prop · FX0332 · 1974-12-31 00:00:00 — Denna laglekniska lösning är enligt min mening allföredra framför en ordning där rättighetens bestånd göres beroende av attundersökningsavgiften fortlöpande betalas och där komplicerade regler omförverkande måste uppställas. Om erläggande av undersökningsavgifl sålundautgör en förutsättning för att bergmästaren skall kunna bevilja inmulningsrättmåste å andra sidan sökanden förskottera avgiften. Det syns då lämpligt altavgiften betalas in redan i samband med alt ansökningen om inmulningsrätt gesin. Paragrafen,som har motsvarighet i 7 § första stycket gruvlagen, ger bergmästaren rätt attförelägga sökanden att avhjälpa brist i ansökningen. Efterkommer sökande intesådant föreläggande, skall bergmästaren i vissa fall avvisa ansökningen. Sökandenkan anriiodas att komplettera sin ansökan på olika sätt. Del kan ske formlöstt. ex. per telefon eller i samband med all sökanden besöker myndigheten. Isådana fall då det bör finnas bevis om alt anmodan skelt är emeUertid eltskrifthgt föreläggande alt föredra. Utfärdas sådant föreläggande, skall detdelges med sökanden enligt bestämmelserna i delgivningslagen (1970: 428;ändrad : 725). Är ansökningen så ofullständig all den inle kantjäna som underlag för prövning av ansökningen, är del oftast lämpligt begärakomplettering genom ett föreläggande. I föreläggandel bör sökanden erinras om denrisk han löper genom all inte efterkomma föreläggandet. Efterkommer sökandeninle föreläggandet, skall hans ansökan sålunda i vissa fall avvisas. Detta ärfallet om bristen är så väsentlig all ansökningen inte kan ligga till grund förprövning av ärendet. En sådan väsentlig brist föreligger t. ex. om ansökningensaknar uppgift om mineralfyndighetens art eller det område som avses. Detsammabör gälla om inmutning begärs på elt område som omfattas av elt dispensabeltinmulningshinder och ansökningen inle innehåller upplysning huravida dispenssökts eller lämnats. Åberopas rällsägarmedgivande, skall bevis om alt sådantmedgivande erhållits ges in. Påstår sökanden att han begärt men ännu inte fåtträttsägarens medgivande, bör han sålunda vid påföljd av avvisning föreläggasatt styrka alt han fått rättsägarens medgivande. Påsamma sätt som en väsentiig brist i ansökan behandlas i paragrafen del fallall sökanden inle betalat ansökningsavgifl eller förskott tiUundersökningsavgifl. Erläggande av sådan avgift eller sådant förskott utgör enförutsättning för att ansökan skall tas upp tUl prövning. Underlåtenhet allbetala in nämnda avgift eller förskoll skall således medföra att ansökningenavvisas. Paragrafenöverenslämmer i sak med 7 § andra stycket gravlagen. 1974: 32 I45 Paragrafensförsta stycke, som har motsvarighet i 2 kap. 7 § första stycket i utredningensförslag, reglerar det fall att ansökan om inmulningsrätt görs beträffandeområde som omfattas av en tidigare ansökan om inmulningsrätt eller en senastsamma dag gjord ansökan om anvisande eller utvidgning av utmål. Enligt 1 kap.5 § har den som sökt inmutningsrätt till visst område från och med dagen föransökningen företrädesrätt framför andra inmutare tUl området. Gör någonansökan om inmulningsrätt på område vartiU annan redan begärt sädan rätt, tordenuvarande bestämmelser i 5 § första stycket punkt 8 gravlagen innebära allredan den äldre ansökningen som sådan utgör inmulningshinder som föranlederomedelbart avslag på den senare ansökningen. Som jag anfört under 2 § förstastycket punkt 10 i detta kapitel anser jag all hinder mot den senareansökningen bör gälla endast om den äldre verkligen leder tiU inmutning. Iavvaktan på alt delta blir klarlagt bör den senare ansökningen vila. I 2 §första stycket punkt 11 i förevarande kapitel har föreskrivits attinmutningsrätt inte fär bevUjas till område som omfattas av en senast samma dagsom ansökningen om inmulningsrätt gjord ansökan om anvisande eller utvidgningav utmål. Också i detta fall bör som jag nämnt i anslutning tUl nyssnämndabestämmelse gälla all den konkurrerande ansökningen utgör hinder endast