prop · FX03152 · 1974-12-31 00:00:00 — Därmed skulle dock i regelförutsättningarna att nå förrättningens syfte brista om inte möjlighet öppnadesatt lösa även de områden i övrigt som avsetts ingå i fasligheten. I fråga omdessa områden ger förrättning emellertid inte några avtalsraässigt anknutnaköpevillkor i vilka koramunen kan träda in. Med hänsyn bl. a. därtill tordemotionärernas intresse böra tillgodoses på annat, med lagstiftningsprincipernaförenligt sätt. Det ligger därvid närmast lill hands atl skapa förutsättningarför atl koraraunens avsikter med raarken kan bli kända vid förrättningen även ide fall där de inle fått uttryck i formella planer. De kan då tillsammans raedövriga omständigheter läggas till grund för bedömningarna. Del bör därförundersökas om della kan ske genom före- Vare sig förrättningen kommer till slånd eller inle kvarstårmöjligheten till expropriation enligt de nya och processuellt enklare reglernadärom. Vad utskottet sålunda anfört bör i anledning av raotionen somsin raening ge Kungl. Maj:t till känna. har som sin mening givit Kungl. Maj:ttill känna vad utskottet anfört beträffande fastighetsreglering i anledning avmotionen 1973:878 (rskr 1973:207). FL har i anledning av motioner behandlats avriksdagen även års vårsession (CU 1974:6). I promemorian konstateras efter en redogörelse förändamålsbestämningen i 1 § FL att förköpsrätt torde föreligga om byggnad påfastigheten skall rivas eller om fasligheten i något avseende bör bringas iöverensstämmelse med kommunens intentioner i fråga om ett område. Däremot ärdel enligt promemorian tveksamt om förköp kan ske för upprustning i fråga omenstaka fastighet som inte skall få någon ändrad användning. 1 saraband med tillkomsten av bostadssaneringslagenklarlades enligt promemorian att det fortfarande finns ett belydandesaneringsbehov, särskilt inom tätorterna och i flerfamiljshusbeståndet, och atldel är en angelägen bostadspolitisk uppgift att främja en snabb avveckling avnuvarande brister i det äldre bostadsbeståndet. Ansvaret för saneringsverksamhetenlades på kommunerna inom ramen för det kommunala bostadsbyggnadsprogrammet.Möjligheterna till förköp bör enligt promemorian vidgas till att omfattasaneringsmogna fastigheter, till vars upprustning kan utgå statligt stöd. Ipromemorian föreslås pågrund av det anförda atl förköp skall kunna ske av fastegendora som enligt kommunens saneringsplanering bör bli föremål förupprustning av icke ringa omfattning. Enligt 2 kap. 7 § expropriationslagen finns omtälbebyggelse-exproprialion inte får ske rätt tiU expropriation för attförsätta eller hålla fastighet i tUlfredsställande skick, när grov vanvårdföreligger eller kan befaras uppkomma (se prop. 1972:109 s. 208 211).Expropriations-möjligheten kompletteras av de tvångsmöjligheter inklusive rätttill inlösen som koramunen har enligl bostadssaneringslagen. Frågan huruvida detfinns anledning att utvidga möjligheten till expropriation i fråga ombebyggelse som är omodern utan att grov vanvård föreligger eller kan befaraskommer enligt promemorian att övervägas av den tillkallade utredningen(Ju 1974:12) för översyn av lagstiftningen om tvångsförvaltning avbostadsfastighel. Enligt promemorian har FL stor belydelse förutövandet av en aktiv markpolitik. är tvångsmomentet i ettförköp av mindre betydelse än vid expropriation, eftersom förköp kanske först när ägaren beslutat sig för all sälja sin fastighet och han dessutomär tillförsäkrad atl erhålla avtalat pris för fastigheten. Saneringsverksamhetenulgör enligl promeraorian en viktig del i kommunernas mark- och bostadspolitik.Det finns enligl promemorian etl belydande behov av uppprustning av det äldrebostadsbeståndet. Det har visat sigatl areal- och värderegeln utesluter frånförköp raånga fasligheter som kommunerna är intresserade av att förvärva föratl uppfylla sitt ansvar för saneringsverksamheten. Areal- och värderegelnutgör enligt promemorian alltså etl större hinder för komraunerna än man hadeanledning alt antaga vid FL:s tillkomst. Regeln