prop · FX03100 · 1974-12-31 00:00:00 — Bland övriga utgiftsökningar jämfört medstatsverkspropositionen kan nämnas teckning av aktier i förfinansieringen av det nya stålverket i samt ett förutsett högreunderskott på riks-gäldsfonden. Budgetpolitikens inriktning har under såväl det förrasom det innevarande budgetåret utövat en klart expansiv inverkan påsamhällsekonomin. De statliga inkomstöverföringarna till andra sektorer harökat i påtagligt snabb takt medan däremot statens utgifter för konsumtion ochinvesteringar visat en mera dämpad utveckling. Inkomstökningarna har inteutvecklats i takt med de ökade utgiftsåtagandena. Det budgetunderskott somenligt de nya kalkylerna förutses för innevarande budgetår ca 9 miljarderkr. innebär jämfört med /73 en ökning om ca 3 miljarder kr.och jämfört med /72 med ca . Även uttryckt iprocent av bruttonationalprodukten måste underskottet för innevarande budgetårsägas vara betydande. För /75 förutses, som nämnts, en ytterligareökning. Föreliggande budgetförslag för /75innebär i sin nuvarande form ett fullföljande av den expansiva ekonomiskapolitik som förts . Ett framträdande drag iutgiftsutvecklingen är liksom under de föregående budgetåren attinkomstöverföringarna till andra sektorer växer snabbare än statens egenefterfrågan på varor och tjänster. Som jag tidigare berört förestår vidarevissa reformer som berör såväl budgetens inkomst- som utgiftssida /75. Dessa har emellertid inte beaktats vid beräkningarna avbudgetsaldot för /75. 4 De statsfinansiella perspektiven på För att ge ett underlag för bedömningarija avbudgetutvecklingen på utförs beräkningar för de fyra budgetårsom följer efter det närmast framförliggande. I är omfattar dessa beräkningar,som sammanfattningsvis benämns långtidsbudgeten, perioden /76 1978/79.De detaljerade resultaten redovisas i bilaga 2 till denna proposition. Långtidsbudgeten baseras på uppgifter som lämnas avmyndigheterna i samband med de årliga anslagsframställningarna, i vissa falldock kompletterade efter det att statsverkspropositionen framlagts. Den slutligautformningen av långtidsbudgeten sker inom efter samråd medresp. Beräkningarna avser endast den över statsbudgetenfinansierade verksamheten, varför affärsverkens driftutgifter och andrautgifter för de statliga bolagen än tillskott av kapital inte ingår. Detsammagäller en stor del av socialförsäkringssystemet, bl. a. AP-fondens utgifter ochinkomster. I långtidsbudgeten kartläggs de konsekvenser påutgiftssidan som följer av statsmakternas redan fattade beslut och gjordaåtaganden. På inkomstsidan görs en framskrivning med utgångspunkt i gällandeskatteregler och avgiftsnormer. Långtidsbudgeten bör således varken uppfattassom en plan för den framtida budgetpolitiken eller som en prognos överbudgetutvecklingen. Dess syfte är begränsat till att i första hand endast angede inteckningar i det framtida resursutrymmet som gjorts genom de redan fattadebesluten. Jagvill understryka att dessa beräkningsprinciper inte är liktydiga med enoförändrad standard eller med oförändrade resursinsatser. I flera fall harstatsmakterna gjort preciserade utfästelser om en successivt ökad standardeller ökade utgifter. Detta gäller exempelvis standardgarantin tillfolkpensionärerna och åtagandet om ett ökat bistånd till . I de fallsådana utfästelser gjorts om framtida standardhöjningar har dessa medräknats ilångtidsbudgetens utgiftsberäkningar. Påde områden där tidsbegränsade åtaganden eller program föreligger harutgifterna antagits falla bort i och med att programperioden löper ut. I detstora flertalet fall finns emellertid inte preciserade utfästelser om en ökadstandard eller tidsbegränsningar av gjorda åtaganden. Utgiftsbedömningarna hardå i allmänhet gjorts med utgångspunkt i att verksamheten skall fortgå ioförändrad omfattning. Vid dessa beräkningar har viss hänsyn tagits till enförväntad produktivitetsstegring. I denna framskrivning av verksamheten liggerdock ingen värdering av att den skall eller bör