prop · FX03104 · 1974-12-31 00:00:00 — Jag förordar därför att enreformering av sjukförsäkringens ersättningsregler vid läkarvård hosprivatpraktiserande läkare nu genomförs på grundval av den föreliggandeutredningen. De förslagsom jag i enlighet härmed lägger fram i det följande medför att samhälletsinflytande över privatläkarvården ökas bl. a. genom taxekontroll och attförsäkringsskyddet för patienterna förstärks. De privatpraktiserande läkarnasverksamhet knyts genom det nya sjukförsäkringssystemet närmare samman med denav samhället organiserade sjukvården. Genom att förslaget innehåller enbindande taxa för de till sjukförsäkringen anslutna läkarna blir det numöjligt att inom praktiskt taget hela den öppna sjukvården erhålla läkarvårdtill en i förväg bestämd patientavgift med ökade möjligheter för alla till ettfritt läkarval. Jag finner det också tillfredsställande att läkarförbundetförklarat sig berett att verka för en allmän anslutning av deprivatpraktiserande läkarna till det nya försäkringssystemet. Det är också ettuttryck för att reformen genom den föreslagna utformningen bör kunna tillgodoseläkarnas berättigade intressen i deras verksamhet likaväl som patienternasintresse av en läkarvård med ökat inflytande från samhällets sida genomsjukförsäkringen. av samtliga inom sjukförsäkringen ersattaläkarbesök i den öppna sjukvården görs hos privatpraktiker. Verksamhetensomfattning varierar kraftigt inom olika delar av landet, I t, ex, Västerbottensoch är andelen privatläkarvård bara några procent, medan densärskilt i storstadsområdena är av betydande omfattning, I är andelenläkarbesök hos privatpraktiker , i och i ,Det är mot denna bakgrund nödvändigt att det nya ersättningssystemet inomsjukförsäkringen kommer att omfatta det stora flertalet av privatläkarbesöken. Verken har förutsatt en allmän anslutning tillförsäkringen av i första hand de läkare som utför en mera betydande vårdinsatseller minst 2 000 patientbesök (inom specialiteten psykiska sjukdomarminst 1 000 besök). Är 1971 fanns närmare 1 000 sådana läkare vilka svarade förtre fjärdedelar av besöken inom privatläkarvården eller 3,6 milj. besök. Ävenprivatpraktiker med mindre omfattande verksamhet föreslås kunna ansluta sig till försäkringen. Läkare med mindre än2 000 besök svarade för en fjärdedel av besöken eller 1,2 milj.besök. Därav belöpte 0,6 milj. besök på ca 500 privatpraktiker med mindreomfattande verksamhet. I utredningen räknas med att åtminstone hälften av dessaläkarbesök skall komma att omfattas av försäkringssystemet. Återstående 0,6milj, besök gjordes hos drygt 2 000 sjukhusläkare eller andra offentligt anställdaläkare som bedrev privatpraktik vid sidan av sin tjänst. Verken har efter övervägande av olika alternativ stannatför att föreslå att läkarnas anslutning skall ske genom frivillig anmälan tillförsäkringskassan. Verken har därvid fäst avgörande vikt vid läkarförbundetsförklaring att förbundet kommer att verka för att läkare med privatpraktik medminst 2 000 patientbesök allmänt ansluter sig tillsjukförsäkringssystemet, I sitt remissyttrande har läkarförbundet upprepatdenna utfästelse och vidare förklarat att förbundet också ämnar verka för enallmän anslutning av alla privatläkare som av olika skäl inte når upp till 2000 patientbesök . Jag anseri likhet med vad LO anfört i sitt remissyttrande det angeläget att få tillstånd en allmän anslutning av de privatpraktiserande läkarna till det nyasjukförsäkringssystemet. Med de förklaringar som avgivits av läkarförbundetanser jag mig också kunna utgå från att en allmän anslutning, i första hand avläkarna med minst 2 000 patientbesök , skall komma till stånd genom ettsådant anmälningssystem som föreslagits i utredningen. Jag förordar sålunda attverkens förslag genomförs. Det storaantalet deltidspraktiker främst i storstäderna gör det angeläget att ävenprivatpraktiserande läkare med mindre antal patientbesök ansluter sig tillförsäkringssystemet. Det är därför tillfredsställande att läkarförbundet i