prop · FX0390 · 1974-12-31 00:00:00 — En sådan ordningsynes kommittén överensstämma med försäkringens karaktär av tjänsleförmån.Nuvarande bestämmelser i medger emellertid att ÄGS inte skall anses hatagits i samband med tjänst. Kommittén påpekar att det ligger inom ramen förkommitténs arbete att undersöka om denna regel bör ändras eUer kompletteras.Med hänsyn till att kommittén ännu inte är beredd att ta ställning till fråganom sambandet mellan försäkringsförmåner och tjänsteförhållandena och eftersom arbetsgivarenspremie är oförändrad i förhållande tUl lönesumman viU kommittén emellertid intemotsätta sig skattefrihet i enlighet med SAFrs och LOrs gemensammaframställning. förklarar sig inte ha något att erinra mot attframställningen bifalles bl. a. med hänsyn tUl att livförsäkringsskattekommitténenligt sitt yttrande i detta ärende kommer att uppmärksamma frågan ombeskattning av dessa tjänsteförmåner. Enligt riksförbundet borde AGS hautformats som P-försäkring. Vid remissbehandlingen av den tidigareframställningen från SAF-LO ville riksförbundet och flera andra remissinstanserinte motsätta sig att AGS behandlades som K-försäkring som ett provisorium iavvaktan på sjukpenningförsäkringens ställning i skattehänseende. 1 och med attsjukpenningen utgör skattepliktig inkomst stärks emellertid i och för sigönskemålet om en konsekvent behandling av tjänsteförmåner. Förbundet påpekarvidare att den åberopade förenklingsaspekten inte kan anses utgöra tillräckligtskäl för den begärda skattefriheten. En arbetstagare skulle enligt förbundet t.ex. såsom intäkt kunna påföras ett mot lönen proportionellt belopp utgörandevärdet av försäkringsförmånen. Eftersom ÄGS nu utformats som K-försäkring, börenligt riksförbundet de begärda skatteförmånerna av rättviseskäl även kommaandra inkomst-tagarkategorier än LO-medlemmar tillgodo. I framställningen harvisserligen förutsatts att andra kollektivavtalsbundna löntagargrupper skullekunna behandlas på likartat sätt. vill emellertid för sin delhävda att om en skattelättnad skall göras permanent på detta område, densammaborde få generell karaktär och gälla alla kategorier skattskyldiga. Det ärunder hänvisning till dessa synpunkter och med särskilt beaktande av angelägenheten att AGS i sin nya utformningkommer till stånd och då som tidigare angetts livförsäkringsskattekommitténkommer att uppmärksamma frågan om beskattning av dylik tjänsteförmånriksförbundet inte har något att erinra mot bifall till framställningen. TCO har för sin del inget att erinra mot förslagen iframställningen. Från rent principiell synpunkt är dock TCO tveksam till attskattebefrielse skaU kunna utgå på delar av ersättning vid sjukdom. TCO finnerdock att om sådan skattebefrielse införs i skattelagstiftningen, befrielserimligen skall gälla även på belopp över 7,5 gånger basbeloppet underförutsättning att den totala ersättningen inte ger högre ersättning förinkomstbortfallet än efter skatt. Även , som i princip tillstyrkerframställningen, delar uppfattningen att skattefriheten inte bör begränsas inomramen för 7,5 gånger basbeloppet. Framställningen tar enbart sikte på ettvisst, speciellt avtal, nämligen den nya ÄGS. Bestämmelserna bör i ställetutformas så, att de täcker avtalets skallerältsligt relevanta grunder.Begränsningen i ÄGS till 7,5 gånger basbeloppet har enligt ingen sådanskatterättslig relevans. Den höjning av utgående förmåner, som ett AGS-systemutan begränsning liU 7,5 gånger basbeloppet skulle ge i förhållande till LOSAFrsAGS, är försumbar liksom också den kostnadsökning som ett borttagande avbegränsningen skulle åsamka arbetsgivaren. 