prop · FX0333 · 1974-12-31 00:00:00 — avvisar utredningens förslag attreglerna om suspension av preskription endast skall gälla vid internationellbefordran och anför att ett system med olika regler medför så stora risker förrättsförluster att reglerna, trots att de ter sig främmande ur svensk synpunkt,bör gälla även vid inrikes befordran. 1 anslutning till utredningens uttalandeatt preskriptionsavbrott kan uppnås endast genom väckande av talan framhållersamfundet att det är vanligt förekommande att preskription förlängs genom avtaloch att utredningens uttalande kan föranleda den missuppfattningen att sådanaavtal inte längre skall vara giltiga. anser att det av lagtexten börframgå att vägfraktavtalslagen inte utesluter skiljedomsförfarande vid inrikesbefordran, 10 Jämkning av skadestånd Utredningens förslag om jämkning av skadestånd vid inrikesbefordran har lämnats utan erinran av många instanser. Kritiska synpunkterframförs dock av 5'/, näringslivsorganisationerna och . SJ avvisar utredningens förslag om en i den föreslagnalagen lagfäst reglering av frågan om jämkning av skadestånd. Som huvudsaklig grundför sin kritik anför SJ dels att utredningens förslag föregriper den generellareglering av frågan som skadeståndskommittén föreslagit i betänkandet (SOU1971:83) Skadestånd 111, dels att de av utredningen föreslagna reglerna ärolämpliga i materiellt och tekniskt avseende. SJ betonar emellertid att SJ påintet sätt tar avstånd från tanken att jämkning skall kunna ske också inomfrakträtten. Den reglering som på grundval av skadeståndskommitténs förslag kanbli att tillämpa i kontraktsförhållanden i allmänhet bör sålunda gälla äveninom frakträtten. SJ delar skadeståndskommitténs uppfattning att inomkontraktsrätten jämkning företrädesvis är avsedd att tillämpas vid brott mot enperifer förpliktelse och endast sällan lär komma i fråga vid brott mot en huvudförpliktelse.Mot bakgrund härav kritiserar SJ utredningens uttalande att jämkning bör kunnaske i de fall då avsändaren brustit i sin skyldighet med avseende på godsetsförpackning och betonar att detta ansvar inte är en sådan perifer förpliktelsesom utredningen synes antaga. SJ framhåller vidare att förslaget kan läsas somatt avsändaren kommer i åtnjutande av jämkningsreglerna i fråga om varjeersättningsskyldighet även vid fall av ren förmögenhetsskada som han enligtlagförslaget kan ådraga sig på grund av underiåtenhet att fullgöra sin del avfraktavtalet eller till följd av sina däri gjorda garantiåtaganden.Detta innebär att utredningen gått avsevärt längre än skadeståndskommitlénsynes ha varit beredd att förorda för skadestånd i allmänhet. Enligt utredningens förslag skall jämkning kunna komma ifråga, framhåller SJ, för fraktförare om andra bevekelsegrunder än de rentaffärsmässiga varit bestämmande för hans åtagande. Att skadeståndsansvaret förden som åtagit sig en prestation kan inskränkas med hänsyn till åtagandetsväsentligen benefika karaktär är erkänt inom avtalsrätten ochtillämpningen av denna grundsats ger naturligtvis inte anledning till erinran.Utredningens förslag innebär emellertid en till synes omotiverad inskränkning imöjligheterna att tillämpa denna grundsats, eftersom skadestånd endast fårjämkas under förutsättning att skadeståndet dessutom framstår som oskäligtbetungande, SJ påpekar även att den föreslagna jämkningsregeln skallgälla endast vid inrikes befordran och framhåller att detta medför engodtycklig särreglering. Särskilt uppehåUer sig SJ vid frågan huruvida det intefinns visst utrymme för att också vid internationell befordran tillämpagrundsatsen om jämkning vid åtaganden där vederlaget inte avser att kompenserafraktföraren för annat än direkta utlägg. Sådana åtaganden synes intedefinitionsmässigt leda till att befordringen blir annat än benefik.Utredningens förslag utesluter emellertid tillämpning av grundsatsen så snart någonprestation från avsändaren ingår bland avtalsvillkoren. SJ kritiserar också det av utredningen föreslagnauttrycket "av tillfällig art" som avser att ange vid vilkabefordringar jämkning kan ske till fraktförarens förmån. Beteckningen ärolämplig, särskilt som det av utredningens uttalanden framgår att det inte iförsta hand är frekvensen av transporter utan fraktavtalets särskilda innebördoch omständigheterna kring dess tillkomst som är avgörande. Vidare erinrar SJom att motsvarande uttryck använts nordiska biltrafiköverenskommelseoch att det varit förenat med svårigheter att i praktiken avgöra uttrycketsinnebörd och räckvidd, vilket föranlett varierande tillämpning i underrätterna. Näringslivsorganisationerna avvisar också utredningensförstag om en särskild jämkningsregel. Organisationerna anser att förslagetinte är väl underbyggt och påpekar att särskilda jämkningsbestämmelser saknasinom järnvägs- och sjörätten. anser att utredningens förslagtydligt illustrerar nödvändigheten av att skilja mellan sådana fraktavtal somingås för enskild räkning och sådana kommersiella fraktavtal som ingås mellannäringsidkare. Medan jämkning kan vara befogad vid avtal som slutits för privaträkning innebär möjligheterna tiU jämkning vid kommersiella avtal en allvarligosäkerhetsfaktor som kan skapa oreda i försäkringsförhållandena. Bestämmelsenom jämkning bör därför endast gälla fraktavtal som transportköparen ingår förenskild räkning. Jämkningsregeln bör också göras helt ömsesidig oeh gälla utaninskränkning till förmån för såväl avsändare som fraktförare. De särskildahänsyn som kan behöva tas i det enskilda fallet kan överlämnas åträttstillämpningen. anser att konventionensbestämmelser om befordran som utförs av flera fraktförare efter varandra intesynes väl avvägda för inrikes förhållanden. Sådana bestämmelser kan därförundvaras utan olägenhet. uttalar samma mening. Visserligeninnefattar konventionen en rimlig reglering av frågan om den inbördesfördelningen av ansvaret. Det kan emellertid ifrågasättas om inte enkanalisering till den förste fraktföraren är att föredra, eftersomkostnadskrävande regresskrav då kan undvikas. 1 torde man dessutom ipraktiken föredra att lösa den inbördes ansvarsfördelningen genom avtal. Denföreslagna regleringen passar sålunda mindre väl för svenska förhållanden.Genomförs förslaget bör man i vart fall klargöra att de föreslagna preskriptionsbestämmelsernainte avser regresskrav mellan fraktförare som svarar efter varandra eller ocksåinföra en särskUd preskriptionsbestämmelse om sådana krav. Bilaga 3 Det remitterade förslaget Lag om inrikes vägtransport Härigenom förordnas som följer. Lagens tillämpningsområde m. m. 1 § Denna lag är tillämplig på avtal om godsbefordran medfordon på väg mellan eller inom orter i , om avtalet avser befordran mot vederlag. Om avtal som är underkastat konventionen om fraktavtaletvid internationell godsbefordran på väg (CMR) gäller särskilda bestämmelser. 2 § Lagen skall ej tillämpas på postbefordran,begravningstransporter eller befordran av flyttsaker. Lagen skall ej heller tillämpas på sådan befordran på väg somär underkastad det internationella fördraget om godsbefordran på järnväg ()eller som järnväg i annat fall utför inom till fullgörande av avtal ombefordran av gods på järnväg, 3 § Med fordonförstås i denna lag varje slag av fordon som användes för godsbefordran på väg, 4 § Fraktasfordonet med pålastat gods under del av befordringen med fartyg, järnväg ellerluftfartyg, är denna lag tillämplig på befordringen i dess helhet, förutsattatt godset under befordringen ej lossas från fordonet av annan anledning än attdet varit omöjligt att fullgöra avtalet på överenskommet sätt. Visas attförlust, minskning, skada eller dröjsmål, som uppkommit under befordringen meddet andra transportmedlet, icke beror av vägfraktföraren men härrör av händelsesom kunnat inträffa endast under och på grund av befordringen med dettatransportmedel, skall dock vägfraktförarens ansvarighet bestämmas enligt delagregler som gäller för befordran med det andra transportmedlet, om dessaregler ej kan åsidosättas