sittremissyttrande förklarat att förbundet kommer att verka för en allmänanslutning också av dessa privatpraktiker. Jag förutsätter att denläkarvårdsdelegation som jag längre fram föreslår skall inrättas (avsnitt 6.7)kommer att följa utvecklingen beträffande bl. a. anslutningsfrågan meduppmärksamhet. En stor del av de läkare som har mindre än 2 000patientbesök består av offentligt anställda läkare som bedriverläkarverksamhet utanför sjukhusen vid sidan av sin tjänst. Dessa läkareföreslås av verken inte få ansluta sig till försäkringen annat än under enövergångstid på . Verken framhåller bl, a, att ett av syftena med 1970års reform, nämligen att ge sjukvårdshuvudmännen kraftig stimulans tillutbyggnad av den offentliga öppna vården, skulle motverkas om det nyaersättningssystemet för privatpraktiker skulle omfatta även dessa läkare. Somvillkor för att en offentligt anställd läkare övergångsvis skall få ansluta sigbör enligt verkens förslag gälla att läkaren hos sin arbetsgivare erbjudit sigatt tjänstgöra utöver ordinarie arbetstid men att arbetsgivaren avböjt detta. har i sitt remissyttrande hävdatuppfattningen att all öppen privatläkarvård skall vara anslutningsbar tillförsäkringssystemet. Förbundet anser det väsentligt att frågan om anslutning tiUförsäkringen av i offentlig sjukvård anställda läkare med privatpraktikvid sidan av tjänsten blir föremål för fortsattaöverläggningar och överväganden i den föreslagna läkarvårdsdelegationen.Förbundet yrkar på ett slopande av de tidsmässiga begränsningar som verkenföreslagit i övergångsbestämmelserna beträffande offentligt anställda läkaremed privatpraktik vid sidan av tjänsten. Enligt minmening finns det principiella skäl som talar för den bedömning som verken gjortmed instämmande av bl, a, LO, Ett slutligt ställningstagande till frågan omoffentligt anställda läkares anslutning bör dock anstå till dess att det nyaförsäkringssystemet hunnit prövas i praktiken, I avvaktan härpå bör verkensförslag läggas till grund för utformningen av övergångsregler om anslutningenunder den nya läkarvårdstaxans två första giltighetsperioder. Som framgår avföljande avsnitt 6.7 innebär detta på högst . Förutsättningen föranslutning bör i dessa fall vara att läkaren erbjudit sig att i motsvarandeutsträckning tjänstgöra på s. k. särskild arbetstid hos den sjukvårdshuvudmanhan är anställd av men att huvudmannen avböjt detta. har i sittremissyttrande inte heller motsatt sig ett sådant anmälningsförfarande. Detsynes lämpligt att en sjukvårdshuvudman som inte har möjlighet att accepteraerbjudanden om förlängd tjänstgöring tar upp denna fråga till förnyadprövning. Utvecklingen bör noga följas av läkarvårdsdelegationen. Mot bakgrundav den positiva inställning som läkarförbundet visat till den föreslagnareformen i dess helhet anser jag att de nu berörda anslutningsfrågorna ienlighet med förbundets begäran bör bli föremål för fortsatta överläggningar iden läkarvårdsdelegation som i olika avseenden skall svara för en uppföljningav reformen. bör redovisa resultatet härav företreårstidens utgång. Eftersomanslutningsmöjligheten för offentligt anställda läkare i enlighet med verkensförslag har formen av en övergångsbestämmelse bör den endast omfatta läkare somden innehar tjänst hos sjukvårdshuvudman. Anslutningsmöjlighetenbör i dessa fall stå öppen för läkare som sedan minst ett årregelmässigt bedrivit privatpraktik vid sidan av sin tjänst. 