prop · FX03177 · 1974-12-31 00:00:00 — Dennautveckling har lett till mycket snabba ökningar av företagens vinster.Vinstökningarna har omfattat praktiskt taget hela näringslivet, men de harvarit särskilt markanta inom skogsindustrin och järn- och stålbranschen. Regeringenföreslog att särskilda åtgärder skulle sättas in för att en delav dessa vinster skulle användas till åtgärder som särskilt kom de anställda tilldd. Således föreslogs (prop. 1974:125, SkU 1974:40, rskr 1974:280, SFS1974:325) att av företagens vinster före bokslutsdispositioner och skattskulle avsättas till särskilda arbetsmiljöfonder. Man kan nu beräkna att ca 2miljarder kr. kommer att avsättas till dessa fonder mot ursprungligen beräknadeknappt . De betydande avsättningar som således görs kommer attmöjliggöra en kraftig intensifiering av åtgärderna för att förbättraarbetsmiljön inom industrin. Jag vill också erinra om det betydelsefullaförhållandet att de anställda i detta sammanhang fått en medbeslutanderättnär det gäller företagens vinster och investeringar. Vikan nu emellertid konstatera att vinstutvecklingen har blivit ännu gynnsammareän som kunde förutses . ochskatt kan företagsvinsterna för - beräknade med utgångspunkt i 1972 årsfaktiska vinster och den därefter följande vinstutvecklingen -nu uppskattaskomma att uppgå till ca . för näringslivet totalt. Variationernai fråga om vinsternas storlek är emellertid påtagliga mellan olika branscheroch företag. Ett sådant förhållande innebär stora komplikationer i strävandenaatt genomföra en samlad och solidariskt betonad lönerörelse. Om utgångslägetinte korrigeras av statsmakterna försvåras genomförandet av den nu föreståendeavtalsrörelsen. Regeringenhar genom förslaget att sänka den direkta statsskatten och sindeklarerade avsikt att föreslå sänkning av statsskatten även för söktskapa förutsättningar för en lugn och balanserad avtalsrörelse för perioden1975-1976. I den ekonomiska situation vårt land befinner sig är det som ovananförts särskilt angeläget med en väl sammanhållen och samordnad avtalsrörelse.En sådan avtalsrörelse är ett nödvändigt och ofrånkomligt element i en inflationsbekämpandepolitik. Omföretagen kan disponera sina kraftigt ökade vinster till utdelningshöjningaroch andra förmåner till aktieägarna kan de förestående löneförhandlingarnautsättas för påtagliga svårigheter. Den uppkomna situationen talar således föratt ytteriigare åtgärder vidtas mot företagens vinster för som ett ledi en inflationsbekämpande politik. Under Korea-inflationen användesexportavgifter som ett instrument att sterilisera den kraftiga vinstökningen.Med hänsyn till våra internationella åtaganden är detta inte längre enframkomlig väg. Andra vägar måste således väljas. Vidvalet av instrument måste vidare beaktas angelägenheten av att fä till stånd enbetydande och kontinuerlig expansion av industriinvesteringarna. Som bekanthar vårt tidigare gynnsamma bytesförhållande med utlandet drastiskt försämratsgenom de kraftigt stegrade oljepriserna. Våra terms-of-lrade har under år 1974försämrats med ca 10 96. Ett före oljekrisen förutsett överskott ibytesbalansen på ca . har nu förbytts i ett underskott avuppskattningsvis samma storiek. En av de viktigaste målsättningarna för vårekonomiska politik måste vara att återställa balansen i våra utrikesbetalningar.Ett avgörande element i en sådan utveckling är att vi kan öka vår varuexport.Detta kräver i sin tur en betydande utbyggnad av vår hårt ansträngdaindustriella produktionskapacitet. Härigenom skapar vi förutsättningarför en fortsatt ökad sysselsättning inom industrisektorn i linje medregeringens sysselsättningspolitik. Motdenna bakgrund finner jag att det lämpliga instrumentet i den nu uppkomnasituationen är