fortsätta, utanförfaringssättet är en konsekvens av de beräkningsmetoder som tillämpas ilångtidsbudgeten. Denkraftigt förhöjda prisnivån pä oljeprodukter som inträffat under vinterhalvåret19731974 har infört en ny faktor i den ekonomiska utvecklingen. Det kan inteuteslutas att de härav förorsakade förändringarna i de relativa prisernakommer om de blir bestående att få återverkningar på såvälkonsumtionsmönstret som produktionsfördelningen liksom på den externabalansen. Det är emellertid ännu för tidigt att ha någon bestämd uppfattning omdessa förhållanden kom- meratt medföra att den utvecklingsbild som tecknats i fjolårets avstämning ochframskrivning av långtidsutredning behöver revideras. De resultat somredovisades i denna har således legat till grund för de förutsättningar omsamhällsekonomin som kommit till användning även i den nu föreliggandelångtidsbudgeten. De beräkningsprinciper som gäller för långtidsbudgetenleder natur-ligen till att de utgiftsökningar man kommer fram till för perioden1974/751978/79 blir lägre än de som faktiskt realiserats för den närmastbakomliggande femårsperioden /691972/73. De totala utgifterna i fastapriser kan för denna passerade period beräknas ha stigit med i genomsnitt 4,. För längtidsbudgetperioden har utgifterna beräknats öka med igenomsnitt . I löpande priser har utgifterna stigit med 11,8 %åriigen 1968/691972/73 att jämföra med beräknade under denframförliggande perioden. I utgiftsökningarna för den passerade perioden ingåremellertid effekterna av den betydande reformverksamhet som bedrivits underdessa år. I konsekvens med beräkningsprinciperna görs däremot inte något försökatt beräkna effekterna av de nya beslut som kan komina att fattas under denframförliggande perioden. I tabell 6 redovisas utvecklingen avstatsutgifterna i fasta priser fördelade på olika ändamålsgrupper. Av tabellenframgår att utvecklingsbiståndet uppvisar den snabbaste ökningen. Ävenändamålsgruppen folkpensioner och sjukförsäkring m. m., bostäder och stöd tillbarnfamiljer växer snabbare än genomsnittet. Vissa utgiftskategorier inom dens. k. övriggruppen ökar också snabbt, däribland räntekostnaderna för denstatliga upplåningen. De relativt sett snabba ökningarna avfolkpensionerna och stödet till barnfamiljerna är en direkt följd av demålsättningar och utfästelser som gäller för dessa områden. Att stödet tillbostadsbyggandet ökar trots att kalkylen bygger på enförutsättning om ett relativt oförändrat bostadsbyggande är enberäkningsmässig konsekvens av antagandet om fasta priser och oförändradepartitetstal . En klar olikhet framträder mellan de olikarealekonomiska utgiftstyperna. Utgifterna för de statliga transfereringarnaväntas växa betydligt snabbare än statens egen efterfrågan på varor ochtjänster. Deima utvecklingsbild ligger väl i linje med de tendenser som präglatde senaste årens utveckling. Transfereringsposterna innehåller bl. a. utvecklingsbiståndet,skattebidragen till kommunerna och folkpensionerna. Investeringsutgifternaberäknas sjunka något , vilket i stor utsträckning förklaras avden beräkningsteknik som tillämpas i långtidsbudgeten. Konsumtionsutgifternadäremot förutses uppvisa en svag ökning varvid en klar skillnad finns mellan demycket begränsade stegringarna i den rent statliga konsumtionen och derelativt sett snabbare ökningarna av driftbidragen till kommunerna. Den bild av budgetutvecklingen somkommer fram ur årets långtidsbudget överensstämmer totalt sett rätt väl medmotsvarande bild i de närmast föregående årens långtidsbudgetar. Påutgiftssidan innebär detta att redan ett fullföljande av tidigare åtagandenkommer att ställa anspråk på fortsatt ökade statsutgifter . Till följd av beräkningstekniken kommer däremot själva ökningstak-Tabell6. Statsutgifternas utveckling för olika ändamälsgrupper (Milj. kr., fastapriser) -1,1 Hälso-, sjuk- och socialvård -0,3 m. m. ten i utgiftsutvecklingen att nedgå ,som tillväxten i statsinkomsterna blir relativt vilketmedför en successiv förstärkning av