prop · FX0398 · 1974-12-31 00:00:00 — Vid bedömandet av fysisk ellerjuridisk persons deklarationsskyldighet enligt punkterna 2)4) skall hänsynicke lagas lill sådan inkomst eller förmögenhet, för vilken den fysiska ellerjuridiska personen icke är skattskyldig enligt kommunalskatielagen,förordningen om statlig inkomstskatt eller förordningen om statlig förmögenhetsskatt. Hava makar, som ingått äktenskapföre ingången av beskattningsåret och levt tillsammans under större delendärav, var för sig haft inkomst eller förmögenhet, skall vardera makensdeklarationsskyldighet bedömas med hänsyn till makarnas och boets sammanlagdainkomst och förmögenhet. Skall skattskyldig enligt förordningen om statlig förmögenhelsskait ' Förordningen omtryckt 1971:399. 'Senaste lydelse1972:764. taxerasför förmögenhet, som tillhör barn eller annan, skall hänsyn därtill tagas viddeklarationsskyldighetens bedömande. Vidtillämpning av vad i första stycket vid 3) är stadgat, skall svensk medborgare,som under beskattningsåret tillhört svensk beskickning hos utländsk makt ellerlönat svenskt konsulat eller beskickningens eller konsulatets betjäning ochsom på grund av sin tjänst varit bosalt utomlands, anses hava varit bosatt häri riket. Detsamma skall gälla sådan persons make samt barn , därestde varit svenska medborgare och bott hos honom. Person, som underbeskattningsåret tillhört främmande makts härvarande beskickning eller lönadekonsulat eller beskickningens eller konsulatets betjäning och som icke varitsvensk medborgare, så ock sådan persons make, barn och enskildatjänare, därest de boll hos honom och icke varit svenska medborgare, ansesdäremot vid tillämpningen av vad i första stycket vid 3) är stadgat icke havavarit här i riket bosatta. I fråga om deklarationsskyldighet för oskifi dödsboefter skaltskyldig, som avlidit under beskattningsåret, skall tillämpas vad somskolat gälla för den avlidne. Denna lag träder i krafi den ochtillämpas första gången vid taxering. Förordningom ändring i vägtrafikskatteförordningen (1973:601) Härigenomförordnas att 6 S vägtrafikskatteförordningen (1973:601) skall ha nedan angivnalydelse. Från skatteplikt undantages /. fordon, som är inrättat uteslutande för brand väsendet, 2. motorcykel, som är inrättad som invalidfordon och som är konstruerad för en hastighet av högst . Frånskatteplikt undantages \. fordon, som äges av medlem av konungahuset. 2. fordon, som är inrättat uteslutandeför brand väsendet, 3. motorcykel, som är inrättad sominvalidfordon och som är konstruerad för en hastighet av högst . Konungenfår under förutsättning av ömsesidighet förordna om undanlag från skattepliktför fordon, som äges av den som är anställd vid främmande lands beskickningeller konsulat i och som ej är svensk medborgare. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1975.Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om förhållande som hänför sigtill tiden . Förordning om ändring i förordningen (1960:603) om bidragtill vissa handikappade ägare av motorfordon Härigenom förordnas att 1 S förordningen (1960:603) ombidrag till vissa handikappade ägare av motorfordon' skall ha nedan angivnalydelse. Ägare av bensindrivet motorfordon,vilket enligt 6 S första stycket 3 väglrafikskatleförordningen (1973:601) ärundantaget från skatteplikt eller för vilket befrielse från Ägare av bensindrivet motorfordon,vilket enligt 6 i; första stycket 2 vägtrafikskatteförordningen (1973:601) ärundanlaget från skatteplikt eller för vilket befrielse från skatteplikt är medgiven enligt 40 ij skatteplikt är medgiven enligt 40 i nämndaförordning, är berättigad till bidrag enligt denna förordning. nämndaförordning, är berättigad till bidrag enligt denna förordning. Denna förordning träder i krafi . ' Förordningen omtryckt 1973:886. Senaste lydelse avförordningens rubrik 1973:1 Förordningom upphävande av förordningen (1970:171) om beräkning i vissa fall avbeskattningsbar förmögenhet som är att hänföra till företag Härigenom förordnas att förordningen (1970:171) omberäkning i vissa fall av beskattningsbar förmögenhet som är att hänföra tillföretag skall upphöra att gälla efter den dag, då förordningenenligt därå meddelad uppgift utkommit från trycket i Svenskförfattningssamling. Den upphävda förordningen skall alltjämt tillämpas vid1974 års taxering och i fråga om eftertaxering för eller . Förordning om ändring i tullförordningen (1973:979) Härigenom förordnas att 7 S och övergångsbestämmelsernatill tullförordningen (1973:979) skall ha nedan angivna lydelse. Tullfrihet medges för vara som förtullasför 1. medlemav konungahuset, 2. främmande statsbeskickning eller konsulat, beskicknings- eller konsulatsmedlem eller dennes familjenligt lagen (1966:664) med vissa bestämmelserom immunitet och privilegier, 3. internationellorganisation eller person som är knuten till sådan organisation omorganisationen eller sådan person är upptagen i lagen med vissa bestämmelser om immunitet ochprivilegier eller i författning som meddelats med stöd av lagen och berättigad till tullfrihet enligt stadga eller avtal somgäller i förhållande till . Tullfrihet medges for vara somförtullas för främmande stats beskickning eller konsulat,beskicknings- eller konsulalsmedlem eller dennes familj enligt lagen(1966:664) med vissa bestämmelserom immunitet och privilegier, 2. internationell organisation eller person som är knutentill sådan organisation om organisationen eller sådan person är upptagen i lagen med vissa bestämmelser om immunitet ochprivilegier eller i författning som meddelats med stöd av lagen och berättigad till tullfrihet enligt stadga eller avtal somgäller i förhållande till . Denna förordning träder i kraft , utom såvitt avser 7 ij / som träder i kraft som 2 S lagen om ändring i lagen (1966:664) med vissa bestämmelser om immunitet och privilegier. Denna förordning träder i krafi denI , utom såvitt avser 12som träder i krafi som 2! ; lagenom ändring i lagen (1966:664) med vissa bestämmelser om immunitet ochprivilegier. Om upphävande av vissa äldre författningar i samband medikrafiträ-dandet finns bestämmelser i lagen (1973:982) om upphävande av visstullagstifining. Denna förordning träder i krafi . Utdrag av protokollet över finansärenden hållet inför HansMaj:t Konungen i statsrådet . Närvarande:statsråden , , , , , , ,, , , , , , , HJELM-WAL- Chefen för , statsrådet ,anmäler efter gemensam beredning med statsrådets övriga ledamöter fråga omändring i förmögenhets- samt arvs- och gåvobeskattningen och anför. Med stöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande den 9 juni1967 tillkallade jag sju sakkunniga med uppgift att se över reglerna omförmögenhets- samt arvs- och gåvobeskattningen. Utredningen, som antagit namnetkapitalskatteberedningen', avlämnade såsom en första etapp i sitt arbetebetänkandet (SOU 1969:54) Kapitalbeskattningen. Med utgångspunkt i betänkandetreformerades i betydelsefulla delar den gällande kapitalbeskattningen genombeslut av riksdag (prop. 1970:71, BeU 1970:41, rskr 1970:231, SFS1970:170-174). De ändringar som då skedde avsåg i första hand sådana frågor somskattens fördelning och avvägning, indelningen i skatteklasser och andra för skattenshöjd väsentliga förhållanden. avlämnade beredningenslutbetänkandet (SOU 1971:46) Teknisk översyn av kapitalbeskattningen. 1betänkandet föreslås bl. a. att vid kapitalbeskattningen hänsyn skall tas tills. k. latent skatteskuld, att permanenta regler införs för familjeföretagensskattelättnader samt att arvsskattebestyren fiyttas från de allmännaunderrätterna till länsstyrelserna och besvärsprövningen överförs tilllänsskatterätterna, kammarrätterna och regeringsrätten. Förslagen har övervägandeteknisk karaktär och ändrar inte de huvudlinjer för kapitalbeskattningen sombeslöts vid riksdag. Beredningens förslag är inte enhälliga. LedamotenAlemyr förordar i en reservation skärpt beskattning av kungahusets medlemmar samtförmögenhetsbeskattning av värdefullt inre lösöre, såsom konstsamlingar, antikviteterm, m. "Ledamöter