prop · FX0383 · 1974-12-31 00:00:00 — Enligt utredningen bör också beaktas attbygdekraftsinstitutet inte avser att bereda kraftverksbygderna någon prisförmån.De sociala och ekonomiska skäl som ligger bakom bygdekraftsinstitutet harenligt utredningen alltså nu väsentligen förlorat sin bärkraft. Utredningen anslutersig bl. a. därför tiU den i direktiven framförda uppfattningen att institutetbör utmönstras ur VL. I fråga ora flertaletbefintliga större vattenkraftverk har principbeslut ora skyldighet attleverera bygdekraft redan fattats utan att frågan ora leverans av kraftsedermera har aktualiserats genora ansökan från lokala avnämare. En redan fastställdraen inte utnyttjad skyldighet att tilUiandahåUa bygdekraft från ett kraftverklorde enUgt utredningen bestå, till dess anläggningen överges, även orabygdekraftsbestäramelserna upphävs. Med hänsyn till vad utredningen anfört ombehovet av institutet finns det enligt utredningen inte anledning att anta attdet föreligger något nämnvärt intresse från de berättigades sida att utnyttjaredan existerande möjligheter tiU leverans av bygdekraft. Från kraftproducenternassynpunkt är det givelvis elt rimligt önskeraål att bli befriade från enskyldighet raed vars infriande det inte finns anledning att räkna. Utredningenanser därför att de beslut varigenom ägare av kraftanläggning med stöd av 4kap. 13 §§ ålagts att tiUhandahåUa bygdekraft bör upphöra att gälla i vad deinte har tagits i anspråk efter ansökan enligt 4 kap. 4 §. Debygdekraftsberättigade bör enligt utredningen beredas skäligt rådrum genoraatt under en övergångstid av förslagsvis från den nya lagensikraftträdande bevaras vid raöjhg-heterna alt göra sina anspråk gäUande. Utredningensförslag i denna del lämnas ulan erinran av remissinstanserna. Förslagettillstyrks uttryckligen av bl. a. vattenöverdorastolen, kammarkollegiet ochLRF. Jag anser, attbestäraraelserna ora bygdekraft numera förlorat aU betydelse och att de därförbör upphävas. Jag ansluter mig också tUl utredningens förslag att redanmeddelade principbeslut om bygdekraft, sora inte tagits i anspråk genora beslutom leverans, bör förlora sin verkan efter en övergångstid av . Om beslutom leverans redan har meddelats eller om sådant beslut meddelas efter ansökaninom den tvååriga övergångstiden, gäUer beslutet givetvis utan hinder av attbyg-dekraftsbesläraraelserna upphävs. Den nuvarande möjligheten tiU omprövningav beslutet slår emeUertid inte längre tUl buds. 1974: 83 179 EtttiUstånd att utföra företag i vatten kan vara förenat med skyldighet att utgeavgifter av olika slag. Avgifternas syfte är att tiUgodose huvudsakligenaUraänna intressen. I 4 kap. 14 och 15 §§ ges bestämmelser om regleringsavgifti saraband raed större vattenregleringar för kraftändaraål. Avgiftsraedlenanvänds för alt kompensera skador sora inte ersätts i vattenmålet och för atttillgodose aUmänna ändaraål i den bygd sora berörs av företaget. För attåstadkomraa bättre fiskeförhållanden inora oraråden som påverkas av ettförelag föreskrivs ibland särskild avgift med stöd av 2 kap. 8 § VL. 10 § utgår allmän fiskeavgift för byggnad i vatten eller valtenregleringsom påverkar de naturliga vattenslåndsförhåUandena eUer hindrar eUer försvårarfiskens framkomst. Influtna medel skall användas för att främja fisket inomlandet. Enligt 6 kap. 9 § kan flottande åläggas viss fiskeavgift, omflottningen eUer flottningsanläggningar vållar avsevärt men för fisket. Vissafiskeavgifter