prop · FX03116 · 1974-12-31 00:00:00 — Därvid bliramplituden mellan kraftverk av olika godhetsgrad något mindre medanmedelvärdet torde bli tämligen oförändrat. Länsstyrelseni finner det inte uteslutet, att marknadsvärdet förkraftverksbyggnader i något enskilt fall kan vara lägre än det till nuvärdeomräknade anläggningskostnadsvärdet. Jämkningsregeln föreslås därför ändradså, att den även kan leda till marknadsvärden, som är lägre än de tillnuvärden omräknade anläggningskostnadsvärdena. a. att effekten av de föreslagna reglerna omuppräkningen av kraftverks värde med hänsyn till dess godhet urlönsamhetssynpunkt inte såvitt man kan förstå på långt när kan uppvägaeffekten av huvudregeln om en taxeringsvärdenivå av av marknadsvärdet ochförslagen i promemorian i övrigt, som i allt väsentligt synes innebära jämkningnedåt vid beräkning av marknadsvärdet. Dessa från kommunemas synpunkt negativaeffekter av de ändrade reglerna bör elimineras eller mildras. Dettasynes kunna ske på olika sätt. En utväg är att ändra skalan för jämkningstalen.Ett annat sätt är att bibehålla den nuvarande procentsatsen föravskrivning av maskiner. Åtskilliga anläggningar, t. ex. större jorddammar,bergtunnlar och bergrum, har avsevärt längre livslängd än . En minskningav avskrivningsprocenten, som föreslagits till , synes också kunnaövervägas. Vidare kan ifrågasättas om den nuvarande spärren för värdenedsättninggenom avskrivning, , är riktigt avvägd. En höjning till kan varamotiverad och ägnad att motverka för låga byggnadsvärden och därmedtaxeringsvärden. anför bl, a. att, om avsikten varit att värdet skall ställas iviss relation till de faktiska kostnaderna, föreligger inte behov av någonjämkningsregel utöver den som gäller för jämkning av normalvärdet pereffektenhet. Värdet av goda utbyggnadsförhållanden ligger i fallets geografiskaläge, berggrand, topografi etc. och skall tillföras fallvärdet. Sämreutbyggnadsförhållanden sänker givetvis värdet på fallet. Exempel finns också påatt kraftverk byggs utan rent företagsekonomisk lönsamhet. Vattenfallsverketföreslår därför att möjligheterna till jämkning av fallvärdet ökas och att RSV:s anvisningarutformas med den inriktningen. delar vidare inte meningen attdet är ofrånkomhgt att en viss jämkning av värde av byggnader sker för att 75 %-regelnskall kunna tillämpas beträffande vattenfallsfastigheter. Motivet att "ensänkning av taxeringsvärdena sedan föregående allmänna fastighetstaxering intetorde vara sakligt befogad och skulle knappast accepteras av kraftverkskommunema"kan inte godtas av kraftverksägarna som tillräckligt underlag för en nyjämkningsfaktor. anser att det inte finnstillräckliga skäl att införa den jämkning uppåt som föreslagits, eftersom de förändradegrunderna för beräkning av fallvärde och byggnadsvärde kompenserar större delenav den från till sänkta taxeringsvärdenivån. Rent principiellt anserföreningen att det måste vara vattenfallet och inte byggnaden som är bärare avde eventuella övervärden som ligger i goda utbyggnads- ochavsättningsförhållanden, goda regleringsmöjligheter och kortaöverföringsavstånd. Att jämka med hänsyn till i stort sett samma förhållanden iohka led av beräkningama synes få till följd att man i slutresultatet knappastkan överblicka i hur stor grad förhållandena tillåtits påverka slutresultatet.Det kan vidare ifrågasättas om detaljberäkningarna vid framtagande av ettanläggningskostnadsvärde är berättigade, om man gör en nära noggodtycklig uppräkning . Ett sådant förfarande kan befarasmedföra processer om snart sagt varje taxering. Någraremissinstanser har uttalat sig om det föreslagna förfarandet för bestämningenav godhetsklasser och RSV:s arbete med anvisningarna även i övrigt. anser det angeläget att anvisningarna utformas i samrådmed representanter för vattenkraftsintresset. Enligt sista stycket av punkt 3 av anvisningarna till 9 §KL skall värdet av regleringsdamm med tillhörande mark uppskattas enligt deregler som gäller i fråga om kraftverk vid uppskattning av dels mark