prop · FX0355 · 1974-12-31 00:00:00 — Styrelsen framhåller vidare att det administrativaförfarandet i ärenden angående utvisning av en misstänkt terrorist har visatsig vara tidsödande och att del därför ännu saknas fullständig erfarenhet av 1974: 55 12 Lagen kan dock enligt styrelsens mening ha haft en viss dämpandeeffekt på sådana personer som rör sig i kretsar där våld, hot eller tvång förpolitiska syften diskuteras. Del är också möjligt att lagen haft enavskräckande verkan på de personer utom riket som planerar internationellavåldsdåd. Båda dessa förhållanden är svåra att bedöma. I vårt land har ingetvåldsdåd av lerrorislkaraklär förövats under del . Styrelsenunderstryker dock att lägel fortfarande måste bedömas som starkt oroande. Lagen(1973r 162) om särskilda åtgärder till förebyggande av vissa våldsdåd med intemationellbakgrund, den s. k. terroristlagen, som antogs av , gällerlUl utgången av . Lagen tillkom mol bakgrunden av de politiskaterroristdåd som drabbat stora delar av världen. Utvecklingenhade varit oroväckande. Antalet våldsdåd var stort, och de hadeurskillningslöst drabbat oskyldiga människor. Del ingick i terroristernasstrategi att slå tUl mol länder och människor som står helt utanför depolitiska konflikter som var våldsaktiviteternas egentliga orsaker. Mångamänniskor hade fått offra sina liv eller utsatts för överhängande livsfara.Även hade drabbats av internalionella lerrorisldådr Den jugoslaviskeambassadören i hade fallit offer för ett mordanslag och på Bulltoftahade kroatiska flyg-kapare med passagerare och besättning som gisslanframtvingat frisläppandet av landsmän som avtjänade straff i . av knapptett år som förflutit efter lagens tillkomst har en lång rad av nya internalionellaterroristdåd utförts i olika delar av världen. Det har då varit fråga om sådanabrott som tagande av gisslan, mord, sabotage och kapningar av flygplan, tåg ochfartyg. Terroristattacken på Roms flygplats , då etttrafik-flygplan sprängdes i luften och elt fyrtiotal passagerare dödades, ärett skrämmande exempel både på den blinda fanatism som ofta ligger bakom dennatyp av våldsdåd och på gärningsmännens totala likgUtig-het för oskyldigamänniskors liv och lidanden. Från olika källor har uppgells all attacken påRoms flygplats enligl de ursprungliga planerna lika väl kunde ha drabbat ettskandinaviskt land. Risken för att terrorister kan komma att använda robolvapenmot flygplan i luften utgör ett nytt oroande inslag i bilden. Den utvecklingsom sålunda ägt rum under del förflutna året lyder alltså tyvärr inte på attden internationella terrorismen skulle vara på väg alt mattas av. på situationen i kan vi visserligen konstalera att någol våldsdåd avlerrorislkaraklär inte har förekommit under del förflutna året. Men det äruppenbart att man inle enbart av den anledningen kan utgå från att vi också i fortsätiningenkommer att vara fredade. Prop.1974: 55 13 Deninternationella utvecklingen rymmer åtskilliga oroväckande frågetecken. Vi kaninle nu ge avkall på ansträngningarna all i görligaste mån skydda oss motvåldshandlingar som sätter oskyldiga människors liv och hälsa i fara. Som jag framhöU vid lagenstillkomst (prop. 1973r 37) måste kampen mot terroristhandlingar föras på såväldet internationella som det nationella planet. IntemationeUt har under år 1973ett fortsatt arbete på detta område bedrivits inom FN, och Europarådet.Framstegen har tyvärr varit små. Ett resultat av samarbelssträvandena utgördock den diplomalskyddskonvenlion som anlagils av ochsom avser att förebygga våldsbrott mot diplomater eller andra personer somåtnjuter särskilt internationellrältsligl skydd. initiativ tiUett nordiskt samarbete i kampen mol terrorismen bör också nämnas i detta sammanhang. På del nationella planetmåste framför allt ske en förstärkning av polisövervakningen på flygplatseroch vid gränspassager. Terrorisllagen ingår i mönstret av förebyggande åtgärderpå hemmaplanet. Syftet med lagen är som tidigare nämnts alt genom åtgärderriktade mot en mycket begränsad krets av icke önskvärda utlänningar söka inågon mån minska riskerna för alt vårt land blir skådeplatsen för nyaterroristdåd med internationell bakgrund. Vissa bestämmelser som kan användasför della syfte finns visserligen redan i utiänningslagen. Den nya lagen geremellertid klarare möjligheter alt avvisa eller utvisa utlänning som tiUhöreller verkar för sådan organisation eller grupp som genom sin tidigare verksamhethar visat alt den systematiskt använder våld för politiska syften även moloskyldiga människor i främmande land och därför kan befaras göra del också iSverige. Om en sådan utlänning är politisk flykting, får avvisnings-eller utvisningsbeslulel dock inte verkställas. Om verkställighetshinderföreligger, skall den som beslutet avser vid behov kunna underkastas visskontroll och övervakning. Dels skall föreskrifter kunna meddelas ominskränkningar och viUkor för hans vistelse i riket, t. ex. föreskrifter omuppehållsort, anmälningsskyldighet och arbetsanställning. Dels