sora fastställts enligt den före VL gäUande lagstiftningen utgårfortfarande. Med tillstånd alt utföra ett antal olika typer av vattenförelagföljer också skyldighet enligt 11 kap. 95 § att betala ett engångsbelopp, s. k.domstolsavgift, sora bidrag till kostnaderna för vattendomstolarnasorganisation och verksamhet. Kungl.Majrt kan enligt 4 kap. 18 § VL föreskriva viUkor för alt tiUgodose aUraännaintressen i saraband med prövning av underställda vattenmål. Sådana villkorbrukar oftast gå ut på att sökanden skall betala vissa belopp s. k.villkorsraedel. Iegentiiga avgifter inflyter f. n. orakring . Däravutgörs cirka 10 miljoner av regleringsavgifter, 1,5 miljoner av olikafiskeavgifter och 0,5 railjoner av domstolsavgifter. Man kan räkna med att framtill har betalats sammanlagt omkring 110 mUjoner kronor iregleringsavgifter. Som viUkorsmedel har utgått omkring 50 railjonerkronor, vartiU komraer kostnaderna, uppskattningsvis , förde åtgärder som Kungl. Majrt föreskrivit som vUlkor. (Närmare detaljer omavgiftsbeloppen finns i utredningens betänkande s. företer det nuvarande avgiftssystemet en splittrad bild och ettenhelhgl avgiftssystem vore därför i och för sig tiUtalande. Att låta ettsådant system omfatta de s. k. villkorsmedlen skulle emellertid innebära enopåkallad inskränkning i Kungl. Majrts generella befogenhet att villkorsvägentiUgodose allraänna intressen. Utredningen anser sig sakna anledning att nu gåin på denna fråga. Utredningen anser det självklart att regleringsavgifter ochallraänna fiskeavgifter bör bibehållas som viktiga delar av det vattenrättsligakompensationssystemet. Utredningen har ingående övervägt en sammanslagning avdessa avgifter raen funnit att den skulle raedföra olika komplikationer,frärast Prop.1974: 83 180 avadrainistrativ natur, utan att erbjuda några betydande fördelar. Utredningenär därför inte beredd att lägga fram något förslag i ämnet men har i stäUetsökt uppnå ungefär sarama fördelar sora en gemensara avgift skuUe ge genoraatt i möjhg mån närma de båda avgiftstyperna tiU varandra. Utredningen föreslår, attbestämmelserna om regleringsavgift ersätts av bestämmelser om bygdeavgift, sominnebär en avgiftsbeläggning inte bara som av regleringar utan även avkraftverk. Utredningen avvisar tanken på att avgiflsbelägga även andra företagän kraftföretag. Det är enligt utredningeninte meningen att kraftverken skall påföras nya avgifter medanregleringsavgifter utgår i samma omfattning som . Avgiftssystemet börutformas så att den samraanlagda belastningen på de olika kraftverksägarna blirrimlig. från bygdeintressenas synpunkt bör det vara likgUligt om avgiftbestäms enbart för kraftverken, enbart för regleringarna eUer för bådaföretagstyperna i kombination, så länge de totala avgiftsbeloppen bhrtiUräckliga för sitt ändaraål. Utredningens förslag innebär att ävenkraftverksbygderna blir bidragsberättigade. Utredningen föreslår etthelt nytt systera för beräkning av bygdeavgift. Avgiften skaU beräknas pågrundval av instaUerad effekt för kraftverk och magasinsvolym för regleringar.När det gäller att bestämraa avgiftsenheter av lämplig storlek i detta nyasystem har en utgångspunkt varit att det totala avgiftsbeloppet inom landet istort sett skaU motsvara vad som f. n. inflyter i regleringsavgifter. Vidarehar eftersträvats en i stort sett oförändrad avgiftsbelastning för de enskUdaföretagen. En ytterligare utgångspunkt har varit nuvarande avgiftslatitud