en sterilisering av en del av företagens vinster till särskildainvesteringskonton i . Dengynnsamma vinstutvecklingen har varit särskilt markerad inom skogsbranschen ochinom järn- och stålindustrin. Även inom andra branscher har vinstutvecklingenvarit så god att tvångsvisa avsättningar till investeringsfonder ärmotiverade. Steriliseringen av vinster bör således gälla generellt lÖr allaaktiebolag och ekonomiska föreningar. Avsättningenbör ske med 15 96 av företagens vinster före bokslutsdispositioner och skatt.Hela det avsatta beloppet skall insättas på räntelöst konto i . Demedel som kvarstår på konto i efter det de satts inåterbetalas till företagen och tas upp tili beskattning. Medelavsatta på investeringskonto bör få disponeras efter beslut av regeringeneller, efter bemyndigande av regeringen, av . Medlenbör i första hand användas för investeringar i byggnader och maskiner. Jag villsärskilt understryka att investeringar, som innebär besparingar ienergiförbrukningen bör ges prioritet. Emellertid kan situationer uppstå därdet kan vara motiverat att också låta medlen användas för lagerproduktion.Härigenom kan en angelägen sysselsättningseffekt erhållas somproduktionen hålls uppe. Även sådant utnyttjande bör kunna medges.Fonddisposition bör få ske för att helt eller delvis finansiera godkändinvestering eller lagerproduktion. Jagfinner det vidare angeläget att löntagarna bereds ett inflytande när det gällerutnyttjandet av investeringskonton. Självfallet bör förslag till investeringareller lagerproduktion kunna tas upp av arbetstagama genom derasstyrelserepresentanter eller i företagsnämnden. Infiytandet bör i övrigt utövaspå det sättet att framställning att utnyttja investeringskontot skall åtföljasav yttrande från löntagarrepresentanterna i företagsnämnden. Tillden närmare utformningen av regelsystemet återkommer jag i det följande. Jagvill i detta sammanhang också ta upp frågan om de lättnader i energibeskattningensom medgetts enligt förordningen (1971:928, ändradsenast 1973:931) om tillfällig nedsättning av den allmänna energiskatten.Förordningen gäller till utgången av . Med stöd av i förordningen lämnatbemyndigande har skattenedsättningar medgetts för industriell bränsle- ochkraftförbrukning till ett värde som kan uppskattas till inemot 100 milj. kr.per år. Bland de industrigrenar som härigenom erhållit en väsentligt sänktenergiskattekostnad återfinns pappers-och massaindustrin, järn- ochstålindustrin samt cement- och lättbetongindustrin. Mot bakgrund av dentidigare redovisade vinstsituationen finns det ingen anledning att föriänga dentillfälliga energiskattenedsättningen att gälla även efter utgången av år 1974.Förutom den vinstindragande effekt som härigenom uppnås ansluter sig denhöjning av energibeskattningen för industrin som blir följden väl till deenergipolitiska motiven för att dämpa energikonsumtionen. Energibesparandeåtgärder inom industrin blir mera lönsamma. Medstöd av den nämnda förordningen har nedsättning av energiskatt medgivits ävenför bränslen för uppvärmning av växthus inom trädgårdsnäringen. Skälföreligger för att nedsättning skall medges härför även utgång.Jag återkommer till denna fråga i det följande. Jaghar i det föregående berört aktiebolagens mycket goda vinstsituation. Det finnsemellertid anledning att ta upp till diskussion också de goda vinster somgjorts av skogsägarna. I den mån skogsägarna driver sin rörelse i aktiebolagsformeller ekonomisk förening omfattas de a v de tidigare föreslagna åtgärderna. Förandra skogsägare däremot blir de kraftiga vinstökningarna fritt disponibla. Ifråga om dessa bör särskilda åtgärder vidtas. Åtgärdernasomfattning bör bedömas mot bakgrund av prisstegringarna på skogsråvara. Såledeshar priset