') Kapitalutgifierna inom resp. årgång har sedan är1968 förändrats förhållandevis litet. Den utveckling som sketl är en direktföljd av parilets-lalsuivecklingen. Kapitalutgifterna mellan årgångarnavarierar däremol högsl väsentligl. Den fördubbling av produktionskostnadernasom uppstått motsvaras av en i det närmaste likaslor skillnad i kapitalutgifter vid lidsperiodens slut. Paritetslånesystemel är så konstruerat attkapitalutgifierna för lidigare årgångar av hus skall bringas i nivå medkapitalutgifierna i nyproduktionen. Bristande anpassning kan uppkomma bl. a. avdel skälet all byggprisför-ändringarna ger utslag i parilelstalel först medviss eftersläpning. kan beslui om paritetstalshöjningar träffas med utgångspunkti bostadspolitiska överväganden, som innebär att den konstruktion somlånesyslemet bygger på frångås. Alt skillnaden mellan dekapilalutgifier som beräknats för årgångarna 1973 och 1974 är så slor jämförtmed de närmast föregående årens beror på dessa båda faktorer. Utredningarna redovisar vidare vissstatistik avseende kostnader för drift och underhåll av fastigheterna ochbränsle. De kalkyler som gjorts visar atl dessa kostnader uppgick till totall43:25 kr,/m' lägenhetsyla (ly) kostnadsläge lör nyproduktionen avflerfamiljshus inom den allmännyttiga sektorn. Beloppet fördelar sig på olikakostnadsanslag på följande .sätt. Kosinadsslag Kr./m' ly Driftkostnader 25:75 Underhåll, löpande och periodiskt (inkl, fondavsättning) U:50 På grundval av tillgängligtmaterial avseende drift- och underhållskostnadernas storiek i hus avvarierande ålder drar utredningarna den slutsatsen atl dessa kostnader ärrelativt lika för flerfamiljshus, som är färdigställda ,under förutsättning att åriiga fondavsättningar för underhåll görs. Del senaregäller företrädesvis inom den allmännyttiga och kooperativa sektorn. Utredningarna har även gjortkalkyler avseende drift- och underhållskostnaderna för småhus. Inklusivebränslekoslnader beräknas dessa ha uppgått lill ca . för ellnyproducerat genomsnittligt gruppbyggl småhus ". Beloppetfördelar sig på olika kostnadsslag enligt följande. Ev, avgift lill samrällighet Bränsle (konventionell uppvärmning) De kostnader som redovisats ärangivna kostnadsläge. har höjningar av kommunala taxoroch avgifter, höjda löner och främst höjda bränslepriser påverkat kostnadernaför drifi, underhåll och uppvärmning betydligt. Utredningarna övergår därefier tillatt beskriva prisstrukturen på bostadsmarknaden. Hyreslägenheterna uppgår till totalt ca 1,35miljoner, varav 1,2 miljoner i fierfamiljshus. Deras andel av samtliga beboddalägenheter i riket är omkring 45 96 och i tätorterna omkring 50 96. Hyrorna i dessa lägenheter visar en regionalspridning som synes vara särskill slor inom det senast byggda beståndet. Dettahar betydligt högre hyror i och än i andraområden. Utanför storstadsområdena synes ortens sloriek ha en viss men inlesärskilt slor belydelse för hyresnivån. Lokalt varierar hyrorna förutom med kvalitet ochstoriek även med byggnadsåret. En ivårumslägenhel byggd efter är 1965 harsåledes i regel högre hyra än en trerumslägenhet byggd under 1950-eller 1940-lalen.I exempelvis var hyran år /m' för trerumslägenheterbyggda och /m' för samma lägenhetslyp byggd under 1940-lalet.Denna hyresdifferens visar relativt sett inga slora regionala skillnader,vilkel framgår av följande tabell. Hyra för vissa årgångar och lägenhelstypcr (kr./m'ly) >50 000 inv. <50 000 Inv. 2 rum och kök 3 rum och kök Medan skillnaden i hyra är slor mellan olikaårgångar av moderna lägenheter, flnns del knappast några skillnader mellanhalvmoderna lägenheter - med centralvärme och WC men ulan badrum - ochomoderna. Med en beräknad uppvärmningskostnad tillagd är de omodernalägenheterna t. o. m. något dyrare i vissa slorieksklasser. Hyrorna för dessakvaliletsklasser är av störst intresse i fråga om smålägenheter, efiersomslörre lägenheter med så låg standard är myckel lå. För 1 och 2 rum och kök varårshyrorna per lägenhet följande i genomsniii för hela riket . Genomsnittliga årshyror för I och 2 rk (kr.) I rk 2 rk Omodern I 743 2 504 Halvmodern I 982 2 739 Modern byggd 2 756 3 740 Hyresskillnaderna mellan olika årgångar avhyreslägenheter är olika för de skilda ägarekalegorierna -allmännyttigabostadsförelag och enskilda personer eller företag. haren jämnare hyresfördelning än enskilda. förhållande torde bl, a.sammanhänga med hyresregleringens verkningar samt med atl de allmännyttigaföretagen har slora bestånd och därmed möjlighet till vissa utjämningar efterförhandlingar med hyresgästorganisationen. 