på land,som tas i anspråk för anläggningen med bostadshus, dels ock i kraftverkingående byggnader. Till följd därav ingår i anskaffningskostnaderna fördammen även ersättningar för skada på mark och andra ersättningar för skadaeller intrång samt kostnader för rensningar och skadeförebyggande åtgärder m. m. I promemorian förordas en förenkling i formellt hänseendeav bestämmelserna om taxering av regleringsdamm, varigenom exemplifieringen av de hithörande kostnaderna utmönstras ur KL och istället hänförs till RSV:s anvisningsområde, I fråga ombestämmelsernas sakliga innehåll föreslås inte någon ändring, I promemoriananförs att någon jämkningsregel, motsvarande den som föreslagits för kraftverkoch som skall vara hänförlig till deras godhetsgrad, inte bör införas för regleringsdammarna.Syftet med den jämkningsregel som föreslagits för kraftverksbyggnaderna är attta fram ett värde av byggnader som också innefattar påräknelig vinst vidförsäljning av anläggningen. Någon direkt tillämpning av denna jämk-ningsgrundär inte möjlig i fråga om regleringsdammar. Fristående försäljning av enregleringsdamm är knappast tänkbar och det får sålunda anses i viss månoegentligt att tala om påräknelig försäljningsvinst för en regleringsdamm. Enregleringsdamms skötsel i ekonomiskt hänseende baseras på bidrag avvederbörande kraftverk, så avpassade att täckning för kostnaderna erhålls. Detövervärde, som må anses föreligga, framkommer därför vid eventuell försäljningav de kraftverk, till vars förmån regleringen vid dammen sker, 3,4,3 Remissyttrandena De flesta remissinstanserna har lämnat förslagen omtaxering av regleringsdammar utan erinran. Några anser att den jämkningsfaktor,som föreslagits beträffande kraftverksbyggnader och som är hänförlig tillkraftverksanläggningarnas godhetsgrad, också skall tillämpas vid värderingen avregleringsdammar, RSV anser att systemet, om det även gällde förregleringsdammar, skulle medföra en rättvisare fördelning avkraftverksföretagens vinster mellan kommuner, om kraftverk och regleringsdammligger i skilda kommuner, 3,5,1 Nuvarande ordning Enligt näst sista stycket av punkt 3 av anvisningarna till9 § KL får avdrag ske för skyldighet att leverera ersättningskraft, grundad påvattenlagen (1918: 523, VL), oavsett om uppskattningen av kraftverks värde skerenligt avkastningsmetoden eller enligt anläggningskostnadsmetoden. Rättighetatt utfå sådan kraft skall, i den mån rättigheten kan utnyttjas av denfastighet varmed den är förenad, tas i betraktande vid dess taxering. Vidbestämmandet av värdet av skyldighet att leverera ersättningskraft ochrättighet att utfå sådan kraft skall, då uttagningskostnaden för kraftenbetalas med pengar, hänsyn tas dels till den del av nämnda kostnad, som utgörunderhålls- och driftkostnad, dels till den del av den i uttagningskostnadeningående anläggningskostnaden som är ogulden taxeringen avser. Frågan om ersättningskraft regleras i 9 kap, VL, Om någon på grundav stadgandena i 2 kap. 5 eller 6 § VL berättigas att tillgodogöra sig annantillhörig vattenkraft, skall ersättning för vattenkraften enligt 9 kap. 13 § VLutgå genom tillhandahållande av motsvarande kraftbelopp, om och i den månersättningens utgivande i kraft prövas inte medföra olägenheter av betydenhetför ena eller andra parten. Kraft, som sålunda lämnas i ersättning, skalltillhandahållas från den för vattenkraftens utnyttjande avsedda anläggningen.Genom domstolens ersättningsbeslut enligt 9 kap. 13 § knyts skyldigheten attleverera ersättningskraft till kraftverksfastigheten och rättigheten tillkraften till den fastighet som avstått vattenkraft. Endast med domstolensmedgivande kan rättigheten flyttas från sistnämnda fastighet till annanfastighet, dock endast till fastighet i närheten av det strömfall, varifrånvattenkraften gått förlorad, eller av det varifrån ersättningen lämnas. Ipromemorian lämnas en redogörelse för det tidigare rättsläget på förevarandeområde. Det framhålls att med ersättningskraft grundad på VL har i praxis,under vissa