prop · FX031 · 1974-12-31 00:00:00 — Utvecklingen synes ge vid handen att supermakternabemödar sig att dämpa både sina inbördes motsättningar och sådana konfliktersom de inte är direkt inblandade i. Kriget mellan och flera avarabstaterna har av vissa bedömare tolkats så att en av dess konsekvenser måstebli att avspän-nmgspolitiken omvärderas. Jag kan inte dela denna syn. Krigetblev naturligtvis i viss mening möjligt genom att supermakterna försåg de bådasidorna med vapen och annan materiel. Men sedan kriget hade brutit ut visadesupermakterna trots meningsmotsättningar en påtaglig vilja att bringa det tillett slut och att finna vägar till en reglering av detta mycket svårlöstaproblem. Även om man på grund av frågans natur måste vara försiktig vid bedömningen av utsikterna att skapa en varaktig lösning. 1974:1 Bilaga 6Försvarsdepartementet 9 tycksutvecklingen ändå visa att supermakterna är ense om att söka begränsakonflikten. Supermakternas strävan synes främst hagått ut på att undvika en för båda parter förödande militär konfrontation.Förutsättningarna för de förhandlingar som har förts och förs i detta syftehar vuxit fram successivt . Denna har karaktäriserats avbl. a. upplösningen av Kubakrisen, provstoppsavtai och utvecklingenmot den strategiska balansen . En serie förhandlingarhar förts mellan supermakterna och deras allierade sedan är 1969. Dettaomfattande förhandlingskomplex kan visserligen inte ses som en sammanhängandehelhet men dess alla element har ändå varit både en förutsättning för och ettresultat av avspänningen. Vissa delar har redan slutförts. Det gällerförhandlingarna mellan och , Polenresp. , förhandlingarna om ställning samtförh-andlingarna mellan de båda tyska staterna. Vidare har en etapp avSALT-samtalen lett till vissa kvantitativa begränsningar av de strategiskavapnen. En andra etapp av SALT-samtalen har inletts. Den europeiskasäkerhetskonferensen är inne i sitt andra skede och överläggningar har inletts i om truppminskningar iEuropa. besökte partiledareFörenta Staterna och undertecknade en serie överenskommelser om undvikande avkärnvapenhot, konsultationer vid sådana hot, påskyndande av SALT-samtalen medsikte på konkreta resultat , ekonomiskt samarbete m. m. Dessaavtal innebär tydliga steg på vägen mot ökad kontakt och mot ett eliminerandeav det risker. Denna väg är mödosam men allt tyder på attsupermakterna är inställda på att försöka nå ytterligare resultat. Dennautveckling måste hälsas med stor tillfredsställelse. får man intebortse från att ett ökat samförstånd mellan supermakterna kan innebära problemför de små staterna världen över. Sannolikheten för ett krig i mellanstormaktsblocken liksom för militära konflikter direkt mellan supermakternasynes nu vara liten. Av detta kan man emellertid inte dra några säkraslutsatser för framtiden. Som jag framhöll tidigare kan man förmoda attväxlingarna mellan spänning och avspänning kommer att bli mindre markanta.Fortfarande håller dock de båda stormaktsblocken stora styrkor i vår världsdel.Det finns ingen anledning att anta att de inledda förhandlingarna iWien snabbt resulterar i omfattande truppminskningar. Sådana minskningar kansannolikt uppnås endast som en följd av en förhållandevis varaktig avspänning.Förhandlingarna är också komplicerade i så måtto att de har att utgå från debåda supermakternas helt olika geografiska positioner och kan komma att gällajämförelser mellan helt olika vapensystem m m. Det är dock möjligt att deamerikanska styrkorna i kan komma att minskas, vare sig detta sker somföljd av förhandlingarna i eller som en ensidig amerikansk åtgärd. Den europeiska säkerhetskonferensen avser bl. a.förhandlingar om en rad viktiga principer för säkerheten i som t.ex. gränsernas Prop.1974:1 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 10 okränkbarhet.Diskussionerna på nedrustningsomrädet torde däremot i detta skede begränsa sigtill s. k. förtroendeskapande åtgärder. Det är i första hand föranmälan avstörre manövrar och förflyttningar av militära förband samt utbyte