prop · FX0377 · 1974-12-31 00:00:00 — 1tredje stycket regleras påföljden för vadesvarandens utevaro från huvudförhandlingen,I huvudsaklig överensstämmelse med 50 kap. 14 ii andra stycket RB föreskrivs,att målet kan företas till förhandling och avgörande utan hinder avvadesvarandens utevaro, om hans närvaro inte är av betydelse för måletshandläggning eller utredning. Om detta skall vadesvaranden erinras i kallelsentill huvudförhandlingen. Fjärdestycket innehåller en bestämmelse om uppskov i huvudförhandlingen, sommotsvarar vad som i 4 kap. Il ii tredje stycket föreskrivits beträffandehuvudförhandling vid AD som första domstol, 7,1.5Övriga bestämmelser (5 kap.) 1denna paragraf, som är tillämplig på rättegången både i AD och i tingsrätt, gesen bestämmelse om skyldighet för domstolen i vissa fall att beredakollektivavtalsslutande parter tillfälle alt yttra sig i målet. Föravgörande av en tvisl kan det ibland bli nödvändigt att pröva innebörden avett kollektivavtal som har slutits av andra än parterna i målet. Vid AD kandetta bli aktuellt bl, a. när en oorganiserad arbetsgivare träffat ett s, k, hängavtal,dvs, ett avtal som genom hänvisning till ett branschavtal eller liknande avtalhämtar sina bestämmelser frän detta större avtal. Förekommer anledning altsistnämnda kollektivavtal har betydelse för prövningen av tvisten i målet,skall de parter som slutit detta avtal beredas tillfälle att yttra sig i målet.Härigenom kan dessa framlägga sina synpunkter på tolkningsfrågan. Yttrandet,som kan göras muntligen eller skriftligen, utgör processmaterial i målet ochskall beaktas av domstolen oberoende av om nägon part åberopar yttrandet ellerej. Äveni en tvist vid tingsrätt kan fråga uppkomma om innebörden av ettkollektivavtal. Kollektivavtalen anses nämligen i stor utsträckning normerandeäven för anställningsförhållandet mellan parter som inte är bundna av sådantavtal (se t.ex, NJA 1948 s, 1), Framkommer det i ett mål vid tingsrätt att ettkollektivavtal är av betydelse för prövning av tvisten, blir förevarandeparagraf tillämplig. De parter som slutit detta avtal skall alltså beredastillfälle att yttra sig i målet, och deras yttrande skall beaktas av domstolenvid målets avgörande. Detta utgör ett avsteg från den vid de allmännadomstolarna eljest gällande dispositionsprincipen. Medanledning av ett påpekande under remissbehandlingen vill jag framhälla, att deavtalsslutande parternas yttrande inte är att anse som sakkunnigbevisning iegentlig mening. Skulle de avtalsslulandeparterna anse den uppkomna tolkningsfrågan vara av principiellt intresse, kande genom en fastställelsetalan dra denna fråga under AD:s prövning. Tvisten röri della fall formellt sett inte samma fråga som den tidigare väckta tvisten,varför stadgandet i 13 kap. 6 ii RB inte lägger hinder i vägen för denna fastställelsetalan.Väcks sädan talan, torde del merendels vara lämpligt att den andra tvistenförklaras vilande i avbidan pä utgången i tvisten mellan de avtalsslutandeparterna. Dennaparagraf innehåller vissa bestämmelser om rättegångskostnad. Av paragrafen ärförsta stycket tillämpligt både vid AD och vid tingsrätt. Andra och tredjestyckena avser däremot endast rättegängen vid AD som första domstol, Enhgtförsta stycket,som för AD:sdel har motsvarighet i 28 ii första stycket LAD, kandomstolen förordna att vardera parten skall bära sin rättegångskostnad, om denförlorande parten hade skälig anledning att fä tvisten prövad. Bestämmelsen,som innebär en avvikelse frän huvudregeln i 18 kap. 1 ii RB om skyldighet förförlorande part att svara för motpartens kostnader, har behandlats i denallmänna motiveringen (avsnitt 5,5 och 5.6). Från föreskriften i förstastycket gäller ett undantag för sådana fall när annan lag än RB innehållerandra bestämmelser om fördelningen av rättegångskostnaderna mellan parterna.Detta undantag tar sikte pä den bestämmelse, som återfinns i 41 ii tredjestycket lagen om anställningsskydd och som enligt min mening bör gälla även vidtvister om tillämpning av