generaldirektören , tillika ordförande, riksdagsmannenStig Alemyr och f d. riksdagsmännen samt kanslirådet . Efter remiss har yttranden över betänkandet avgettsav kammarkollegiet, statskontoret, kammarrätten i ,försäkringsinspekiionen, (), riksskatieverket (RSV),, hovrätten för , tingsrätterna i , Göteborgoch , länsstyrelserna i , , , ,, , , och , , ,, och . ,, Föreningen . Handelskammaren i ,i (LO), genom lantbruketsskattedelegation, handelskammare, . (), Svenska bankföreningen.Svenska företagares riksförbund. Svenska försäkringsbolags riksförbund.Svenska livförsäkringsbolags förening. , , , hantverks- ochindustriorganisation (SHIO), , , . (), . Svenska fondhandlarefö-reningen och Stockholmsfondbörs. Gemensamt yttrande för SAF, . , och haravgelts av näringslivets skattedelegation. Beträffande frågor rörandeförsäkringsbeskattningen har delegationen åberopat gemensamt yttrande avSvenska försäkringsbolags riksförbund och . handelskammare har anslutit sig till det av Skåneshandelskammare avgivna yttrandet. Utlåtandei frågan har vidare inkommit från frikyrkoråd. I del följande kommer all las upp frågor somsammanhänger med familjeföretagens kapitalbeskattning. Vidare kommer medhänsyn till ett beslut av - frågan om kungahusets skatte- ochtull-förmåner all behandlas. Efter samråd med cheferna för justitie- och kommundepartementenhar jag beslutat alt inte la upp frågan om en omorganisation avarvsbeskattningen i delta sammanhang. Inte heller de övriga spörsmål somkapitalskatteberedningen berört kommer jag att la upp i detta sammanhang ividare mån än vad avser vissa åtgärder för att motverka skaliefiykt. 2 Den latenta skatteskulden 2.1 Nuvarande ordning m. m. I skattehänseende skall inkomst av rörelse ochjordbruksfastighet beräknas enligt bokföringsmässiga grunder. Detta innebär bl.a. alt hänsyn skall las till värdet av in- och utgående lager. Genomlagervärderingen kan den skattskyldige påverka rörelsens resultat. Reglerna förvärdering av lager- tillgångarfinns i 41 S kommunalskattelagen (1928:370) (KL). Enligt där angivenhuvudregel får lagertillgång vid beskattningsårets utgång tas upp till lägst40% av anskaffningsvärdet eller återanskaffningsvärdet, om detta är lägre änanskaffningsvärdet, i förekommande fall efter avdrag för inkurans. Till huvudregelnhör två supplementärregler, avsedda för speciella situationer.Vidaregällerattjordbrukareslageravdjurregelmässigt skall redovisas medutgångspunkt i värden som RSV fastställer. Vid förmögenhetsbeskattningen gäller enligtanvisningarna till 3 och 4 §§ förordningen (1947:577) om statligförmögenhetsskatt (SF) att lager av råämnen eller varor skall värderas somhelhet utan hänsyn till påräknelig vinst vid försäljning i detalj. Denvärdesättning som kan ha godkänts vid inkomstberäkningen är enligt uttryckligföreskrift inte bindande vid förmögenhetsberäkningen. Normalt tordevärderingen ske med ledning av inköps- eller tillverkningskostnaderna. I förordningen (1941:416) om arvsskatt ochgåvoskatt (AGF) saknas motsvarighet lill SF:s mer detaljerade föreskrifierrörande värderingen av varulager i jordbruk och rörelse. Här gäller i ställetenligt 23 § F AGF att egendomen får uppskattas till vad den kan antagas habetingat vid en av boets avveckling föranledd, med tillbörlig omsorg skeddförsäljning. I praktiken torde dock vara vägledande ävenför arvs- och gåvoskattens vidkommande. Även för i n v e n t a r i e r ärvärderingsreglerna vid förmögenhetsberäkningen annoriunda utformade än vidinkomstberäkningen. Följderna i ekonomiskt avseende är dock av mindrebetydelse än såvitt gäller lagertillgångar. Detta hänger samman med detförhållandet att den skattemässigt tillåtna inventarieavskrivningen inte medgernågot egentligt utrymme för konsolidering utan avses att motsvara ett på inventarietsvaraktighetslid fördelat omkostnadsavdrag. Vid inkomsttaxeringen gällerföljande enligt 22 och 29 §§ KL med anvisningar. Kostnaden för anskaffande aven anläggningstillgång i jordbruk och rörelse är vid taxeringen avdragsgill,men