raedför å andra sidan enlättnad för enskilda och myndigheter genom all ett slort antal fastigheterundantas från förköp. Atl upphäva areal- och värderegeln medför viss belastningför fastighets-omsättningen och administrativt merarbete framför allt förinskrivnings-rayndigheterna. Dessa olägenheter är enligt promeraorianemellertid inle av den karaktär att de kan uppväga den stora som etlupphävande av regeln skulle medföra för kommunernas saneringsverksamhet. Ipromemorian föreslås på grund av det anförda att areal- och värderegeln upphävsoch att förköp alltså skall kunna ske utan hänsyn lill faslighetens ägovidd ochvärde. 1 fråga om egnahemsbebyggelse kanenligt proraemorian dock övervägas atl bibehålla vissa restriktioner i fråga omförköp. Förköpet som sådant påverkar visserligen inte den enskilde säljaren,eftersora han är tillförsäkrad den löseskilling han frivilligt avtalat medköparen. Kommunernas iniresse av att förvärva enstaka egnahemsfastigheter tordedock vara mycket ringa och ett undantag för egnahemsbebyggelse utgör enligtpromemorian därför inte något hinder för kommunernas markpolitik. Ett sådaniundanlag skuHe däremot underlätta överlåtelser av egnahemsfasligheter. Denlämpligaste formen för ett sådant undantag torde enligt promemorian vara attareal- och värderegeln ersätts av en bestämraelse atl förköp inte får ske omförsäljningen endast avser bebyggd fastighet sora innehafts av säljaren ihuvudsakligt syfte atl bereda bostad ål säljaren och honom närstående.Forrauleringen är hämtad från den s. k. egnahemsgaranlien i 4 kap. 3 § tredjestycket expropriationslagen och bör i FL ges motsvarande innebörd. Den kommeralltså även att omfatta fritidsbebyggelse. En fastighet som är större än 3 000kvadratraeter bör enligl promemorian dock inte omfattas av undanlaget, eftersometl förvärv av sådan fastighet ofta torde ske för exploatering. Det ankommerenligt promemorian i första hand på inskrivningsmyndigheten att pröva omundantagsregeln är tillämplig. Ledning torde i allmänhet kunna erhållas i debebyggelse- och lypkoder som finns i fastighetstaxeringslängden. Avbebyggelsekoderna framgår om fastigheten är bebyggd eller inte samt iförstnämnda faU om marken innehas med tomträtt. följandefyra mot den föreslagna undantagsbestämmelsen: 13 (enfamiljsviUa), 14(tvåfamiljsvilla), 15 (rad- eller kedjehus), 16 (fritidshus). Koderna framgårinte av taxeringsbevis utan den som söker lagfart bör enligt promemorian genomändring i förköpskungörelsen (1967:873) åläggas att ge in utdrag avtaxeringslängden. Prövningen av om undantagsregeln är tillämplig kan enligtpromemorian i andra hand ske i tvist vid allmän domstol om bättre rätt tillfastigheten. Enligt 2 kap. 1 § fjärde stycket expropriationslagenfår tätbebyggelse-expropriation ske till förmån för landstingskommun ellerkommunalförbund (prop. 1972:109 s. 195). Det kan enligt promemorian givetvisövervägas att ge landstingskommun och kommunalförbund motsvarande rätt tUlförköp. En sådan rätt skulle emellertid med hänsyn till FL:s konstruktionmedföra kompUkationer främst genom konkurrensen med markkommunen.Landstingskommun och kommunalförbund får enligt promemorian därför anses varatUlgodosedda med möjligheten till expropriation. Enligt jordförvärvslagen och lag skallansökan om förvärvstiUstånd inte prövas innan det blivit slutiigt avgjort omförköp skall äga rum. Detta gäller emeUertid inte om det är uppenbart attförköpsrätt inte kommer att utövas. Om areal- och värderegeln tas bort, kan detenligt promemorian givetvis övervägas att ta bort ifrågavarande undantag. Detmåste enligt promemorian emellertid även i fortsättningen anses lämpligt medett informellt saraarbete mellan kommunerna och lantbruksnämnden resp.länsstyrelsen för att i uppenbara fall undgå det uppskov med avgörandet som enremiss till kommunen skulle innebära. Möjligheten atl underlåta formell remisstill kommunen bör enligt promeraorian alltså finnas kvar. FL är inte tUläraplig vid marköverföring genomfastighetsreglering. Som uttalat (CU 1973:18, rskr 1973:207) finnsemellertid inte några avtalsmässigt anknutna villkor i vilka kommunen kan trädain för förvärv av hela den utökade fastigheten. Däremot finns enligtpromemorian goda förutsättningar för att kommunens ev. avsikter med marken blirkända vid fastighetsbildningsförrättningen, eftersom alltidunderrättas enligt 4 kap. 15 och 20 §§ fastighetsbildningslagen (1970:988).Dessutom föreligger alltid möjligheten tUl expropriation. Något förslag i frågaom fastighetsreglering är enligt promemorian därför inte påkallat. 