förregleringsavgifter. Utredningen har redovisat resultatet av en beräkningenligt utredningens förslag för vart och ett av de avgiftspliktiga kraftverkeni , , , , , ochLagan (se utredningens betänkande s. 186188). Utredningen anser att dennaberäkning ger vid handen att ett system med avgiftsenheter för kraftverk ochregleringsföretag är ägnat att leda till en godtagbar fördelning avavgiflsbördan som det är lätt att tillämpa. Utredningen anser, att detnya avgiftssysteraet kan tillämpas på äldre företag, eftersomregleringsavgiften i praktiken har fungerat som en slags kraftverksavgift. Detnya systemet framtvingar en omfördelning av faststäUda avgifter inora ett heltvattendrag, så snart det liUkoraraer ett nytt kraftverks- ellerregleringsföretag för vilket bygdeavgift skall faststäUas eller oraprövningdessförinnan skaU ske av faststäUd regleringsavgift. Det rättsskydd somlagakraftvunna avgiftsbeslut innebär för den avgiftsskyldige bör enligtutredningen beaktas genom att avgiftsbelastningen behåUs väsenlUgen oförändradunder det äldre beslutets återstående giltighetstid. Enligt utredningen böremeUertid det nya systemet inte heUer för tiden därefter få medföra några meraavsevärda förändringar i den reella avgiftsnivån. Prop.1974: 83 181 Ifråga om den allmänna avgiftsnivån för framtiden måste enligt utredningenmedelsbehovet vägas mot den belastning på företagen som avgifterna utgör ochåterverkningarna av denna belastning i konsumentiedet. latitudernabestäras tiU lägst och högst för de av utredningenföreslagna avgiftsenheterna innebär detta att man står kvar på 1959 årsavgiftsnivå, fastän penningvärdet undergått betydande förändringar. mening bör detta emellertid inte vara avgörande. Medelsbehovet kanenligt utredningen väntas bli tiUgodosett, även om avgiftsnivån behåUsoförändrad. Den anpassning tUl penningvärdeförändringarna som skedde 1959 kanraed andra ord sägas vara tilltagen med så vida raarginaler att någon ytterligareanpassning f. n. inte är påkaUad. HittiUs bestämda avgifter torde bara ienstaka undantagsfall utgå efter maximibeloppet . Utredningenföreslår därför att bygdeavgiften per avgiftsenhet bestäms till lägst trekronor och högst . Utredningens förslag ifråga om bygdeavgift tUlstyrks eller lämnas i huvudsak utan erinran av flertaletremissinstanser. ÅtskiUiga avvikande synpunkter framförs emeUertid.Utredningens förslag att skyldigheten att utge bygdeavgift begränsas tiUkraftföretagen kritiseras av några remissinstanser. Flera reraissinstanserullalar sig i raotsats tiU utredningen för en höjning av avgiftsnivån. I frågaora grunderna för beräkning av bygdeavgiften fraraförs raånga olikasynpunkter. Vattenöverdomstolen framhåller att förslaget koraraer alt leda tiUen oraför-delning av avgiftsraedlen. Avgiftsraedlen i skuUe ökakraftigt på bekostnad av medlen för främst och i någon mån ävenUraeälven (se utredningens betänkande s. 188). Vidare skuUe en omfördelningkomma att ske från reglerings- tiU kraftverksbygder inom ett och samraavattensystem. Enligt vattenöverdomslolens mening skulle det närmast varastötande att på detta sätt gynna på bekostnad av glesbygder iövre som aUvarligt påverkas av vattenkraftutbyggnader.Vattenöverdomstolen förordar ett systera med enbart kraftverksavgift av den typsom utredningen föreslagit. Även andra reraissinstanser an vattenöverdorastolenpåtalar att förslaget kommer att leda till en omfördelning av avgiftsmedlen. En klart