endast om och i den mån tillgången minskar i värde genom slitage ellerannars förbrukas i rörelsen. Avdrag erhålls successivt i form av åriigavärdeminskningsavdrag så avpassade att anskaffningskostnaden fördelas på detantal år som svarar mot tillgångens ekonomiska livslängd. Om eninventarietillgång normalt har kort varaktighetstid, högst , medgesavdrag på en gång för hela anskaffningskostnaden. Avdrag för värdeminskning får ske genom planenligeller räkenskapsenlig avskrivning. I jordbruk finns en ytterligare avskrivningsmetod,s. Vid planenlig avskrivning medges avdrag förvärdeminskning med viss del av anskaffningskostnaden. Denna del beräknas medhänsyn till tillgångens varaktighetstid. 1 allmänhet medges avdrag omdet inte är klart att lägre eller högre avdrag är motiverat. Till grund föravskrivnings-yrkandet skall ligga en avskrivningsplan, som bifogassjälvdeklarationen. Medan planenlig avskrivning i regel inte behöveröverensstämma med den skattskyldiges räkenskaper, fordras sådanöverensstämmelse vid räkenskapsenlig avskrivning. Rätten att tillämparäkenskapsenlig avskrivning är förbehållen rörelseidkare med ordnad bokföringsom avslutas medelst vinst-och förlustkonto. Vidare fordras tillstånd avtaxeringsmyndigheten eller, om besvär anförts, av skatterätt. Enligthuvudregeln får vid räkenskapsenlig avskrivning avdrag åtnjutas med högst 30%för år räknat på summan av bokfört värde av tillgångarna vid beskattningsåretsingång och anskaffningsvärdet av sådana under beskattningsåret anskaffadetillgångar som vid utgången av beskattningsåret fortfarande tillhör rörelsen.Avskrivningsbeloppet jämkas om beskattningsåret omfattat längre eller kortaretid än . För vissa slag av tillgångar, exempelvis fast egendom, gällersärskilda regler. Enligt restvärdemetoden får avdrag åtnjutas medhögst för år räknat på summan av bokfört värde av inventarierna vidbeskattningsårets ingång och anskaffningsvärdet av sådana underbeskattningsåret anskaffade tillgångar som finns kvar vid beskattningsåretsutgång. I motsats till vad som gäller vid räkenskapsenlig avskrivning fårrestvärdemetoden tillämpas även av den jordbrukare som inte avslutarräkenskaperna med vinst- och förlustkonto. Vid förmögenhetsberäkningen gäller enligt 4 ijfjärde stycket SF att lös egendom, som är avsedd för stadigvarande bruk ijordbruk eller rörelse, värdesätts i enlighet med vederlaget affärsbruk inom detslag av verksamhet i vilken egendomen är nedlagd. I anvisningarna tilllagrummet uttalas att som affärsbruk i rörelse får anses gälla att tillgångarnatas upp till anskaffningsvärdet och att årliga avskrivningar görs förutrangering, slitage och annan värdeminskning. Även här gäller den i sambandmed lagervärderingen omnämnda regeln, att den värdesättning som kan ha godkäntsvid inkomstberäkningen inte är bindande för förmögenhetsberäkningen. Vid förmögenhetsredovisningentorde en värdering baserad på en planenlig avskrivning vara mest iöverensstämmelse med lagstiftningens syfien. I praktiken godtas ofta debokförda värdena även vid förmögenhetsbeskattningen. Vid arvs- och gåvobeskatlningen gäller sammavärderingsregler för inventarier som för lagertillgångar. Även här tillämpasdock i stort sett den praxis som enligt det föregående utvecklats påförmögenhetsbeskattningens område. För fast egendom är taxeringsvärdetavgörande. Genom att sätta in medel på skogskonto kanskattskyldig fysisk person, oskiftat dödsbo eller familjestiftelse fåinkomstbeskattningen av intäkt av skogsbruk uppskjuten under högst tio år.Bestämmelser härom är intagna i förordningen (1954:142) om taxering för inkomstav medel, som insatts å skogskonto. Avdrag medges vid insättningen ochbeskattningen sker när medlen sedan tas i anspråk. På de innestående medlenvilar därför en latent inkomstskatteskuld. Vid kapitalbeskattningen skall medelsom innestår på skogskonto redovisas till sitt fulla värde. Reglernaom värdering av lagertillgångar och inventarier kompletteras av möjligheternaatt avsätta medel lill investeringsfonder