1 enlighet med verkens förslag bör, oberoende av vad som iövrigt skall gälla för offentligt anställda läkare, konsultläkare som ärförordnad att tjänstgöra liksom läkare meddeltidstjänst inom rent hälsovårdande verksamhet - skolhälsovård, förebyggande mödra-och barnavård - kunna vara anslutna till försäkringssystemet för sin verksamhetsom privatpraktiker. Anmälan om anslutning bör innehålla ett åtagande avläkaren att meddela läkarvård mot en högsta enhetlig patientavgift med rätt förläkaren att för varje sådant patientbesök uppbära läkarvårdsersättning från denallmänna sjukförsäkringen med skillnaden mellan patientavgift och arvodesbeloppenligt fastställd taxa. För offentligt anställd läkare med privatpraktik börmed hänsyn till vad jag tidigare anfört gälla ett årligt anmälningsförfarande.1 övrigt bör en allmän förutsättning givetvis vara att läkare som gjort anmälandärmed avser att mera stadigvarande Försäkringskassorna bör påsamma sätt som sker inom tandvårdsförsäkringen upprätta ett register över deanslutna läkarna inom kassans verksamhetsområde och göra detta tillgängligt förallmänheten. Även i andra administrativa hänseenden bör tandvårdsförsäkringensbestämmelser kunna tjäna som förebild. Frånsjukvårdshuvudmännen har i remissyttrandena uttryckts oro för det nyaförsäkringssystemets inverkan på läkartillgången inom den offentligasjukvården. Det har därvid erinrats om att det läkarfördelningsprogram somgäller för tiden inte ger utrymme för något ökat antalprivatpraktiserande läkare. har i sitt remissyttrande pekatpå behovet av garantier i detta avseende. Jag delar huvudmännens uppfattningatt de nya försäkringsreglerna inte får leda till en överströmning från denoffentliga till den privata sektorn. Sedan remissyttrandena avgavs harsocialdepartementets sjukvårdsdelegation uppdragit åt att ianslutning till en översyn av läkarfördel-ningsprogrammet i samråd med berördaparter också pröva frågan om programmets tillämpning på den privata läkarsektorn.Avsikten är att man härigenom skall finna vägar att - om det skulle visa signödvändigt - motverka en ogynnsam utveckling av läkartillgången inom den offentligasjukvården. Jag vill peka på att det också blir en uppgift förriksförsäkringsverkets läkarvårdsdelegation att följa verkningarna av det nyaförsäkringssystemet i dessa avseenden. Skulle utfallet av den nyaläkarvårdstaxan leda till förändringar som är ogynnsamma för den offentligasjukvården bör det ankomma på att i samråd medsocialstyrelsen och efter beredning i läkarvårdsdelegationen föreslå deändringar som kan behövas. Sjukvårdshuvudmännen har i sina remissyttranden ocksåframhållit att en läkare som är ansluten till ett av samhället finansieratsjukförsäkringssystem bör kunna erbjuda allmänheten samma service som de offenthgtanställda läkarna. De privatpraktiserande läkarna bör därför enligt huvudmännenmedverka bl. a. i den öppna vårdens jour, i mödra- och barnhälsovården och iläkarvården vid sjukhem och ålderdomshem när det behövs. Jag delar den uppfattning som kommit till uttryck i dessaremissyttranden när det gäller privatläkarnas medansvar för den öppna läkarvården.Enligt min mening bör de närmare formerna för de privatpraktiserande läkarnasdeltagande i den öppna vårdens jour m. m. tas upp till övervägande i denkommande läkarvårdsdelegationen. Detsamma bör gälla anslutna läkares medverkanbeträffande undersökningar i pensionsärenden och dylikt. Om så erfordras bördet finnas möjlighet att reglera dessa frågor i läkarvårdstaxan. Verken har föreslagit en ny konstruktion avläkarvårdstaxan när det gäller den vård som lämnas av de anslutnaprivatpraktiserande läkarna. I taxan skall anges det högsta arvode som läkarenfår uppbära för viss Prop, 1974:104 35 undersökning eller åtgärd. Av taxan skall också framgåvilken högsta avgift patienten skall betala. Den del av arvodet som inte täcksav patientavgiften kommer att utgöra den försäkrades förmån i form avläkarvårdsersättning som betalar direkt till läkaren. Ersättningsreglernaför de privatpraktiserande läkarna får enligt detta förslag en uppbyggnad som iprincip stämmer överens med de ersättningsregler som redan gäller såväl inomden offentliga öppna läkarvården som inom tandvårdsförsäkringen. De angivnaprinciperna för ett nytt ersättningssystem har också godtagits vidremissbehandlingen. Jag ansluter mig till förslaget, som alltså innebär entaxebindning av den läkarvård som lämnas av privatpraktiserande läkare. Verkenstaxeförslag - som författningstekniskt kommer att överarbetas - innebär liksomden gällande taxan en arvodesgruppering av olika utredningar och åtgärder