förutsättningar, jämställts ersättningskraft som utgår enligtavtal. Såväl i de särskilda anvisningama för taxering av outbyggt vattenfallvid allmänna fastighetstaxering som i en av RN meddelad anvisning fördenna taxering anges, att med ersättningskraft enligt VL jämställsersättningskraft enligt avtal under förutsättning att vattendomstol fastställtavtalet eller såsom villkor för vattenkraftens tillgodogörande förpliktatkraftverksägaren såsom ägare av anläggningen att fullgöra den avtaladekraftleveransen. Såsom ytterligare förutsättning för ett sådant jämställandeskulle gälla, att skyldigheten att tillhandahålla ersättningskraften liksomrätten till denna var bunden till i avtalet eller domen angivna fastigheter. Desålunda meddelade anvisningama var motiverade av eller i vart fall stöddes avett avgörande 1952 (1952 ref. 24). Avtal om ersättningskraft, som inte fastställts av vattendomstol, skulledäremot enligt anvisningama taxering inte beaktas vidfastighetstaxering. Detta uttalande stod i överensstämmelse med vadföredragande departementschefen anförde vid tillkomsten avbestämmelserna i om ersättningskraft. Eftertillkomsten av anvisningarna till taxering är sakläget emellertidnumera förändrat både i vattenrättsligt och i skatterättsligt hänseende sägsdet i promemorian. har i referatmål (Nytt Juridiskt Arkiv 1960s. 488) avvisat ett yrkande om fastställelse av avtal om leverans aversättningskraft. Avtalen hade träffats före anhängiggörande av målet omtillstånd för vattenkraftanläggningen. Efterdenna dom torde det inte ha förekommit att vattendomstol fastställt avtal,varigenom kraftverksbyggare förvärvat ägande- eller servitutsrätt tillvattenkraft mot vederlag i form av ersättningskraft, eller 3 Riksda"cn 1974.1 saml. attvattendomstol såsom villkor för vattenkraftens tillgodogörande förpliktatkraftverksägaren att fullgöra sålunda avtalad kraftleverans. Däremot kvarstårgivetvis kraftverksägarnas skyldighet att leverera ersättningskraft enligttidigare meddelade beslut av vattendomstol, I promemorian erinras idetta sammanhang om att vattenlagsutredningen avgett ett betänkande (SOU1972: 14) Revision av vattenlagen. Del 2 i vilket bl, a, föreslagits att deenligt VL gällande bestämmelserna om ersättning genom kraftöverföring skallutmönstras ur lagen. Enligt förslaget får bestämmelserna om ersättningskraftdock viss motsvarighet i nya regler om s, k, andelskraft,, vilka främst går utpå att tillförsäkra innehavare av mera betydande falldelar inom en större utbyggnadssträckai en älv rätt att på samma villkor som sökanden till kraftanläggningen ta del ikraftproduktionen i förhållande till sin andel i den vattenkraft, som skalltillgodogöras. Rätten till andelskraft är en personlig rätt, som inte är knutentill viss fastighet. Den har sålunda i den berättigades hand otvetydigtkaraktär av lös egendom. Trots att skyldigheten att leverera andelskraft avsesvara bunden vid kraftstationsfastigheten kan därför hänsyn inte tas till dennaskyldighet vid fastighetstaxeringen. Det finns nämhgen inte någon härskande fastighet,till vilken man kan överföra det värde varmed kraftstationsfastighetenstaxeringsvärde skulle minskas till följd av skyldigheten att leverera andelskraft.Det torde sålunda få ankomma på parterna själva att i den mån så anseserforderligt vid träffande av avtal om andelskraft beakta även deskatterättsliga verkningar som följer av avtalet. De föreslagna nya reglemainnebär emellertid inte att tidigare beslut om ersättningskraft skulle upphöraatt gälla. Tvärtom stadgas i övergångsbestämmelserna tillvattenlagsutredningens förslag att i fråga om ersättning, som enligt äldre lagbestämts att utgå genom överföring av kraft, skall äldre bestämmelser fortfarandeäga tillämpning. Även i skatterättsligtsammanhang har läget i fråga om beaktande av skyldighet att levereraersättningskraft numera förändrats. 