prop · FX03100 · 1974-12-31 00:00:00 — a. med sikte pä en dämpning av investeringsaktiviteten.Åtgärderna har företrädesvis gällt kreditpolitiken samt därutöver en kraftigneddragning av investeringstillväxten inom den offentliga sektorn. Vidare harregeringen anmodat större industriföretag att t. o. m.februari 1974 uppskjuta planerade nyinvesteringar. Den kraftiga importprisuppgängen samt det högakapacitetsutnyttjandet fick även till följd en avsevärd försvagning avden externa balansen liksom av valutakursen. Varu- och tjänsteutbytet medutian-det var sålunda i ungefär balans 1973 efter ett överskott om motsva- Bil.1 Nationalbudget 1974 35 skedde en successiv försvagning iyenkursen under loppet av året innebärande att den effektiva revalveringenfrån början av 1970 till sjunkit till att jämföra meddrygt . Valutakursutvecklingen torde dessutom ha påverkatsav förväntningar om starka negativa effekter på den japanska ekonomin avoljekrisen. av energibehov täcks nämligen av importeradolja. Då av energikonsumtionen faller på hushållen, är industrinsproduktionspotential förhållandevis känslig för en nedskärning ioljetillförseln. Bortfallet i oljeimporten uppgick i november och december 1973till , vilket föranledde regeringen att göra vissa betydandenedskärningar i olje- och eltillförseln till större förbrukarei industrin. Efter vad som ännu är möjhgt att bedöma fick detta emellertid ingastörre effekter pä produktionsvolymens utveckling. Prishöjningama päoljeprodukter synes däremot få mycket kännbara effekter på den japanskaekonomin 1974 såväl vad gäller den externa balansen som den inhemskaprisutvecklingen. Merkostnaden för oljeimporten har sålunda uppskattats tillmotsvarande 7 ä och tillskottet i konsumentprisstegringentill . Vad gäller den japanska ekonomins utveckling i övrigt1974 kan sammanfattningsvis sägas att alla efterfrågekomponenter kan väntasvisa en avsevärt svagare utveckling än 1973. Totalproduktionens tillväxt 1974har officiellt uppskattats till , och i en prognos av ett friståendekonjunkturinstitut angetts till . I båda prognoserna räknar man med ensuccessiv förstärkning av tillväxten under loppet av året. Det är möjligt attproduktionstillväxten kan komma att bli något snabbare. En förutsättning härförtorde emellertid vara att den f. n. starkt tillbaka-hållnainvesteringsaktiviteten inom den offentUga sektorn tillåts öka rätt betydandeandra halvåret, liksom att det sker en markant uppmjukning av kreditpolitiken.För den privata konsumtionens del kan en förhållandevis svag tillväxt väntasförsta . Först , när en viss dämpning avprisstegringama torde kunna förväntas, kan en återhämtning ikonsumtionstillväxten sannoUkt komma till stånd. I genomsnitt tordekonsumentprisuppgången bli , vilket betyder att tillväxten i de realadisponibla inkomstema även vid avsevärda löneökningar vid förhandlingarna våren1974 blir förhållandevis liten. På den extema sidan förutses exporttillväxten med de utsikter som föreligger för världshandelns utveckling bli fortsattsvag, som en i linje med den inhemska efterfrågetillväxten kraftigdämpning är att vänta för importvolymens tillväxt. Tillsammans med denförutsedda fördyringen av oljeimporten kan detta väntas medföra ett underskotti bytesbalansen motsvarande 7 å . fram till sommaren 1973upplevde den brittiska ekonomin en period av utomordentligt snabbproduktionstillväxt. Delvis till följd av kapacitetsskäl men även beroende påen markant dämpning av bl. a. konsumtionsefterfrågan mattades tillväxtenavsevärt därefter och synes rentav ha stagnerat. Igenomsnitt ökade likväl bruttonationalprodukten med ,som arbetslösheten sänktes med ungefär 1/3 . Denekonomiska politiken, vilken haft en klart expansions-främjandeprägel, förändrades inte på något avgörande sätt förrän i december 1973.Syftet var att genom en generellt sett expansivefterfrågetillväxt åstadkomma ett uppsving i främst industriinvesteringarnaför att därigenom nå en strukturell förstärkning av tillväxtpotentialenoch av den externa