negativinställning tiU förslaget tiU bygdeavgift har i län.Länsstyrelsen anser, att det är av underordnad betydelse att försöka uppnå entotal balans mellan regleringsavgifter och bygdeavgifter för riket i desshelhet. Av vida större intresse är i stället utfaUet av det föreslagna systemetför varje enskUt kraftföretag. Avsevärda skiUnader uppstår, bl. a. drabbasLuleälven av en minskning med inte . Det finnsäven skäl att räkna raed en betydande omfördelning av avgifter frånSkeUefteälvens regleringsmagasin, som ligger i , tiUkraftverksbygderna nedströms. motsätter sig bestämt införandet avett system 1974: 83 182 sommed säkerhet kommer att innebära ett klart försämrat ekonomiskt läge förkraftföretagsbygderna i . Jaganser att de betydande belopp som koraraer in i form avregleringsavgifter utgör en betydelsefuU och riktig kompensation för de bygdersom utsätts för sådana allmänna ölägenheter som vattenkraftutbyggnad medför.Det är tUl övervägande delen fråga om glesbygds-och avfolkningsoraråden iNorrland. Jag anser det aUtså självklart att en avgiftstyp av ifrågavarandeslag raåste bibehåUas för fraratiden. Utredningensförslag tUl bygdeavgift innebär enligt min raening en förenkling i förhållandetill nuvarande beräkningsgrander. Förslaget innebär eraellertid enomfördelning av avgifterna från regleringar tUl kraftverk. I fråga oraskyldigheten att utge avgiften spelar detta inte så stor roU med hänsyn tiU attkraflverksägarna betalar även nuvarande regleringsavgift och att denna numeraomfattar även korttidsreglering vid kraftverken. Vid fördelningen avavgiftsmedlen komraer däremot denna omfördelning i varje fall övergångsvis attvålla avsevärda problem. Helt oacceptabel framför allt från regionalpolitisksynpunkt är enligt min raening den omfördelning som förslaget medför från glesbygderi övre tiU . kommer exerapelvis altförlora en betydande del av nu utgående avgiftsmedel. De motsvarande höjningarsom förslaget skall medföra kan inte heUer tas ut förrän nuvarandeavgiftsbeslut förlorat sin rättskraft. EnUgt min mening kan det dessutomifrågasättas om man ens därefter verkligen kan genomföra så kraftiga höjningarsom förslaget innebär i vissa faU. För och skuUe enligtutredningens beräkning avgiftema höjas från tUl 661 000 kronor.En övergång tUl utredningens förslag kräver en omräkning av samtligaregleringsavgifler för vattendraget så snart någon avgiftsfråga aktualiseras. Omräkningenmåste bli komphcerad särskilt som eventueUa höjningar inte får tas ut underlöpande avgiftsperiod. Jag är på grund av det anförda inte beredd att föreslåalt utredningens förslag till bygdeavgift genomförs. Det är enligt min meninginte heller meningsfullt att införa den föreslagna bygdeavgiften endast förnytUlkoraraande företag. Idenna situation uppkomraer då frågan om nuvarande bestämmelser oraregleringsavgift behöver ändras på något annat sätt än utredningen föreslagit.Enligt min mening bör sora ett alternativ övervägas att i en ny VL införa enenda avgiftstyp som omfattar alla företag enligt VL av någorlunda storlek.Denna avgift bör fastställas genom en skähg-helsprövning. Även nuvarandeberäkningsgrunder innehåUer starka inslag av skälighetsbedömning. I avbidan påen sådan reform anser jag att nuvarande bestämmelser om regleringsavgift kankvarstå i huvudsak oförändrade. Förslag ora utredning av frågan torde senare fåanraälas för Kungl. Jaganser det dock befogat med en försiktig höjning av avgiftslatitu- Prop.1974: 