för olika ändamål. Sådana fonderskapas t. ex. i konjunkturutjämnande syfte eller för att underiättaåteranskaffning av tillgångar, som föriorats eller avyttrats. Avdrag föravsättning till investeringsfonder medges enligt särskilda regler vidinkomsttaxeringen fördel beskattningsår, under vilket avsättning skett. Då enfond sedermera används, debiteras investeringsfondens konto och det konto, somberörs av fondens ianspråktagande, krediteras med motsvarande belopp.Tillgången nedskrivs alltså i skattehänseende med belopp som svarar mot vad somtagils i anspråk av fonden. I princip är det inte fråga om någon skattelättnadulan endast om en förskjutning i tiden av en avdragsrätt. Om eninvesteringsfond inte kommer att användas för sitt ändamål, skall de avsattamedlen återföras till beskattning. Vid kapitalbeskattningen skallinvesteringsfonder redovisas till sitt fulla värde. En närmare redogörelse förde fonder som här avses och de regler som gäller för dem finns i betänkandet(s. 108-110). Vid värderingen av icke börsnoterade aktier beaktaslatent skatteskuld som belastar bolagsförmögenheten. Anvisningar i detta ämnehar utfärdals av RSV (meddelande från RSV 1972 nr 7). Där uttalas bl. a. attvärdesättningen av aktier i rörelsedrivande bolag, som inte är fämans-bolag,bör grundas på det kapitaliserade värdet av avkastningen, det s. k.avkastningsvärdet. För rörelsedrivande fåmansbolag kan däremot ettka-pitaliserat värde av den beslutade utdelningen som regel inte läggas tillgrund för värdesättningen. I stället kan här användas ett på visst sättberäknat S. k. substansvärde. Vid fastställande av detta värde bör tillgångaroch skulder i huvudsak tas upp till det värde som aktieägaren haft attredovisa vid förmögenhetsberäkningen, om tillgångarna och skulderna varit hanspersonliga. Vissa modifikationer far dock göras med hänsyn lill formen föregendomsförvaltningen. Skälig hänsyn får sålunda tas till dubbelbeskattningenbeträffande bolagsinkomster med därav följande ulskiftningsskat-teskuld förbolaget. Subslansvärdeberäkningen bör vidare ske på grundval av den senasttillgängliga balansräkningen för bolaget. Om del inte görs sannolikt altbolaget skall avvecklas, bör tillgångarna värderas med utgångspunkt i attrörelsen skall bestå. Maskiner och inventarier bör inte tas upp högre än tillbokförda värden. Föreligger en mera avsevärd dold reserv, bör tillägg ske medhälften av värdet av den dolda reserven, Varulager bör likaledes tas upp tillbokfört värde med tillägg för hälften av dold reserv. Av intresse är även attvissa skulderskall reduceras vid substansberäkningen. Beträffande exempelvisinvesteringsfonder och vissa pensionsavsällningar bör som skuld godkännas halvaavsättningen. Beredningen framhåller inledningsvis att detförhållandet alt hänsyn till latent skatteskuld i princip inte tas vidkapitalbeskattningen leder till betydande skattemässiga ojämnheter, somytterligare accentuerats genom den skärpning av progressionen som skett genom1970 års skattereform. Beredningen konstaterar att en reglering av alla desituationer där en latent skatteskuld kan sägas förekomma inte är möjlig utanatt mycket invecklade regler skapas. Beredningen har bl. a. därför inriktatsitt arbete på att försöka åstadkomma generella regler för sådana fall därfrågan är av större praktisk betydelse. Ett riktmärke har varit att söka nåfram till enkla regler, som inte är endast neutrala i den meningen attbeskattningseffekten blir i stort sett densamma för olika näringsgrenar ochverksamhetsformer ulan också enhetliga i den meningen att de skall användas vidsåväl förmögenhets-som arvs- och gåvobeskattningen. 