genom avtal som inskränker fraktförarens ansvarighet.Saknas sådana lagregler, skall vägfraktförarens ansvarighet bestämmas enligtdenna lag. 5 § Bestämmelserna i denna lag får ej åsidosättas genomavtal till nackdel för avsändare eller mottagare, om ej godsets eller befordringens ovanliga art eller andra särskilda omständigheter gör det skäligt. Personer för vilka fraktföraren ansvarar 6 § För vad någon av fraktförarens anställda eller annan,som han anlitar för befordringen, företager eller underlåter i tjänsten ellerför uppdragets fullgörande är fraktföraren ansvarig som om handlingen ellerunderlåtenheten varit hans egen. Bekräftande och fullgörande av fraktavtal 1 § Fraktsedel skall upprättas, om avsändaren ellerfraktföraren begär det och användandet av fraktsedel ej medför beaktansvärdolägenhet för motparten eller strider mot vedertaget bruk vid det slag avbefordran som är i fråga. Skall godset lastas på skilda fordon eller är fråga omoUka slag av gods eller skilda partier och skall befordringen ske medanvändande av fraktsedel, kan såväl avsändaren som fraktföraren fordra attsärskild fraktsedel upprättas för varje fordonslast, godsslag eller parti. 8 § Fraktsedel utfärdas i flera exemplar, om avsändareneller frakt föraren begär det. Fraktsedel underskrives av fraktföraren. kanvara tryckt eller ersättas med stämpel. 9 § Fraktsedel skall innehålla uppgift om a) avsändarensnamn och adress, b) fraktförarens namn och adress, c) ort och dag förgodsets mottagande till befordran samt bestämmelseorten, d) mottagarens namn och adress, e) antalet samt deras särskilda märken ochnummer eller däremot svarande godsbeskrivning samt f) i fråga om gods av farlig beskaffenhet dess allmäntvedertagna benämning och, när så kräves, de försiktighetsmått som skall vidtagas. 10 § På begäran av avsändaren eller fraktföraren skall,utöver vad som gäller enligt 9 §, i fraktsedel intagas uppgift om a) ort och dag förupprättandet, b) gängsebenämning på godsets art och förpackningssättet, c) godsetsbruttovikt eller annat uttryck för dess mängd, d)kostnader hänförliga till befordringen, såsom frakt,tilläggsavgifter, tullavgifter och andra kostnader som uppkommer under tidenfrän avtalets ingående till dess godset utlämnats, e) anvisningar som behövs för att tull- och andraoffentliga föreskrifter skall kunna fullgöras, f) förbud mot omlastning, g) kostnader som avsändaren åtager sig att betala, h) beloppet av efterkrav som skall uppbäras när godsetutlämnas, i) enhgt 33 § uppgivet värde av godset samt belopp vilketmotsvarar i 36 § angivet särskilt intresse av riktigt utlämnande, j) avsändarens anvisningar till fraktföraren om försäkringav godset, k) avtalad tid inom vilken befordringen skall vara fullgjord samt 1)förteckning över handhngar som överlämnats till fraktföraren. 1 fraktsedeln fårintagas de ytterligare uppgifter som parterna anser 11 § Avsändaren svarar för kostnad och skada somtillskyndas frakt föraren till följd av att uppgift som avsändaren lämnar i fraktsedel eller för att intagas i denna är oriktig eller ofullständig. 12 § Har uppgifter om antalet kolhn samt deras märken ochnummer lämnats i fraktsedel, åligger det fraktföraren att när han mottager godset till befordran undersöka riktigheten av dessa uppgifter. Kan han ej med skähga medel göra detta eller menar han att lämnad uppgift är oriktig, skall han anteckna förbehåll härom på fraktsedeln med angivande av grunden för förbehållet. Fraktföraren skall undersöka godsets och förpackningenssynliga tillstånd när han mottager godset och, om han önskar göra förbehållhäremot, ange förbehållet jämte grunden för detta i fraktsedeln. Sker befordranutan fraktsedel, skall fraktföraren i den utsträckning omständigheterna ejföranleder tiU annat undersöka godsets och förpackningens synliga tillståndsaml underrätta avsändaren om de förbehåll han finner sig böra göra. Förbehåll enhgt första eller andra stycket är bindande föravsändaren endast om denne uttryckligen godkänt det genom