avobservatörer vid sådana manövrar och förflyttningar, som står på dagordningen.Syftet med dessa föreslagna åtgärder är främst att skapa ökat politisktförtroende, men de skulle även beroende pä utformningen kunna ge staternalängre förvarningstider och mindre behov av beredskap än . Avspänningen får i detta läge enligt min mening främstses som ett politiskt klimat, som är ägnat att ge möjlighet till förhandUngarmellan parter som har visat misstro mot varandra. Ansträngningarnapå bägge håll att trots existerande motsättningar söka angripa mångaproblemkomplex innebär utan tvivel en förändring i det politiska klimatet.Denna förändring minskar enligt min mening krigsriskerna i . Motiven till den politik som stormaktsblocken nu för ärnaturiigtvis flera och de är bara delvis kända. En orsak har jag redan angett, nämligen supermakternasinsikt att ett strategiskt kärnvapenkrig dem emellan skulle få förödandeföljder för dem och hela världen. Denna insikt synes ha vuxit allteftersomsupermakterna har uppnått en viss jämvikt när det gäller omfattningen av destrategiska vapensystemen. Detta innebär inte att krig häller på att försvinnasom ett medel att uppnå mäl i den internationella politiken. Men det innebäratt dessa krig kanske främst kommer att föras utanför och att detenderar att bli lokala och begränsade. Krigsmakterna kan också komma attutnyttjas som påtryckningsmedel för att nä politiska mål. Det går inte heller att bortse från att den hårt markerade uppdelningen i tväblock i världspolitiken i viss mån häller på att luckras upp. betydelseökar även om det kommer att ta innan detta land uppnår en sådanposition att det kan spela en global roll. Motsättningarna mellan ochSovjetunionen får inte överdrivas men har betydelse i detta sammanhang. Kontakterna mellan och Kinaär också ett viktigt inslag i situationen liksom ökande ekonomiskastyrka. En annan anledning till ett ökat intresse föravspänning och samarbete kan vara de stegrade försvarskostnaderna, i synnerhetnär det gäller att vidareutveckla de mest kvalificerade vapensystemen.Medvetandet om att en okontrollerad utveckling pä detta område måste medföra att viktiga behov på det inreo.mrådet eftersatts har säkerligen spelat en viktig roll för det nu rådandeläget inom både och . Vid anmälan av prop. 1973:1 (bil. 6 s. 25) redovisade min företrädare försvarsutgifternasutveckling i världen och konstaterade att den snabba tillväxt som utmärkte stora delar av nu är bruten.Utvecklingen bestyrker denna iakttagelse ochutgiftsnivån verkar ha stabiliserats uttryckt i fasta priser. harflertalet länders krigsmakter berörts av snabbakostnadsstegringar för personal och materiel. Om de angivna trendernafortsätter Prop.1974:1 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 11 måsteomvärldens krigsmakter på minska i omfattning eller också måstederas materielomsättning ske i betydligt lägre takt än eller inriktas mot enklare vapensystem. Som jag tidigarehar framhållit finns det ingen anledning att anta att förhandlingarna omtruppminskningar kommer att ge snabba resultat. torde de dockåtminstone komma att bekräfta de förändringar, som den tidigare nämnda försvarsekonomiskaoch militärtekniska utvecklingen sannolikt tvingar fram. Den svenska säkerhetspolitiken bör enligt min meninginte påverkas av den redovisade utvecklingen när det gäller ett merakortsiktigt perspektiv. Vilken utvecklingen kan bli på är svårt attuttala sig om. Säkert är emellertid att en avspänningspolitik kräver lång tidför att motivera mera markanta verkningar för säkerhetspolitiskainriktning. Drastiska och isolerade förändringar när det gäller det svenskaförsvaret skulle sannolikt inverka menligt på den politiska och militärabalansen i norra . Det ligger inte i vårt intresse att medverka till ensådan utveckling. Därför anser jag att de överväganden som låg till grund för1972 års försvarsbeslut rörande svensk säkerhets- och försvarspolitik alltjämtbör gälla. Jag vill i detta sammanhang knyta an till den debattsom har förts om s. k. minikärnvapen och de farhågor