1 svaren på den enkät som justitiedepartementetutfört (se Ds Ju 1971:1) och i den allmänna debatten har enligt promemoriananförts olika långtgående förslag tiU utvidgning av FL. Sålunda har framställtsönskemål om nya förutsättningar för förköp. I vissa fall har man begärt attäven enstaka andra expropriationsgrunder än de som avsertätbebyggelseexpropriation skulle grunda rätt till förköp. I andra fall harframförts önskemål om att förköp generellt skulle fä ske i fall därexpropriation är möjlig. I motioner till har framförts tanken atl raanskuUe korama ifrån kommunens bundenhet vid det mellan partern - avtalade prisetgenom att medge raöjlighet till fri prövning av fastighetens värde i sambandmed att kommunen utövade sin förköpsrätt. Om man önskar väsentiigt utvidga kommunensmöjlighet till förköp, finns det enligl promemorian knappast anledning att stannavid atl göra de särskilda expropriationsändamålen till förutsättningar förförköp. I så fall skulle det krävas en prövning i varje enskilt fall av om etlbestämt expropriationsändamål föreligger eller ej. Ar raan beredd attunderkasta sig en sådan prövning beträffande alla fall då expropriationslagenär tiUämplig är det enligt promemorian lika enkelt att begära expropriation. Enändring i den riktning som diskuterats skulle därför enligl promeraorian fåverklig praktisk betydelse först om kommunen fick en generell förköpsrätt, dvs.en rätt till förköp vid varje överlåtelse av fast egendom inom koramunenoavsett ändaraålet med förköpet. Den antagna nya expropriationslagenbygger emellertid på en avvägning mellan olika intressen. Sålunda fraragårexempelvis av 2 kap. 12 § första stycket atl expropriation inte får ske, omändamålet lämpligen bör tillgodoses på annal sätt eller om ölägenheterna avexpropriationen från allmän och enskild synpunkt överväger de fördelar som kanvinnas genora den. Även om det inte finns anledning att ta hänsyn tillmotstående intressen i samma utsträckning vid förköp som vid expropriation,eftersom den lidigare fastighetsägaren ändå är beredd att göra sig av med sinfastighet, skulle dock i vissa fall kunna finnas anledning att göra enavvägning mellan kommunens behov av fastigheten och köparens intresse att fåbehålla den. En så omfattande utvidgning av förköpsrätten som diskuteratsväcker enligt promeraorian därför betänkligheter. Om koramunen inte vill betala del mellan parternaöverenskomna priset, har koramunen så snart expropriationsgrund föreliggermöjlighet att begära expropriation och får om tillstånd till expropriation gesen prövning av fastighetens värde vid fastighetsdomstol. Någon annan form förprövning av fastighetens värde är inte gärna tänkbar, ora förköp såsomföreslagits skulle kunna ske med möjlighet att få priset prövat. Det finnsenligt promeraorian inte anledning att ersätta FL:s enkla övertagandemöjligheteri de fall där priset kan accepteras med etl sådant mer komplicerat förfarandevid sidan av expropriationsraöjligheten. Enligt proraemorian bör FL också i fortsättningenbygga på den nuvarande grundvalen, näraligen att kommunen i vissa angelägna ochklart avgränsade fall skall ha möjlighet atl överta köp eller byte av fastighetmot att kommunen erlägger det överenskomna vederlaget. Det har under de år FL varit i tillämpning visatsig att det finns möjligheter all kringgå FL eller att hindra förköp. Del tordeenligt promemorian dock inle vara möjligt atl genoraföra enfastighetsförsäljning utan att koramunen får tillfälle att utöva