om denbifalls. TiU dess denna fråga blivit avgjord bör ansökningen om inmulningsrättvila. Iparagrafens andra slycke, som motsvarar 2 kap. 7 § andra stycket i utredningensförslag, anges övriga fall där ansökan om inmulningsrätt kan få vila. Harinmutningssökande i fall där Kungl. Maj:ts tillstånd tUl inmutning behövs söktsådant tillstånd, skall enligt 8 § gällande lag ansökningen om inmulningsrättvUa i avbidan på Kungl. Maj:ts beslut i ärendet. I den nya gravlagen tUlkommeråtskilliga nya fall, där myndighet kan lämna dispens från inmulningshinder.Del är enligl min mening rimligt alt inmutningsansökan får vUa till dessmyndigheten beslutat i ärendet i samtliga fall då dispens begärs hos myndighet.I sådana fall då tUlstånd av myndighet behövs enligt 2 eller 3 § eller enligtsärskilda bestämmelser bör därför sökanden vid ansökningen foga handling somvisar all sådant tillstånd lämnats eller sökts. Avser inmulnmgsansökan områdebeträffande vilket dispensabelt inmulningshinder föreligger och har sökandeninle bifogat sådan handling, bör han, om påminnelse under hand inle gerresultat, med stöd av 6 § föreläggas alt komma in med sådan handling vidpåföljd alt ansökningen annars avvisas. Enligt15 § förvaltningslagen (1971: 290; ändrad : 245) får ärende iprincip inle avgöras utan att sökande, klagande eller annan part underrättatsom det som tillförts ärendet genom annan än honom själv och tillfälle berettshonom att yttra sig över det. 10 Riksdagen1974.1 saml. 1974: 32 146 dennaprincip medges bl. a. om åtgärderna är uppenbart obehövliga eller om del kanbefaras alt genomförandel av beslutet i ärendet annars skulle avsevärtförsvåras. Eftersom bergmästare är sådan förvaltningsmyndighet varpåförvaltningslagen äger tillämpning, gäller nämnda bestämmelser också i ärendeom bevUjande av inmulningsrätt om inte annat föreskrivits. Det kan enligt minmening sättas ifråga om 15 § förvaltningslagen bör gälla i ärende hosbergmästaren om bevUjande av inmulningsrätt. Risken för alt markägare och andramotparter tillskyndas rättsförlust eller ekonomisk skada om de inte bereds tUlfälleatt yttra sig över ansökan om inmulningsrätt synes vara utomordentligt ringa.Bergmästaren skall sålunda självmant beakta de hinder mot inmutning som kankomma i fråga. I beslut om beviljande av inmulningsrätt görs f. ö.regelmässigt elt generellt undanlag för områden som omfattas avinmulningshinder. De undersökningsarbeten som utförs inom elt inmutat områdeföre utmålsläggning är vidare mera sällan av den art att bestående skada påmarken uppkommer. För skada och intrång utgår ersättning. berörs bara enmindre del av området. I del övervägande antalet fall upphör inmutningen vidundersökningstidens slut ulan att leda till utmålsläggning. Undersökningsarbetefår f. ö. inte påbörjas med mindre inmutaren underrättatmarkägaren och eventuell nyltjanderältshavare. Markägaren och andra som berörsav ansökningen om inmulningsrätt har dessutom rätt att överklaga bergmästarensbeslut. Mol bakgrund av vad jag nu anfört har jag ansett att del bör få ankommapå bergmästaren att avgöra i vad mån 15 § förvaltningslagen skall tUlämpas iärende hos honom om beviljande av inmutningsräll. Paragrafen,som motsvarar 9 § 2 mom. i gällande lag och 2 kap. 9 § i utredningens förslag,anger i vilka fall ansökan om inmulningsrätt skall avslås. Bestämmelsenunder punkt 1 lar sikte på del fall alt sökanden är utländsk medborgare ellerannat rättssubjekt som enligt lag om vissa inskränkningar i rätten attförvärva fast egendom m. m. inte utan Kungl. Maj:ts tillstånd får inmuta mineralfyndighet.Liksom f.n. skall ansökan om inmulningsrätt avslås, om sökanden behövertillstånd enligt lag men vägrats sådant tUlstånd. I likhet med vad somnu gäller skall ansökan om inmulningsrätt avslås om den avser mineralfyndighetsom inte är inmutningsbar. Detta anges i punkt 2. I punkterna 3 och 4 harlagils upp bestämmelser om avslag på inmulningsansökan på grund avinmulningshinder enligl 2 eller 3 §. Framgårdet av handlingarna all inmutningshinder