de särskilda lagar som innehåller förbud moluppsägning eller avskedande i vissa fall (se avsnitt 7,3), Enligt dennabestämmelse skall den princip som kommit till uttryck i förstastycket avförevarande paragraf vinna tillämpning endast när det är arbetstagaren som harförlorat målet, 1 andra stycket föreskrivsalt ersättning för rättegängens förberedande inle skall utgå för kostnad för sädanförhandling som grundas på lagen om förenings- och förhandlingsrätt eller påkollektivavtal. Bestämmelsen, som utgör en avvikelse frän 18 kap, 8 ii förstastycket tredje punkten RB, får betydelse endast i rättegängen vid AD somförsta domstol. Förhandling enligt nämnda lag kan Ju bara påkallas på denorganiserade sektorn av arbetsmarknaden. Bestämmelsen har behandlats i denallmänna motiveringen (avsnitt 5.5), Tredjestycket, som motsvarar 28 ii andra stycket LAD, innehåller en be- stämmelse som tar sikte p å det fallet att flera medparterstår på den föriorande sidan. Enligt bestämmelsen skall skyldighet att ersättamotpartens rätte-: gängskostnad fördelas mellan dem efter vad som är skäligtmed hänsyn till deras förhällande till saken och rättegången. Till skillnadfrån vad som gäller enligt 18 kap, 9 ii RB skall solidariskbetalningsskyldighet för rättegångskostnaden alltså inte åläggas medparterna.Bestämmelsen, vilken såsom förut framhållits endast är tillämplig irättegängen vid AD som första domstol, har behandlats i den allmännamotiveringen (avsnitt 5,5), Denna paragraf reglerar förhällandet mellan den nuföreslagna lagen och de processuella bestämmelser som i övrigt gäller omrättegången i dispositiva tvistemål, Enhgt första stycket skall vad som föreskrivs i RB ellerannan författning om rättegängen i dispositiva tvistemål tillämpas även pårättegången i arbetstvister, i den mån det inte strider mot vad som skallgälla enligt lagförslaget. Beträffande rättegängen i AD som första domstolskall därvid tillämpas de bestämmelser som reglerar rättegången i tingsrätt, I frägaom rättegången i AD som fullföljdsinstans tillämpas vad som är föreskrivet omrättegången i hovrätt. Andra stycket innehåller ett undantag från huvudregelnenligt första stycket. Detta undantag gäller för rättegången i de mål som ADhar att ta upp som första domstol, I dessa mål skall lagen om rättegängen itvistemål om mindre värden inte tillämpas (se vidare avsnitt 7,3). 7,1.6 Övergångsbestämmelser Enligt punkt 1 skall lagen om rättegången i arbetstvisterträda i kraft den , dvs, med lagen om anställningsskydd.Vidare föreskrivs i punkt I att LAD skall upphöra att gälla i och med att lagenom rättegången i arbetstvister träder i kraft. Som framgår av punkt 3 skall LADdock tillämpas även efter denna tidpunkt såvitt gäller mål som dessförinnaninkommit till AD, Enligt punkt 2 skall, om i lag eller annan författningförekommer hänvisning till föreskrift som ersatts genom bestämmelse i lagen omrättegången i arbetstvister, i stället den nya bestämmelsen tillämpas. Punkt 3 innehåller ett undantag från den i punkt I givnahuvudregeln om den nya lagens ikraftträdande. Denna lag skall nämligen intetillämpas i fräga om mäl, som inkommit till tingsrätt eller AD före lagensikraftträdande. Beträffande sädana mäl tillämpas i stället äldre bestämmelser.Detta innebär t, ex, att mäl som före nämnda tidpunkt inkommit till tingsrättalltjämt överklagas till hovrätt och inte till AD, Beträffande mäl som inkommittill AD skall emellertid huvudregeln i punkt I i eu hänseende gälla I saml Nr 77 ävennär mälel inkommit före lagens ikraftträdande. Bestämmelserna i denna lag om ÄD:ssammansättning skall nämligen tillämpas även i dessa mål. Detta gäller dockinte om huvudförhandling enligt bestämmelserna i redan har påbörjats imålet, I sä fall kan givetvis de nya reglema inle slå igenom. Övergångsbestämmelseni punkt 4 tar sikte på de olika regler som föreslås angående lalan motoffentlig arbetsgivares beslut. Vissa tvistefrågor på den offentliga sektornkommer fr. o. m, att i stället för att behandlas besvärsvägenprövas enligt lagen om rättegängen i arbetstvister. Har ettbesvärsförfarande redan påkallats eller inletts, bör förfarandet självfalletinte avbrytas utan fullföljas enhgt äldre bestämmelser. Detsamma bör gällaäven om besvär inte förts vid ikraftträdandet eller om besvärstiden löper ävenefter ikraftträdandet. Detta innebär alt de vid beslutets meddelande gällanderättsmedlen får bestå, och det även om besvärstiden till en del infaller eflerden . 