efterart och omfattning. I förslaget görs emellertid en ytterligare gradering somanknyter till läkarens speciahst-kompetens. Antalet grupper ökas härigenom fråntre till sex. Grupperna 1 och 2 i förslaget motsvarar de nuvarande. Grupperna3-6 är förbehållna läkare med specialist- eller allmänläkarkompetens. Grupp 3gäller konsultation som kräver omfattande anamnesupptagning och åtgärder sominte skall hänföras till grupperna 46. skall ha förflutitsedan läkaren undersökt eller behandlat patienten. Grupperna 46 avser särskiltkrävande undersökningar eller behandlingar. Dessa skall förtecknas i ensärskild bilaga A till taxan. Efter mönster från tandvårdstaxan föreslår verkenvidare latitudarvoden för grupperna 2-6. Dessa skall utformas som ettnormalarvode med fast reducering resp. fast påslag för patientbesök som meraväsentligt avviker från normalfallet. Dendifferentiering i arvodesgrupper och latituder som föreslagits av verkentillstyrks av bl. a. landstingsförbundet och läkarförbundet. Jag anser det f. n.ofrånkomligt att differentiera taxan på detta sätt inom ett system med bindandehögsta arvoden. Som framhållits av Spri bör man dock sträva efter attförenkla ersättningsgrupperingen. Arbetet med att - inom ramar som dragits uppi verkens förslag förteckna åtgärderna enligt grupperna 46 pågår f. n. i ensärskild utredningsgrupp. Jag utgår från att endast preciserade och klartavgränsade åtgärder hänförs till dessa grupper. Som verkenföreslagit bör få möjlighet att i undantagsfall bedrivaförsöksverksamhet med timersättning till anslutna läkare medspecialistkompetens för åtgärd som är så omfattande och resurskrävande att deninte finns upptagen i bilaga A till taxan. bör redovisaerfarenheterna härav i samband med framtida taxeförslag, Iöverensstämmelse med verkens förslag bör ett särskilt arvode utgå för telefonrådfrågningom rådfrågningen till sin karaktär och omfattning är likvärdig med enkonsultation vid besök på läkarens mottagning. Receptförskrivning börinkluderas i arvodet. Telefonsamtal i övrigt med läkaren eller hans personalbör självfallet inte medföra rätt till särskilt arvode. I taxans arvodesbelopp bör i enlighet med verkens förslag ingå Prop,1974:104 36 ersättning för läkarintyg som behövs för att få utsjukpenning och för kostnader för förbandsmateriel samt narkos- och lokalanestesimedel, 1 anslutning till det framlagda förslaget om nyabortlagstiftning m, m, (prop. 1974:70) har jag bl, a. föreslagit attersättning skall utgå från sjukförsäkringen till i första hand sjukvårdshuvudmännenför kostnader för rådgivning i födelsekontrollerande syfte. Jag föreslår nuatt i läkarvårdstaxan tas in bestämmelser om att ersättning efter samma grundersom för sjukvårdshuvudmännen skall utgå till privatpraktiserande läkare förmotsvarande rådgivning m, m, när denna inte sker i samband med läkarvårdsbesök.Rådgivningen skall vara avgiftsfri för patienten. Jag förutsätter attprivatpraktiserande läkare som anslutit sig till försäkringssystemet medverkari detta arbete. har i sitt remissyttrande begärt enuppmjukning i de regler som verken föreslagit när det gäller att jämställavissa läkare med läkare som har allmänläkarkompetens. Jag ansluter mig tillförbundets uppfattning att med läkare som har allmänläkarkompetens bör jämställasdels läkare som etablerat sig i allmän praktik före den 1 juU 1969, dels ocksåannan läkare som efter denna tidpunkt men före utgången av erhållitläkarförbundets allmänläkardiplom och etablerat sig i allmän praktik. Vid utformningen av förslaget till arvodesbelopp i taxanhar verken utgått från olika undersökningar som gjort,bl. a. en undersökning av en del av läkarvårdskvitton. Verken harföreslagit ett genomsnittsarvode i den nya taxan som ligger något högre ängenomsnittsarvodet i denna kvittoundersökning. Antalet läkarbesök som skalltäckas av det nya ersättningssystemet har av verken beräknats till ca 3,9 milj.jämte erforderliga laboratorie- och röntgenundersökningar. Verken har fördelatbesöken på olika arvodesgrupper