balansen. I samma syfte släpptes också pundkursen att flytafritt . synes en utveckling mot ett uppnående av dessacentrala mål vara på väg att infrias. Industrins investeringar företeddesålunda en klar återhämtning och ökade med i volym 1973 efter ungefär10-procentiga minskningar såväl 1971 som 1972. Enkäter pekademot en klar förstärkning av investeringstillväxten inom industrin 1974. Ocksåför exporten kunde noteras en klar förbättring 1973. Även om det i genomsnittför året påtagliga efterfrågetrycket i den brittiska ekonomin tenderat atthålla tillbaka exportens tillväxt uppgick den likväl till ivolymtermer 1973, efter en tillbakagång 1972. inträffade visserligenett uppsving även för importen, men totalt sett skedde en klar förbättring avden externa balansen i fasta priser . Dengenerellt sett expansiva ekonomiska politiken liksom övergängen 1972 tillflytande valutakurs med åtföljande kraftiga sänkning av pundetsgenomsnittliga värde har emellertid försvårat uppnåendet av en mertillfredsställande utveckling på pris- och kostnadsområdet samt för den externabalansen i löpande priser. Detta har accentuerats av att försämringen avbytesförhållandet, vilket är den omedelbara effekten av en devalvering, i tidensammanfallit med utomordentligt kraftiga råvaraprisökningar. Det senare hargenom att är en stor nettoimportör av råvaror sålunda förstärktterms-of-trade-försämringen. Dessa mer externa faktorer har medfört attbesvärliga målkonflikter uppkommit för den ekonomiska politiken. I syfte attförhindra en av kortsiktiga spekulationsskäl ytterligare nedpressning avpundkursen har myndigheterna bedrivit en högräntepolitik,som drivit upp lägsta utlåningsränta till13 %. har kreditpolitiken även i övrigt präglats av en påtagligstramhet, vilket bl. a. medfört svåra kreditförsörjningsproblem för bo- Bil.1 Nationalbudget 1974 37 stadssektorn.Beträffande utvecklingen av de inhemska priserna och kostnadema har denbrittiska regeringen fortsatt med den direkta pris- och inkomstpolitiken,vilken inleddes med pris- och lönestoppet . Genom att dekraftiga importprisstegringarna tillåtits slå igenom i de inhemska priserna harutrymmet för reallöneökningar successivt krympt under loppet av 1973, ochmellan de båda halvåren beräknas realinkomstökningen för löntagarna igenomsnitt ha varit endast obetydlig. Även om de regler som gällt i den statliga pris-och inkomstpolitiken på det hela taget synes ha följts av företagen ochlöntagarna fick, genom bl. a. kolgruvearbetarnas vägran attfölja de uppställda ramarna för löneökningarna, pris- och inkomstpolitikenallvarliga konsekvenser för den brittiska ekonomins utveckling under vintern1973/ 1974. Bidragande var också att risker förelåg för ett bortfalli oljetillförseln till ekonomin. Kolgmvearbetarnas övertidsblockad frånnovember 1973 och totala strejk frän fram till början avmars 1974 innebar en kraftig minskning av den för bl. a. industrin säväsentiiga kolproduktionen. För att skydda viktiga samhällsfunktioner såsomsjukvård etc. beordrade den brittiska regeringen en kraftig nedskärning avel-tillförseln till bl. a. industrin från ingången av 1974. Detta tvingadehuvuddelen av industrin att införa 3-dagarsvecka. Samtidigit hotade kolbristenatt helt stoppa stålproduktionen i landet. I samband med beslutet i december1973 om ransonering av el-tillförseln vidtogs också från regeringens sida enrad åtgärder för att dämpa efterfrågan inför utsikten av en markant sänkning avekonomins produktionspotential. De viktigaste var därvid besluten om enminskning av den offentiiga sektorns efterfrågan med budgetåret1974/75 (aprilmars) samt kraftigt skärpta regler för avbetalningshandeln. Bortfalleti industriproduktionen imder januarifebruari 1974 har uppskattats till 25 å , medan motsvarande bortfall för totalproduktionen i ekonomin varit betydligtmindre eller av storleksordningen . har arbetslösheten ökatmarkant , och anta-' let personer som antingen saknat arbeteeller tvingats till kortare arbetsvecka än normalt har uppskattats