föreligger beträffande vissa delar avdet sökta inmulningsområdet, bör inmutning 1974: 32 147 inlebeviljas beträffande dessa delar. Visar det sig alt inmutningshinderföreligger beträffande hela området, skall ansökningen avslås. Vissa hinderenligl 2 § är som jag nämnt indispensabla, nämligen de som avses i punkterna 4,10 och 11. Föreligger sådant hinder i fråga om hela det sökta området skallansökan enligt punkt 3 i denna paragraf avslås. Från övriga hinderenligl 2 § liksom från hinder enligl 3 § kan däremot dispens medges. I frågaom vissa hinder enligl 2 § kan också rättsägare lämna medgivande tillinmutning. I sådana fall där dispens kan erhållas eller rättsägare kan medgeundantag från föreliggande inmulningshinder, skall ansökan avslås endast omdispens eller rällsägarmedgivande vägrats. Råder del oklarhet huruvida sökandenfått dispens eller rällsägarmedgivande, får bergmästaren vid awisnings-påföljdförelägga sökanden att komplettera sin ansökan i detta hänseende. Utredningen har i sittförslag tagit upp en bestämmelse om att sökanden i de faU hans ansökanavvisats eller avslagils genast skaU delges underrättelse om beslutet. I sådanunderrättelse skall enligt förslaget anges de skäl på vilka beslutet grundasoch vad den som vUl fullfölja talan mot beslutet har att iakttaga. sålunda föreslagit gäller emellertid numera på grund avförvaltningslagen. Enligt 17 § denna lag skall sålunda beslut varigenommyndighet avgör ärende innehåUa de skäl som bestämt utgången. Skälen fårenligt denna bestämmelse endast undantagsvis utelämnas, t. ex. om besluteticke går part emot eller del eljest är uppenbart obehövligt all upplysa omskälen. Av 18 § förvaltningslagen följer vidare att sökande skall underrättasom innehållet i beslut varigenom myndighet avgör ärende, om del inte äruppenbart obehövligt. Är del uppenbart att beslutet går honom emot, skall hanenligl samma bestämmelse även underrättas om vad han har att iakttaga vid lalanmol beslutet. Underrättelse enligl 18 § förvaltningslagen får delges. Med beslutvarigenom myndighet avgör ärende avses i nämnda paragrafer alla slutligabeslut, dvs. inte bara avgöranden i sak utan också beslut om avvisning elleravskrivning av ett ärende. Paragrafen motsvarar 9 § 3mom. i gäUande lag och 2 kap. 10 § i utredningens förslag. EnUgt 9 § 1 mom. gravlagenskall bergmästaren så snart del kan ske och sist efter detalt inmutningsärendel kommit i sådant skick att det kan företas till sluthgtavgörande, meddela beslut i ärendet. Utredningen har föreslagit en liknanderegel. Enligl min mening hgger del i sakens natur att bergmästaren skallutreda och avgöra inmutningsärende så snart som möjhgt. En bestämmelse om altbeslut skall meddelas före utgången av kan ibland motverka syftet medbestämmelsen. Med hänsyn till vad jag nu sagt har jag inte funnit anled- 1974: 32 148 ninguppställa någon regel av detta slag vad gäller den materiella prövningen avärendet. Däremot har jag funnit det påkallat att understryka vikten av attfråga om avvisande av ansökan utreds och avgörs skyndsamt. En föreskrift häromhar meddelats i 6 § ttedje stycket. Idenna paragraf regleras det fall alt inmutningsärendel kommit i sådant skickalt del kan avgöras i sak. Det förutsätts sålunda alt ärendet inle skallavvisas eller vUandeförklaras och all all utredning är klar. I så fall kanbergmästaren vägra sökanden inmutningsrätt endast om skäl till avslagföreligger eiiUgt 10 §. Bifalls ansökningen, skall bergmästaren liksom f. n.utfärda s. k. mutsedel för sökanden. Närmare föreskrifter om mutsedels iimehållbör liksom nu meddelas i administrativ ordning. Vad gäller bestämmandet avinmulningsområdet torde det vara omöjligt alt i mulsedeln exaktange de mskränk-ningar i det inmutade området som föranleds avinmutningshinder. Det kan vidare finnas inmulningshinder som bergmästaren inlekänner till. Det torde därför bli nödvändigt att komplettera de undanlag somkan göras med ett generellt undanlag för sådana områden som kan omfattas avinmutningshinder. I enlighet med