prop · FX03124 · 1974-12-31 00:00:00 — Maj:ts proposition nr 1974 Prop. Kungl.Maj:ts proposition med förslag till lag om visst stöldgods m. m.; givenStockholms slott . Maj:l vill härmed, under åberopande avbilagda utdrag av statsrådsprotokollet över justitieärenden och lagrådetsprotokoll, dels föreslå att bifalla de förslag omvars avlåtande till föredragande departementschefen hemställt, dels inhämta yttrande över förslagettill kungörelse om ändring i förordningen (1949: 341) om explosiva varor. 1 propositionen föreslås en särskild lag om visststöldgods m. m. Syftet med lagförslaget är att göra det möjligt att ta i förvaregendom som åtkommits genom brott i fall då ägaren är okänd eller avstår frånsina anspråk. Egendomen säljs om inte ägaren blir känd och gör anspråk på egendomen. I propositionen föreslås även en särskild lag omförfarande med förverkad egendom och hittegods m. m. samt vissa följdändringari andra författningar. Avsikten med förslaget i denna del är att göraförfarandet vid försäljning av förverkad egendom och hittegods enklare ocheffektivare för att därigenom nedbringa statsverkels kostnader för denna hanteringoch förbättra försäljningsresultaten. Lagförslaget irmebär att sådan egendomoch egendom som tagits i förvar enligt den föreslagna särskilda lagen om visslstöldgods m. m. i största möjliga utsträckning skall försäljas genom förenadefabriksverkens försorg. Vidare föreslås en höjning av den värdegräns somenligt 17 § andra stycket lagen (1946: 804) om införande av nyarättegångsbalken gäller för möjligheten att underlåta kungörelsedelgivning avstämning angående förverkande i vissa fall. Ändringen innebär att denna gränssom nu går vid . Slutligen föreslås att bestämmelserna i 27 kap. 7 §rättegångsbalken om skyldighet för åklagare att vid beslag väcka åtal inom enmånad begränsas till att avse egendom som har ett värde som ej understiger . 1 1974.1 saml. Lagom visst stöldgods ni. Härigenomförordnas som följer. Har egendom som åtkommits genom brott anträffatsoch är varken ägaren eller annan som har rätt till egendomen känd, skallegendomen tagas i förvar, om det ej är uppenbart obilligt. Delsamma gäller om varken ägaren eller annan somhar rätt till egendomen gör anspråk på den. Om förfarandet med egendom som tagits i förvarenligt första eller andra stycket och om rätt för ägare som sedermera blir kändeller annan som har rätt till egendomen att få egendomen utlämnad till sigeller att erhålla ersättning finns bestämmelser i lagen (1974: 000) om förfarandemed förverkad egendom och hittegods m. m. Beslut om att egendom skall tagas i förvar enligtdenna lag meddelas av allmän domstol utom i fall som anges i tredje stycket. Talan om egendoms tagande i förvar föres avåklagare mot den som frågan angår, om denne har känt hemvist här i landet ochkan delges på sätt som är föreskrivet om stämning i brottmål. Talan behöverdock ej föras mot den som förklarat att han ej gör anspråk på egendomen. Skall enligt andra stycket talan ej föras mot någonfår åklagaren meddela förordnande om att egendomen skall tagas i förvar. Den som icke åtnöjes med åklagares beslut enligt 2§ tredje stycket får innan egendomen försålts eller förstörts hos åklagarenanmäla missnöje med beslutet. Anmäles missnöje skall åklagaren, om han villalt beslutet skall bestå, väcka talan därom inom efter det att anmälangjordes. Väckes ej talan, skall åklagaren häva beslutet om egendomens tagandei förvar. Väcker åklagaren åtal för brott, som föranlett attegendom tagits i förvar, innan egendomen försålts eller förstörts, skalldomstolen i samband med åtalet pröva om egendomen fortfarande skall hållas iförvar. Åklagaren skall underrättapolisstyrelsen i det distrikt där egendomen förvaras om missnöjesatunälanenligt första stycket och om talan enligt andra stycket. I avvaktan på attsaken slutligt prövas får vidare åtgärd med egendomen ej aga rum, om den kanvårdas utan fara för förstörelse. Föres talan om egendoms tagande i förvar enligt 2 §andra stycket eller 3 § första