till ca 2miljoner. Kort efter det att den nya regeringen tillträtt i början av mars 1974löstes konflikten med kolgruvearbetarna genom att man från den statligakolstyrelsens sida gick med på drygt 30-procentiga löneökningar, och samtidigtåtergick industrin till produktion i normal omfattning. Genom arbetslöshetsimderstöd och garanteradminimilön har bortfallet i inkomster i ekonomin varit betydligtmindre än bortfallet i produktion 3-dagarsvecka rått i industrin.Därigenom har ett läge med överskottsefterfrågan uppstått, vilket tillhuvuddelen torde ha mötts genom en kraftig lagemeddragning samt enomoriente-ring av varor från den externa sektorn till inhemsk användning, dvs.ge- nomökad import och minskad export. Detta har följaktligen tenderat att ytterligareförsämra bytesbalanssituationen. Därtill kommer att de kraftigaoljeprisstegringarna kan beräknas öka belastningen på bytesbalansen1974 med motsvarande 4 å . De höjda oljepriserna ger ocksåett direkt tillskott på i rant tal till konsumentprisuppgången1974 och får därigenom en deflationistisk effekt på konsumtionsefterfrågan,främst . kan det prekära läget i industrinde inledande månadema 1974 ha förändrat de tidigare så gynnsamma utsiktema förindustrins investeringar 1974. Detframstår mot denna bakgrund som helt klart att den nya brittiska regeringenstår inför mycket svåra problem vid utformningen av den ekonomiska politiken.Det fristående brittiska har i en rapport som presenterades i månadsskiftetfebruari/t. o. m. uttryckt det sä att man i stårinför hotet att inte kunna nå något av de fyra mest centralaekonomisk-politiska målen: god ekonomisk tillväxt, full sysselsättning,tillfredsställande extem balans samt rimlig prisstabilitet. Åtgärder som tarsikte på en eliminering av den uppkomna överskottsefterfrågansamt en snar vändning av bytesbalansens nuvarande mycket ogynnsamma utvecklingriskerar sålunda att allvarligt förvärra de redan dystra utsikterna försysselsättningen . På samma sätt torde expansiva åtgärder isyfte att nå en mer tillfredsställande utveckling på arbetsmarknaden andra halvåret1974 medföra en svårartad bytesbalanssituation. kvarstår problemethur man skall förbättra pris- och kostnadsutvecklingen med det ofrånkomligagenomslag som följer av oljeprisstegringarna och de tröskelregler som finnsinbyggda i gällande löneavtal. Ett osäkerhetsmoment härvidlag är bl. a. i vadmån man från andra löntagares sida är beredd att acceptera det exceptionella ikolgmvearbetarnas fall, eller om man kommer att kräva kompensatoriskalöneökningar i de löneförhandlingar som förestår för en rad grupper. Den budget för /75 (aprilmars) somlades fram av den nya brittiska regeringen vid utgången av avspeglaren avvaktande attityd till den ekonomiska politikens inriktning det framförliggandeåret. De åtgärder som föreslogs omfattade bl. a. höjda direkta skatter förhushåll och företag, utvidgad mervärdeskatt, livsmedelssubventioner, höjdapensioner och skattelindring för barnfamiljer. Även kraftiga pris- ochtaxehöjningar av statUga bolag förutskickades. Vidare meddelades att ett10-ärigt län uppgående till skulle upptas på deninternationella kapitalmarknaden. Totalproduktionen i ekonomin föratsågs ökamed frän fjärde kvartalet 1973 till fjärde kvartalet 1974. Denekonomiska politiken torde därvid verka neutralt eller möjligen någotåterhållande på efterfrågetillväxten. 1 Nationalbudget 1974 39 och de vidtagna ätgärdema får i första hand ses som medelatt åstadkomma en omfördelning av inkomster och förmögenheter till förmån förde sämst ställda i landet. synes budgetens inriktning vara ettuttryck för att man eftersträvar en acceptabel utveckling av den externabalansen utan alltför negativa konsekvenser för sysselsättningen. Detförefaller mot denna bakgrand emellertid knappast troligt att man under restenav 1974 kan återhämta det produktionsbortfall som inträffade i början av året.En viss minskning av totalproduktionen i den brittiska ekonomin till1974 kan därför fömtses. En sådan prognos