och latituder enligt en matris som utvisarrelationerna mellan arvoden för olika grupper och i olika latituder medutgångspunkt i ett arvodesbelopp på . för grupp 1 prisnivå, Iövrigt hänvisar jag till den redogörelse för bestämmelsernas innebörd somlämnats i avsnitt 4,4,4. De av verken gjorda arvodesberäkningarna har inteföranlett erinringar från något håll under remissbehandlingen.Landstingsförbundet har dock understrukit att förbundet inte kunnat närmarebedöma de angivna beloppens storlek eller fördelningen mellan de olikataxegrupperna i förhållande till läkarnas insatser och kostnader eller tidigareintäktsnivå. Enligt min mening bör förslaget godtas som underlag förarvodessättningen vid genomförandet av det nya ersättningssystemet. Jag villsamtidigt framhålla att redan från början noga bör följaden nya läkarvårdstaxans effekter för att det skall bli möjligt att vid behovändra arvodesbeloppen. Vissa privatpraktiserande läkare föreslås få möjlighet attgenom individuell taxebindning tillämpa högre arvoden än de som taxan utvisar.Verken pekar på att kvittoundersökningar visat storaskillnader i genomsnittsarvodat per besök mellan olika privatpraktiserandeläkare. Läkare som håller en hög arvodesnivå beroende på t, ex, mottagningens utrustning och standard i övrigteller i innehållet i den sjukvård de bedriver skulle genom de angivnataxebeloppen få en intäktsminskning som i vissa fall framstår som oskälig. Idessa fall föreslår verken därför möjlighet till högre arvoden genomindividuell taxebindning. Verken har föreslagit fem nivåer för individuelltaxebindning, i princip 10, 20, 30, 40 och över taxans arvoden. Nivån förden enskilde läkaren skall bestämmas med hänsyn till det genomsnittsarvodeläkaren debiterat jämfört med genomsnittsarvodet per besök förläkare med 2 000 eller fler av försäkringen ersatta besök enligt riksförsäkringsverketskvittoundersökning för . Läkarens kostnader i mottagningen för år 1973skall enligt förslaget redovisas såsom de angetts i rörelsebilagan vid 1974 årstaxering. Kostnadsuppgifterna skall bedömas mot bakgrunden av demottagningskostnader som kan betraktas som normala för ifrågavarandespecialitet. Belopp avseende sådana normala kostnader inom olika specialiteterföreslås fastställda av efter beredning iläkarvårdsdelegationen. Verken föreslår att rätten till individuelltaxebindning skall vara en övergångsform och att den endast skall stå öppen föri första hand de privatpraktiserande läkare som utövar läkaryrket på heltid.Omfattningen av läkarens verksamhet skall bedömas med ledning avriksförsäkringsverkets kvittoundersökning för och en deklaration avläkaren att verksamheten alltjämt har minst samma omfattning. Läkare videxisterande gruppmottagningar - läkarhus bör enligt verkens förslag få rätttill individuell taxebindning som ligger över taxans arvoden utan särskildprövning. Det av verken framlagda taxeförslaget inberäknat den individuellataxebindningen innebär ett genomsnittsarvode per besök på , exkl.ersättning för särskilda röntgen- och laboratorieundersökningar. Rätt till individuell taxebindning föreligger under enövergångstid inom tandvårdsförsäkringen för vissa privatpraktiserandetandläkare. Jag delar verkens uppfattning att motsvarande möjlighetövergångsvis bör ges privatpraktiserande läkare inom ett system med bindandetaxa för läkarvården för att undvika effekter som framstår som oskäliga för denenskilde läkaren. Jag ansluter mig också till de föreslagna nivåerna om 10, 20,30, 40 och över taxans arvoden. Vid prövning av rätt till individuelltaxebindning bör jämförelser göras på grundval av kvitto-undersökningen år 1973mellan det genomsnittsarvode per besök som läkaren betingat sig och detgenomsnittliga arvodet för alla ersatta besök hos läkare med 2 000 eller flerbesök . Med anledning av vad som anförts under remissbehandhngen vill jagframhålla att - som framgår av verkens förslag - även läkarens redovisademottagningskostnader för bör utgöra underlag för prövningen. Vid bruteträkenskapsår bör