stycket mot någon, som ej är tilltalad, skall omsådan talan i tillämpliga delar gälla vad i är föreskrivet angåendeåtal för brott på vilket icke kan följa svårare straff än böter. v l'r l Dennalag gäller ej i fall där lagen (1938: 121) om hittegods är tilllämplig. Dennalag träder i kraft . Lagom förfarande med förverkad egendom och hittegods m. m. Härigenomförordnas som följer. Dennalag gäller, om ej armat följer av bestämmelser i lag eller annan författning,egendom som 1, tillfallit staten på grund avförverkande eller 2, tillfallit staten enligt lagen(1938: 121) om hittegods eller 3, tagits i förvar enligt lagen(1974: 000) om visst stöldgods m. m. Egendom som tagits i förvar med stöd av lagen(1974: 000) om visst stöldgods m. m. skall föi-varas hos polismyndigheten iminst efter det att beslut meddelats om att egendomen skall varatagen i förvar. Deima frist skall i fall som avses i 2 § ttedje stycket nämndalag räknas för åklagarens beslut, även om detta prövats av domstol,och i övriga fall räknas från den dag då lagakraftägande avgörande föreliggerom att egendomen skall vara tagen i förvar. Vadsom sagts i första stycket gäller ej i fall som avses i 3 och 4 §§. Har det under den i första stycket angivna tidenicke kunnat utredas vem som har rätt till egendomen, skall polismyndigheten pålämpligt sätt låta kungöra förhållandet med uppgift om egendomen och om deomständigheter under vUka den anträffats. I kungörelsen anges även , ejunderstigande en månad, inom vilken den som vill göra anspråk på egendomenskall ge sig till kätma. Framställes icke anspråk eller avstården som har rätt till egendomen från denna, skall med egendomen förfaras påsätt som anges i denna lag. Har egendom tagits i förvar med stöd av lagen(1974: 000) om visst stöldgods m. m., därför att ägaren eller aiman som harrätt till egendomen ej gör anspråk på den, skall med egendomen förfaras påsätt som anges i denna lag. Myndighet som omhänderhar egendom som avses i dennalag får låta försälja den om 1. den ej kan vårdas utan fara förförstöring, 2. vården av den är förenad medalltför stora kostnader, eller 3. särskilda skäl eljestföreligger. Egendom som kan befaras komma tillbrottslig användning eller eljest är olämplig för försäljning skalloskadliggöras. Egendom som ej sålts enligt 4 §eller oskadliggjorts enligt 5 § skall säljas av förenade fabriksverken, om ejegendomen på grund av sin beskaffenhet eller omständighetema i övrigt börsäljas i annan ordning genom den förvarande myndighetens försorg. Kan egendomenej säljas, får den förstöras. Gör ägaren eller annanrättsinnehavare anspråk på egendom som tagits i förvar med stöd av lagen (1974:000) om visst stöldgods m. m. skall den lämnas ut till honom efter beslut avpolismyndigheten, om den ej redan försålts eller förstörts. Har egendomen reparerats eller påannat sätt förbättrats, är den som gör anspråk gällande enligt första stycketskyldig att betala kostnaden härför innan han utfår egendomen. Betalar han ejinom efter det all särskild uppmaning därom delgivits honom, fåregendomen försäljas i den ordning som anges i denna lag. Försäljning av egendom som tagits iförvar med stöd av lagen (1974: 000) om visst stöldgods m, m, sker förstatsverkets räkning. Har egendomen försålts, har ägareneller annan rättsinnehavare rätt lill ersättning. Denna utgår dock ej med högrebelopp än som influtit vid försäljningen. 1 fall som avses i 7 § andra stycketskall kostnaden för förbättringen avräknas från ersättningen. Ansökan om ersättning ges in tillrikspolisstyrelsen som, efter verkställd utredning i ärendet, prövar frågan omersättning. Mol polismyndighets beslut i ärendeom utlämnande av egendom enligt 7 § första stycket föres talan hoslänsstyrelsen genom besvär. Mot beslut i sådant ärende samt motrikspolisstyrelsens beslut i ärende som avses i 8 § tredje stycket föres talanhos kammarrätt genom besvär. 