budgetsaldot. Den nu föreliggande förstärkningenär av ungefär samma storlek som under föregående är. I två betydelsefulla avseendenskiljer sig dock de nu presenterade beräkningarna från utvecklingen enligt denärmast föregående långtidsbudgetarna. För det första präglas utgångsåret1974/75 av ett väsentligt större utgiftsöverskott än under tidigare är och fördet andra har i högre grad än tidigare stora resurskrävande reformer aviseratsutan att de statsfinansiella effekterna härav kunnat beaktas i den nuföreliggande långtidsbudgeten. Som framgår av tabell 7 beräknasunderskottet för /75 uppgå till ca . Dettainnebär att utgångsårets budgetunderskott är ca 4 miljarder kr.större än vad som var fallet i föregående års långtidsbudget. Erfarenheterna från de tidigarelångtidsbudgetarna har givit vid handen att man i varje fall för det förstaåret i långtidsbudgeten brukar kunna göra en relativt säker bedömning av deresursanspråk som följer av redan gjorda åtaganden. Såsom framgår av tabell 7har utgiftsöver- skottetför /76 enligt långtidsbudgeten beräknats till ca 8,5 miljarderkr. Detta innebär sålunda att även om man skulle lyckas begränsautgiftsökningen till att enbart avse ett fullföljande av redan gjorda åtagandenså kommer budgetsaldot att ligga kvar på en historiskt sett utomordentligt högnivå. Som tidigare framhölls måste man dessutom beaktaatt långtidsbudgeten i större utsträckning än vad som är vanligt intekunnat ta hänsyn till kostnadskonsekvenserna av redan aviserade reformer eftersomdessa ännu inte fått sin slutgliltiga utformning". Regeringen har såledesaviserat sin avsikt att lägga fram propositioner med utgångspunkt ipensionsålderskommitténs och skatteutredningens förslag. En utgångspunkt äremellertid därvid att dessa reformer skall finansieras med motsvarandeintäkter. Utredningarna har för sin del beräknat att detta skulle kräva enhöjning av olika arbetsgivaravgifter och år 1976.Vidare har inga medel beräknats för reformer på bostadsområdet somkompensationen för mervärdeskatten på bostäder beräkningstekniskt antagitsupphöra med utgången av . De framtida statsbidragsbestämmelserna förden sociala Budgetsaldots utveckling /74-1975/76 (Milj. kr., löpande priser) 1973/74 1974/75 1975/76 Inkomster 62 976 71 992 78 829 Utgifter 71 888 81 584 87 380 -8 912 -9 592 - -8 551 hemhjälpen,de kommunala familjedaghemmen samt den sociala färdtjänsten övervägs av denkomunalekonömiska utredningen med sikte på att förslag skall kunna föreläggasårets höstriksdag. Härjämte kan nämnas föreliggande eller väntade förslag bl.a. inom utbildningsområdet. Om dessa förslag skall genomföras enligt deföreliggande planerna utan ytterligare inkomstförstärkningar och om man tarhänsyn till de utgiftsökningar som brukar bli resultatet även av ettrestriktivt budgetarbete, så kommer det saldo som tidigare presenterades för1975/76 sannolikt att försämras betydligt. Som framgår av följande tablå har de statligabudgetunderskotten kommit upp till en i förhällande tillbruttonationalprodukten mycket hög nivå. Det statliga budgetunderskottet i procent 1973/74 (prel.) 1974/75 (beräknat) Detta har i sin tur medfört att finansieringen avdessa statliga utgiftsöverskott ställt snabbt växande anspråk påkreditmarknaden. Den statliga upplåningen har på bara några är flerdubblats.Den har således ökat från . till drygt 6miljarder kr. beräknas nu en ny kraftig försämringav budgetsaldot. Underskottet skulle nämligen öka med ca . Det har emellertid ibland hävdats att man även börse det statliga budgetsaldot i samband med det kommunala budgetsaldot och detsparande som sker inom allmänna pensionsfonden. Man kan då konstatera attsumman av det statliga och det kommunala budgetsaldot under de senaste årenunderstigit AP-fondens tillväxt med 3 ä . I princip harsåledes ett motsvarande belopp varit tillgängligt för utlåning till övrigasektorer i ekonomin, då främst bostads- och industrisektorerna. förutses däremot att detta samlade budgetunderskott för statoCh kommun kommer