som därvid har uttrycktsom karaktären av framtida konflikter. Frågan om minikärnvapen har aktualiseratsi samband med behovet att förnya denarsenal av taktiska kärnvapen som NATO f. n. förfogar över i . Detviktiga enligt NATO-doktrinen synes därvid vara dels att i alla lägen behålladen politiska kontrollen över kärnvapnens användning, dels att avväga stegen ien tänkt upptrappningskedja så atttrovärdig avskräckning erhålls. Minikärnvapen bör i detta perspektiv ses somett bland flera möjliga alternativ i en omsättningsprocess inom ramen för en istort bibehållen kärnvapendoktrin. Jag anser att varken dessa förhållanden eller deerfarenheter som kan hämtas ur krigen i och motiverarnågon omprövning av de riktlinjer'för försvarspolitiken som redovisades i prop.1972:75 och som har godkänts av . För civilförsvaret innebar dettabeslut att den tidigare inriktningen på skydd mot kärnvapen eller massinsats avkonventionella vapen i direkt bekämpning av befolkningen ändrades. Civilförsvaret skall numera i första hand inriktas påatt skydda befolkningen mot verkningar'av konventionella stridsmedel som sättsin i samband med invasion eller vid markstrider. Planeringen skall vidare tasikte på att vi inte skall bli sårbara redan vid en begränsad insats avABC-stridsmedel. Detta förutsätts kunna ske till endast måttliga kostnadsökningar. Jag tar därefter upp vissa frågor rörandeperspektivplaneringén. Vid anmälan av prop. 1973:1 (bil. 6 s. 23) redogjordemin företrädare i korthet för de grundläggande anvisningar föröverbefälhavarens och perspektivplanering som lämnadesi . Prop.1974:1 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 12 dessaanvisningar angavs att ett kompletterande miljöunderlag sedermera skulletillföras planeringen. 1 enlighet härmed lämnades anvisningar omfrämst de angreppsfall som skall utnyttjas i myndigheternas fortsatta arbetemed perspektivplaneringens fas 1. utrikes-och försvarsutskott harunder informerats om anvisningarna. Ett av ändamålen med fas 1 är att inom ett brettekonomiskt intervall studera olika alternativ för försvarets utformning. 1 fas2, för vilken anvisningar senare kommer att lämnas, skall möjligheternaanalyseras att med utgångspunkt i befintlig organisation realisera skildasystemlösningar som ingår i de försvarsstrukturer som har skisserats i fas 1.Hur långt våra ambitioner beträffande försvarets uppgifter och kapacitet börsträcka sig beror på bedömningar både av utvecklingen i omvärlden och av deresurser som kan avdelas för försvar. Ser man på så lång sikt som 1520 årframåt kan stora förändringar hinna ske i omvärlden. Angreppsfallen är ettuttryck för behovet att analysera försvarets utformning i vitt skilda rimligaframtidsbilder. Olika grupper av angreppsfall har föreskrivits för den övre ochmellersta resp. den nedre delen av det ekonomiska studieintervall som harangetts för det militära försvarets perspektivplanering. Angreppsfallen för den övre och mellersta delen avintervallet bygger på hypotesen att den världspolitiska utvecklingen också iframtiden kommer att karaktäriseras av svängningar mellan avtagande ochtilltagande spänning. Orsakerna till svängningarna är att söka både utom ochinom . Även om de europeiska problemen formellt har reglerats antas iangreppsfallen att de bakomliggande motsättningarna finns kvar. Därtill kommerväxande utomeuropeiska problem. De militära styrkorna! omvärlden antas varaoförändrade eller minska, det senare bl. a. till följd av stigande kostnader. Förutsättningen för de angreppsfall som skall liggatill grund för studierna inom den nedre delen av intervallet är en långvarigavspänningsperiod, som bl. a. skulle kunna leda till att de militära styrkornai vår omvärld minskar betydligt. De kris- och krigssituationer som därvidskulle kunna uppstå till följd av kvarstående motsättningar har antagits blistarkt begränsade i fråga om nivå och/eller geografisk utbredning. Derestriktioner en tänkbar angripare mot skulle behöva ålägga sig medhänsyn till den politiska situationen i världen bedöms bli starka. lämnade