1 fråga om pengar skall i ställetför vad som sägs om försäljning i denna lag gälla att beloppet redovisas tillstatsverket enligt föreskrifter som meddelas av regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer. lämnar närmare föreskrifter om 1. sättet förkungörande enligt 2 §, 2. polismyndighetsförfarande med egendom som avses i denna lag. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i Härigenom förordnas, att 27 kap. 7§ skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 27 kap. 7 § Då rälten förordnar om beslag Då rättenförordnar om beslag eller fastställer verkställt beslag, eller fastställerverkställt beslag, skall, om ej åtal redan väckts, rät- skall, om ej åtal redanväckts, rätten utsätta den tid, inom vilken ten utsätta den tid, inom vilkenåtal skall väckas. Denna må ej åtal skall väckas. Denna må ej bestämmas längre,än som finnes bestämmas längre, än som finnes oundgängligen erforderligt. I an-oundgängligen erforderligt, nat fall skall åtal väckas inom en månad, sedanbeslaget verkställdes. 1 annat fall än som avses i första stycket skall åtal väckas inom en månad, sedan beslaget verkställdes, om ej den beslagtagna egendomens Finnes lid, som avses i första Finnes tid, som avses i första stycket, otillräcklig, må rätten, om eUer andrastycket, otillräcklig, må framställning därom göres före ti- rätten omframstäUning därom gö- dens ulgång, medgiva förlängning res före tidens utgång, medgiva förlängning av tiden. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i lagen (1946: 804) om införande av nyarättegångsbalken Härigenom förordnas, alt 17 § lagen(1946: 804) om införande av nya skall ha nedan angivnalydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 17 §1 Angår fråga om egendomsförverkande till det allmänna eller annan särskild rättsverkan av brott någon,som ej är tilltalad, skall lalan därom föras mot honom. Om sådan talan gälle itillämpliga delar vad i nya ' Senaste lydelse 1970: 448. ärföreskrivet angående åtal för brott vara icke kan följa svårare straff änböter. Äri fall, som avses i första stycket, fråga om förverkande av egendom, som tagilsi beslag, och är ägaren ej känd eller har han eller annan, mot vilken talanföres, icke känt hemvist inom riket eller kan eljest ej på sätt om stämning ibrottmål är stadgat delgivning ske här i riket, äge rätten utfärda stämning åhonom att å tid och ställe, som angivas i stämningen, komma tillstädes vidrätten för alt svara i målet vid påföljd, att egendomen eljest må förklarasförverkad. Stämningen skall utan hinder av 33 kap. 6 § första stycket nyarättegångsbalken delgivas genom kungörelsedelgivning. Uppgår värdet avbeslagtagen egendom uppenbart ej till etthundra kronor, får delgivning skegenom, att stämningen anslås på rättens kansli. Uteblir svaranden, skallegendomen förklaras förverkad, om ej av omständigheterna framgår, att talandärom är ogrundad. Äri fall, som avses i första stycket, fråga om förverkande av egendoin, somlagits i beslag, och är ägaren ej känd eller har han eller annan, mot vilkentalan föres, icke känt hemvist inom riket eller kan eljest ej på sätt omstämning i brottmål är stadgat delgivning ske hur i riket, äge rätten utfärda stämningå honom att å tid och ställe, som angivas i stämningen, komma tillstädes vidrätten för att svara i målet vid påföljd, att egen-dom.en eljest må förklarasförverkad. Stämningen skall utan hinder av 33 kap. 6 § första stycket nyarättegångsbalken delgivas genom kungörelsedelgivning. Uppgår värdet avbeslagtagen egendom uppenbart ej till , får delgivning ske genomatt stämningen anslås på rättens kansli. Uteblir svaranden, skall egendomenförklaras för\'erkad, om ej av omständigheterna framgår, att talan därom ärogrundad. Hava i lag eller författning meddelats avvikandebestämmelser, vare de gällande. Dennalag träder i kraft . Lagom ändring i lagen (1938: 274) om rätt till jakt Härigenom förordnas, dels att 36 § 2 mom. lagen(1938: 274) om rätt til! jakt skall ha nedan angivna lydelse, dels att i 2 § 3mom., 10 § 2 mom. och 5 mom., 14 § 1 mom. och 2 mom., 15 § 1 mom. tredjestycket, 18 § 1 mom. och 2 mom., 24 § 1 mom. andra stycket och 2 