7.2Lagen om lagsökning och betalningsföreläggande för fordringsanspråk ianställningsförhållanden Beträffandeostridiga eller pä annat sätl uppenbara betalningsanspråk kan f n, ansökangöras hos tingsrätt om lagsökning eller betalningsföreläggande. Härigenom kanett indrivningsbart avgörande utverkas pä ett enklare, snabbare och billigaresätt än genom den vanliga tvistemålsprocessen. Förfarandet i mäl om lagsökningeller betalningsföreläggande regleras i lagsökningslagen (1946:808). Enligtlagen (1947:638) om betalningsföreläggande förvissa fordringar på arbetslön m.m, kan ansökan om belalningsföreläggande göras hos tingsrätt även beträffande sädanfordran pä arbetslön eller pä semesterlön eller semesterersättning, som närtvist råder om anspråket skall prövas av AD, Enligt lagen omrättegängen i arbetstvister skall ivisler om fordringsanspråk som uppkommit ianställningsförhållanden i fortsättningen handläggas i en särskild processuellordning, vari AD bildar högsta instans. Detta bör dock inte hindra, attlagsökning eller betalningsföreläggande kan utverkas vid tingsrätt även försådana anspråk. Den nu föreslagna lagen innebär att detta skall kunna ske äveni den nya ordning för avgörande av arbetstvister som skall gälla enligt lagenom rättegången i arbetstvister. första stycket slås fast att lagsökning eller betalningsföreläggande enligtlagsökningslagen kan utverkas vid tingsrätt utan hinder av att tvisl omanspråket skall handläggas enligt lagen om rättegången i arbetstvister. Dettagäller vare sig sådan tvist enligt den lagen skall tas upp av tingsrätt ellerav AD. Det sistnämnda fallet regleras närmare i 2 ii. Av31 ii i lagsökningslagen framgår att ansökan om lagsökning eller belalningsföreläggandeskall göras hos den tingsrätt som är behörig att ta upp tvist om anspråket.Ansökan kan alltså göras hos tingsrätt som är behörig enligt 10 kap. RB ellerenligt den i 2 kap, 2 ii andra stycket lagen om rättegången i arbetstvisterintagna forumregeln. Enligt 34 iilagsökningslagen kan talan mol beslut, varigenom ansökan om lagsökning ellerbetalningsföreläggande avvisats, föras genom besvär i hovrätten. Detsammagäller beträffande andra utslag i lagsökningsmål än som innebäratt borgenärenstalan bifalles. Enligt utredningens förslag skall, när det gäller anspråk somuppkommit i anställningsförhållanden, sådana besvär i stället föras i AD. Vissaskäl talar enligt min mening ocksä för en sädan ordning. Den medför emellertidatt tingsrätt i varje lagsökningsmål måste undersöka om det anspråk som avsesmed ansökan grundas på ett anställningsförhållande. Detta skulle i praktiken geupphov till svårigheter för tingsrätterna, Pä grund härav har jag stannat förlösningen att besvär som avses skall föras i hovrätten även om tvist omanspråket skall handläggas enligt lagen om rättegången i arbetstvister. En beslämmelsehärom har lagils in i andra stycket. 1denna paragraf regleras vad som skall ske, när ett anspråk visar sig vara tvistigtoch därvid skall handläggas av AD som första domstol. I denna del ersätts 1947 ärslag om betalningsföreläggande för vissa fordringar på arbetslön m, m, av den nuföreslagna lagen. Till skillnad års lag innebär emellertid den nyalagen, att ansökan om lagsökning eller betalningsföreläggande kan göras föralla fordringsanspråk som uppkommit i ett anställningsförhållande, underförutsättning givetvis att de villkor som uppställs i lagsökningslagen försådan ansökan är uppfylld. Bland annat kan inte skadeståndskrav prövas i dennaordning. Den nya lagen innehåller också den utvidgningen gentemot lagatt inte bara arbetstagare utan även arbetsgivare kan göra ansökan omlagsökning eller betalningsföreläggande med stöd av lagen, Iförsta stycket behandlas det fallet att anspråket såsom tvistigt hänskjuts tillrättegång enligl lagsökningslagen. 