anteckning på fraktsedelneller, när fraktsedel ej upprättats, genom annan uttryckhg förklaring. Avsändaren kan fordra att fraktföraren undersöker godsetsbruttovikt eller på annat sätt uttryckta mängd samt vad kollina innehåller.Fraktföraren har räll till ersättning för kostnaden för sådan undersökning. Omfraktsedel upprättas, skall resultatet av undersökningen antecknas på denna. Fraktsedels bevisverkan m. m. 13 § Fraktsedel skall, om ej annat visas, gälla sombevis om avtalsvill koren och om fraktförarens mottagande av godset. Harfraktsedel upprättats och har fraktföraren icke antecknat förbehåll påfraktsedeln och angivit grunden för förbehållet skall, om ej annat visas,gödsetoch dess förpackning antagas ha varit i gott synligt tillstånd, närfraktföraren mottog godset till befordran, och antalet jämte 'derasmärken och nummer antagas ha överensstämt med uppgifterna i Har fraktsedel ej upprättats och ärfraktföraren enligt 12 § andra stycket andra punkten skyldig att undersökagodsets och förpackningens synhga tillstånd skall, om fraktföraren ej gjortförbehåll på föreskrivet sätt, godset oeh förpackningen antagas ha varit i gottsynUgt tillstånd i de avseenden som undersökningsplikten omfattat, såvida ejannat visas. 14 § Är godset bristfälligt förpackat och uppkommer tillföljd därav skada på person, fordon, utrustning eller annat gods eller uppstår annan kostnad, svarar avsändaren mot fraktföraren för skadan eller kostnaden. Vad nu sagts gäller dock ej, om bristfälligheten var synlig eUer känd för fraktföraren, när han mottog godset till befordran, och han underlät att göra förbehåll om bristfälhgheten. 15 § Överlämnar avsändaren till fraktföraren gods av farUgbeskaffen het, skall han noga underrätta fraktföraren om vari faran består och, när så kräves, om de försiktighetsmått som skall vidtagas. Har sådan under rättelse ej intagits i fraktsedel, ankommer det på avsändaren eller mottagaren att på annat sätt visa att fraktföraren kände till den särskilda arten av den fara som var förbunden med befordringen av godset. Hade fraktföraren ej kännedom om godsets farligabeskaffenhet enligt vad som sägs i första stycket, får han, utan skyldighet attlämna ersättning, lossa godset eller, om det ej skäligen kan antagas att farankan avvärjas genom mindre ingripande åtgärd, förstöra eller oskadliggöragodset. Avsändaren är skyldig att ersätta fraktföraren kostnad och skada somuppkommer till följd av godsets avlämnande eller befordran. Handlingar som skall ställas till frakt förarensförfogande 16 § Avsändaren skall ställa de handhngar tillfraktförarens förfogande och lämna honom de upplysningar som behövs till uppfyllande av tullbestämmelser och andra offentliga föreskrifter, som skall iakttagas innan godset utlämnas till mottagaren. Avsändaren är ansvarig mot fraktföraren för skada somuppkommit till följd av att sådan handUng eller upplysning som avses i förstastycket saknas eller är ofullständig eller oriktig, dock ej om fel ellerförsummelse Ugger fraktföraren till last. Fraktföraren är ej skyldig attundersöka om handlingarna och upplysningarna är riktiga eller fullständiga. Går handling som överlämnats till fraktföraren förloradeller användes den oriktigt, svarar fraktföraren för därav uppkommande skada,om han ej förmår visa, att förlusten eller den oriktiga användningen icke berorav fel eller försummelse från hans sida. Ersättningen fär dock ej överstiga vadsom skulle ha utgått om godset gått föriorat. Förfoganderätt över godset under befordringen 17 § Under befordringen får avsändaren förfoga över godsetgenom att begära av fraktföraren att befordringen avbrytes, att bestämmelseorten ändras eller att godset utlämnas till annan mottagare än den som tidigare angivits eller genom annan liknande anvisning. Avsändarens rätt att förfoga över godset upphör, närmottagaren gör gällande rätt som tillkommer honom enligt 20 § första stycket.Sedan avsändarens förfoganderätt upphört, skall fraktföraren rätta sig eftermottagarens