förutsätter emellertid att industrini sin investeringsplanering inte i särskilt hög grad påverkats avproduktionsinskränkningarna . För bytesbalansens del pekaräven de mest optimistiska bedömningarna på ett underskott 1974 motsvarande ca 8miljarder dollar. Den senaste högkonjunkturen iFörbundsrepubliken vilken inleddes med ett kraftigt uppsving torde ha kulminerat . Utvecklingen i denvästtyska ekonomin har nämligen under huvuddelen av 1973 präglats av ensuccessiv dämpning av produktionstillväxten. Högkonjunkturen fick därigenom enovanligt kort varaktighet sett i ett historiskt perspektiv. Konjunkturuppsvingethösten 1972 var emellertid av sådan styrka att aktiviteten i ekonomin fördesupp på en nivå som för industrins del innebar ett totalt sett mycket högtkapacitetsutnyttjande under större delen av 1973. Industriproduktionen ökadesålunda med frän 1972 till 1973, och totalproduktionens tillväxt uppgicktill inemot . Den huvudsakligaefterfrågestimulansen i ekonomin har kommit från exportsidan, medanden inhemska efterfrågan för året som helhet och i synnerhet utvecklats påfallande svagt. Trots en betydande revalvering av denvästtyska valutan ökade sålunda exporten med i volymfrån 1972 till 1973 innebärande markant ökade marknadsandelar för exporten. Bidragandehärtill torde ha varit den måttliga inhemska efterfrågetillväxten. Tillsammansmed den relativt lugna importtillväxten resulterade den godaexportkonjunkturen i en avsevärd förstärkning av den externa balansen. Förbytesbalansen innebar det en ökning av överskottet med motsvarande ca 4miljarder dollar till drygt 4,5 miljarder . Den inhemska efterfrågan isynnerhet företagens investeringar visade klara teckenatt dras med i ett mera allmänt uppsving i ekonomin. Kapacitetsreserverna iutgångsläget var emellertid förhållandevis begränsade, och inför utsikterna aven ytterligare, efterfrägebestämd förstärkning av prisstegringama vidtogs imaj 1973 en kraftig åtstramning av den ekonomiska politiken. Åtgärderna, som ihu- vudsaktog sikte på en dämpning av investeringsaktiviteten, medförde en tydlig avsaktning av den inhemska efterfrågetillväxten. Förinvesteringarnas del torde rentav en volymmässig tillbakagång ha inträffatmellan de båda halvåren 1973. Som framgått ovan har konjunkturläget iFörbundsrepubliken försvagats påtagligt frän . Detta har kommittUl uttryck bl. a. på arbetsmarknaden där såväl en klar uppgång iarbetslösheten som en minskning av antalet lediga platser inträffat. Vid årsskiftet1973/ 1974 var sålunda antalet arbetslösa dubbelt så många som tidigare.Mot bakgrund av bl. a. den stigande arbetslösheten vidtogs i slutet av december1973 en kraftig uppmjukning av de restriktiva ekonomiskpolitiska åtgärder sominsattes ett drygt halvår tidigare. Främst gällde det lättnader påinvesteringssidan, där den tidigare åtstramningen medfört allvarligasysselsättningsproblem för byggnadssektorn. deklarerades emellertidfrån regeringens sida att åtgärderna inte var att se som en allmän omläggningav den ekonomiska politiken i expansiv riktning. Låga prisstegringar kvarstår som ett av deviktigaste målen för den ekonomiska politiken i och detförefaller ha fått ökad prioritet mot bakgrund av det tillskott tillprisökningarna 1974 man har att räkna med efter de kraftigaoljeprisstegringarna . Genomslaget av dessa på denallmänna prisnivån 1974 har uppskattats till 2 a . Vad gäller den kvantitativa sidan av oljeförsörjningen synes några märkbarahinder att fullfölja produktionsplanerna inte uppkommit i industrin. Däremothar bilindustrin liksom i haft klara känningar av deinträffade bensinprishöjningarna liksom av de inskränkningar som i fleraländer gällt för privatbilismen. I samband med budgetförslagets framläggande ifebmari 1974 presenterade den västtyska regeringen en prognos för denekonomiska utvecklingen det framförliggande året. Däri framgår klart att mansträvar efter en fortsatt dämpad efterfrågetillväxt i ekonomin för att ommöjligt åstadkomma en lugnare pris- och