att överstiga AP-fondens tillväxt med ca 0,5 miljarder kr.Denna utveckling, som nästan helt förklaras av det statliga budgetunderskottetsökning, innebär en omsvängning på ca . ellerca av BNP. Den bild som framträdde vid en isolerad betraktelse av detstatliga budgetsaldot kvarstår således även vid en sådan mera vidgad bedömning. Finansieringen av de statliga budgetunderskottenmåste ske med ett ständigt iakttagande av kraven på en bibehållensamhällsekonomisk balans såväl i vår interna ekonomi som i förhållande tillutlandet. Man kan självfallet inte utesluta att hänsynen till dessa överordnademål för den ekonomiska politiken kan komma att ställa ökade krav på ensådan finansiering av dessa statliga budgetunderskott att likviditeten inteytterligare ökar i ekonomin. Om man inte i ett sådant läge kan undvika att denstatliga upplåningen får likviditetsskapande eller andra icke önskade effekterpå kreditmarknaden måste det statliga budgetunderskottet nedbringas till dennivå som då bedöms förenlig med samhällsekonomisk balans. har det visserligen hävdats att den vikandeutvecklingen på bostadsbyggandets område successivt skulle lämna ett ökatutrymme på kapitalmarknaden för andra låntagarkategorier. Genom de snabba kostnadsstegringarnaoch genom den snabbt stigande andelen egna hem har emellertidbostadsinvesteringarna räknade i löpande priser fortsatt att stiga kraftigt,vilket då medfört ett motsvarande ökat finansieringsbehov. Kapitalmarknaden hari endast begränsad utsträckning kunnat tillgodose detta, vilket bl. a. denunder senare år betydande stocken av oavlyftade byggnadskreditiv varit etttecken på. Den kommunala ekonomin har vidare utvecklatsgynnsamt under såväl 1972 som 1973, vilket bl. a. tagit sig uttryck i en någotminskad Prop.1974: 100 36 Man har anledning räknamed ett något större utgiftstryck inom denna sektor vilket kan leda till ökadeanspråk på kreditmarknadema. Den höga investeringstakten inom industrin lederäven i det långa loppet till att motsvarande krav kommer att resas från dennasektor. kan man konstatera attden svenska kapitalmarknaden tillväxer i en relativt måttlig takt till följdav bl. a. den nu långsammare tillväxten inom den allmänna pensionsfonden. Deallra senaste årens kraftigt ökade hushållssparande är visserligen en ny faktori utvecklingen, men den betydande instabiliteten i detta medför att man inteännu så länge kan lägga dess existens till grund för en mera optimistiskbedömning av kapitalmarknadens framtid. Med beaktande av finansieringsanspråken från andrasektorer i ekonomin och med hänsyn till osäkerheten i bedömningen av den ekonomiskautvecklingen vill jag inte utesluta att krav kommer att ställas påen relativt snabb återgång till ett i förhållande till BNP mera begränsatbudgetunderskott. Styrkan i detta krav blir självklart beroende pä hurutvecklingen kommer att gestalta sig. Inledningen av präglades avden starka oro som orsakats av oljekrisen. Vi kan nu konstatera att den svenskaekonomins växtkraft knappast påverkades av oljekrisen. Utvecklingen hittillsunder har präglats av stark expansion och vi kan nu räkna med en godtillväxt i vär ekonomi också för året som en helhet, en tillväxt i nivå med vadvi uppnådde under det expansiva . Sysselsättningen ökar kraftigt och arbetslösheten minskarstadigt. Industriproduktionen närmar sig i flera branscher kapacitetstaket.Orderläge och orderingång är goda. Exporten fortsätter att ökatillfredsställande och vår industri ökar sina marknadsandelar påvärldsmarknaden. Hushållens standard kan öka snabbare än på mycket längesamtidigt som sparandet också kan fortsätta att öka. Den offentliga servicenkan fortsätta att byggas ut på angelägna områden. Problemen finner vi på tre områden prisutvecklingen, obalansen på arbetsmarknaden och bytesbalansen. Den starka prisstegring vi haftunder senare tid härrör till väsentlig del från vår omvärld. Även om vi vid eninternationell jämförelse kan betrakta vår prisstegring som förhållandevismoderat så får den