1 varje fall är det föreslagna taketvid 7,5 gånger basbeloppet så lågt satt, att en väsentlig höjning av det intekan inge några skatterättsliga betänkligheter i förhållande till vad självaprinciplösningen skattefrihet över huvud taget kan ge upphov till. SACOföreslår således att skattefriheten utsträcks till förmåner grundade påbortfall även utanför ramen för 7,5 gånger basbeloppet. Pensionsförsäkringar (P-försäkringar) ochkapitalförsäkringar (K-för-säkringar) behandlas olika i skattehänseende.Premier för P-försäkringar är avdragsgilla och utfallande beloppskattepliktiga. För K-försäkringar är förhållandet i princip det motsatta.Avdrag för premiekostnader för K-försäkringar medges dock inom ramen för det s.k. försäkringsavdraget, som är högst . för ogift och högst 500 kr.tillsammans för makar. Sjukförsäkring, som tecknats i samband med tjänst eller ärinvalidpensionsförsäkring, behandlas i skattehänseende som P-försäkring. Andraformer av sjukförsäkring behandlas som K-försäkring. Företagare, som betalar försäkringspremie till förmån föranställd, har rätt att vid inkomsttaxeringen göra avdrag för premien som föromkostnad i rörelsen. Avser premien P-försäkring, behöver den anställde inte taupp belopp som motsvarar premien till beskattning. Denna ordning har tillkommitav praktiska skäl. Den anställde har nämligen i princip rätt till avdrag förpremien med ett belopp, som i stort sett motsvarar förmånens värde. Ärförsäkringen däremot en K-försäkring, skall premien beskattas hos den anställde. Han får sedan göra avdrag för belopp motsvarande premien i den mån del ryms inom ramen förförsäkringsavdraget. Enligt en särskild bestämmelse i kommunalskattelagen (1928:370),KL, är dock förmån av fri gruppsjukförsäkring och av fri grupplivförsäkring iviss utsträckning undantagen från beskattning. Så är fallet beträffande frigruppsjukförsäkring enligt grunder som fastställts i kollektivavtal mellanarbetsmarknadens huvudorganisationer (AGS) om den dagersättning som kan utgåtill arbetstagare i högsta sjukpenningklassen enligt lagen (1962:381) omallmän försäkring, AFL, uppgår till högst . per dag under tid dåsjukpenning utgår enligt lagen och till högst . per dag under tid dåförtidspension kan utgå enligt samma lag. Förmån av fri grupplivförsäkringbeskattas inte, om den åtnjutits på grund av statlig eller ochinte heller på grund av enskild tjänst under förutsättning att den är jämförbarmed motsvarande statliga förmåner. Har förmånen åtnjutits på grund av enskildtjänst och utgått efter väsentligt förmånligare grunder än som gäller förstatsanställd, tas förmånen upp till beskattning till den del den utgått efterdessa förmånligare grunder. Skattefrihetenför förmån av viss fri grupplivförsäkring infördes (prop. 1963:120, BeU1963:43, rskr 1963:294, SFS 1963:265) och motiverades främst avförenklingsskäl. Den dittillsvarande ordningen framstod som onödigt kompliceradoch formell, särskilt sedan tjänstegrupplivförsäkringen utvidgats till attomfatta större delen av löntagarna. Motsvarande skattefrihet för förmåner avfri gruppsjukförsäkring tillkom (prop. 1972:77, SkU 1972:27, rskr 1972:191,SFS 1972:254). Även då anfördes förenklingsskäl. 1972:77 (s. 24)framhölls emellertid att de förutsättningar som varit bestämmande för sådantilläggsanordning till socialförsäkringen som AGS representerar kunde antas bliförändrade om man skuUe gå över till ett system med beskattadesjukpenningförmåner. Lösningen att AGS behandlades på samma sätt som K-försäkringoch att arbetstagarna inte skulle beskattas för någon förmån av fri försäkringansågs kunna accepteras såsom ett provisorium, som borde kunna omprövas för denhändelse en omläggning av förmånernas beskattning skulle aktualiseras. Den urspmngligaöverenskommelsen