kostnaderna avse det räkenskapsår som till större deleninfaller , Av förslaget följer att beslut om individuell taxebindningskall kunna ges när en högre arvodesnivå framstår som berättigad också medhänsyn till de omkostnader som läkaren redovisat i sin verksamhet, IndividueU taxebindning bör komma i fråga för läkare som utövar läkaryrket som privatpraktiker på heltid. Jag villunderstryka att rätten till individuell taxebindning liksom inomtandvårdsförsäkringen bör ha formen av en övergångsbestämmelse, I enlighet med verkens förslag bor läkare vid redanbefintliga läkarhus utan särskild prövning få rätt till individuelltaxebindning som ligger över taxans arvoden. Rätten bör knytas tillläkarens arbete på gnippmot-tagningen. Läkare som träder i stället förnuvarande läkare vid gruppmottagning bör också kunna få samma individuellataxebindning, förutsatt att verksamheten vid mottagningen därvid blir av ihuvudsak nuvarande omfattning i fråga om antalet besök som skall ersättas avförsäkringen. 6.4 Patientavgift och läkarvårdsersättning Som verken föreslagit bör av taxan framgå den högstapatientavgift som läkaren får ta för ett läkarvårdsbesök. Skillnaden mellan detarvode läkaren har rätt att betinga sig enligt taxan och den högstapatientavgiften enligt taxan bör utgå från försäkringen i form avläkarvårdsersättning. Av konstruktionen följer således att ersättningen frånförsäkringen inte påverkas av att läkaren underskrider den tillåtnapatientavgiften enligt taxan. Verken har föreslagit att patientavgiften skall bestämmastill . för varje besök hos läkare som inte har rätt till individuelltaxebindning. Hos läkare med individuell taxebindning föreslås patientavgiften bh25 kr, om läkaren har rätt att höja taxans arvoden med 10, 20 eller och 30kr, om han har rätt att höja arvodena med 40 eller . För läkare medindividuell taxebindning blir läkarvårdsersättningen skillnaden mellan denpatientavgift han har rätt att ta ut och taxans arvodesbelopp höjt med denprocentsats som gäller för läkaren. Med anledning av vad som anförts under remissbehandlingenom möjligheterna att införa en enda enhetlig patientavgift vill jag erinra omatt den av verken föreslagna taxan innebär att patientavgiften hosprivatpraktiserande läkare minskar i genomsnitt från , till . En endaenhetlig patientavgift skulle göra enklare behandlingar dyrare för patienternaom den enhetliga avgiften sattes högre än de . som utgör totalarvodet förgrupp 1 i den nya taxan enligt verkens av läkarförbundet tillstyrktataxeförslag. En patientavgift på , även hos läkare med individuelltaxebindning skulle å andra sidan medföra en ytterligare ökning avförsäkringens kostnader i en utsträckning som inte ligger inom ramen för denpaketlösning som verkens förslag innebär. Jag anser därför attpatientavgifterna tills vidare bör fastställas till de belopp som föreslagits iverkens utredning. Försäkringskassorna bör tillhandahålla listor över anslutnaläkare med angivande av patientavgiftens storlek. Vid den uppföljning avreformen som skall ske i den till knutnaläkarvårdsdelegationen bör också ägnas uppmärksamhet åt möjligheterna attframdeles införa en enda enhetlig patientavgift. För rådfrågning per telefon bör i enlighet med verkensförslag gälla en enhetlig patientavgift på . Verken har vidareföreslagit att en tilläggsavgift på , skall få debiteras patienten för vårdsom lämnas vid besök hos den sjuke. Endast en tilläggsavgift får tas ut omläkaren besöker flera personer i samma familj. Jag biträder verkensförslag. Verken har vid utarbetandet av förslaget till taxa utgåttfrån medeltalsberäkningar bl. a. i fråga om antalet besök. För att inte ettantal läkare med avsevärt större antal patientbesök än genomsnittet genom dennya taxan skall få ökade arvodesinkomster i oskälig omfattning har verken fördessa föreslagit särskilda arvodesbestämmelser. Innebörden därav är att läkarenför alla patientbesök som överstiger 3 000 per kalenderhalvår endast fåruppbära patientavgifterna men ingen försäkringsersättning.