återverkningar av negativ beskaffenhet på många håll. Våraansträngningar att hålla prisutvecklingen under kontroll måste således få enframstående plats inom den ekonomiska politikens ram. Genom att koncentrerainsatserna på att dämpa prisstegringen på baslivsmedel och bo- städeravser regeringen att ge prispolitiken en social- och fördelnings-politiskprofil. Deima politik följs upp genom direkta stödinsatser till de mestbehövande befolkningsgrupperna barnfamiljer och pensionärer. Problemet på arbetsmarknaden så som det nuframträder utgörs främst av bristen pä balans. Således redovisar statistikenett visserligen sjunkande men dock fortfarande avsevärt antal arbetslösa.Samtidigt upplever vi en efterfrågekonjunktur i första hand på exportsidan,men också på hemmamarknaden som kommer att ställa oss inför begränsningar iproduktionsökningen. Vi kan avläsa detta inte bara i den rent fysiskabegränsningen i produktionsutrustningen utan också i form av brist påarbetskraft. Förklaringen till denna motstridande situation ligger i att denlediga arbetskraften vare sig ortsmässigt eller yrkesmässigt passar tillefterfrågan och de lediga platserna. Det positiva i denna utveckling är attarbetstillfällena nu ökar för sådana grupper som kvinnor, äldre och handikappade.Vår strävan att anpassa arbetsplatserna till arbetskraften och vice versa kanrealiseras genom en positiv medverkan av parterna på arbetsmarknaden samt enaktiv och följsam kombination av arbetsmarknads-, närings- ochregionalpolitik. Även i högkonjunkturen och med en på sina hållotillfredsställd efterfrågan på arbetskraft får arbetsmarknadspolitiken enlika framträdande roll. Jag vill också framhålla de möjligheterregionalpolitiken erbjuder företagen att förlägga produktionen till områden därdet fortfarande finns en stor arbetslöshet. Den speciella vinstkonjunkturen för i första handvåra exportnäringar kan befaras få den konsekvensen att den markerar ochförstärker förmögenhetsökningen hos en begränsad grupp av medborgare. Dettakan som en naturlig konsekvens leda till oro på arbetsmarknaden och svårigheteratt för framtiden genomföra en samlad och helheten omspännande avtalsrörelse.De centrala avtalsuppgörelser som under senare decennium blivit praxis i vårtland har från samhällets och arbetsfredens synpunkt haft sina stora fördelar.De nu för främst vissa exportnäringar snabbt stigande vinsterna bör ifrån härangivna och andra överväganden komma även de anställda inom berörda näringartill godo. Detta bör lämpligen ske genom att företagen i det extraordinäravinstläget får göra avsättningar för investering i bättre arbetsmiljö. Förslaghärom framlägges med denna finansplan. Oljeprishöjningarna innebär att de senaste årenskraftiga överskott i vår bytesbalans nu förbyts i ett underskott. Med hänsyntill den osäkerhet som präglar den internationella utvecklingen påvalutaområdet, ställer detta ökade krav på den ekonomiska politiken. Genom attvi de gångna åren kraftigt byggt upp vår valutareserv är emellertid vårt utgångslägegott när det gäller att möta kommande påfrestningar. De risker som ligger framför oss synes i förstahand vara att en alltför stark efterfrågan skall accelerera prisstegringstaktenoch ytterligare för- I ett sådant läge är det angeläget att staten inte ökar sinefterfrågan pä ett sådant sätt att den samhällsekonomiska balansen bringas ifara. Detta skidle i sä fall ställa krav på en kraftig åtstramning avkreditpolitiken på bekostnad av främst näringslivet och kommunerna. Mot dennabakgrund bör finanspolitiken icke tillåtas att försvagas. Därför föreslårregeringen att nya utgiftsåtaganden för /75 i allt väsentligtskall kompenseras med motsvarande inkomstförstärkningar. Utvecklingen för nästföljande budgetår 1975/76 har belysts i årets långtidsbudget. Enbart ett fullföljande av av riksdagenredan beslutade åtaganden leder till ett budgetunderskott på ca 8,5 miljarderkr. Reformer som innebär betydande åtaganden har emellertid aviserats, bl. a.på beskattningens, pensioneringens