1 ett pleniavgörande har regeringsrättentagit ställning till principfrågan om man vid fastighetstaxering skall beaktavärdet av fri elektrisk kraft enligt ett av vattendomstol fastställt avtal. Iett enhälligt utslag besvarade regeringsrätten denna fråga nekande(1969 ref. 53). Enligt promemorian råderdet ingen tvekan om att de nuvarande bestämmelserna i punkt 3 av anvisningarnatill 9 § KL angående ersättningskraft, grandad på VL, bör behållas. Till följdav regeringsrättens ställningstagande i nyssnämnda pleniavgörande kommer vid1975 års allmänna fastighetstaxering om ändring inte sker av hithörande bestämmelseri KL de kraftverksägare, som vid 1970 och tidigare års taxeringar erhållitavdrag för skyldighet att leverera ersäUningskraft enligt av domstolfastställda avtal, inte att beviljas sådana avdrag med höjdataxeringsvärden som följd. Ä andra sidan kommer de fastigheter, med vilkarätten till ersättningskraft är enligt de fastställda avtalen förenad, atterhålla sänkta taxeringsvärden vid taxering. Enligt promemorianföreligger inte bärande skäl att acceptera en sådan omfördelning av de berördafastigheternas taxeringsvärden. Punkt 3 av anvisningarna till 9 § föreslåsdärför kompletterad med bestämmelser angående ersättningskraft, grundad påfastställda avtal, av samma . innebörd som de anvisningar som meddelats iämnet.av de särskilda sakkunniga och RN till taxering. Rättslägetskulle därigenom återföras till vad som gällde före regeringsrättensifrågavarande utslag. Fråganär emellertid om man bör stanna därvid anförs det vidare i promemorian. Pågrund av högsta domstolens prejudicerande dom har vattendomstolarnavarit förhindrade att fastställa undej och senare träffade avtal omersättningskraft. I sak har dessa senare avtal emellertid samma innebörd som detidigare, av domstol fastställda avtalen. Frågan är då om inte de senareträffade, ej fastställda avtalen också bör beaktas vid fastighetstaxeringen.Även om man kan hävda, sägs det i promemorian, att de av domstol fastställdaavtalen är av annan valör än de icke fastställda, finns likväl ingen anledningatt betvivla, att även de . sistnämnda avtalen år av seriös natur och att dekommer att iakttas av parterna. Avtalen är sålunda av beskaffenhet att påverkasåväl kraftverkets som den mottagande fastighetens värde. Det bör vidarebeaktas att, om hänsyn tas till ett inte fastställt avtal vid allmänfastighetstaxering men partema därefter i något, undantagsfall skulle hävaavtalet, därav föranledd ändring av taxeringsvärdena kommer att vidtas senastvid nästkommande allmänna fastighetstaxering. På grund av det anförda och medhänsyn till avtalens ser-, vitutsliknande karaktär talar enligt promemorianövervägande skäl för att även de icke fastställda avtalen om ersättningskraftbör beaktas vid åsättande av taxeringsvärde. Förutsättning härför böremellertid. vara, att ersättningskraften utgår såsom vederlag för sådan ägande-eller serr vitutsrätt till i kraftverket tillgodogjord vattenkraft somkraftverkets ägare förvärvat. Såsom fömtsättning bör vidare gälla, attskyldigheten att tillhandahålla ersättningskraften enligt avtalet är, knutentill kraftverket och rätten till kraften knuten till viss angiven fastighetsamt att kraftleveransen inte begränsats tUl att avse endast viss tid.Bestämmelser av angiven innebörd bör införas i punkt 3 av anvisningama till 9 §. Enligtpromemorian bör någon spärregel inte införas avseende avdraget för skyldighetatt leverera ersättningskraft. Skälet därtill är att den mottagandefastighetens taxeringsvärde i princip skall höjas och den levererandefastighetens värde sänkas med ett belopp motsvarande det till nutiddiskonterade värdet för respektive fastighet av de framtida kraftleveranserna.Rätten att tillgodogöra sig kraften gäller utan tidsbegränsning och har intenågot samband med kraftverkets ålder eller skick. Förslageti promemorian om taxering av ersättningskraft tillstyrks av de remissinstansersom yttrat sig i frågan. Detta gäller bl. a. , länsstyrelsernai , , och samt . I en del remissyttranden förekommer förslag tillkomplettering av de föreslagna reglema. anser attförslaget innebär en mer rättvisande bestämmelse om rätt