anvisningar om hur hänsyn skall tastill bl. a. risken för överraskande angrepp och risken för att kärnladdningarkommer att utnyttjas är oförändrade och gäller för hela det ekonomiskastudieinter-vallet. Dessa anvisningar grundas i allt väsentligt på de riktlinjer för försvarets utveckling somfastställdes av försvarsbeslut. Genom bredden hos det anvisade ekonomiskastudieintervallet för perspektivplaneringen och genom de redovisadekompletterande anvisningarna anser jag att förutsättningar har skapats för attfå ett tillräckligt brett underlagför kommande beslut om försvarets långsiktiga utveckling. Prop.1974:1 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 13 Under åberopande av det anförda hemställer jag att Kungl. att avge yttrande över vad jag har anfört omsäkerhets- och försvarspolitiken. Prop.1974:1 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 14 Programplanerför det militära försvaret Chefen för armén är programmyndighet förhuvudprogrammet Arméförband som omfattar följande delprogram. 1.1 Fördelningsförband m. m. 1.2 Infanteribrigad m. m. 1.4 Pansarbrigad m. m. 1.5 Centrala och högre regionalalednings- och underhållsförband Chefen för armén har i enlighet med överbefälhavarensdirektiv sänt in programplan för huvudprogrammet Arméförband i en ekonomiskplaneringsram enligt föfjande (prisläge ; milj. Summa 1974/75 1975/76 1976/77 1977/78 1978/79 1974/79 Planeringsram 2 612 2 656 2 661 2 621 2 621 13 171 Arméchefen anför i sin grundsyn att fullständigt operativt underlag för avvägningen av arménslångsiktiga utveckling saknas. Den angivna inriktningen kan därför komma attändras i takt med att underlaget förbättras. Kravet på uthålligt motstånd gör det enligt chefen förarmén angefäget att behäfla största möjliga stridseffekt inom arménskrigsorganisation. Denna strävan har legat till grund för planeringen. Förbandmed strid som huvuduppgift prioriteras. Uppgifter som inte är oundgängligennödvändiga för att säkerställa krigsförbandens stridseffekt måste utgå.Reduceringar inom krigsorganisationen måste enligt arméchefen göras främst inomstödfunktionerna. a. framhåller han att underhälls-tiänsten måste få enmindre resurskrävande organisation än den nuvarande. En strävan skall vara atti ökad utsträckning utnyttja fredsorganisationens resurser och samhälletscivila resurser i krigsorganisationen. Chefen för armén anför vidare att bl. a.driftkostnaderna för fredsorganisationen måste reduceras. En längt drivenrationalisering av administration, förrådsverksamhel samt underhållstjänst ochövrig drift är nödvändig. Personalkostnadernas andel av kostnaderna förfredsverksamheten tenderar att öka. Enligt arméchefen skulle andelen bli alltför hög vid en oförändrad personalvolym. Antalet fredsanställda, som inte harkvalificerad användning även i krigsorganisationen, måste därför minskas.Omfattande besparingsåtgärder i form av bl. a. organisationsändringar ochambitionssänkningar kommer att fullföljas i den takt som Prop.1974:1 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 15 hänsynentill personalen medger. Arméchefen anför emellertid att han inte har funnit detmöjligt att nå det mäl överbefälhavaren har angettför personalreduceringar inom armén. genomförs försök medförkortad grundutbildning och modifierad repetitionsutbildning. Byggnadsinvesteringarna inriktas i första hand pä atttillgodose de behov som följer av den beslutade omorganisationen i lägreregional och lokal instans () och på åtgärder för att effektiviseragrundutbildningen. Kasernrenoveringar förutsätts vidare i arméchefensplanering bli fullföljda pä oförändrad medelsnivå . Markanskaffningen inriktaspä att sä långt möjligt tillgodose behovet av övnings- och skjutfält. Beträffande delprogrammens utveckling anför chefen förarmén bl. a. följande. Delprogrammet Fördelningsförband m.m. omfattar huvudsakligenlednings- och understödsförband. Arméchefens grundläggande avvägning prioritering av förband med strid som huvuduppgift innebär att antaletfördelningsförband och deras kvalitet kommer att