1 följande tabell som avser riketär siffrorna givetvis också påverkade av regionala olikheter och skillnader iunderhållsläge. Genomsnittlig hyra inom enskilda och allmännyttiga töretag Hyra 1972 3 rk (kr,/n för i' ly) 1941-50 1951-60 1961-65 1966-71 62 71 80 92 72 76 81 87 23 25 20 31 8 47 43 85 Lägenheter med bostadsrätt uppgår till ca 0,4miljoner, varav 95 96 i fierfamiljshus. Deras andel av hela bostadsbeståndet är13 96 och av tätorternas bostadsbestånd 16 96, Nästan allabostadsrättslägenheter är moderna. Bostadsrätterna skiljer sig från hyresrättenprismässigt främst genom att de har både etl förvärvspris och ellupplålelsepris, årsavgiften till föreningen. För nybyggdabosladsrällslägenheler är förvärvspriset lika med grundavgiften. Denna var igenomsnitt för hela landet . för en lägenhet om två rum och kök islatsbelänade hus färdigställda . Motsvarande belopp för lägenheter omtre resp. fyra rum och kök var 7 200 och . Årsavgifterna för bostadsrätlslägenheter bestäms avföreningens faktiska kostnader. De är därför i ännu högre grad än hyrornaskiktade årgångsvis för varje lägenhetstyp. Skillnaden mellan årgångarna ärsåledes en följd av dels förändringar i yta och kvalitet för varje lägenhetslyp,dels ökade byggnads-och kapitalkostnader Följande tabell visar genomsnittligaårsavgifter för vissa årgångar av bostadsrätlslägenheter om tre rum ochkök. Genomsnittlig årsavgift för vissa årgångar avbosladsrällslägenheler om 3 rk i storstadsområden och vissa kommuner (kr.) Drygt I miljon hushåll eller 35 96 av samlliga bori lägenheter som de själva äger. Häri ingår jordbruksfastigheterägarelägenheter i tvåfamiljshus och fierfamiljshus m. m.Frånsetljordbruksfasligheter kan enfamiljshus som bebos av ägaren uppskattastill drygt 0,7 miljoner eller 24 96 av bostadsbeståndet. I tätorterna ärenfamiljshusens andel omkring 23 96, Genom en särskild undersökning,småhusundersökningen, har utredningarna erhållit visst material som bl. a.belyser hushållens faktiska bosladsutgifi i av ägaren beboddaenfamiljshus, exkl, jordbruksfastigheter, Ulgifien har därvid definierats somsumman av ränteutgifi, amortering och utgifier för drifi och underhåll.Amorieringens storlek har dock inte kunnat mätas, ulan ulgifien måsle ihuvudsak redovisa exkl. amorteringar. Hiirulöver har emellertid giorts en"förnufismässig" skattning av vad som kan anses vara normalamortering. Utöver skattningen av bostadsulgifien har uppgifierinsamlats om förvärvspriser . Del genomsnittliga priset för de hus somförvärvades genom köp var . För hus byggda åren 1969-70låg förvärvspriset högre, . Produktionskostnaden för den som byggde iegen regi var något lägre än förvärvspriserna, . Värdetav egen arbetsinsats ingår dock inte i produktionskostnaden. De regionala skillnaderna är mycket slörre i frågaom förvärvspriserna än vad utredningarna har funnit i fråga om hyrorna ochdella gäller särskill i fråga om priset för äldre hus. Genomsnittspriser föralla köp var således i . och i kommuner med mindre än50 000 invånare Ett genomgående drag i alla resullat av småhusundersökningenär atl gruppen av mindre kommuner avviker väsentligt från övriga såväl vadgäller förvärvspriser vid köp av äldre hus som produktionskostnader för nyahus. Den genomsnittliga bostadsulgifien församtliga undersökta hus i olika regioner framgår av följande uppgifter. Genomsnittlig bosiadsiitgi/l for småhus i olika