till avdrag förersättningskraft vid taxeringen än nuvarande bestämmelse. Dessutom undanröjerman härigenom oklarheter i fråga om den ekonomiska konsekvensen av fördelningenav kommunalutskylderna avtalsparterna emellan. Till ytterligare motivering förförslaget anges en dom av högsta domstolen (Nytt Juridiskt Arkiv 1973 s. 104). Ehurakraftieveransen till medkontrahen-tens fastighet är lös egendom, har högstadomstolen i domen förklarat, att kraftleveransen skall fortfara att utgå tillden fastighet kraftavtalet innehåller, även sedan denna fastighet övergått tillny ägare. Förutsättningen härför torde dock vara, att säljaren vidfastighetens avyttring inte förbehållit sig rätten till ersättningskraften.Vattenfallsverket anser vidare att det är önskvärt med förtydligande exempelpå hur tillägg respektive avdrag för ersättningskraft skall beräknas. anser förslaget välbetänkt och anför att en utredning somverkställts inom föreningen visar att många medlemsföretag har sådana ickefastställda avtal om ersättningskraft som åsyftas med förslaget såväl iegenskap av leverantör av ersättningskraft som ersätt-ningskrafttagare.Länsstyrelsen i ifrågasätter om man inte bör kräva att rättentill ersättningskraft inskrivits hos domstol. Länsstyrelseni anför att en tillämpning av regler i ett visstfall lett till att i stort sett ett kraftverks hela taxerade byggnadsvärde, ca78,5 milj. kr., överförts på mottagarna av ersättningskraft.Ersättningskraften utgjorde av kraftverkets produktion. a. följande. Det är uppenbart att det återståendetaxeringsvärdet på kraftverket saknar varje anknytning till ett realistisktmarknadsvärde. De möjligheter till jämkning av ett uppenbart felaktigt värde,som anvisningar trots allt öppnade, har i det nu framlagda förslagettill anvisningar ersatts av en godhetsklassindelning. Det synes tveksamt omdenna jämkningsmöjlighet är avsedd att kortigera här åsyftade avvikelser frånmarknadsvärdenivån. I så fall torde jämkningslatituden i vart fall varaotillräcklig. I promemorian har man lagt vikt vid en värderingskonstruktion,som i princip avser att nå en taxeringsvärdenivå av av marknadsvärdet.Eftersom ersättningskraftens brattovärde grandas på gällande kraftpris bör naturligendet framräknade värdet av ersättningskraften också reduceras till . Däromhar ingenting nämnts i promemorian. Anvisningarna bör enligt länsstyrelsensmening kompletteras i detta avseende. Nästaallmänna fastighetstaxering skall äga rum . Inför denna har deadministrativa och materiella reglerna om fastighetstaxering setts över. Dennaöversyn har resulterat i omfattande ändringar i regelsystemet på detta område(se prop. 1973: 162, SkU 1973: 70, SFS 1973: 1099 m. fl.). Som ett sista led idenna översyn återstår nu frågan om taxering av vattenfallsfastigheter. Taxeringenav vattenfallsfastigheter spelar en betydande roll för mångakraftverkskommuners ekonomi. Så har t. ex. inkomståren19551964 redovisat kommunalskatt endast på grand av garantibeskattningen, dvs.den kommunala inkomstbeskattningen av garantibeloppen som utgör avtaxeringsvärdena. uppgick detta skattebelopp till ca 16,3milj. Även för tiden 19651969 har kommunalskatt för vattenfallsverket inågra av de sydliga länen utgått endast på garantibelopp för fastighet. Undersistnämnda tidsperiod har verkets kommunalskatt på garantibelopp varieratmellan ca 14,7 milj. kr. och ca 17,3 milj. kr. Inkomståren 1970, 1971 och 1972har verket åter redovisat kommunalskatt endast på garantibelopp, ca 18,5 milj.kr., ca 19,5 milj. kr. resp. ca 22,2 milj. kr. I stort sett kan motsvarandeförhållanden antas ha förelegat i fråga om de ickestatliga kraftproducenterna.Det totala taxeringsvärdet av de ca 75 vattenkraftstationer, som tillhörstatens vattenfallsverk, uppgick vid taxering till ca 3 657 milj. kr.Därav utgjorde ca 3 081 milj. kr. värde av byggnader, ca 4 milj. kr. värde av utmåloch ca 572 milj. kr. Beslutenom taxering av vattenfallsfastighet har vidare betydelse som fördelningsgrund ifrågan om till vilken kommun kraftverksföretagen