anvisningar, 18 § Lämnar avsändaren med stöd av sin rätt att förfogaöver godset anvisning till fraktföraren, skall han ersätta denne för kostnad och skada som uppkommer till följd av anvisningens utförande. Fraktföraren är icke skyldig att efterkomma anvisning somej kan utföras, när den når den som skulle ha följt anvisningen, eller varsutförande skulle medföra hinder för den normala utövningen av fraktförarensverksamhet eller skada för avsändare eller mottagare av annan sändning.Fraktföraren skall underrätta avsändaren om att han ej kanefterkomma anvisningen. Anvisning som skulle leda till att sändning delas ärfraktföraren ej heller skyldig att efterkomma. 19 § Underlåter fraktföraren att efterkomma anvisning, somhan enligt 17 och 18 §§ har att ställa sig till efterrättelse, är han ansvarigför skada som uppkommer därigenom. 20 § Sedan godset kommit fram till bestämmelseorten ärmottagaren berättigad att begära att fraktföraren mot kvitto utlämnar godset. Utrönes det att godset gått förlorat eller har det ej kommit fram vid utgången av den tid som avses i 27 § andra stycket, får mottagaren i eget namn göra gällande de rättigheter som följer av fraktavtalet. Mottagare som begär att få godset utlämnat har också rättatt erhålla sådant fraktsedelsexemplar som upprättats för att överlämnas tillhonom. Mottagare som gör gällande sin rätt enligt första stycketär skyldig att betala det belopp som fraktföraren är berättigad till enligtfraktavtalet. Uppstår tvist om vad mottagaren skall betala, är fraktförarenicke skyldig att lämna ut godset utan att mottagaren ställer säkerhet. 21 § Utlämnas godset till mottagaren utan att sådantefterkrav uttages som fraktföraren skulle ha uppburit enligt fraktavtalet, är fraktföraren skyldig att ersätta avsändaren intill efterkravets belopp. Vad fraktföraren sålunda erlagt fär han söka åter av mottagaren. Hinder för befordringens utförande 22 § Visar det sig före godsets ankomst tillbestämmelseorten att det är omöjligt för fraktföraren att fullgöra fraktavtalet på det sätt som överenskommits, skall han inhämta anvisning från avsändaren. Medger omständigheterna att befordringen utföres på annatsätt än som överenskommits och har fraktföraren ej inom skälig tid kunnaterhålla anvisning enhgt första stycket, åhgger det honom att vidtaga deåtgärder som synes honom bäst tillgodose avsändarens intresse. 23 § Föreligger efter godsets ankomst tillbestämmelseorten hinder för dess utlämnande, skall fraktföraren inhämta anvisning från avsändaren. Mottagaren får, trots att han vägrat mottaga godset, krävadess utlämnande så länge fraktföraren ej erhållit annan anvisning från avsändaren. Av anvisning föranledda kostnader 24 § Fraktföraren har rätt tiU ersättning för kostnad somhan haft för att inhämta eller utföra anvisning som avses i 22 eller 23 §. Rätt till ersättning föreligger dock ej om kostnaden beror av fel eller försummelse från fraktförarens sida. Fraktförarens skyldighet att taga vård om godset 25 § 1 fall som avses i 22 § förstastycket eller 23 § får fraktföraren genast lossa godset för avsändarensräkning, Befordringen skall därefter anses avslutad, men fraktföraren ärskyldig att förvara godset åt avsändaren. Han får dock anförtro godset ättredje man och ansvarar i sådant fall endast för att denne väljes medtillbörlig omsorg. Godset kan alltjämt hållas inne till säkerhet för de beloppsom fraktföraren är berättigad till enligt fraktavtalet och de övriga beloppsom kan krävas ersatta, 26 § Fraktförarenfår sälja godset utan att invänta anvisning som avses i 22 eller 23 §, omgodset är utsatt för snar förstörelse eller dess tillstånd ger anledningdärtill eller kostnaden för dess förvaring icke står i riniägt förhållande tilldess värde. Fraktföraren får även eljest sälja godset, om han ej inom skäligtid erhållit annan anvisning som han rinibgen kan anses skyldig att efterkomma. Försäljning skall ske på offentlig auktion eller, om sådanej lämpligen kan äga rum, på annat betryggande sätt. Om det är möjligt skallfraktföraren underrätta avsändaren om tid oeh plats förförsäljningen. Blir godset sålt, skall köpeskillingen efter avdrag av dekostnader som åvilar godset och kostnaden för försäljningen tillställas avsändaren. Överstiger dessa kostnader köpeskillingen, har fraktföraren rätt till ersättning för bristen. 