kostnadsutveckling. Bruttonationalproduktenväntades sålunda öka med högst parallellt med enuppgång i arbetslösheten från i genomsnitt till . Exportenförutsågs att i likhet med 1973 stå för det huvudsakliga tillskottet iefterfrågan, medan den inhemska efterfrågan väntades vara i stort settoförändrad . Härvid beräknades den privata konsumtionen ökaendast obetydligt, som en direkt nedgång föratsågs förinvesteringarna. I flera viktiga löneavtal som slutits efter det attregeringens februariprognos framlades har löneökningarna blivit klart större ände som låg till grund för nämnda prognos. Det kan därför finnas skäl att antaatt såväl konsumentprisuppgängen 8 å enligt regeringensantaganden som konsumtionstillväxten blir större än antagits ovan.Orderingången till industrin från utlandet visade enfortsatt mycket gynnsam utveckling. Det torde därför även vid en dämpning avden externa efterfrägetillväxteh kunna emotses en förhållandevis godtillväxt av exportleveranserna . Även om en viss nedgång iimportvolymens tillväxt är att förutse, kommer till följd avoljeprisstegringarna sannolikt ändå det stora bytesbalansöverskottet från 1973att förbytas i ett underskott 1974. Beträffande investeringsutvecklingen 1974kan man, bl. a. med ledning av de åtgärder som vidtogs , väntaen kraftig uppgång av de offentliga investeringarna, sombostadsbyggandet torde stagnera på ungefär den nivå som gällde andra halvåret1973. Utsikterna för övriga privata investeringar förefaller mer osäkra.Visserligen borttogs den 11-procentiga investeringsskatten samt återinfördesmer gynnsamma avskrivningsregler , men den klara dämpning sominträtt liksom den svaga tillväxt av totalefterfrågan i ekonominsom redan före oljekrisen kunde förutses tyder inte på att något mermarkerat uppsving snart är att vänta. Sammanfattningsvis torde en produktionstillväxt iden övre delen av det intervall på O till som västtyska regeringen angav isin februariprognos vara att förutse . kan därvidväntas uppvisa en endast ringa tillväxt, medan en viss förstärkning kanemotses . Parallellt härmed torde den inhemska efterfrågan kanske främst vad gäller investeringar och offentlig konsumtion i ökadutsträckning efter hand utgöra grunden för efterfrågetillväxten. Huruvidaåterhämtningen blir tillräckligt stark för att bryta enemotsedd ökning av arbetslösheten är däremot ovisst. I det fallprisstegringarna dämpas torde man emellertid sannolikt vid enogynnsam utveckling på arbetsmarknaden kunna räkna med attsysselsättningsskapande åtgärder sätts in. Den franska ekonomin karakteriserades 1973 av enhög tillväxttakt framför allt uppburen av exporten och de fastainvesteringarna. Starka externt genererade prisstegringsimpulser accentueradesav efterfrågetrycket på arbetsmarknaden. tilltog strukturelltbetingade svårigheter för vissa kategorier att få arbete. Den ekonomiskapolitiken inriktades i första hand på inflationsbekämpning och innefattadeåterhållsamma statsutgifter, mervärdeskattesänkning, skärpt priskontroll ochen restriktiv kreditpolitik. Trots detta uppgick prisstegringstakten på årsbasisunder till tvåsiffriga tal. När oljekrisen inträdde bedömdesFrankrikes utgångsläge vad gäller energiförsörjningen som relativt gynnsamt. Idenna situation offentiiggjorde den franska regeringen i början av december1973 ett stabiliseringspolitiskt program för 1974med tonvikt på åtstramning. Sålunda höjdes de planeradepreliminärskatteuttagen kraftigt, statsutgiftsprogrammet skars ned ochkreditpolitiken skärptes ytterligare. Inför trycket av oljeprisstegringarnamed åtföljande konsekvenser för den extema balansen släpptes därtill förstfranckursen fri , varefter åtstramningen skärptes i mitten avmars med ytterligare höjning av preliminärskatteuttaget, skärptutlåningsreglering och höjning av jämvägstaxorna. avskaffadesuppdelningen av valutamarknaden för kommersiella och finansiella betalningar. officiella prognoser angav entotal produktionstillväxt pä , framdriven av exporten och de fastainvesteringarna i näringslivet, med