om AGS för anställda arbetstagare träffades mellan SAF och LOden . AGS utformades som ett komplement till ÄFL i dess då gällandelydelse. Överenskommelsen innebar att vid långvarig arbetsoförmåga på grund avsjukdom eller olycksfall kompensation skulle utgå avarbetsinkomsten efter skatt. Hel dagersättning för anställd i högsta sjukpenningklassskulle utgöra . under sjukpenningtid och . under förtidspensionstid.Kostnaden skulle uppgå till av lönesumman för den kategori avarbetstagare som omfattas av överenskommelsen. Någon anmälan tillförsäkringsanstalten om att försäkringen tagits i samband med tjänst har inteskett. Som följd härav behandlas försäkringen i skattehänseende som K-försäkring,dvs. utfallande belopp beskattas inte hos mottagaren. De enskilda arbetstagarnaär på grund av nyssnämnda bestämmelser i befriade från skyldighet attredovisa förmånen av arbetsgivarens premiebetalning som intäkt. Genoni beslut av statsmakterna konstrueradessjukpenningförsäkringen om. Kompensationsnivån inom sjukförsäkringen höjdestill av den sjukpenninggrundande inkomsten och den övre gränsen försjukpenninggrundande inkomst till ett belopp motsvarande 7,5 basbelopp. 1samband härmed gjordes sjukpenningen skattepliktig (prop. 1972r49, SkU 1973:30,rskr 1973:199, SFS 1973:434). Med anledning av ändringen av den allmännasjukförsäkringen och slopandet av skyldigheten för löntagare att erläggafolkpensionsavgift (prop. 1973:144, SfU 1973:28, rskr 1973:339, SFS 1973:908)träffade SÄF och LO överenskommelse om en anpassning av AGS. Anpassningen gäUerfrån ingången av . Överenskommelsen innebär en omfördelning aversättningarna mellan sjukpenningtid och förtidspensionstid. Ersättningen isamtliga inkomstlägen är bestämd till . per dag under sjukpenningtid. Underförtidspensionstid erhåller den försäkrade månadsersättning med belopp enligten tabell, som finns intagen i förhandlingsprotokollet. Ersättningen beräknasmed utgångspunkt i den sjukpenninggrundande inkomst som låg till grund försjukpenningens storlek vid insjuknandetillfället till den del inkomstenförvärvats i anställningar som omfattas av försäkringsavtal om AGS. Tabellen ärfogad som bilaga till statsrådsprotokollet i detta ärende. Kostnaden för dennya överenskommelsen beräknas även i fortsättningen uppgå till av dentotala lönesumman för arbetstagare som omfattas av överenskommelsen. Den nyaöverenskommelsen innebär således inte någon ändring av totala åtagandet. SÄF och LOhar begärt att förmånen av fri ÄGS även efter den nya överenskommelsen skall fåsamma ställning i skattehänseende som . Flertalet remissinstanser hartillstyrkt framställningen. Åtskilliga instanser anser dock att AGS börbehandlas som P-försäkring. För egen del vill jag framhålla följande. 1973:46 (s. 104) uttalade chefen försocialdepartementet att den obligatoriska sjukförsäkringen borde vara den grundför medborgarnas skydd under sjukdom, efter vilken kompletterande hjälpför-månerborde anpassas, som den försäkrade inte genom sjukförmånerna borde fåen bättre ekonomi än dä han är frisk. Av samhällsekonomiska skäl får det ansesmotiverat med viss självrisk för det sammanlagda försäkringsskyddet vidsjukdom. Denna självrisk borde inte sättas högre än som är nödvändigt och iförsta hand ta sikte på de mer kortvariga sjukdomsfallen. Eftersomsjukpenningen från den allmänna försäkringen i dess nya utformning skulle ge såhög kompensationsnivå som , kunde inte nägon anledning föreligga attkompletterande sjukersättning skulle utgå vid korttidssjukdom. Kompletterandeersättningar borde endast medges efter en karenstid av minst . Enriktpunkt för kompensationsnivån i dessa fall borde vara att kompletteringsförmåneroch