gå ned. Nedgången inträffaremellertid huvudsakligen först efter programplaneperioden. utveckling är inte klarlagd,främst till följd av ofullständigt operativt underlag. Enligt arméchefen måsteemellertid personal- och materielbehovet för dessa förband reduceras. Antaletfördelningsstaber kan komma att minska. Antalet fördelningsluflvärnsförband minskar. Förbandmed äldre eld-ledningsutrustning utgår efter hand. Huvuddelen av dessa förbandsluftvärnsautomatkanoner förs över tilllokalförsvarsluftvärnskompanier. Luftvärnsbataljoner med robot 67 står efter renovering kvar . Bataljoner med robot 70börjar organiseras i slutet avprogramplaneperioden. Beträffande defprogrammet i övrigt anför chefen förarmén bl. a. att rationaliseringar och förbättrad samordning av resursernaskall eftersträvas. Fredssamhällets resurser bl. a. inom fältarbets- ochunderhållsfunktionen bör vidare utnyttjas i ökad utsträckning. För delprogrammet 1 n f a n t e r i b r i g a d m, m.gäller att omorganisation till organisationstyp 1966 R är genomförd utombeträffande ett fätal bataljoner. För att brigaderna skall kunna lösaförutsatta kvalificerade stridsuppgifter planeras omorganisation till en ny typmed börian . Därvid avses brigadernaseldkraft och rörlighet förbättras, Materielomsättning och förbättring av denmateriella kvaliteten planeras in för tio infanteribrigader. Brigadernaseldkraft förbättras genom att brigadartilleriet tillförs haubits 77. Vidareombeväpnas storrnkanonkompanierna med infanterikanonvagn 91. Luftvärnsskyddetförbättras genom att robot 70 tillförs. Rörlighetenökar genom att bandvagnar tillförs.Särskilda fordon för personaltransport ryms dock inte i planeringsramen. Genomdessa åtgärder bedömer chefen för armén att de tio infanteribrigaderna - utom beträffan- Prop.1974:1 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 16 depersonaltransportkapacitet i väsentliga avseenden blir anpassade till utvecklingeni omvärlden. Arméchefen anför att organisationen inriktas mot att iförhällande till nuvarande organisation iskyttebataljonerna samt att minska personal- och materielbehovet för ledningsamt fältarbets- och underhållstjänst. De infanteribrigader som inte kan ges motsvarandematerielomsättning förs över till skytteregementen ined början underprogramplaneperiodens senare är. Chefen för armén anför vidare att ett antal nyaskyttebataljoner med lägre materiell kvalitet avses bli organiserade utanförbrigadförbanden . De organiseras ur de pansarförbandsom utgår under och efter programplaneperioden. Dessa skyttebataljoner avsesbehålla del av pansarförbandens materiel, bl, a. pansarbandvagnar och artillerimateriel.Härutöver avses ytterligare ett antal stridande bataljoner blir organiserade. Inom delprogrammet N o r r 1 a n d s b r i g a d m.m.behålls nuvarande antal brigader och bataljoner. planeraspå sikt bli anpassad till den nya typen av infanteribrigad. Förbättring aveldkraften planeras liksom för infanteribrigaderna genom omsättning av artilleri med haubits 77 ochstormkanonvagnar med infanterikanonvagn 91 och genom tillförsel av robot 70.Vidare förnyas bandvagnar och terrängbilar. Nuvarande fältjägarbataljoner avses bli omorganiseradetill norrlands-skyttebataljoner. Arméchefen anför att man därigenom når en höjdeffekt och en rationalisering inom krigsorganisation och utbildning. Brigader och utanför dessa stående bataljoner inomdelprogrammet bedöms av arméchefen genom inplanerad materielanskaffning ihuvudsak kunna behållas pä erforderlig kvalitetsnivå. Inom delprogrammet P a n s a r b r i g a d m.m. utgårtvå brigader . 