vad jag anfört i avsnittet 14.2 i den allmännamotiveringen skall inmutaren betala en avgift somberäknas med hänsyn tUl det inmutade områdets storlek. Sökanden skall enligl 5§ erlägga förskoll tUl denna undersökningsavgift. Först när bergmästarenbevUjar inmutningsräll och därmed också bestämmer det inmutade området kan hanfastställa un-dersökningsavgiflens storlek. Somjag framhåUit under 10 § skall sökanden enligt 18 § förvaltningslagenunderrättas om avslagsbeslul och om vad han har att iakttaga vid talan motbeslutet. Paragrafen,som har motsvarighet i 10 § gällande lag och i 2 kap. 11 § i utredningensförslag, tar upp regler om tiUkännagivande av inmutningar. Enligt 6 § gravlagen skall ansökan om inmulningsrätt innehållauppgift bl. a. om fastighet där del med ansökningen avsedda området är belägetsamt i allmänhet om fastighetsägarens namn, yrke, hemvist och postadress. I 10§ gravlagen föreskrivs, att bergmästaren, när inmulningsrätt beviljas, skaUöversända mulsedeln lUl inmutaren. Han skall också sända en avskrift avmulsedeln till ägaren av del inmutade området eller, om detta utgörs av marksom är samfälld för flera fastigheter med skUda ägare, tUl den som förvallar samfälligheteneller tUl en av delägama i densamma Enligl den nuvarande ordningen underrättasinte eller annan planeringsmyndighet om de inmutningar somsker.. Bergmästaren skall emeUertid inom Prop.1974: 32 I49 sextiodagar efter mutsedelns utfärdande för publicering sända meddelande ommulsedeln och dess innehåll till Post- och saml tidning inomorten. Utredningen.Bestämmelsen att inmutningssökanden skall redovisa fastighets- ochägarförhållanden inom inmulningsområdet saml föreskriften att bergmästarenskall översända avskrifter äv mulsedeln till markägarna inom området har enliglutredningen i många fall tvingat inmulningssökande alt förelaga tidsödande ochdyrbara äganderättsutredningar. Dessa bestämmelser sägs också ha varitbetungande för bergmästama. Särskilt inom med dess splitttadeägoförhållanden har detta utredningsarbete avsevärt försenat handläggningen avinmutningsärendena. Från detta län har anförts exempel på all bergmästaren fören inmutning haft att sända mer än 50 mutsedelavskrifter till markägare. Delär, anför utredningen, inte ovanligt all mutsedelav-skriflerna återkommerdärför all adressalen uite kunnat anträffas, vUket medfört tidsödandeefterforskningar. Enligt1884 års gruvsladga var, påpekar utredningen, inmulningssö-kandesuppgiflsskyldighel i förevarande hänseende begränsad till "hemman ochlägenhet samt socken och län". Publicering åstadkoms genom att inmutarenvar skyldig att från mutsedelns utfärdande låta kungöradensamma i kyrkan. När de nu gällande bestämmelserna infördes genom gruvlagenanfördes som motivering all del från olika synpunkter var önskvärt attfastighetens ägare fick kännedom om den rättighet som genominmutningen grandlades på hans mark. Riskenför all markägare och andra rättsinnehavare skall tillskyndas rättsförlusteller ekonomisk skada, om de inte får kännedom om en inmutning, ärenligt utredningens bedömande utomordentligt ringa. Utredningen erinrar om att inmutatområde enligt gällande gruvlag inle ulan rällsägarmedgivande eller dispens fåromfatta område beläget på mindre avstånd än frånbostadsbyggnad, tomtplats eller trädgård m. m. De undersökningsarbeten somutförs inom elt inmutat område före utmålsläggning är mera sällan av den artall beslående skada på marken uppkommer. berörs bara en mindre del avområdet. I det övervägande flertalet fall upphör inmutningen vid undersökningstidensslut ulan att leda tUl utmålsläggning. Inmutaren skall vidare underrättamarkägaren och eventuell nylljanderätlshavare samt ställa viss säkerhet, innanhan påbörjar undersökningsarbete. Han skall dessutom med anledning avundersökningsarbetet utge ersättning tUl bl. a. markinnehavaren. Markägarenmåste visserligen tåla att undersökningsarbetet bedrivs men inmutningen utgörinte hinder för honom all disponera över den inmutade marken eftergottfinnande. Motbakgrund