27 § Fraktföraren är ansvarig om gods går förlorat,minskas eller skadas sedan det mottagits för befordran men innan det utlämnas. Fraktföraren är även ansvarig för skada som uppkommer till följd av dröjsmål med godsets utlämnande. Dröjsmål med godsets utlämnande föreUgger när godset ickeutlämnas inom avtalad tid. Om särskild tid ej avtalats, föreligger dröjsmål närden verkliga befordringstiden överskrider vad som med hänsyn till omständigheternaskäligen bör medges en omsorgsfull fraktförare. 1 fråga om dellast skall därvidsärskilt beaktas den tid som kräves för att i sedvanhg ordning samla full last. 28 § Fraktföraren är fri från an,svarighet enligt 27 §, omhan visar att förlust, minskning, skada eller dröjsmål orsakats av fel eller försummelse av den berättigade eller genom sådan anvisning av denne, som icke föranletts av fel eller försummelse från fraktförarens sida, eller av godsets bristfälhga beskaffenhet eller av förhållande som fraktföraren ej kunnat undvika och vars följder han ej kunnat förebygga. Fraktföraren får ej till befrielse från ansvarighetåberopa vare sig bristfäUighet hos det för befordringen använda fordonet ellerfel eller försummelse av den av vilken han kan ha hyrt fordonet eller av dennesfolk. 29 § Fraktföraren är vidare fri frän ansvarighet enligt 27§, om förlust, minskiiing eller skada härrör av den särskilda risk som är förbunden med ett eller flera av följande förhållanden: a) befordran medöppet fordon utan presenning, när avsändaren har godkänt detta transportsätt, b) felande ellerbristfällig förpackning av gods, som på grund av sin beskaffenhet är utsatt försvinn eUer skada, när del ej är förpackat eller är bristfälligt förpackat, c) handhavande,lastning, stuvning eller lossning av godset som ombesörjts av avsändaren ellermottagaren eller av person som handlar för avsändarens eller mottagarensräkning, d) sådan beskaffenhet hos visst slag av gods som medföratt godset är särskilt utsatt för fara att gå förlorat, minskas eller skadas, såsom genom bräckning, rost, inre självförstöring, uttorkning, läckage, normall svinn eller angrepp av skadeinsekter eller gnagare, e) ofullständig eller felaktig märkning eller numrering avgodset, f) befordran av levande djur. Visar fraktföraren att förlusten, minskningen eller skadanmed hänsyn till föreliggande omständigheter kan härröra av risk somavses i första stycket, skall den antagas härröra därav, om det icke visas attden ej är att tillskriva sådan risk. Antagande som sagts får dock ej göras ifall som avses i första stycket a), när fråga är om onormalt stor minskningeller förlust av hela kolUn. Skerbefordringen med fordon som är utrustat med särskild anordning för att skyddagodset mol värme, kyla, lemperaturväxUngar eller luftens fuktighet, fårfraktföraren till befrielse från ansvarighet åberopa bestämmelsen i förstastycket d) endast om han visar att alla åtgärder bUvit vidtagna, som med hänsyntill omständigheterna åvilat honom i fråga om val, underhåll och användning avanordningen, och att han följt de särskilda anvisningar som kan ha meddelatshonom. Fraktföraren får till befrielse från ansvarighet åberopavad som föreskrives i första stycket f) endast om han visar att alla åtgärderblivit vidtagna, som med hänsyn till omständigheterna normalt åvilar honom, ochatt han följt de särskilda anvisningar som kan ha meddelats honom. 30 § Är fraktföraren enligt 28 eller 29 § ej ansvarig förviss omständig het som medverkat till förlusten, minskningen, skadan eller dröjsmålet, svarar han endast i den utsträckning som omständighet, för vilken han är ansvarig, har medverkat till förlusten, minskningen, skadan eller dröjs målet.