1 kvarvarande brigader ersättsbrigadartilleriets äldsta pjäser med modernare pjäser (15,haubits) somförs över frän fördelningsförbanden. Av de utgående pansarbrigaderna behållsstridsfordonsdelarna i form av fristående pansarbataljoner ochstridsvagnskompanier. Vidare behålls vissa lednings- och underhållsresurser. För delprogrammet Centrala och högre regionala lednings- och underhällsförbandinnebär planeringen att ledningsförbanden behälls. C)nisättning avsambandsmateriel planeras in, varigenom förbanden enligt arméchefen godtagbartmotsvarar aktuella krav. Underhållsförbandens organisation och antal kan kommaatt förändras som resultat av pågående utredningar om underhållstjänsten. Delprogrammet Lokalförsvarsförband tillförs under programplaneperiodens senare del och åren närmast däreftertio skytteregementen från delprogrammet Infanteribrigad m. m. Arméchefen anföratt de med hänsyn till avsedda uppgifter i sin helhet måste grundrekryte-rasoch personalen ges motsvarande utbildning som personalen i briga- Prop.1974:1 Bilaga 6 Försvarsdepartementet De utgående infanteribrigaderna övergår tillskytteregementen efter hand som nedgången i materiell kvalitet medför attförbanden inte kan uppfylla de krav som utvecklingen i omvärlden kommer attställa på rörliga markstridsförband. Övergången avses påbörjas budgetåret1977/78 och beräknas ta . Skytteregementena avses under programplaneperiodenoch åren närmast därefter behålla organisationsform 1966 R och planeras sålångt möjligt behålla den utrustning som ingår i nuvarande infanteribrigader.När omorganisation till de nya infanteribrigaderna har genomförts planerasskytteregementenas organisation successivt bli anpassad tillbrigadorganisationen. Detta kan enligt arméchefen ske från /84.Arméchefen anför att handlingsfrihet därigenom skapas att växla uppskytteregementena till en kvalitet motsvarande de nya infanteribrigaderna. Antalet cykelskyttebataljoner planeras öka efterprogramplaneperioden. Därigenom kan enligt arméchefen nedgången i antaletrörliga kvalificerade förband i någon mån motverkas och förutsättningar skapasför uthållighet i krigsorganisationen. Materielbehovet tillgodoses genomomfördelning från stödförband och genom mindre nyanskaffning. Förvärnförbanden gäller planeringsinriktningen att nuvarande antal förbandbehålls. En ökning kan emellertid enligt arméchefen behöva ske bl. a. medhänsyn till krav på uthållighet och försvar över stort djup. Antaletlokalförsvarsartillerikompanier planeras öka. Nuvarande antallokalförsvarsluftvärnsbataljoner avses behållas och dessutom tillkommer ettantal lokalförsvarsluftvärnskompanier i samband med att luftvärnsmaterielomsätts inom andra delprogram. Inom delprogrammet Hemvärnetavses organisation, kapacitet och beredskap behällas. Planeringen syftar tillatt så långt den frivilliga rekryteringen medger behålla eller öka antalethemvärnsförband. 1 syfte att förbättra förbandens stridseffekt planerastillförsel av bl. a. lätta kulsprutor och automatkarbiner. Även en förbättringav beklädnadsutrustningen planeras. Fördelningen av kostnaderna på delprogram framgår avföljande tabell (prisläge ; milj. Fördelningsförband m. m. Infanteribrigad m. m. Norrlandsbrigad m. m. Pansarbrigad m. m. Centrala och högre regio- nala lednings- och under- Prop.1974:1 Bilaga 6 Försvarsdepartementet Summa 1.974/75 1975/76 1916/11 1977/78 1978/79 1974/79 Justering pä grund av övetplanering m. m. ' Huvudprogrammets ram är /75 reducerad med 28 milj. kr. för att reglera vissa åtgärder i konjunkturstimulerande syfte. Betalningsmedlens fördelning på anslag framgår av följande tabell (prisläge ;milj. 1973/74' 1974/75 1975/76 1976/77 1977/78 1978/79 1974/79 Iståndsättning av befästningar och kaserner 1 800 1 792 1 782 1 760 1 765 8 899 615 654 684 657 640 3 250 2 Se not till föregående tabell Chefen för marinen är programmyndighet förhuvudprogrammet Marinförband som omfattar följande delprogram. 2.1 För flera delprogram gemensammalednings-, bas- och underhållsförband m. m. 2.3 Ytattackförband m. m. Chefen för marinen har sänt in programplan förhuvudprogrammet Marinförband i en ekonomisk planeringsram som motsvararöverbefälhavarens direktiv. Utöver den av överbefälhavaren angivna planeringsramenhar chefen för marinen anmält behov av ytterligare medel för viss verksamhet ochanskaffning. Planeringsramen och det av chefen för marinen föreslagna tilläggetframgår av följande tabell (prisläge ; milj. Prop.1974:1 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 19