sinförköpsrätt, om inte rent bedrägliga metoder kommer till användning. somgåva trots att vederlag förekommer. Olika lösningar kan givetvis tänkas för atlgöra FL mer effektiv. Sådana lösningar skulle enligt proraeraorian eraellertidkomplicera regelsystemet och göra handläggningen av förköpsärendenbesvärligare. Den slora fördelen med FL är just det enkla förfarandet och detbör inte uppoffras. Om förköp i något fall hindras bör enligt promemoriankommunerna i stället använda sig av expropriation för atl förvärva äganderättentill fastigheten. Departementspromemorian har fått ett positivtmottagande vid remissbehandlingen. De i promemorian föreslagna utvidgningarnaav den kommunala förköpsrätten tillstyrks eller läranas i huvudsak utan erinranav det övervägande antalet av remissinstanserna. Några reraissinstanser framförönskemål om ytterligare utveckling av de markpolitiska hjälpmedlen. De ipromemorian föreslagna ändringarna avstyrks av fem remissinstanser, nämligenLRF, Näringslivets byggnadsdelegation. finner de i promemorian föreslagnaändringarna i FL väl ägnade att ligga till grund för lagstiftning och anser attde kommer att innebära en förstärkning av kommunernas raöjligheter attgenomföra sina saneringsprogram. anser att övriga i promemorianredovisade önskemål om utvidgning av förköpsrätten inte bör leda tUl någraändringar i FL. tiWstyrkeT de föreslagna ändringarna iFL och anser atl de ur synpunkt är väl raotiverade och lämpligtutformade. Förbundet ansluter sig tUI vad som i promemorian anförs omkringgående av FL. Om förköp i något fall hindras bör kommunerna i ställetanvända sig av expropriation för att förvärva äganderätten till fastigheten.Tre ledamöter i förbundets styrelse anser sig inte kunna tillstyrkapromemorians förslag, som innebär ett ytterligare urgröpande av den enskildaäganderätten till mark. De kommuner som har yttrat sig över promemorian anserdet genomgående angeläget att de föreslagna ändringarna genomförs.Länsstyrelsen i uttalar att förslaget är väl motiverat medhänsyn till det kommunala ansvaret för markpolitik och bostadsförsörjning ochatl förslaget kan ses som ett inte oväsentligt komplement till de möjligheteratt förbättra bostadsbeståndets kvalitet som ges genom bostadssaneringslagen,expropriationslagen och kommunens vidgade lånemöjligheter för förvärv avsaneringsfastigheter. Även övriga länsstyrelser som har yttrat sig överpromemorian tillstyrker de föreslagna ändringarna. I anser docktvå ledamöter i styrelsen att bort avstyrka förslaget och iMalmöhus län anser en ledamot i styrelsen att förköp enligt förslaget inle börfå ske när det är klarlagt att köparen själv vill och kan genomföra upprustningav fastigheten. Någraremissinstanser framför som jag redan nämnt önskemål om ytterligare utveckUng av de markpoliiiska hjälpmedlen. , som tillstyrker attde föreslagna ändringarna i FL genomförs , framhåller betydelsen av att de markpolitiska hjälpmedlen ytterligare utvecklas. Den orafattande spekulationen med saneringsfastigheter i försvårarallvarligt ansträngningarna att förnya de äldre bostadsområdena på villkor somär rimliga för hyresgästerna. beslöt komraunfullmäktige att utnyttja förköpsrätten för samraanlagt nitton fastigheter, varav 18 iinnerstaden. Kommunen kan endast förvärva fasligheter med hjälp av FL när enfrivillig överenskommelse ora köp har träffats mellan två fristående parteroch dessutom gäller atl kommunens övertagande skall ske på oförändrade villkor.Som FL är konstruerad har den enligt kommunen begränsad betydelse sommarkpolitiski instrument, t. ex. när det gäller att dämpa prisutvecklingen.Saratidigt innebär lagens garantier för säljarens ställning att det inte kananföras några bärande skäl för en snäv tUlämpning av FL. Vid beslutande avkommunstyrelsens remissyttrande anmäldes reservationer dels för ett avstyrkandeav promemorieförslaget dels för ett yttrande som inte innehåller önskemål om ytterligare utveckling av de markpoliiiska hjälpmedlen. kommun anser attkommunen bör kunna få köpeskillingens