av nu nämnda förhållanden föreslår utredningen att bergmästarenskall liksom f. n. översända mulsedeln till inmutaren. Han skaU vidare sända enavskrift av mulsedeln till ägare av fastighet inom området eUer annan lämpligperson på platsen för alt hållas tillgänglig förfastighetsägare och andra vilkas räll kan beröras av inmutningen. Dessutomskall bergmästaren efter mutsedelns utfärdande låta införameddelande om mulsedeln och dess innehåll i Post- och saml eneller flera av ortens tidningar. I konsekvens med sitt förslag att avskrift avmulsedeln inte skall översändas till fastighetsägaren förordar utredningen attansökan inle längre skall behöva innehålla uppgift om berörd fastighet ellerom ägaren till sådan faslighet. förslag kan, anför utredningen, möjligen sägas att elt avskaffandeav delgivningen med markägarna kan bli till nackdel från inmularens synpunktmed hänsyn till risken att en markägare i ovetskap om inmutningen uppför enbyggnad eller annan anläggning som inmutaren efter utmålsläggning kan se signödsakad att lösa. Inmutaren är emellertid inte skyddad mot en sådan åtgärdfrån markägarens sida även om denne känner lUl inmutningen. Det kan enligtutredningen antas alt en inmulare som planerar större undersökningsarbeten inomelt inmutat område i eget intresse underrättar markägaren härom , ombergmästarens underrättelseplikt avskaffas. Vadgäller frågan om länsstyrelse eller annan planeringsmyndighel skall underrättasom pågående eller skedda inmutningar finner utredningen det angelägel altplaneringsmyndighelema får underrättelse om förberedelserför gruvdrift. Utredningens förslag innebär emellertid att bergmästaren skaUunderrätta planeringsmyndighelema först på ulmålsstadiet. Remissyttrandena.De remissinstanser som yttrat sig över utredningens förslag i fråga omtillkännagivande av inmutning vill bevara gällande bestämmelser eller vidgakretsen av dem som skall underrättas om inmutning. Bergmästarna i södra, västraoch östra distrikten finner all olägenheten av en befintlig inmutning är såstor för markägaren i flera avseenden att denne för att rätt kunna planeraanvändningen av sin mark bör få kännedom om inmutningen. Risken för allmarkägare och andra rättsinnehavare skaU tUlskyndas rättsförlust eller ekonomiskskada är enligl deras mening inle så utomordentligt ringa som utredningenförutsätter. Markägare bör därför ofördröjligen delges avskrift av mulsedeln.Del besvär som härigenom uppkommer för sökanden och bergmästaren har avutrednmgen betydligt överdrivits. delar uppfattningen alt detfår anses vara av väsentlig betydelse för markägare, att han på ett betryggandesätt får vetskap om inmutningar inom del egna markområdet. Eftersombergmästarna dessutom funnit att gällande föreskrifter om delgivning inte ärsärskilt be- 1974: 32 151 tungandeför vare sig sökanden eller bergmästaren, avstyrker kollegiet förslaget om nyaregler för delgivning och förordar alt gällande bestämmelser bibehålls. Lantmäteristyrelsenanser alt man bör upprätthålla den nuvarande principen attfastighetsindelningen och äganderättsförhållandena skall redovisas vidinmutning. Sökanden bör vara skyldig att redovisa dessa förhållanden. Dennautrednings- och redovisningsskyldighet kommer i regel inte att bli betungande.Möjhgheterna att snabbi och enkelt utreda fastighets- ochäganderättsförhållandena är enligl lantmäteristyrelsen goda i större delen avlandet och kommer att förbättras ytterligare. Möjligen skulle undanlag kunnagöras från ulredningspliklen om särskUda förhållanden föreligger. Delgivning avmulsedeln med markägarna synes lämpligen kunna ske enligl delgivningslagen.Därigenom blir del möjligt all ersätta individuell delgivning med kolleklivsådan i de undantagsfall att äganderättsförhållandena är så trassliga att deinte låter sig utredas i samband med inmutningen. i länoch överlantmätaren i samma län framhåller alt del från bl. a. samhällsplaneringssynpunktär angeläget all planeringsmyndighelema får underrättelseom förberedelser för gruvdrift. Planerings-myndigheterna