83 183 denså att den penningvärdeförändring som skett blir beaktad vid enframtida omprövning av enskilda avgiftsbeslut. Jag förordar en höjning frånnuvarande tre resp. tiU fyra resp. för varjeturbinhästkraft. Dessutom anser jag att den nuvarande exemplifieringen avbygdeändamålen bör upphävas och ersättas av en formulering att avgifterna skallanvändas för aUmänna ändamål i den bygd, sora berörs av företaget. Någonändring av bygdebegreppet sker alltså inle. iVästernorrlands län föreslår en särskild avgift för att tUlgodose behovet avpengar tUl återställningsåtgärder i våra vattendrag, när kraftverk ochregleringsanläggningar definitivt tas ur drift. Ansvaret för sådana åtgärderåvUar givetvis i första hand kraflintreq-senlerna raen problera kan enligt rainraening uppkorama när dessa inte förmår fullgöra sina skyldigheter. Jag anserdet visserligen inte lämpligt med en särskUd avgift för della ändamål men villgäma understryka all ora behov av sådana åtgärder föreligger redan nu elleruppkommer senare så kan regleringsavgiftsmedel i mån av tillgång användas.Eftersora åtgärder av denna typ kan bereda önskvärda arbetstilifäUen iregioner med undersysselsättning torde det också vara möjligt att fåstatsbidrag. Pågrund av vad jag nu anfört finner jag inte skäl att närmare gå in påutredningens förslag till ändring av bestäraraelsema om allraän fiskeavgift,som i huvudsak innebär en anpassning tiU förslaget om bygdeavgift. Utredningenföreslår att avgiftsnivån anpassas till de förändringar i penningvärdet sorainträffat . Konsuraentprisindex har i stort sett fördubblats underdenna tid. Utredningens förslag till minskning av avgiftsenhetema, vilketraedför en höjning av avgiftema, är inte användbart, eftersom det hänför sigtUl de föreslagna beräkningsgrundema som inte bör genomföras. Jag förordar istället en fördubbling av maximibeloppen i gällande avgiftslatituder. Utredningensförslag att upphäva möjligheten att döma ut särskild fiskeavgift med stöd av 2kap. 8 § innebär att denna avgiftsform förs in under 2 kap. 10 §. Ettställningstagande till utredningens förslag i denna del bör anstå. föreslagit bör den särskilda fiskeavgiften för flott-ledsföretagenligt 6 kap. 9 § kvarstå tUls vidare.' Utredningenföreslår alt dorastolsavgiften enligt 11 kap. 95 § avskaffas. Statsverketsinkorasler av vattendomslolsavgifterna har varit /72 och under /73. Även omprincipieUa skäl kan anföras för utredningens förslag anser jag alt ettstäUningstagande i denna fråga bör anstå i avbidan på förslaget till en ny VL. 1974: 83 184 Ienlighet med det anförda har inom upprättats förslag till 1) lag om ändrmg i vattenlagen(1918r 523), 2) lag om ändring i lagen (1919r426) om flottning i allmän flottied, 3) lag om ändring i lagen (1962r627) om vissa åtgärder för utnyttjande av vattenkraft vid krig m. ra. Förslagentorde få fogas till statsrådsprotokollet i detta ärende som bilaga 2. 8.1Förslaget till lag om ändring i vattenlagen Bestämmelsernaom ersättning i 9 kap. får helt ny lydelse. Kapitlet delas upp i två avdelningarmed rabrUcema "Om ersättningsskyldighet" samt "Om betalning aversättning och om tillträde m.m." De nuvarande bestämmelsema i 9 kap. omersättning genom kraftöverföring upphävs. I StäUet föreslås nya bestämmelserora andelskraft, som tas in i 2 kap. 6 och 7 §§. Bestäraraelserna omersättningsvatten upphävs också och ersätts av en bestämmelse med allmängiltighet om skadeförebyggande åtgärder i 9 kap. 1 § andra stycket. Av övriga bestämraelser 1nuvarande 9 kap. som inle får någon motsvarighet i förslaget kan nämnas 9 kap.8 § om ersättning för ideeU skada, 9 kap. 48 § om ersättning med femtioprocents förhöjning, 9 kap. 73 § om rätt för fordringsägare att påkallaomprövning av ersättningsbelopp och 9 kap. 74 § om återlösningsrätt (seavsnitten 6.2.2 och 6.2.7). Iparagrafen görs endast den ändringen alt hänvisningen i första stycket tUl 2kap. 7 § tas bort. Detta lagrum, som innehåller bestämmelser omtillgodogörande av vattenkraft i samfällt strömfaU, kommer i fortsätiningen istället att handla om andelskraft. Iparagrafen görs endast den ändringen alt hänvisningen i sista stycket tUlbestämmelsema i 2 kap. 57 §§ om tiUgodogörande av annans vattenkraft ändrasatt avse endast 2 kap. 5 §, som föreslås uttömmande reglera denna fråga. Iparagrafen ges bestämmelser om rätt att ta i anspråk annan tUlhörigvattenkraft. Eftersom nuvarande bestämmelser i 2 kap. 6 och 7 §§ Prop.1974: 83 185 föreslåsupphävda kommer frågan ora tvångsrätt att avgöras endast enligt förevarandeparagraf. Paragrafens första slyckehar ulforraats i enlighet raed vad jag redovisat i den aUraänna motiveringen(avsnitt 6.3.1). TiUhör en fallsträcka olika ägare, får en av dem tiUgodogörasig vattenkraften i hela sträckan, om han på grand av äganderätt eUer annanrättighet som gäller mot envar och inte är begränsad till tiden råder över merän hälften av kraften. Hänsyn skall tas till den kraft som svarar mot andel isamfällighet som avses i 1 kap. 3 § faslighetsbildnuigslagen. Första stycket ärtiUämpligt på hela den för utbyggnad avsedda fall-sträckan vare sig den beslårav ett eUer flera faU och oavsett ora den helt eller delvis är samfälldegendora. Det följer enhgt rain raening av de faktiska förhåUandena attraajoriteten i kraft skall beräknas på grundval av vattenraängd och naturligfallhöjd. Den nuvarande föratsätlningen för tvångsrätt att det geraensararaatiUgodogörandet skaU innebära väsentlig ekonomisk eller teknisk fördel anserjag vara överflödig. Allemalivet, nämligen en separat utbyggnad av olikafalldelar, torde sakna aktuahtet i dagens läge. Dessutom inrymmer de aUraännatiUåtiighetsreglema tillräckliga korrektiv raot olämplig kraftexploalering. Utredningenbehandlar utförligt frågan om utbyggnadsvilsord vid överledning av vatten frånett vattendrag tiU ett annat. Flera sådana projekt av stor omfattning haraktualiserats . För rätt tUl valtenreglering krävs inteutbyggnadsvilsord ulan tvångsrätten är ett utflöde av förfoganderätten till denför regleringsvinstens tillgodogörande nödvändiga fallhöjden. Vid överledningför kraftändaraål skaU dock enligt NJA 1953 s. 535 förelaget betraktas sora enform av tUlgodogörande av annans vattenkraft på vilket 2 kap. 5 § skall tillämpas.Utredningen diskuterar olika möjliga lösningar i de mera kompliceradeutbyggnadssituationer som förekommer numera. Utredningen konstaterar all det ärförenat med vissa svårigheter alt tillskapa ett nytt system för beräkning avutbyggnadsvitsord som kan tänkas fungera i alla förekommandeöverledningssituationer. Med hänsyn tiU att vallenkraftens utbyggnad gått in iett slutskede anser utredningen det också opåkallal att föreslå några meraingripande förändringar i rättsläget. Enligt utredningen är det tillräckligtatt visst sammanlagt faUhöjdsinnehav dokumenteras beträffande de vallendragvilkas gemensararaa tillgodogörande är en nödvändig föratsättning för