skälighet prövad, förslagsvis avfastighetsdomstol. En regel ora prövning av köpeskillingen skulle sannoliktvara starkt förebyggande i fråga om bulvanköp och liknande. Även prisnivån i stort skulle påverkas. , somanser att de i promemorian föreslagna ändringarna bör genomföras ,hemställer om ändring av FL, så atl överlåtelsepriset vid förköp kommer atl bestämmas enligt samma principer sora gäUer vid tätbebyggelse- ochvärdestegringsexpropriation. Med denna princip som grund bör komraunerna fåraöjlighet att förhandla med säljaren om priset. Om inte överenskommelse kanträffas, måste en domstolsprövning ske. Förbundet förordar vidare en fortsattutredning om vilka ytterligare ändringar i FL som bör vidtas för att förbättraförköpet som markpolitiski medel. Vid denna utredning måste enligt förbundetsmening det förhållandet att förköp kan ske först när markägarendokumenterat sin vilja att frånträda äganderätten väga mycket tungt iintresseavvägningen. ansluter sig till vad som ipromemorian anförs om prisprövning vid förköp men erinrar om behovet avinformation tiU kommunerna om den nya expropriationslagen och ombostadssaneringslagen. Utredningen, som tillstyrker de i promemorian föreslagnaändringarna i FL, anser att kommunen bör ges förköpsrält i samtliga fall därkommunen förklarar sig ha behov av fastigheten för ny eller förändradtätbebyggelse inom ett inte alltför kort tidsperspektiv förslagsvis tjugo år.Med hänsyn tUl undantaget för egnahemsbebyggelse kommer endast 5 av dettotala antalet fastighetsköp att kunna bli föremål för förköp med den avutredningen förordade ändamålsbe- stämningen.Verkningsfulla medel i den kommunala markpolitiken behöver därför inte innebäraallvarliga olägenheter för fastighetsomsättningen ochinskrivningsmyndigheterna. Obillighetsregeln i 9 § FL är enligt utredningen entiUräcklig garanti för en rimlig avvägning mellan kommunens och köparensintressen. En ledamot i boendeutredningen anser att FL bör upphävas. Nackakommun (majoriteten i kommunstyrelsen) anser att förköp bör kunna ske även omkommunens syfte enbart är att förhindra att en flerfamiljsfastighet används somspekulationsobjekt. En sådan vidgning av förköpsrätten kan enligt kommunenbryta en spekulationskedja. För att redan nu stoppa spekulation fordrasemellertid prisingrepp enligt en ny FL eller annan lagstiftning. Som jag redannämnt är det fem remissinstanser som avstyrker de i promemorian föreslagnaändringarna i FL. Näringslivets byggnadsdelegation anser att förslaget attvidga FL till att omfatta också upprustning av äldre fastighetsbestånd inte ärägnat att främja saneringsverksamheten. Tvärtom skulle en sådan interventionfrån kommunernas sida ofta störa pågående sanerings verksamhet. En vidsträcktdetaljkontroll av sanerings- och bostadsmarknaden kan bli följden. En sådanutveckling medför enligt delegationen risker för en irrationell utformning avsaneringsinsatserna. Bostäderna kan komma att utformas på ett sätt som intemotsvarar konsumenternas efterfrågan. Tillräckliga rättsliga hjälpmedel försaneringsverksamheten står enligt delegationen att få inom ramen förbostadssaneringslagen och lagen om tvångsförvaltning av bostadsfastighet. FLbör inle få ett tillämpningsområde som i en väsentlig fråga skiljer sig frånreglerna i expropriationslagen. - Den föreslagna ändringen i FL innebär enligtdelegationen att en förvärvskontroll utvecklas över mycket storadelar av fastighetsmarknaden i äldre bebyggelse. I praktiken kan exempelvis allbebyggelse i det centrala , som inte moderniserats , komma attomfattas av 'kommunens saneringsplanering' i den föreslagna lagstiftningensmening. Förvärven med direkt eller indirekt stöd av FL kan alltså komma att blimycket omfattande och utnyttjas för en kommunalisering av det äldre fastighetsbeståndet.Delegationen anser det på sin plats att varna för en sådan utveckling innanvälgrundad dokumentation föreligger om de kommunala företagens verkligakostnadsnivå och effektivitet på bostadsmarknaden. Detta är särskilt angeläget,om