skall utgöra den kommunalainkomstskatten. Fördelningen sker i huvudsak så att av inkomsten beskattasi den kommun där huvudkontoret funnits och i övrigt med utgångspunkt ifördelningen av brat-tointäktema de kommuner där närdistribution bedrivitsoch där kraftproduktionen ägt ram. Fråganom rätt beskattningsort för anläggningar på vattenfallsfastighet och derastaxeringsvärden är därför betydelsefull för taxeringen. Denna fråga har behandlatsi prop. 1950: 71. Utöver vad däri anförts om rätt beskattningsort för fastighetvill jag endast tillägga att frågan numera regleras i 47 § kommunalskattelagen(1928: 370, KL) enligt vilken den kommunala garantibeskattningen av fastighetsker i den kommun där fastigheten är belägen. Garantibeskattningensekonomiska betydelse för många kraftverkskommuner och taxeringsvärdenas rollsom fördelningsgrand vid den kommimalainkomstbeskattningen gör att kravet på kvalitet och likformighet vidtaxeringen av vattenfallsfastigheter måste tillgodoses och att reglerna fördenna taxering efter hand bör anpassas till den moderna tekniska utvecklingen. Inomfinansdepartementet har upprättats en promemoria (Ds Fi 1973: 15) angåendetaxering av vattenfallsfastigheter. I promemorian föreslås att reglerna förvattenfallstaxeringen anpassas till de beslutade reglerna omfastighetstaxeringen i allmänhet. För innehållet i promemorian om vattenfallstaxerLngenoch remissutfallet har redogjorts i avsnitten 2 och 3.1 det följande avser jagatt ta upp de olika delfrågor som behandlas i promemorian. Först vill jag mellertidberöra några allmänna frågor av principiell art. Ipromemorian föreslås en förenkling av regelsystemet för vattenfallstaxeringenmotsvarande den som skett i fråga om reglerna om fastighetstaxering iövrigt. Regler för vattenfallstaxeringen fanns vid allmännafastighetstaxering i KL och i anvisningar som meddelats av Kungl. Maj:t och avsärskilda sakkunniga samt i anvisningar av dåvarande riksskattenämnden. Ipromemorian har i förenklingssyfte föreslagits att regelsystemet ändras så attvatterifallstaxeringen i fortsättningen skall regleras endast genom bestämmelseri KL och anvisningar som utfärdas av (). Enligtpromemorian bör vidare dé allmänna taxerings- och värderingsregler som numerafinns i KL och som gäller för andra fastighetstyper också gälla för vattenfallsfastighetema.Detta innebär främst att vattenfallsfastigheterna skall värderas medmarknadsvärdet som värderingsgrund. Detta bör enhgt promemorian framgå av ettuttryckligt stadgande i anvisningarna till 9 § KL där de särskildareglerna om fastighetstaxering av vattenfallsfastigheter finns. Vidare innebärpromemorieförslaget att taxeringen av vattenfallsfastigheter skall ske enligt sammaregler som för övriga fastigheter i fråga om t. ex. taxeringsvärdenivå,beskaffenhetstidpunkt och värdetidpunkt. Med beskaffenhetstidpunkt avses dentidpunkt som skall ligga till grand för bedömningen av fastighetensbeskaffenhet; Denna är ingången av taxeringsåret. Motsvarande tidpunkt i frågaom beräkningen av värdenivån, värdetidpunkten, är ingången av året företaxeringsåret. I promemorian framläggs i övrigt en del förslag i syfte attförbättra irietodiken för värderingen av vattenfallsfastighet. Detta gäller iförstå hand den anläggningskostnadsmetod som föreskrivs för taxeringen avvattenkraftverk. Vidremissbehandlingen har förslaget om förenkling av regelsystemet genomgåendemottagits positivt. Jag ansluter mig till förslaget. Förslagetatt även vattenfallsfastigheterna skall värderas med marknadsvärdet som värderingsgrundhar på det hela taget godtagits av remissinstanserna. haremellertid anfört att det är omöj- ligtatt granda taxeringen på en ortsprisnivå för vattenfallsfastigheter, eftersomsådana endast ytterst sällan går i försäljning. I detta sammanhang vill jagerinra om att Kungl. Maj:t lagt fram förslag om ändring i bl, a,vattenlagens (1918: 523, VL) ersättningsregler (prop, 1974: 83). Förslaget, sombygger på vattenlagsutredningens delbetänkande (SOU 1972: 14) Revision avvattenlagen.