sjukpenning inte tillsammans ger högre ersättning för inkomstbortfallet änomkring , varvid, om kompletteringsförmånerna är skattefria, hänsyngivetvis måste tas tUl detta. , som förutsatte att de förordaderiktlinjerna skulle beaktas av arbetsmarknadens parter vid införande av nyasjukförmåner, påpekade att även med dessa begränsningar skuUe det komma attfinnas utrymme att träffa avtal om kompletterande anordningar av den typ som t.ex. AGS-försäkringen representerar. Såväl sjukpenning som förtidspension är att betrakta somersättning för arbetsinkomst som går förlorad genom sjukdom eller invaliditet.Arbetsinkomst är skattepliktig inkomst. En principiellt riktig linje är således i likhet med vad som också skett i fråga om sjukpenningen - attbetrakta utfallande belopp som skattepliktig inkomst. 1973r49 (s. 52) uttalade jag att bl. a. praktiskaskäl talade för att den nuvarande skattefriheten skulle behållas för AGS-förmåneroch ersättning som faller ut på grund av AGS. Genom att den maximalakompensationsnivån för försäkring i princip avses ligga vid avinkomstbortfallet, skulle AGS-belopp som utgår under sjukpenningtid komma attbli förhållandevis små. Jag fann därför inte anledning att då lägga framförslag om ändrade skatteregler i detta hänseende. 1 den mån justeringar av denuvarande bestämmelserna borde ske som en följd av eventuella ändringar i AGS-avtaletskulle detta tas upp i annat sammanhang. Den nya överenskommelsen mellan innebär somframgått av det föregående en väsentlig omfördelning av ersättningarna mellansjukpenningtid och förtidspensionstid i gruppsjukförsäkringen. Enligtnuvarande regler är skattefriheten för förmån av fri avtalsgruppsjukförsäkringknuten till vissa högsta ersättningar vid sjukdom och förtidspension. Genomomfördelningen överstiger ersättningarna vid förtidspensioner de i KL angivnaersättningsbeloppen. En omprövning av AGS-förmånens behandling ibeskattningshänseende är därför påkallad. Såväl den nu aktuella gruppsjukförsäkringen somtjänstegrupplivförsäkringen bygger var för sig ut det socialatrygghetssystemet på ett angeläget sätt. Detta samband mellan de bådaförsäkringsformerna kan enligt min mening alltjämt motivera en hkartadbehandling i skattehänseende av förmånerna av fria sädana försäkringar. Ättden nya överenskommelsen mellan innebär en väsentlig omfördelningav ersättningarna i ÄGS mellan sjukpenningtid och förtidspensionstid utgör isig ingen anledning att frångå tidigare ställningstagande i frågan. a. den omständigheten att kostnaden för gruppsjukförsäkringenalltjämt skall uppgå till av lönesumman. En beskattning av premie för friAGS hos arbetstagarna skulle f. ö. ofta bli rent formell, eftersom hela elleren stor del av premien i ett stort antal fall kan förutsättas rymmas inomförsäkringsavdraget. Den nya överenskommelsen mellan innebär vidareatt ersättningen vid såväl sjukdom som vid förtidspension tUlsammans med andraförmåner på grund av anställning och ersättning enligt ÄFL i stort ligger inomramen för kompensationsnivån av inkomstbortfallet efter skatt beräknad påden del av inkomsten som högst uppgår till 7,5 Enligt min mening bör skattefriheten för förmånav fri avtalsgruppsjukförsäkring begränsas till att avse arbetstagare, somberörs av överenskommelsen och motsvarande kategorier. Har för någon grupp avanställda avtalats om gruppsjukförsäkring, som innefattar högre ersättningar änsom kan utgå enligt den numera mellan SAF och LÖ träffade överenskommelsen, börförmånerna av fri sådan försäkring i sin helhet tas upp som skattepliktiginkomst. Jag vill också i detta sammanhang understryka nödvändigheten av att deavtalade ersättningarna på grund av försäkringen granskas