2.2.2 Huvudlinjerför en teknisk lösning Beredningen konstaterar att den latentaskatteskulden som skatteproblem kan lösas på två principiellt olika sätt. Mankan se denna typ av belastning antingen som en skatteskuld i egentlig meningeller som en faktor vid värderingen av separata tillgångar. Vad gäller det första alternativet framhållerberedningen att den latenta skatteskulden skiljer sig markant från andraskulder. Det är svårt att exakt beräkna storleken av latent skatteskuld. Denutgör inte någon skuld i ci-vilrätlslig bemärkelse. Redan av dessa skäl finnerberedningen det tveksamt om latent skatteskuld bör inordnas bland de avdragsgillaskulderna. Härtill kommer att latenta skatteskulder förekommer i skildasammanhang. Man kan tala om en latent skatteskuld för varje skattskyldig medavseende på inkomstskatten tor det gångna årets inkomster. Här haravdragsrätten emellertid knutits till skatternas debitering. Avdrag medgessåledes enbart för debiterade skatter. Enligt beredningens mening kan både praktiska ochteoretiska skäl anföras mot att inordna latent skatteskuld bland avdragsgillaskulder. Sådana invändningar kan göras även mot andra metoder att lösa frågangenom en allmängiltig regel. Beredningen pekar särskilt på svårigheterna attdra upp strikta och klara gränslinjer. Önskemålet om en lösning av problemet tordeemellertid, fortsätter beredningen, inte i första hand gå ut på ett generellthänsynstagande till latenta skatteskulder. Huvudintresset torde i stället varaatt söka rätta till de fall där gällande regler leder till olikformigbehandling av de skattskyldiga. En skattemässigt sett särskilt olyckligkonsekvens av den gällande ordningen är att slutresultatet kan bli beroende avden form vari den skattskyldige I förgrunden träder de fall där typiskt sett mer betydandedifferenser råder mellan de värden som enligt nuvarande regler skall ligga tillgrund för förmögenhetsberäkningen och de bokföringsvärden som kan godtas vidinkomstberäkningen. Mot bakgrund härav finner beredningen det naturligtatt behandla den latenta skatteskulden som en faktor alt beakta vid värderingenav olika tillgångar. Beredningens förslag är också utformat enligt dettaalternativ. I fråga om hur den latenta skatteskulden skallberäknas anser beredningen det vara motiverat att arbeta med en schablon. Dennametod har valts i de tidigare nämnda anvisningarna för värdering av ickebörsnoterade aktier. Enligt dessa anvisningar skall substansen minskas medhälfien av dold reserv i varulager. En allmän schablonregel kan enligtberedningen utformas på ungefär motsvarande sätt. Den vid aktievärderingentillämpade 50-procents-regeln ligger nära den skattesats som gäller föraktiebolag vid inkomsttaxeringen. För fysiska personer kan en 50-procentsregelenligt beredningen i vissa fall vara för gynnsam men i regel något för låg. Enbättre anpassning av avdraget kan fås exempelvis till marginalskatteprocentenför den skattskyldige vid föregående års taxering. Full rättvisa skulleemellertid inte uppnås med en sådan regel. När den dolda reserven tas framtill beskattning kan nämligen marginalskatten vara en annan. Härtill kommer atten lösning efter nu antydda linjer skulle bli invecklad. Enligt beredningens mening bör som nämnts denlatenta skalleskulden sålunda beaktas vid värderingen. Avsikten är emellertidinte att mäta den kommande inkomstskattens exakta storlek. Då man föraktievärderings vidkommande knappast kan överge 50-procentsregeln, som näraansluter till bolagsskattens höjd, föreslår beredningen att denna regel skalltillämpas och därvid gälla generellt även för fysiska personer. Beredningens förslag innebär vidare att latentskatteskuld skall beaktas endast i fråga om särskilt angivna tillgångar.Härvidlag bildar varulager en naturlig utgångspunkt. Den föreslagna50-procentsregeln innebär all lager vid förmögenhetsberäkningen skall redovisasenligt följande. Ltgertillgång-arna tas upp lill anskaffningsvärdet efieravdrag i förekommande fall för inkurans. Härifrån får sedan avräknas hälften avskillnaden mellan delta värde och det värde som redovisats i räkenskaperna ochsom godtagits vid inkomsttaxeringen. Resultatet blir därmed att endast hälfienav den dolda reserven anses som skattepliktig tillgång vidförmögenhelsberäkningen. På samma sätt bör enligt beredningen dold reserv fåbeaktas i fråga om avsättningar lill lagerregleringskonto och tilllagerfonder.