för massaved stigit med ca 35 96 mellan avverkningssäsongerna1972/73 och 1973/74 och med drygt 40 96 till avverkningssäsongen 1974/75. Medhänsyn till angelägenheten att undvika retroaktivjtet i åtgärderna bör dessaavse skogsintäkter som hänför sig till tiden efter den och avsetiden till och med . Skogsägare, som inte omfattas av denföreslagna skyldigheten att göra avsättning till särskild investeringsfond, börsåledes för likvid som hänför sig till nämnda tid insätta del härav på räntelöstkonto i . Detta innebär att förutom enskilda skogsägare även vissaaktiebolag och ekonomiska föreningar kan bli skyldiga att göra sådaninsättning. Medlen skall återföras till beskattning när de disponeras, docksenast . Insatta medel får disponeras efter beslut av regeringeneller myndighet som regeringen förordnar för investeringar i maskiner ochbyggnader inom jord- och skogsbruk samt för skogsvårdsåtgärder. Härigenomskapas förutsättningar att åstadkomma en intensifiering och bättretidsfördelning av angelägna investeringar inom jord- och skogsbruket. Eventuellaåtgärder i övrigt för kommer att föreslås när vinst-ochkonjunkturutvecklingen bättre kan bedömas. Efterdenna redovisning av huvuddragen i mina förslag övergår jag till en meradetaljerad redogörelse av de föreslagna åtgärderna. Avsättning till särskild investeringsfond Detär lämpligt att anpassa regelsystemet för den skyldighet att göra avsättning tillsärskild investeringsfond som jag i det föregående föreslagit efter de redangällande föreskriftema om avsättning till arbetsmiljöfond. Såväl kretsen avavsättningsskyldiga företag som proceduren kan således bestämmas på i principsamma sätt för de båda fondtyperna. Som framgår av de skäl jag anfört i detföregående bör inbetalning till särskilt investeringskonlo ske på samma sättsom föreskrivits i fråga om inbetalning till arbetsmiljökonto, dvs. i sambandmed deklarationsavlämnandet . Detta förutsätter i princip attavsättningen sker för . Viss övergångsproblematik tillkommeremellertid, och den skall jag strax beröra. Först vill jag emellertid säga attskyldigheten att göra avsättning till särskild investeringsfond inte börmaximeras. Ä andra sidan är det lämpligt med en högre minimiårsvinst för attavsättningsskyldighet skall uppstå. Minimigränsen bör sättas vid 1 milj. kr.Några generella undantag för vissa typer av företag, t. ex. försäkringsbolag,kraftföretag eller andra branscher, bör integes i författningen, men däremot bör, som jag strax skall återkomma till, dispensmöjligheterföreligga i likhet med vad som gäller i fråga om arbetsmiljöfonderna. Denövergångsproblematik som jag antydde förorsakas av företag som visseriigeninte skall taxeras men vars räkenskapsår redan gått till ändainnan den här föreslagna avsättningsskyldigheten blivit allmänt känd. Sådanaföretag kan antas under vissa omständigheter inte kunna göra avsättningen ibokslutet för det räkenskapsår vartill den i sammanhanget relevanta årsvinstenhänför sig. Detta förhållande bör emellertid inte leda till befrielse från varesig avsättningsskyldighet i princip eller skyldighet att göra inbetalning avdet belopp som skall avsättas. Den sistnämnda skyldigheten behöver ju intefullgöras förrän tidigast när deklarationen skall lämnas.Avsättningsskyldigheten däremot - vartill avdragsrätten knyter sig - bör i nuavsedda fall få fullgöras under det närmast påföljande räkenskapsåret. Enskillnad i förhållande lill arbetsmiljöfonderna föreligger i fråga om medlensanvändning. Som jag tidigare nämnt bör medel som inbetalats till särskilt investeringskonlofå användas i första hand för investeringar i byggnader och maskiner, dvs. för deändamål som också bestämmer användningen av medel som avsatts lillinvesteringsfond för