regionerår 1972 (kr./år) ulgiftår 1972 (småhus) > 50 000 inv. < 50 000 inv. Dessa genomsnittsvärden följer en mycket storspridning. Av samlliga hushåll i enfamiljshus har således 25 96 bostadsutgifiersom (utom amortering) är högst , och hälfien har högsl . För25 96 av hushållen överstiger den åriiga bostadsulgifien (ulan amortering) 1 huvuddrag kan del undersökta beståndet avenfamiljshus karaktäriseras så all del finns ett stort antal lägenheter medlåga eller i varje fall måttliga utgifier och ell tämligen litet antal med högautgifter. De förra finns i det äldre beståndet och de senare i del nyastebeståndet. Ulgifisspridningen mellan olika årgångar förklaras till en del avstandardskillnader. Husen är mindre och ulruslningssiandarden lägre i det äldrebeståndet. Den spridning som erhålls på riksnivå kan också delvis förklaras avden regionala fördelningen. Dessa effekter elimineras till slor del, om man islällel studerar en viss storleksklass av hus regionvis. En sådan uppdelning avmaterialet har gjorts i följande tabell. Genomsniilligbosladsutgifi utom amortering for en/amiijslms om 86-120 m' och 121-160m' (kr.) Av tabellen kan utläsas bl. a. att bostadsulgifien(utom amoriering) för hus om 86-120 m' kan skallas lill ca 7 000 kr.och för hus om 121-160 m'till ca , i genomsnitt för hela riket. Ennormal amoriering har beräknats tilj I . resp, ,/år och ulgifieninkl, amortering uppgår alltså till resp, /år för detvå storleksklasserna. Skillnaderna är avsevärda såväl mellan regionerna somårgångsvis inom dem. De slora skillnaderna i utgifter mellan olikaårgångar av hus förklaras väsentligen av olika kapitalskulder och därmedränteutgifter. Kapitalskulderna är låga i hus som bara är något tiotal årgamla och mycket låga i äldre hus, vilket framgår av följande labell. Griiomsnitlligkapitalskuld och ränteutgift för olika årgångar av en/äinilfshus 1972. helarikel -1950 1951-1960 1961-1965 1966-19681969-1970 Samtliga (kr.) En ännu mera utpräglad skillnad i ränteulgifier ochkapitalskulder framkommer om man fördelar husen efter förvärvsår. De hushållsom ägl sina hus eller tidigare hade således en ränteutgift år1972 av i genomsniii , och en kapitalskuld av i genomsnitt ,medan de som förvärvat husen betalade mer än 10 gånger så myckel iränta - . - och hade drygt 10 gånger så stor skuld, . Den stora skillnaden vid jämförelse mellanbyggnads- och förvärvsperiod är givetvis ett uttryck för stigandeförsäljningspriser. I slort sett tyder materialet i della avseende på allförvärvspriset för äldre hus har ökat något mer än motsvarande pris inyproduktionen. Det material som utredningarna presenterar i frågaom bosladspriser etc. har avsett dels kalkylerade totala faslighelsomkoslnader,dels faktiskt utgående hyror. Faslighelsomkoslnaderna är självfallet avavgörande betydelse för priserna på lång sikl. En jämförelse mellan uppgifierom kalkylerade faslighelsomkoslnader och hyror för hyresrättslägenheler visaremellerlid att hyrorna i de senaste årgångarna av hus (1966-1971)genomsnittligt är lägre än de beräknade kostnaderna. Skillnaden mellan hyroroch kostnader överstiger för dessa årgångar /m". Uppgifterna avser år1972, - sannolikt mindre - del beror skillnaden mellan faslighelsomkoslnader ochhyror på atl vissa bostadsföretag med de möjligheter härtill som ges avhyresförhandlingarna fördelar de totala faslighelsomkoslnaderna efter deförvaltade lägenheternas bedömda värde för de boende och inte efier dekostnader som formellt belastar resp, fastighet: Till en annan del kanskillnaden förklaras med att avsättningar till periodiskt underhåll ärotillräckliga och i vissa fall kanske också obefintliga. Vidare kan förelagenårligen disponera fondmedel eller i övrigl redovisa underskott. I den mån det är allmänt förekommande attbostadsföretagen inte kan göra erforderiiga underhållsavsätlningar, använderfonderade medel lill annat ändamål än de avsedda eller går med föriusi ärdelta enligt utredningarna även på myckel kori sikl utomordentligt