volymmässiga ökningstakter om ca 12 resp. . Oljekrisen torde motivera att dessa prognoser nedrevideras, för exportentill 7 å med en något svagare takt , medan näringslivetsinvesteringar torde väsentligt påverkas först . Bostadsinvesteringarnakan väntas fortsätta att avmattas under loppet av 1974 innebärande stagnationandra halvåret, medan de offentliga investeringarna kan förutses få en motsatttidsprofil. Mot bakgmnd av förväntade kraftiga prisstegringar 1974, effektenav de höjda preliminärskatteuttagen samt en långsammaresysselsättningstillväxt bedöms hushållens reala disponibla inkomster ökarelativt svagt 1974. Genom en viss sänkning av sparkvoten skulle hushållenändå kunna öka sin konsumtion med 1974. Totalproduktionens tillväxt torde komma att uppgåtill 1974 med en viss avmattning . kanoljeimportens fördyring väntas eliminera betalningsbalansens handelsöverskott.Positiva effekter av franckursens frisläppande är visserligen tänkbara, menäven om en effektiv nedskrivning på framstår som trolig torde några effekterpå handelsströmmarna uppnås först med påtaglig tidsfördröjning. I detinternationellt mer avmattade klimat som väntas 1974 kan dessutom en del aveffekten pä exportpriserna komma att reduceras, som importpriserna bl. a. beträffande oljan i stor utsträckning bestäms i andra valutor. Dettaskulle i så fall ge en terms-of-tradeförsämring som mycket väl kan komma attuppväga en tänkbar deprecierings volymmässiga effekter. Varahandelns utvecklingtorde med ledning härav, tillsammans med tjänste- ochtransfereringsunderskotten, skapa ett betydande bytesbalansunderskott attfinansiera på de internationella kapitalmarknaderna 1974. Den återhämtning som inleddes i den italienskaekonomin av låg ekonomisk aktivitetfortsatte . Trots ett avsevärt produktionsbortfall till följd avstrejker uppgick bruttonationalproduktens tillväxt till inemot6 % i genom- Bil.1 Nationalbudget 1974 43 Expansionen bars upp av den privata konsumtionen och de privatainvesteringarna. Den kraftiga stegringen av den inhemska efterfrågan medfördepåfrestningar på produktionskapaciteten, vilket i sin tur bidrog till kraftigaprisstegringar och ett betydande betalningsbalansunderskott. Som åtgärder motden försämrade externa balansen infördes bl. a. kontroll avutiandsinvesteringarna. Kreditpolitiken skärptes för att dämpa den inhemskaefterfrågeutvecklingen. Vidare infördes prlskontrollerandeåtgärder för att bromsa de snabba prisstegringarna. Oljekrisenkom att drabba ItaUen med betydande kraft, bl. a. till följd av att oljansvarar för av landets energibehov. De höjda oljepriserna medverkadetill att bytesbalansunderskottet uppgick till motsvarande inemot2,. Prognosergjorda före oljekrisen angav en fortsatt expansion i den italienska ekonomin1974 med tillväxttal för bruttonationalprodukten om . En så snabbtillväxt synes inte trolig. Oljeprisstegringarna har beräknats komma attsvara för en kontraktiv effekt om räknat på bruttonationalprodukten.Den privata konsumtionen torde likväl, med de ökningar av hushållensdisponibla inkomster som löneökningarna samt reformen av pensioner ocharbetslöshetsunderstöd leder till, komma att öka inemot . En osäker faktori sammanhanget utgör dock sparkvoten, vilken 1973 låg på en hög nivå. Denoffentliga konsumtionsökningen kan beräknas till , vilket ungefär motsvarar1973 års tillväxt. I samband med att ett lån på begärdeshos IMF uttalades att man eftersträvar att hälla budgetunderskottet på . Detta kan tänkas kräva restriktiva åtgärder. På grund avskatteomläggningen från är dock osäkerheten omfinanspolitikens faktiska effekter mycket stor. Medhänsyn till den ogynnsamma utvecklingen av den extema balansen samt den högainflationstakten kan en i förhållande till 1973 ytterligare åtstramning avpenningpolitiken inte uteslutas. Därmed skulle den tidigareföratskickade kraftiga investeringsökningen kunna sättas i fråga. Delvis tillföljd av en förutsedd lägre inhemsk efterfrågetillväxt kan en iförhållande till 1973 lägre importökning antas.