konjunkturutjämning. Emellertid bör ett ytteriigareanvändningsområde finnas, nämligen lagerproduktion. Därmed avses att möjliggöraför företagen alt arbeta på lager. Som villkor för utnyttjande för sistnämndaändamål bör emellertid föreskrivas att sysselsättningen i princip inte minskasvid företaget . Yttrandefrån de anställda skall redovisas av det företag som ansöker om att få användamedel som insatts på särskilt investeringskonto. Den slutliga prövningen avansökningen ankommer på regeringen eller, efter bemyndigande av regeringen, avarbetsmarknadsstyrelsen. Vid prövningen skall samtliga omständigheter beaktas. Somjag framhållit i det föregående bör Kungl. Maj:t - i likhet med vad som gällerför arbetsmiljöfonderna - kunna medge dispens helt eller delvis från såvälavsättnings- som inbetalningsskyldigheten. Jag vill erinra om attdispensmöjligheten även omfattar tidpunkten för inbetalning. I stort sett börett likartat betraktelsesätt anläggas som i fråga om arbetsmiljöfonder (seuttalanden av skatteutskottet i betänkandet SkU 1974:40 s. 11). Men hänsynmåste också tas till olikheterna i vad avser ändamålet med de båda fondtyperna.Eftersom såväl förutsättningarna för ianspråktagande som användningsområdetskiljer sig, kan dispenspraxis komma att utvecklas på ett något avvikande sätt.Således kan vinstsituationen inom vissa branscher motivera en mer generell formav dispens. Ett särskilt hänsynstagande såvitt avser inbetalningsskyldighetenbör dessutom kunna tas i de s. k. övergångsfallen -dvs. de fall där företagredan gjort bokslut vid förslagets framläggande och där företagen inte kan göraavsättningen för det räkenskapsår vartill denavsättningsgrundande årsvinsten hänför sig. Detta resonemang hänför sig isynnerhet till sådana företag som vid deklarationsavlämnandet ännu inte kanberäknas av kommande årsresultat ha intjänat det belopp som skall inbetalas. Enligtvad jag tidigare anfört bör den tillfälliga nedsättningen av energiskatten påindustriell förbrukning av bränsle och elkraft slopas. Jag lägger därför intefram något förslag om föriängning av förordningen (1971:928) om tillfällignedsättning av den allmänna energiskatten, som gäller till utgång. Vidsådant förhållande kommer energiskatt /75 att utgå ienlighet med vad som gällde före . Detta innebär att föredenna dag gällande medgivanden om nedsättning av energiskatten återaktualiseras. Sådana medgivanden har lämnats av Kungl. Maj:t och avbeskattningsmyndigheten, bl. a. i form av rätt till avdrag i deklarationer förenergiskatt enligt bestämmelser härom i förordningen (1957:262) om allmänenergiskatt. Vägledande för dessa äldre medgivanden har varit attenergiskattebelastningen för industriell tillverkning inte skulle överstiga 1 %av salutillverkningsvärdet. Liksom får det ankomma påbeskattningsmyndigheten, dvs. , att pröva frågan om energiskattenedsättningför industriell tillverkning och fastställa den nedsättning, som enligtgrunderna för de tidigare lämnade medgivandena kan medges enligt nu rådande förhållandeni fråga om energiskattekostnad och salutillverkningsvärde. Jag vill emellertidtillägga, att denna ordning är att betrakta som ett provisorium. Den nyaregeringsformen, som träder i kraft , aktualiserar enomarbetning av energiskatteförordningen på flera punkter, bl. a. i fråga ombestämmelserna om skattenedsättning. Dessa lagstiftningsfrågor kommer att tasupp i annat sammanhang. Medstöd av förordningen om tillfällig nedsättning av den allmänna energiskattenhar skattenedsättning medgivits även för bränsle för växthusuppvärmning vidyrkesmässig växthusodling. Beslutet härom innebar att en av Kungl. Maj:t redanfrån medgiven sänkning med 50 96 fr. o. .m. höjdes till85 96. har i skrivelse den 17 oktober1974 hemställt