de kommunala företagen skall tUIdelas en prisbildande roll isaneringsverksamheten. Delegationen betonar också att styrningen avbostadsutformning och därmed av bostadsval i det äldre bostadsbeståndet kan blimycket stor genom en omfattande kommunalisering av fastighetsbeståndet. Dennastyrning kan genom villkorsgivning tänkas bli utsträckt till stora delar avfastighetsbeståndet. Som villkor för att underlåta förköp kan kommunenexempelvis kräva att olika kommunala anspråk uppfylls också i fastigheter somtillåts vara kvar i enskild ägo. Kommunen kan på så sätt inta en dirigeranderoll på Villkor kan mycket väl tänkas koraraa atl utvecklas attgäUa ändrad lägenhetsindelning, utformning av saneringsåtgärder, val avhyresgäster, hyressättning ra. I realiteten kan kommunen komma attbestäraraa byggherre- och förvaltarfunktioner, som normalt tUlkommer företagoch fastighetsägare. En sådan utveckling kan enligt delegationen inte varaönskvärd. - Genom förköp övertar kommunen enbart de gynnsammastefastighetsaffärerna, som kunnat ge en relativt billig nivå på ingångsvärdenavid frivUlig sanering. Härigenom får den övriga delen av marknaden nöja sig medsämre och relativt sett dyrare ingångsvärden. Den inte kommunalasaneringssektorn blir på så sätt prismässigt missgynnad, vilket enligtdelegationen kan försämra saneringstaklen och därmed utbudet av moderniseradelägenheter på bostadsmarknaden. - Eventuella ändringar i FL för att göra dennatillämplig i upprustningssyfte måste enligt delegationens uppfattning begränsastill att gälla klart påvisbara brister i enskild fastighetsförvaltning, somkan avhjälpas utan hinder av offentliga regleringar. Förfarandet skulle i såfall syfta till att initiera förhandlingar om upprustning till lägsiagodtagbara standard. Ett förköpsanspråk som grundades pä detla kriteriuraskulle i så fall kunna förklaras vilande i avvaktan på förhandlingar oraupprustning inför hyresnämnd. skulle härvid kunna få förklaraförköpet fullbordat, ora det var uppenbart atl en upprustning till lägstagodtagbara standard inte kunde komma tiU stånd på frivillighetens väg. I övrigafall skuHe däremot förköpsärendet få avskrivas, när åtagande om erforderligupprustning lämnats. Det av Näringslivets byggnadsdelegation avgivnayttrandet åberopas även av och . tillägger för egen del att defastigheter som genom förevarande förslag skulle komma att dras in i kretsen avpresumtiva förköpsobjekt närmast är de som inte berörs av planer på ändradmarkanvändning eller omdaning av den befintliga bebyggelsen. Det är alltsåfråga om fasligheter, vilkas värden endast i raindre mån kan tänkas varapåverkade av en ny plan. När det gäller sådana fastigheter kanförköpsinstilulet enligt fastighetsägareförbundet inte väntas få någon verkligbetydelse som värdestegringsbroms. Överhuvudtaget synes man i fråga om saneringsfastigheterinte ha kunnat motivera önskade förköp med påvisade tendenser till eller riskerför markvärdestegring eller enskild spekulationsvinst i följd av beslutadplanändring. Enligt riktlinjer för saneringsverksamheien skallenskilda fastighetsägare få möjlighet och hjälp till atl i ökad omfattningdeltaga i saneringen. De fastigheter som den nu föreslagna utvidgningen avförköpsrätten tar sikte på är just sådana saneringsobjekt sora med fördel kanhanteras av enskilda intressenter. När del däremot gäller fastigheter soraberörs av en omfattande omdaningsplan kan det vara rationellt atl saneringensker i komraunal regi. I sådana situationer är det eraellertid redan enliglgällande lydelse av 1 § FL raöjligt förkommunen att utöva förköpsrält. Enligl fastighetsägareförbundets mening är deti fråga om fastigheter som kan saneras enskilt särskill angelägel atltillvarata, underlätta och stimulera de enskilda saneringsintressenternasengagemang. Det torde inte kunna motbevisas att praktiskl taget alla de som nuköper saneringsmogna fastigheter är beredda att svara för den sanering soraerfordras och köparnas förmåga atl genomföra den avsedda saneringen kan sällanifrågasättas .