1 detta fall skall målet, oavsett om yrkandeframställs därom eller ej, överiämnas till AD. Mot beslut om överlämnande firtalan inte föras. Har annan domstol än högsta domstolen överlämnat målet, är ADdock inte bunden av detta beslut, om den finner sig inte vara behörig all prövatvisten. 1 sä fall skall AD visa målet åter till den domstol som överlämnatdet. OmAD finner sig vara behörig att ta upp det överlämnade målet, följer av 4 kap. 5ii första stycket lagen om rättegängen i arbetstvister att förening, variborgenären är medlem, skall föra dennes talan om han inte visar att föreningenundandrar sig att göra detta. Vidare skall förening vari gäldenären ärmedlem instämmas (4 kap. 5 ii andra stycket nämnda lag). Innan AD lar upp mälelskall borgenären vidare visa att förhandling, som kan påkallas enligt lagen omförenings- och förhandlingsrätt eller som anges i kollektivavtal, har ägt rumbeträffande tvistefrågan i målet (se 4 kap. 7 ii nämnda lag). Underremissbehandlingen har ÄD:s ordförande anfört att en erinran om de nu nämndabestämmelserna i lagen om arbetstvister bör tas in i förevarande paragrafEnligt min mening är detta emellertid inte nödvändigt, 1 andra stycket reglerasdet fallet att tingsrätten meddelat utslag i Iagsökningsmål eller i mål ombetalningsföreläggande tecknat bevis pä ansökningen om att utmätning får skesamt att gäldenären vill söka återvinning, 1 detta fall skall han inom den tidsom gäller för ätervinningsansökan enligt lagsökningslagen göra ansökan hos ADom målets upptagande där. Om AD emellertid finner sig inte vara behörig, skallmålet överlämnas till tingsrätten, I så fall skall gäldenärens ansökan ommålets upplagande vid AD anses som ansökan om återvinning. Finner AD sig vara behörigatt ta upp målet, behålls den ursprungliga partställningen (jfr 35 iilagsökningslagen och 44 kap, 10 ii RB), Borgenären blir alltså kärande i målet.För att AD skall ta upp målet krävs att de pro-cessfömisättningar som anges i 4kap. 5 och 7 iiii lagen om rättegången i arbetstvister är uppfyllda, I annatfall skall borgenärens talan avvisas, I så fall torde tingsrättens utslag ellerbevis undanröjas. Enligt tredje stycketskall talan i mäl som överiämnats till AD enligt första stycket eller somupptagits av AD enligt andra stycket anses väckt där, när ansökningen omlagsökning eller betalningsföreläggande gjordes vid tingsrätten Gfi 33 ii och35 ii tredje stycket lagsökningslagen). Idenna paragraf anges att lagsökningslagen i övrigt skall tillämpas beträffandeförfarandet i mål som avses i denna lag. Denföreslagna lagen föresläs träda i kraft , alltså medlagen om rättegången i arbetstvister. Som förut nämnts skall 1947 ärs lag upphöraatt gälla i och med att den nu föreslagna lagen träder i kraft. ' 1 likhet med vad somföreskrivits i punkt 3 i övergångsbestämmelserna till lagen om rättegängen i arbetstvisterskall den nya lagen inte tillämpas på mål som inkommit till tingsrätt förelagens ikraftträdande, I detta fall tillämpas alltjämt äldre bestämmelser. Kollektivavialslagen.1 11 ii LAD föreskrivs att tvister huruvida visst förfarande strider mot bl.a.kollektivavtalslagen samt tvister om påföljd för förfarande som påstås stridamot den lagen skall tas upp och avgöras av AD, Denna hänvisning tillkollektivavtalslagen har inte medtagits i lagen om rättegängen i arbetstvister.1 stället har kollektivavtalslagen tillförts en ny paragraf 10 ii, vari angesatt tvister om tillämpningen av kollektivavtalslagen skall tas upp och avgörasav AD och därvid handläggas enligt lagen om rättegången i arbetstvister. Lagenom förenings- och förhandlingsrätt. Ändringen i denna lag är av formell naturoch innebär ingen förändring i sak gentemot nuvarande regler. Lagenom anställningsskydd m. m. De nuvarande forumreglerna i lagen omanställningsskydd och de andra lagar, som reglerar uppsägning eller avskedandei vissa fall, har bytts ut mot nya regler, som innebär att mål om tillämpningenav dessa lagar skall handläggas enligl lagen om rättegången i arbetstvister.Delsamma skall gälla beträffande mål om tillämpning av författning som avses i2 ii lagen om anställningsskydd. 