oroande.Tillgängliga uppgifier visarunder alla förhållanden på en inte oväsentlig skillnad mellanfastig-heisomkosinadskalkyl och faktiskt uttagna hyror. Delta kan, säger utredningarna,med säkerhet konstateras för lägenheter som färdigställts under senare är. Som en komplettering lill uppgifierna ombosladspriser har utredningarna gjort vissa beräkningar avseende hushällensneiiouigifier för bostäderna, varmed ulredningama avser bostadspriset minskatmed slalskommunala bostadstillägg resp, kommunala bostadstillägg lillpensionärer och med beaktande av skatteeffekten för hushåll i egna hem.Följande tabell ger exempel på dessa beräkningar. Beräknade neiiouigifier för nybyggda lägenheter med olikahyror. Makar med 1-3 barn för lägenhet om (kr,. komst som understiger vidstående vid en månadshyra 600 510 700 av , , 595 Om hyresnivån sänks skulle antalet hushåll medstatskommunalt bostadstillägg minska. Likaså skulle tilläggens storlek minska.För dem som kan få oreducerat statskommunalt bostadstillägg har en sänkning avhyresnivån liten betydelse. Deras neiiouigifier minskar i alla lägenhetstyperendast med /mån,, om hyran sänks exempelvis med 15 96. Om hushållen harreducerat tillägg ökar dock effekten av hyresminskningen. En sänkning avprisnivån lår emellertid momentant den största effekten för dem som inte harstatskommunalt bostadstillägg, dvs. hushåll med förhållandevis höga inkomster Utredningarna säger sig ha funnit atl nelloulgifienframstår som hög för fiertalet hushållstyper i de inkomstlägen i vilkastatskommunalt bostadstillägg, helt eller reducerat, kan utgå. Enligt kalkylersom utredningarna gjort har dessa hushåll en myckel liten marginal för andralevnadsomkostnader än bostaden. 1 en sådan situation befinner sig ca 25 96 avalla hushåll sombestår av endast makar, av alla l-barnsfamiljer, av2-barnsfirmiljerna och ca 66 96 av 3-barnsfamiljerna, För hushåll i egna hem som förvärvats under senareår har taxeringsmässiga underskott på fastigheten ofia slörre betydelse änbostadstilläggen. Småhusundersökningen belyser den faktiska skatteeffekten år1972. Av de undersökta husen visade underskott vid laxeringen och för husbyggda under 1960-lalel gällde detta mer än 95 96. Skalleminskningen till följdav underskotten uppgick lill i genomsnitt I . För hus förvärvadeåren 1966-1968 och 1969-1971 uppgick den lill 2 700 resp. 3 700 kr.Skalleminskningen motsvarade för dessa hus ca 30 96 resp, 33 96 avbostadsulgifien exkl. amortering. Utredningarna har studerat sambandet mellanhushållens boendeförhållanden (trångboddhet, bosladsutgifi etc) och derasinkomsler. De finner att sambandet fortfarande, trots betydande insatser frånsamhällets sida på bostadsområdet, är påtagligt starkt. Samhällets bostadspolitiska strävan att bereda allamänniskor rymliga bosläder av god kvalitet innebär att det inle bör finnasnågra lägenheter som saknar elementära bekvämligheter. Den innebär också all hushållensutrymmesbehov skall tillgodoses. Efierfrågan håller dock inle alllid taktenmed behovet. Boendetätheten och trångboddheten är högre för de större hushällenän för de mindre. Det ligger nära lill hands, menar utredningarna,att detta förklaras av ekonomiska realiteter. Med en större lägenhet följer juell högre pris. som behovet av utrymme är större ju större hushålletär blir givetvis också utgifier för annan konsumtion högre. Men större hushållhar inte högre inkomster än mindre hushåll, i varje fall inte så länge manbegränsar jämförelsen till alt gälla hushåll med minst tre personer, dvs.barnfamiljerna. Medianinkomsten för gifia med tre, fyra eller fier boende varar1970 ungefär densamma, . Utredningarna har gjort vissa kalkyler beträffandede ekonomiska förutsättningarna för hushållens bosladskonsumlion. Kalkylernavisar t. ex. att elt hushål! som beslår av makar och ett barn måsle ha endisponibel inkomsl på ca /år innan det kan belala någon bostadskostnadalls. En disponibel inkomsl på /år motsvarar sådant hushåll enbruttoinkomst på ca /år Makar med två barn måste disponera ca 23 000kr./år och ha en bruttoinkomst om ca /år, innan de får"förmåga" att betala något för en bostad. var del ca 15 96 avettbarnsfamiljerna och ca 20 96 av tvåbarnsfamiljerna som saknade betalningsförmågai här nämnda mening. Av utredningarnas material avseende sambandetmellan inkomsl och bostadsutrymme för olika slora hushåll framgår att antaletrum ökar med hushållsstorleken, genomsnittligt setl. Delta gäller i allainkomstklasser och 1 saml Nr 150 äretl uttryck för all en rymlig bostad prioriteras högt i hushållens budget.Hushållen avsätter följaktligen i genomsnitt en högre andel av sin inkomsl tillbostad ju fler medlemmar det består av trots atl också andra levnadsomkostnaderär högre för de större hushållen än för de mindre. Materialet visar emellerlidockså all hushåll i högre inkomstklasser som regel har fler rum och därförockså lägre trångboddhet än hushåll med lägre inkomsler, Silualionen är dockinle densamma, oberoende av var på inkomslskalan man gör observationen.Sambandet mellan inkomst och trångboddhet illustreras med följande figur. Trångboddheten (norm 11 )bland gifta hushåll eftersammanräknad nettoinkomst (lusentalkr.) Tätorter med 2 000-w invånare (= undre kvartilen, Q. =övre kvarlilen,Md = media- 0 5 10 15 20 25 30 35 40 Sammanräknad nettoinkomst (lusenlal kr.) 1---- 1---- r På samma sätt som del föreligger ett klart sambandmellan hushällens inkomsler och deras boendeutrymme, finns ett samband mellaninkomsl och bostadens ulruslningsstandard. 1 glesbygden finns alltjämt, trotsen omfallande modernisering under 1960-ialel, ungefär en kvarts miljon bostäder,som betecknas som halvmoderna eller omoderna. Flertalet av dessa bebos avhushåll med låga inkomsler. Pensionärerna är en slor grupp bland dem. 1 tätorterna är andelen omoderna och halvmodernabostäder mindre än i glesbygden. Små lägenheter dominerar i detla beståndmycket mer än i glesbygden. Därför är problemet med dåliga bostäder itätorterna elt problem huvudsakligen för de små hushållen. Bland dessa hushållär del dock till större delen de som har låga inkomster som återfinns i detsämsta beståndet. Pensionärerna är också i tätorterna talrikt företrädda i dedåligt utrustade lägenheterna. Bland de ensamstående i detla bostadsbestånd ärmännen i ett sämre läge än kvinnorna. gäller i samlliga inkomstklasser. Del är enligl utredningarna tydligt all ekonomiskaspärrar finns för hushållens val av boendeform. Detta finner man vid ellstudium av sambandet mellan inkomsl och bostadens upplälelseform och kommerlill uttryck i högre inkomster för hushåll som äger sina bostäder än förhushåll som hyr dem eller innehar dem med bostadsrätt. Följande tabell visarmedianinkomsten för hushåll som bor i lägenheter med olika upplåtelseform. Medianinkomst för vissa hushållslyper i olikaupplålelseformer. Tätorter med 2 000-w invånare (kr.) (sammanräknad neiio-inkomst) Gifta, 2 boende Gifta, 3 boende Gifta, 4 boende Gifta, 5+ boende Skillnaden i faktisk inkomst mellan hushållen ärdock slörre än vad som framgår av tabellen, efiersom ägare av bostäder i mångafall har fåll sin inkomsl reducerad på grund av gäldränleavdragen.Genomsnittstal av den lyp som redovisas i tabellen är dock vanskliga allanvända som underiag för mera långtgående slutsatser, efiersom de är påverkadeav en lång rad faktorer, vilkas samlade effekl kan dölja vikliga förhållande.Så t. ex. påverkas bilden av ålderssammansättningen i de olikahushållstyperna. Om man begränsar jämförelsen beträlTande inkomsllill de hushåll som flyttar in i nybyggda lägenheter reduceras riskerna förfelaktiga slutsatser. En sådan jämförelse visar på stora skillnader i inkomstermellan hushåll som "väljer" den ena eller andra upplålelseformen.Gifta hushåll som bestod av fyra personer och bodde i småhus, byggda under åren1966-1970, hade i medianinkomst (sammanräknad netloinkomsl). Ifierfamiljshus från samma byggnadsperiod hade motsvarande hushållstyp enmedianinkomst på ca /år.