ettkraftverks tillkomst. Huruvida så är fallet lorde enligt utredningen iallraänhet kunna bedöraas ulan större svårighet. Med en nyanläggning bör jämställasbl. a. den situationen alt man i ett befinthgt kraftverk måsle installera ettnytt aggregat för att kunna tillgodogöra överlett vatten. Om kraftverketstilUcomst är oberoende av överledningen bör denna enligt utredningen i stäUetses som ett fullsländigande av anläggningen, liknande det som sker genoravaltenreglering och särskilt vitsord behövs Detta torde vara det norraala fallet vid överledning till förraån förutbyggda kraftverk men kan också komma i fråga vid utbyggnad av kraftverk.Avgörande är bl. a. kraftverkets självständiga ekonorai, vattendragensinbördes storlek och vattendragens geografiska och faktiska samband. Uttednmgengör i exemplifierande syfte en genomgång av den föreslagna bestämmelsenstillämpning vid olika projekt av överledningskaraktär (se utredningensbetänkande s. 147149). anser det särskilttUlfredsställande, att en entydig lagbestäm-raelse tUlskapas i fråga omöverlednmgar. Jämtbygdens tingsrätt anser, att utrednmgens exemphfiering är avstort värde i dessa ofta komplicerade situationer. KammarkoUegiet stäUer signågot tveksamt tUl förslaget. Vattenöverdorastolen ifrågasätter behovet ochlämpligheten av den föreslagna regeln och anser att det inte innebär någraolägenheter alt även i fortsättningen låta frågan lösas i praxis. Jag anser det ofrånkomligtatt nu taga ställning i denna komplicerade fråga och finner, att utredningensförslag utgör en lämplig lösning. I andra stycket av förevarande paragraf föreskrivsalltså att bestämmelserna om utbyggnadsvilsord i första stycket skaU ägamotsvarande tiUämpning, när någon vill i en kraftanläggning tUlgodogöra sigvattenkraft i fallsträckor som ingår i olika vattensystem, om det gemensammatillgodogörandet är en förutsättning för anläggningens tillkomst. I den månbyggande i vatten inte innebär att annans strömfall tillgodogörs skall åtgärdenbedöraas enhgt de allraänna reglerna i 2 kap. 3 §. Dennaparagraf innehåller f. n. vissa bestämmelser om tillgodogörande av annansvattenkraft. Dessa bestämmelser föreslås upphävda (se avsnitt 6.3.1). I ställetupptas i paragrafen de grandläggande bestämmelserna om det nya institutetandelskraft, sora jag har behandlat i den allmänna motiveringen (se avsnitt6.2.3 och 6.3.2). I första stycket reglerasfömtsättningarna för beslut om andelskraft. Rätt till andelskraft kantiUerkännas den vars vallenkraft tas i anspråk med stöd av 2 kap. 5 §. Det böremellertid inte krävas att tvångsrätten enligt nämnda lagram verkligen utövas.I hittUlsvarande rättspraxis har domstolarna avvisat yrkande om faststäUelse avleverans av ersättningskraft varom avtal träffats vid förvärvet avvattenrätterna (NJA 1960 s. 488). I förevarande paragraf utsägs därför att rätttill andelskraft kan tillerkännas även den vars vattenkraft på grand avöverenskoraraelse skall tillgodogöras av annan. Rätt till andelskraft skallkunna lUlerkännas den vars strömfall las i anspråk med stöd av den speciellabestämmelsen i 1 kap. 14 §, om ersättning för ianspräktagandet uite redan bestämts(jfr nuvarande 9 kap. 13 § andra stycket), samt den som är berättigad tiUersättning för vattenkraft i den speciella situation sora an- Prop.1974: 83 187 gesi 2 kap. 23 § (jfr nuvarande 9 kap. 13 § första stycket in fine). Enbestämmelse härom har tagits in i första stycket av förevarande paragraf.