att den tillfälliga energiskattenedsättningen föriängs att gällaäven utgång och att därvid full skattefrihet medges för olja förväxthusuppvärmning. Som skäl härför har åberopats att svenska trädgårdsodlaremöter konkurrens på den svenska marknaden från utländska odlare, som ihemlandet erhåller ekonomiskt stöd i olika former, bl. a. på grund av de höjdaoljepriserna. Jaganser att förbundet anfört skäl som motiverar att nu medgiven skattenedsättningbör i oförändrad omfattning gälla även efter utgången av . Bestämmelserhärom bör tas in i en särskild lag om nedsättning av allmän energiskatt. Insättningpå investeringskonto for skog 1det föregående har jag framhållit att det finns skäl att sterilisera även endel av skogsägarnas ökade vinster. Sådana åtgärder skulle utgöra ett naturiigtkomplement till de förslag om avsättning till arbetsmiljöfond och särskildinvesteringsfond som avses skola gälla för aktiebolags och ekonomiskaföreningars vinster för . För att undvika retroaktivitet bör dockåtgärderna avse endast sådana skogsintäkter som hänför sig till tiden den 1november 1974-den 31 december 1975. Mitt förslag innebäratt skogsägare skallinsätta viss del av de skogsintäkter som hänför sig till nämnda tid på räntelöstkonto i . Jag vill i detta sammanhang erinra om att ett liknandesystem gällde för skogsintäkter Gfr prop. 1951:225, BeU1951:66, rskr 1951:384, SFS 1951:783, 784). Den nu förordade lagstiftningen kandärmed anpassas till de regler som tidigare gällde om investeringskonto förskog liksom till nu gällande bestämmelser om skogskonto. Insättningsskyldighetföreslås skola föreligga för skogsbruksintäkter som utgörs av köpeskilling ochuttag och som enligt kommunalskattelagens bestämmelser är att hänföra tillbeskattningsår för vilket taxering i första instans sker något av åren 1975,1976, 1977 dier 1978. Då beskattningsår för vilket taxering verkställes år1975, 1976 eller 1977 kan omfatta tid före har föreskrivitsatt bestämmelserna inte skall tillämpas såvitt avser intäkt hänföriig tillnämnda tid. Å andra sidan kan det inträffa att skattskyldig har att vid detaxeringar som sker deklarera för räkenskapsår som omfattar tidefter . Som jag tidigare framhållit börinsättningsskyldigheten inte omfatta skogsintäkter som hänför sig till tidefter utgången av . Det är emellertid nödvändigt att medta även 1977 och1978 års taxeringar för att förhindra att skogsägare genom omläggning avräkenskapsår undandrar sig insättningsskyldighet. Skyldighetatt insätta medel på investeringskonto bör åligga den som i självdeklarationhar att uppta skogsintäkten. Arrendator,som åtnjutit intäkt av skogsbruk, böralltså i detta hänseende ha samma skyldighet som fastighetsägare.Insättningsskyldigheten bör av tidigare angivna skäl inte gälla för företag,som är skyldiga att göra avsättning till särskild investeringsfond. Vidare börsådan skyldighet heller inte föreligga för staten, kommunerna m. fi.skattskyldiga som är frikallade från skattskyldighet för inkomst av jordbruksfastighetenligt 7§ förordningen (1947:687) om statlig inkomstskatt. Närdet gäller insättningsskyldighetens storiek har jag tidigare framhållit att denbör bedömas mot bakgrund av prisstegringarna på skogsråvaror. Sålunda harpriset på massaved mellan avverkningsåren 1972/1973 och 1974/1975 stigit mednära 90 96. Mot bakgrund härav förordar jag att insättningarna bestämmes till20 96 av köpeskillingen för rotsåld skog. Närdet gäller leveransvirke eller uttag till egen rörelse måste däremot enuppskattning av rotvärdet komma till stånd. Av praktiska skäl är det härnödvändigt att arbeta efter en grov schablon. Jag föreslår att insättningarnabestämmes till 10 96 av köpeskillingen resp. saluvärdet för leveransvirke ochuttag till egen