vid förändring avskattebelastningen såväl på den statliga som den kommunala sidan. Densituationen får givetvis inte uppkomma att kompletteringsförmåner ochersättning enligt AFL tillsammans ger en högre kompensationsnivå än 95 %.Enligt min mening bör det ankomma på försäkringsinspektionen att övervaka attså inte kan bli fallet. Vidsjukpenningtid kommer enligt överenskommelsen högsta ersättning att utgöra 3kr. Månadsersättning under förtidspensionstid har gjorts beroende avden vid insjuknandetillfället pensionsgrundande inkomsten med anledning avanställningar som omfattas av försäkringsavtal om AGS. Enligtförhandlingsprotokollet är högsta månadsersättningen . Sådan ersättningskall utgå vid en sjukpenninggrundande årsinkomst av mellan 63 000 och 64 000kr. Vid höjning av basbeloppet kan högsta sjukpenninggrundande årsinkomst kommaatt överstiga . Överenskommelse om högre månadsersättning än 715 kr.kan då komma att träffas. Att som knyta skattefriheten för den fria förmånentill viss högsta ersättning under förtidspensionstid är därför inte möjligt.Organisationernas förslag att sätta gränsen till en högsta ersättning, somtillsammans med andra förmåner som beror av anställning och ersättning enligt AFLinte får överstiga av inkomstbortfallet efter skatt på inkomst inom 7,5basbelopp, är en godtagbar princip. En regel med sådan innebörd tordeemellertid vara svårtUlämpad för taxeringsmyndigheterna. Enligt min mening bördet få ankomma på att efter samråd med försäkringsinspektionenoch arbetsmarknadens huvudorganisationer fastställa de högstaersättningar som får utgå på försäkringar av typen AGS utan att skattskyldighetinträder. Jag föreslår därför att förmån av fri gruppsjukförsäkring skall varaskattefri för arbetstagaren, om den utgår enligt kollektivavtal mellanarbetsmarknadens huvudorganisationer under förutsättning att ersättningen pågrund av försäkringen kan utgå med högst de belopp fastställtför beskattningsåret. Fleraremissinstanser anser att ersättningsbeloppen på grund av nu aktuellgruppsjukförsäkring borde bli föremål för beskattning. Härvid pekas bl. a. påatt ett sådant förfarande skulle ligga i linje med vad som legat bakom dennumera genomförda förändringen beträffande sjukpenningen. Jag anser emellertidatt man i fråga om AGS kan godta ett avsteg från principen att utgåendeersättningar med anledning av anställning skall bli föremål för beskattning.Såvitt avser sjukpenningtid kommer ersättning att utgå med förhållandevis småbelopp och vid förtidspen- sionstid kommer, som jag tidigare anfört,kompensationsnivån av inkomstbortfallet efter skatt upp till en inkomstmotsvarande 7,5 basbelopp alltid att vara en yttersta gräns. Denna begränsningjämte kompletteringsförmånens speciella natur utgör enligt min mening motiv föratt utfallande belopp undantas från beskattning. Under åberopande av det anförda hemställer jag att Kungl. att antaga inom upprättat förslag tilllag om ändring i kommunalskattelagen (I928r370). Med bifall till vad föredraganden sålunda med instämmandeav statsrådets övriga ledamöter hemställt förordnar Hans Majrt Konungen atttill skall avlåtas proposition av den lydelse bilaga till dettaprotokoll utvisar. Mänadsersättningtill försäkrad under förtidspensionstid med utgångspunkt i densjukpenninggrundande inkomst som läg till grund för sjukpenningens storiek vid insjuknandetillfället. årsinkomst (tkr.) Månadsersättning(kr.) 100 128 154 178 205 228 249 270 292 314 333 346 361 380394 405 413 417 418 420 423 424 425 428 434 439 445 447 451 458 463 466 478 495499 506 519 534 549 563 578 595 608 Månadsersättning (kr.) 625 638 652 663 674 681 687 693 700 708 715 årsinkomst (tkr.) GOTAB 747142 S 1974