1överensstämmelse med vad utredningen föreslagit i betänkandet SOU 1973:56 har ide lagar som reglerar uppsägning eller avskedande i vissa särskilda fallintagits en hänvisning till bestämmelsen i lagen om anställningsskydd omrättegångskostnad i mäl om uppsägning eller avskedande. Arbetarskyddslagen.Forumregeln i 44 ii första stycket arbetarskyddslagen innebär att tvister omtillämpningen av skyddsombuds rättigheter enligt 42 ii skall prövas av AD,Därvid saknar det betydelse om skyddsombudet är medlem i en arbetstagarföreningeller ej. Detta innebär alltså ett undantag frän huvudregeln i lagen omrättegången i arbetstvister rörande gränsdragningen mellan AD:s ochtingsrätternas behörighet. Enligt 44 ii andra stycket skall detsamma gälla ävenbeträffande tvister om uppsägning eller avskedande av arbetstagare medanledning av hans uppdrag som skyddsombud. Detta motsvarar vad som hargällt enligl paragrafen, 1 övrigt handläggs dessa tvister enligt lagen omrättegången i arbetstvister. Ettsärskilt undantag från de nu nämnda forumreglerna har uppställts när det gällertvister mellan skyddsombud och andra arbetstagare. Sorn jag har nämnt ikommentaren till I kap, I ii lagen om rättegängen i arbetstvister skall tvistermellan arbetstagare inbördes inte handläggas enligt denna lag utan i ställetvid allmän domstol enligt vanliga rättegångsregler, 1ett fjärde stycke av 44 ii arbetarskyddslagen har tagits in en bestämmelse sommotsvarar nuvarande 42 ii Oärde stycket sista punkten (se prop, 1974:88), I denna lag har den nuvarande forumregeln bytts ut mot enbestämmelse vari erinras om att tvister om tillämpningen av lagen skallhandläggas enligt lagen om rättegängen i arbetstvister, Lagenom begränsning av samhällsstöd vid arbetskon/likt. Beträffande denna lagföreslås ändringar som ärav övervägande redaktionell natur. avserendast förfarandet vid AD, Liksom enligl gällande lag bör t, ex en oorganiseradarbetstagare fä anföra besvär direkt till AD i de mäl som avses (prop. 1969:76 s. 127). De infördasärskilda förfarandereglerna för dessa typer av mäl har sin grund i att dethittills saknats regler om måls avgörande i AD utan huvudförhandling, I och medatt en sädan ordning nu föreslås, finns del inle anledning au vidmakthållanågra olikheter i fråga om förfarandet. Mål angående de s, k.konfliktdirektiven bör således kunna handläggas i äD:s mindre sammansättning, dock med möjlighet att hänskjutamålet till förhandling inför den större sammansättningen, om en fråga är avprincipiell natur. Eftersom dessa tvister formellt behandlas som besvärsmåloch sädana mäl enligl 3 kap. 7 ii och 4 kap. 15 ii lagen om rättegängen i arbetstvisterskall avgöras på handlingarna av den mindre sammansättningen, bör det tilläggetgöras i lagen att sädanl mål också kan företas till avgörande efterhuvudförhandling (jfr prop. 1969:76 s. 126 0- Lagen om arbetsgivares kvittningsrätt.Den forumregel som denna lag f n. innehåller ersätts av de regler härom somskall gälla enligt lagen om rättegången i arbetstvister. Forumregeln i kvitiningslagenhar därför utmönstrats och ersatts av en bestämmelse som erinrar om atttvister om arbetsgivares kvittningsrätt skall handläggas enligt lagen om rättegångeni arbetstvister. 