bör därför få uppgiftom mulsedel. Lantmäteristyrelsen anför liknande synpunkter. Naturvårdsverketanser del önskvärt att berörd länsstyrelse delges varje ansökan om inmutningoch att mulsedeln upprättas efter samråd med . Även länsstyrelseni län föreslår att skall få yttra sig iinmulningsärenden. Departementschefen.Utredningens förslag innebär all nuvarande krav på alt markägaren i principskall få individuell underrättelse om inmutningar som sker på hans mark intelängre skall upprätthållas. I konsekvens härmed anser utredningen vidare attansökan om inmutningsrätt inle som f. n. skall behöva innehålla uppgift omfastighets- och ägarförhållanden inom det område som begärs inmutat.Utredningens förslag innebär vidare alt underrättelse om pågående eller skeddainmutningar liksom f. n. inle skall lämnas till eller annanplaneringsmyndighel. I likhet med deremissinstanser som yttrat sig i frågan anser jag det vara av väsentligbetydelse för markägaren all han på ett betryggande sätt får kännedom ominmutningar som sker inom hans markområde. Den nuvarande ordningen, som innebäratt avskrift av mulsedeln i princip skall översändas till varje markägare,synes inte ha medfört sådana besvär all del finns anledning att generellt tabort kravel på individuell underrättelse. Detta förutsätter all sökandenutreder och redovisar faslighets- och ägarförhållandena inom det område somberörs av ansökningen om inmulningsrätt. Det utredningsarbete som detta krävertorde numera i allmänhet kunna fuUgöras tämligen lätt. Om underrättelse tillmarkägare sker enligt delgivningslagens bestämmelser, torde inte heller 1974: 32 152 härvidlagbehöva uppstå några svårigheter. I förevarande paragraf har i enlighet med vadjag nu sagt föreskrivits att markägaren och övriga kända sakägare skaU delgesavskrift av mulsedeln. Somframhållits av flera remissinstanser är del angeläget all planeringsmyndighelemapå elt tidigt stadium får kännedom om förberedelser för gruvdrift. Utredningenhar föreslagit alt dessa myndigheter skall underrättas först på ulmålsstadiet.Fråga i vad mån någol planeringsorgan bör underrättas om inmutningarsammanhänger i viss mån med frågan om sådant organ bör få överklagabergmästarens beslut. F. n. har alhnän åklagare en begränsad rätt alt förasamhällets lalan. Denna uppgift bör enligt min mening överföras tUllänsstyrelsen. bör det allmännas besvärsrätl vidgas. Med hänsynhärtill bör åtminstone länsstyrelsema hållas fortlöpande underrättade också omde inmutningar som sker. Detta skulle kunna ske redan då ansökan görs. Enligtmin mening bör det emellertid räcka med att underrättas så snartinmutning meddelats. Bestämmelser härom kan utfärdas i administrativ ordning. Idetta kapitel, som motsvarar 3 kap. gravlagen, ges bestämmelser om vadundersökningsarbetet får omfatta, undersökningstidens längd, förlängning avundersökningstiden, undersökningsavgifl och om ersättning för skada ellerintrång. Idenna paragraf, som motsvarar 12 § gruvlagen, anges vissa förutsättningar förall inmutaren skall få påbörja undersökningsarbete. EnUgtförsta stycket, som i sak Överensstämmer med gällande rätt, skall inmutarenminst han påbörjar undersökningsarbete underrätta ägaren avden mark där han ämnar bedriva arbetet liksom eventuell innehavare avnyttjanderätt tUl denna mark. Med ägaren avses här den verklige ägaren. Finnsdet flera ägare eller nylljanderätlshavare till inmulningsområdet, behöverunderrättelse lämnas endast tUl den som äger eller nyttjar mark där arbeteskall bedrivas. Under vissa förutsättningar får underrättelsen i stället lämnastill den som förvaltar egendomen. Påföljden av underlåtenhet alt underrättamarkägare eller nylljanderätlshavare är enligt 12 kap. 1 § böter eller fängelsei högst . Däremot kan markägaren inte enligl bestämmelserna i 6 § fåarbetet inställt. Iparagrafens andra stycke föreskrivs i saklig överensstämmelse med gäUande rättatt inmutaren innan han påbörjar undersökningsarbete skall ställa säkerhet förersättning som kan komma all utgå enligl 11 §.