rörelse. Insättningbör inte i något fall där insättningsskyldighet föreligger ske med högre beloppän nettointäkten av den förvärvskälla, vari intäkten av skogsbruk ingår. Föratt undvika administrativa olägenheter bör en nedre gräns för insättningsskyldigheteninföras. Enligt min mening bör denna gräns lämpligen utgöra 10 000 kr.Därigenom undantas för rotsåld skog som understiger 50 000 kr.Insättningsskyldigheten skall bedömas för varje förvärvskälla för sig. Somsärskild förvärvskälla i fråga om jordbruksfastighet anses enligt 18 §kommunalskattelagen (1928:370) varje fastighet, fastighetsdel eller komplex avfastigheter som i ägarens eller brukarens hand är att anse som förvaltningsenhet. Inbetalningtill investeringskonto för skog skall göras till senast den dag denskattskyldige har att avlämna självdeklaration för beskattningsåret. Regelnöverensstämmer med vad som gäller för arbetsmiljöfonder och vad som föreslagitsskola gälla för särskilda investeringsfonder. Kretsen av insättningsskyldiga ärdock en annan än när det gäller sistnämnda fonder. 1 skogskontosystemet finnsdock motsvarande tidskrav vid insättning på skogskonto i bank. Jag förutsätteratt liksom övriga banker genom råd och anvisningar underlättar förde skattskyldiga att göra insättningar till investeringskonto i . Omtill inbetalade medel kvarstår helt eller delvis efter inbetalningenåterbetalas restbeloppet till den skattskyldige och tas upp till beskattningsåsom intäkt av jordbruksfastighet. kan regeringeneller den myndighet regeringen förordnar efter ansökan från insättaren medgeatt medlen får användas för investeringar i jordbruk eller skogsbruk samt förandra kostnader som främjar jordbruket eller skogsbruket. Som exempel påsådana åtgärder kan nämnas skogsodling och skogsdikning, röjning, hägnad,anläggande och underhåll av vägar. Detåligger den skattskyldige att till deklarationen bifoga utredning enligt av riksskatteverketfastställt formulär rörande de belopp, som skall insättas på investeringskonto.Taxeringsnämnden granskar utredningen samt fastställer med ledning härav detbelopp för vilket uppskov med taxering skall medges. Uppskov medges även ommedlen inte inbetalts till . Detta arbete skall nämnden göra isamband med att den fastställer vederbörandes inkomsttaxering. Skulle i någotfall nämnden medge uppskov med högre eller lägre belopp än som motsvarar av denskattskyldige insatt belopp, skall underrättas. Det ankommersedan på att förordna om inbetalning av resterande belopp resp.om återbetalning av överskjutande belopp. Uppskov med taxeringen för visstbelopp medför sålunda automatiskt insättningsskyldighet för motsvarande belopp.Detta medförockså att om det vid inkomsttaxeringen medgivna avdraget ändras efter besvärmotsvarande ändring skall göras i insättningsbeloppet. Kungl.Maj:t bör fl möjlighet att medge befrielse helt eller delvis från skyldighetenatt göra insättning på investeringskonto. Det kan nämligen tänkas fall där detföreligger avsevärda betalningssvårigheter för den skattskyldige att görainsättningen. När avsevärda betalningssvårigheter kan anses föreligga fåravgöras från fall till fall. Det kan också tänkas fall där den skattskyldigeavsett att genom skogsavverkning på en inköpt fastighet skaffa pengartill köpeskillingen. Underåberopande av det anförda hemställer jag att Kungl. attantaga inom upprättade förslag till 1. lag om avsättning till särskildinvesteringsfond, 2. lag om nedsättning av allmän energiskatt, 3. lag om insättning påinvesteringskonto för skog. Medbifall till vad föredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övrigaledamöter hemställt förordnar Hans Maj:t Konungen att till skallavlåtas proposition av den lydelse bilaga till detta protokoll utvisar.