1proposition som anmäls (prop, 1974:88) föreslås att statstjänstemannalageni 7 och 30 iiii skall tillföras vissa bestämmelser om tidsbegränsad anställningoch om uppsägning, 1 en ny paragraf 39 a ii, har tagits in en bestämmelse omatt tvister om tillämpning av nämnda paragrafer skall handläggas enligt lagenom rättegången i arbetstvister pä samma sätt som tvister om tillämpning avmotsvarande bestämmelser i lagen om anställningsskydd. Detsamma skall gällabeträffande tvister om tillämpning av författningar som utfärdats med stöd avdessa paragrafer. Vidare har den forumregel som f n, finns i 16 ii statstjänstemannalagenbeträffande tvister om skadestånd pä grund av olovliga strids-åtgärder förtsöver till 39 a ii. Enligt denna forumregel skall alla sädana tvister prövas avAD, alltså även såvitt gäller oorganiserade arbetstagare. Kommunaltjänstemannalagen.I 4 ii kommunaltjänstemannalagen, som innehåller regler om stridsåtgärder pådet kommunala området, har den nuvarande forumregeln anpassats till reglerna ilagen om rättegången i arbetstvister, Lagenom inskränkning i rätten att föra talan mot o/fentlig arbetsgivares beslut. Iavsnitt 5.7 har Jag förordat att den besvärsrätt som f n. föreligger på detoffentliga området skall inskränkas i samma män som en offentlig arbetstvistskall handläggas enligt lagen om rättegängen i arbetstvister, dock ej såvittgäller tvister om s. k. skälighetsfrågor. Bestämmelser härom har tagits in iinskränkningslagen, Lagenom verkställighet av bötesstraff. Äv allmänna rättsregler följer att domstoli princip kan förena elt påbud i dom eller beslut med vitessanktion. Enligt AD:spraxis gäller dock den begränsningen, att arbetstagare inte kan förpliktas vidvite alt återgå i arbete (AD 1970 nr 9). Vite som nägon förelagts för underiåtenhetalt fullgöra påbud i dom eller beslut kan, sedan del utdömts, förvandlas enligllagen om verkställighet av bötesstraff (frågan om avskaffande av förvandlingsslraffelär emellertid f n. föremål för utredning, se Ju 1970:53), Enligt 30 ii LADgäller dock ett undantag härifrån för ADrs del. Som jag har nämnt i denallmänna motiveringen (avsnitt 5,10) saknas anledning att vid en reform avrättegången i arbetstvister utmönstra detta undantag. Det bör vidare utsträckasatt gälla även i de fall när vitet i en arbetstvist förelagts och utdömts avtingsrätt. Undantaget synes, som utredningen föreslagit, lämpligen böra las ini 27 ii lagen om verkställighet av bötesstraff Det kan anmärkas attbestämmelsen är tillämplig endast pä viten som utdömts för underlåtenhet attfullgöra dom eller beslut som rör själva saken. Viten som någon förelagts ikallelse till sammanträde inför rätlen e. d. omfattas inle avundanlagsbestämmelsen. Lagenom rättegången i tvistemål om mindre värden. För klargöra att denna lag skalltillämpas även pä rättegången i sädana tvistemål om mindre värden, vilka enligllagen om rättegången i arbetstvister fullföljs till AD i stället för tillhovrätt, har i I ii borttagits den där gjorda begränsningen till rättegäng vidallmän domstol. Syftet med denna begränsning har varit att från lagenstillämpning utesluta de mäl som skall tas upp och avgöras av AD. 1 3 ii har nui stället ett uttryckligt undantag gjorts för sådana mål, I4 ii har gjorts det tillägget att vad som i lagen om rättegången i arbetstvistersärskilt föreskrivits om rättegången i AD som fullföljdsinstans skall tillämpasi de mäl som fullföljts till AD, även om det strider mot bestämmelserna i lagenom rättegängen i tvistemål om mindre värden, 1 övrigt gäller emellertidbestämmelserna i den lagen, Underåberopande av det anförda hemställer jag att Kungl, Majrt föreslär attantaga förslagen till t, lag om rättegången i arbetstvister, 2. lag om lagsökning och betalningsföreläggande förfordringsanspråk i anställningsförhållanden, 3. lag om ändring i lagen (1928:253) omkollektivavtal, 4. lag om ändring i lagen (1936:506) om förenings- ochförhandlingsrätt, 5. lag om ändring i lagen (1939:727) om förbud motuppsägning eller avskedande av arbetstagare med anledning avvärnpliktstjänstgöring m. m., 6. lag om ändring i lagen (1945:844) om förbud motuppsägning eller Prop,1974:77 200 avskedandeav arbetstagare med anledning av äktenskap eller havandeskap m. m., 7. lag om ändring i lagen (1972:650) om rätt tillledighet och lön vid deltagande i svenskundervisning lör invandrare, 8. lag om ändring i lagen (1974:12) om anställningsskydd, 9. lag om ändring i arbetarskyddslagen (1949:1),