mom. andrastycket, 26 § 3 mom. och 4 mom. samt 27 § tredje stycket i samma lag ordet"Konungen" i olika böjningsformer skall bytas ut mot "regeringen"'i iTiotsvarande form. 2 mom. Där i beslag taget djur som avses i denna paragrafär underkastat förskäinning må det, sedan syn och värdering hållits av två ojävigamän. av beslagaren försäljas på lämpligt sätt. Annan förverkad egendom som avses i denna paragraf skallförsäljas å offentlig auktion: dock atl, där förverkat redskap utgöres avskjulvapen eller är sådant som icke må användas till jakt eller fångst, meddetsamma skall förfaras på sätt Konungen bestämmer. Konungen eller myndighet somKonungen bestämmer äger förordna om undantag frän andra stycket i fråga omdjur eller del av djur som behövs för forskningsändamål eller av annatsärskill skäl icke bör försäljas å offentlig auktion. Annan förverkad egendoin som avses i denna paragraf skallförsäljas i den ordning som i allmänhet gäller för försäljning av förverkadlös egendom; dock alt, där förverkat redskap ulgöres av skjutvapen eller är sådanisom icke må användas till jakt eller fångst, med detsamma skall förfaras påsätt regeringen bestämmer. Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer ägerförordna om undantag från andra stycket i fråga om djur eller del av djur sombehövs för forskningsändamål eller av annat särskilt skäl icke bör försäljas iden ordning som i allmänhet gäller för försäljning av förverkad lös egendom. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i lagen (1960: 418) om straff förvarusmuggling Härigenom förordnas, att 22 och 23 §§ lagen (1960: 418) om straff förvarusmuggling skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande 'ydeis c 22 Sedan slutligen avgjorts, att egendom,som enligt denna lag tagits i beslag, ska!! vara förverkad, skal! egendoiTien,där ej föreskrift i särskild författning till annat föranleder, cfieråklagarens bestämmande försäljas på offentlig auktion genom ellerutmätningsmannens försorg. som på grund av sinbeskaffenhet är särskilt ägnad att användas för varusmuggling; må dockförsäljas allenast om den 1 Senaste lydelse 1972: 232. Sedan slutiigen avgjorts, attegendom, som enligt denna lag tagits i beslag, skall vara förverkad, skallegendomen, där ej föreskrift i särskild författning till annal föranleder,försäljas genom försorg eller i den ordning scm i allmänhet gällerför försäljning av förverkad lös egendom. Förvaringspersedel, som på grund avsin beskaffenhet är särskilt ägnad att användas för varusmuggling, må dockförsäljas al- gjorts otjänlig för sådant ända- lenast om den gjorts otjänlig för Där detta ejlämpligen kan sådant ändamål. ske, skall med persedelnförfaras lämpligen kan ske, skall med per- på sätt generaltullstyrelsen be- sedeln förfaras på sätt general- Har med avseende å egendom meddelats förklaring somi 12 § sägs och erlägges ersättningsbelopp som där avses efterdet saken slutiigen avgjorts, skall egendomen återställas. I annat fall måegendomen för ersättningsbeloppets uttagande försäljas i den ordning som iförsta stycket föreskrives. 23 §1 Är beslaglagen egendom under- Är beslagtagen egendom under kastad förskämning eller snar för- kastad förskämning eller snar för störelse eller annan nedgång i vär- störelse eller annan nedgång i vär de, må den genast försäljas på of- de, må den genast försäljas, och fentlig auktion, och skall så alltid skall så alltid ske om ägaren be- ske om ägaren begär det. Upp- gär det. Uppskattas egendomens skattas egendomens värde till fem- värde till femhundra kronor eller eller mera och har mera och har ej försäljning på- ej försäljning påkallats av ägaren, kallats av ägaren, skall dock till skall dock tillstånd tUl försäljning- stånd till försäljningen sökas hos en sökas hos rätten. Rätten må rätten. Rätten må utan ägarens utan ägarens hörande meddela be- hörande meddela beslut om egen- slut om egendomens avyttring. Då beslag lagts å rusdrycker, som kunna antagasvara förverkade enligt denna lag, skola bestämmelserna i 2 § 1 lagen den 9 maj1958 om förverkande av alkoholhaltiga drycker m. m. äga motsvarande tillämpning. Dennalag träder i kraft . Kungl.Mai:ts kungörelse om ändring i förordningen (1949: 341) om explosiva varor Maj:t har funnit gott förordna att 63 §förordningen (1949: 341) om explosiva varor skall ha nedan angivna lydelse. 