och bostadspolitikens områden. Ytterligareandra reformer kan aktualiseras och erfarenhetsmässigt avslöjar budgetprocessenett antal mycket angelägna utgiftsönskemål. Mot denna bakgrund ter sigutvecklingen /76 bekymmersam. Jag har nämnt att regeringen anseratt nya utgiftsåFaganden för /75 i allt väsentligt måstebalanseras av motsvarande inkomstförstärkningar. Såvitt nu kan bedömas tordeläget för /76 ställa minst samma anspråk pä finanspolitikensstyrka, varför någon budgetförsvagning knappast kan tolereras. Det innebär atttakten i reformernas genomförande får bli beroende av möjligheterna att göra besparingari bestående program eller att skaffa erforderliga inkomstförstärkningar. En restriktiv finanspolitik erfordras också om ettutrymme skall kunna skapas på kapitalmarknaden för den nödvändiga kommunalautgiftsexpansionen. Regeringen anser att den överenskommelse som träffadesmellan kommunförbunden och regeringen om en kontrollerad kommunalskatteutveckling varit lyckosam. Det är enligt min meningönskvärt att den kommunala utdebiteringen också utvecklas idämpad takt. har kommunerna ett behov att öka sina utgifter om deskall kunna tillgodose angelägna servicebehov. En viss ökning av den kommunalaupplåningen kan under dessa förutsättningar te sig naturlig. Detta kräver ensådan kreditpolitik att kommunernas behov på kapitalmarknaden kan tillgodoses. Ett annat långsiktigt problem avser bytesbalansen.Trots den mycket goda utveckling som karakteriserade 1973 haroljeprishöjningarna inneburit att vi åter får räkna med ett underskott ibytesbalansen. Den fortsatta ökningen av u-landsbiståndet samt en beräknadfortsatt försämring av tjänste- och turistnettot innebär risker för enframtida ytterligare försvagning av bytesbalansen, om inte exporten i löpandepriser åter kan expandera snabbare än importen. Jag har tidigare angett att detinte är acceptabelt att acceptera ett underskott ivår bytesbalans. Siktet måste således ställas in pä att successivt itakt med att de yttre förutsättningarna är vid handen, återställa vår externabalans och bibehålla vär konkurrenskraft med omvärlden. Sammanfattningsvis bör en väl utnyttjadproduktionskapacitet, en stark observans och kontroll över prisutvecklingensamt en finans- och penningpolitik som verkar i stabiliserande syfte ge oss engod chans att dels uppehålla vår internationella konkurrenskraft,dels garantera en god ekonomisk tillväxt med en önskvärd industriell investeringsexpansionoch dels, slutligen, möjliggöra en god standardhöjning för landets medborgare. Totalbudgetensutgiftsanslag budgetåren 1973/74 och 1974/75 I statsverkspropositionen beräknade jagtotalbudgetens utgiftsanslag, dvs. bortsett från förändringar avreservationsmedelsbehällningarna och i dispositionen av rörliga krediter, till68 718 milj. kr. för /74. Häri ingick de i prop. 1973: 2upptagna anslagen på tilläggsstat, om vilka har fattat beslut.Riksdagen har sedermera beslutat om vissa ekonomisk-politiska åtgärder som bl.a. innebar att ytterligare medel för innevarande budgetår om 720 milj. kr.anvisats på tilläggsstat (FiU 1974: 1, rskr 1974: 41). Beloppet avsågutbetalningar av ett extra tillägg till barnbidrag och ett extrapensionstillägg . beslut om vissa ekonomisk-politiskaåtgärder omfattade vidare ökade livsmedelssubventioner fr. o. m. den 1 april1974. För att finansiera dessa ökade subventioner har på tilläggsstatanvisat 674 milj. kr. (JoU 1974: 9, rskr 1974: 98). Till utgången av mars 1974har härutöver begärts anslag på tilläggsstat till ett sammanlagt belopp om 407milj. 1974: 69 och 85). Bland större anslag kan nämnas 248 milj. kr.till vissa energibesparande åtgärder, 75 milj. kr. till sysselsättningsskapandeåtgärder för arbetslösa och särskilda åtgärder för arbetsanpassning samt 49milj. till FN-styrkors verksamhet utomlands. Sammantaget uppgår de härangivna tilläggsanslagen till ca . har med skrivelse den 28 mars1974 överlämnat en approximativ beräkning av budgetutfallet för innevarandebudgetår (bilaga 3).