63 §2 Explosiv vara, som tagits i beslag enligtdenna förordning eller lagen om straff för varusmuggling, skall sättas underförsegling av den, som verkställt beslaget, samt förvaras på sätt i 31 §föreskrives till dess ge- Senaste lydelse 1963: 228. ' Senaste lydelse 1960: 451. nom lagakraftvunnendom avgjorts, om varan skall anses förverkad. Om beslaget och de för varansförvaring vidtagna åtgärderna skall den, som verkställt beslaget, ofördröjligengöra anmälan till sprängämnesinspektionen eller polismyndigheten, som har attmeddela erforderliga närmare föreskrifter om varans förvaring. Explosivvara, som genom lagakraftvunnen dom enligt denna förordning eller lagen omstraff för varusmuggling förklarats förverkad, skall försäljas på sätt länsstyrelsenbestämmer; må dock förordna att varan i stället skalloskadliggöras efter sprängämnesinspektionens eller polismyndighetensanvisning. Explosivvara, som genom lagakraftvunnen dom enligt denna förordning eller lagen omstraff för varusmuggling förklarats förverkad, skall försäljas på sätt polismyndighetenbestämmer; poUs-myndigheten må dock förordna att varan i stället skall oskadliggöras. Dennakungörelse träder i kraft . Utdragav protokollet över justitieärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen istatsrådet . Närvarande:Statsministern , statsråden , , , ,, , , , , , , ,, . Chefen för , statsrådetGeijer, anmäler efter gemensam beredning med statsrådets övriga ledamöter frågaom ny lagstiftning om visst stöldgods, m. m. och anför. Normalt gäller den ordningen att vad som åtkommitsgenom brott, t. ex. genom stöld eller förskingring, skall återlämnas tillmålsäganden. För att den som gjort sig skyldig till brott inte obehörigen skallfå behålla sin viiming i fall då det inte finns någon målsägande, t. ex. vidkoppleri, dobbleri eller spioneri finns i (BrB) särskilda reglerom förverkande av utbyte av brott. Enligt gällande bestämmelser därom i 36 kap.1 § BrB kan sådant förverkande ske endast när det är fråga om utbyte av brottenligt BrB och i fall då detta utbyte ej motsvaras av skada för enskild. Motbakgrund av de sålunda angivna begränsningarna i möjligheten att förverkaegendom som åtkommits genom brott har det bland polis och åklagare, framförallt , uppstått viss osäkerhet om vad man skall göra med bl. a.stöldgods som saknar känd ägare. Ett spörsmål med anknytning till nu berört problemär frågan om försäljning och redovisning av förverkad egendom och hittegods.Lös egendom tillfaller kronan i relativt stor omfattning genom bestämmelserom förverkande på grund av brott. Sådana bestämmelser finns inte bara i BrButan även i många specialförfattningar. Egendom kan emellertid tillfalla kronanäven i andra fall t. ex. enligt lagen (1938: 121) om hittegods, lagen (1918:163) med vissa bestämmelser om sjöfynd samt vissa importförfattningar. Deåtgärder som skall vidtas med sådan egendom är av växlande natur menföreskrifterna går i regel ut på att den skall försäljas. Det är flera olikamyndigheter polis-,åklagar- och tullmyndigheter, domstolar, kronofogdemyndigheter ochlänsstyrelser som handlägger frågor om sådan egendoms registrering ochförsäljning samt i anslutning därtill erforderlig redovisning och kontroll.Detta arbete är tämligen omfattande. Kostnaderna för dessaarbetsinsatser står för det mesta inte i rimligt förhållande till statsverketsintäkter från egendomens försäljning. Det är därför angeläget att undersöka omdet är möjligt att göra förfarandet effektivare dels genom att förenklamyndighetemas handläggning av dessa ärenden och därigenom nedbringa kostnademadels genom att vidta åtgärder för att uppnå ett bättre försäljningsresultat. Hithörandefrågor har bl. a. varit föremål för () uppmärksamhet. Iskrivelse till Kungl. Maj:t föreslår RRV vissa ändringar iden nuvarande ordningen för försäljning och redovisning av lös egendom.Förslaget avser endast sådan egendom som pä grund av olika förverkandereglereller hittegodslagens bestämmelser har tillfallit kronan och innebär attförsäljningen bör skötas centralt av förenade fabriksverken (FFV, ). Vidare föreslås att redovisningsförfarandet i sambandmed sådan försäljning förenklas. Till skrivelsen har fogats en inom RRVupprättad promemoria, dagtecknad . Promemorian innehåller ensammanfattning av den utredning i frågan som verkställts inom RRV. En närmare redogörelseför innehållet i skrivelsen och promemorian kommer att lämnas . Medanledning av de frågor som sålunda väckts om hur man skall förfara med bl. a.stöldgods som saknar känd ägare och på grund av det förslag som utarbetats inomRRV om att anlila FFV för försäljning av förverkat gods och hittegodsupprättades inom en promemoria (Ds Ju 1973:14) med förslag till ändrad lagstiftning om förverkande och beslag samt nyabestämmelser om försäljning av förverkad egendom och hittegods.Departementspromemorian innehåller förslag till ändring i bl. a. BrB,(RB), lagen (1946: 804) om införande av nya (RP), lagen (1958: 274) om rätt till jakt och lagen (1960: 418) om straff förvarusmuggling. Vidare föreslås i promemorian en särskild lag om förfarande medförverkad egendom och hittegods. Förslagen lorde få fogas till statsrådsprotokolleti detta ärende som bilaga 1. Efter remiss bar yttranden överdepartementspromemorian avgetts av justitiekanslern (), riksåklagaren (),hovrätten för , (), statskontoret,generaltullstyrelsen, RRV, (), FFV, iÖstergötiands län, i . RÄ har bifogat yttrandenfrån överåklagarna i , och samt läns- åklagarnai , och . i länhar avgivit sitt yttrande efter hörande av polisstyrelsen i Falupolisdistrikt. 2 Förfarandet med visst stöldgods m. m. I motsvarande mån som tillgreppen i butiker ochvaruhus stigit i antal förefaller det ha blivit svårare att få fram uppgifterom vem som är rätt ägare till stöldgods. Inte minst har detallt oftare inträffat att polisen inte kunnat finna rätt ägare till en del avdet stöldgods som anträffats i samband med utredning av brott. Ofta förhållerdet sig på det sättet att man exempelvis vid en husrannsakan påträffar enmängd olika varor som tillgripits i bostäder och butikereller från parkerade bilar. I en del fall kan ägarna till de stulna varornaspåras genom att gärningsmannen uppger var han tillgripit godset eller medhjälp av prislappar eller annan märkning eller på grund av att det föreliggeren anmälan från målsäganden. Kvar blir emellertid inte sällan gods iblandtill ett värde av 10 som gärningsmannen inte kan eller villtala om var han tillgripit och som polisen inte heller på annat sätt kanhärleda till viss ägare. Det är inte heller ovanligt att en gärningsman anvisarflera olika varuhus eller affärer som möjliga brottsplatser, men att detlikväl visar sig omöjligt att klarlägga var ett visst föremål har tillgripits.Om den aktuella varan ingår i sortimenten i mer än en av de anvisade affärernakan det således ibland inte säkert fastställas vem som är målsägare. Det är inte heller helt ovanligt att man påträffarokänt gods som uppenbarligen ulgör utbyte av brott i s. k. tjuvgömmor inaturen eller på annan plals dar man saknar spår lill såväl gärningsman sommålsägande. Enligt bestämmelsema i 36 kap. 1 § BrB kan utbyteav brott enligt BrB, som inte motsvaras av skada för enskild, förklarasförverkat. Härav följer motsättningsvis att egendom som avhänts enskild persongenom brott inte kan förklaras förverkad. Egendom som uppenbarligen avhänts någon genom brottoch som anträffas hos en för brottet misstänkt person torde emellertid som regelomhändertas av polisen och i många fall blir sådan egendom även föremål förbeslag. Finns känd ägare, återlämnas egendomen , såvida den inte behövssom bevis eller behöver bli föremål för någon speciell undersökning, t. ex.kriminalteknisk undersökning.