skall han undervissa förutsättningar kunna bli föremål för tvångsåtgärder i spaningssyfte,såsom husrannsakan, kroppsvisitation, kroppsbesiktning, brevkontroll ochtelefonavlyssning. Garantier mot alltför vidsträckt tillämpning av lagen harbyggts in både i de beslämmelser som gäller förfarandet och beslutsprocessenoch i särskilda regler som har till syfte att ge underlag för en effektiv kontrollav hur lagen tillämpas. Närdet gäller tillämpningen av lagen har RPS, i enlighet med föreskrifter sommeddelats av Kungl. Majrt, upprättat förteckning över sådana utlänningar somskall avvisas. Förteckningen, som har ändrats vid olika tillfäUen, upptar f. n.namnen på ett drygt sextiotal personer. Den har i samtliga versioner godkäntsav RPS in pleno och avskrifter 1974: 55 14 avden har fortlöpande överlämnats till Kungl. Såvitt känt har ingen av dei förteckningen upptagna personerna sökt komma in i . Det hardärför inle varit aktuellt att meddela något avvis-ningsbeslut. När det gällerutlänningar som uppehåller sig i har RPS i sammanlagt tio fall gjortframställning till Kungl. Majrt om utvisning eller ora sådant förordnande somavses i 9 § andra stycket lagen. En av dessa framställningar har lämnats utanåtgärd sedan det visat sig alt vederbörande utlänning självmant lämnat landet.Återstående nio ärenden har ännu inte slutgiltigt prövats av Kungl. Avdet anförda följer att det inle i någol enda fall funnits utrymme försådana tvångsåtgärder i spaningssyfte som lagen öppnar möjlighet till. Närjag mot denna bakgrund tar upp frågan om förlängning av lagen vill jag till enbörjan konstatera, all de förhållanden som ledde fram till antagandet av lagenalltjämt är för handen. Den lerroristverksamhet som bedrivs av olikaorganisationer tilltar eller avtar i styrka allteftersom den politiskasituationen i organisationernas hemländer växlar. Medan den kroatiska Ustasjarörelsenunder minskat sin verksamhet, har de politiska våldsdåden medanknytning till Mellersta Östem-konfhkten blivit allt talrikare och alltallvarligare till sin karaktär. drag är all också en japansk lerrorislorga-nisationblandat sig i denna verksamhet. Detintemationella samarbetet, i vilket verksamt tar del, kan som jaganförde inle antas leda till en slutliglösning på den internalionella terrorismens problem. måste därför ocksågenom nationella åtgärder motverka att vårt land blir en tillflyktsort och ellaktionsområde för internationella terrorister. Det iir en skyldighet både molden egna befolkningen och mot de utlänningar som bor och arbetar i vårt land.Vissa grupper av utlänningar upplever sig särskilt utsatta för risken attdrabbas av våldsdåd med politisk bakgrund. Avvad jag nu anfört framgår att alltjämt måste ha möjligheter alt hindrautlänningar som tillhör eller verkar för grupper eller organisationer av häraktuellt slag från alt använda som skådeplats för våldsaklioner med pohtisktsyfte. Om vi avhänder oss instrument som ger oss sådana möjligheter, skuUedetta i den nu rådande intemationella situationen eventuellt kunna leda tillallvarliga konsekvenser. Vi kan inte bortse från att presumtiva terroristerdärmed skulle kunna få elt särskUl incitament all förbereda nya aktioner just ivårt land. Omvi sålunda kan konstatera att vi alltjämt måste ha möjlighet all visa från oss utiändskaterrorister eUer, om della på gmnd av asylrätten inte låter sig göra,åtminstone kontrollera deras förehavanden i vårt land, återstår frågan om dennya lagen är del rätta instrumentet för detta ändamål. Mol bakgrund av vad jagfömt anfört om lagens använd- Prop.1974: 55 15 ning är det visserligen ännu för tidigt att fälla någraslutgiltiga omdömen om dess verkningskraft. Del förhållandel att elt antalpersoner med anknytning av ett eller annat slag till ansetts böraavvisas, om de kommer hit, och alt RPS funnit anledning att med stöd av lagengöra framställning om utvisning av ett begränsat antal personer, talar dock föratt denna svarar mol ett faktiskt behov. Men framför allt har vi att räkna medatt lagen redan genom sin blotta existens kan antas ha åtminstone en vissåterhållande effekt. Lagen inskärper all vi ser med allvar på problemen och allvi är beredda att efler förmåga motverka att vårt land blir en lUlflyktsorl ochelt aktionsområde för internationella terrorister. Den omständigheten attlagens klart avläsbara verknuigar under alla förhållanden måste bli begränsadekan inle vara ett tiUräckligt skäl för att avstå från den så länge deninternationella situationen är så oroväckande som den är. Av särskUd vikt när del gäller alt la ställning tillfrågan om lagens förlängning är tillförlitligheten av de garantier mot alltförvidsträckt till-lämpning som lagen är omgärdad med. Av vad jag uttalade redan isamband med lagens tUlkomst framgår att lagen är avsedd alt tillämpas endast molett fåtal pesoner som vi av säkerhetsskäl helst inte skulle vilja se i vårtland. Vad som hittUls förekommit ger inte anledning anta alt den har använtseller skulle kunna komma all användas på ett sätt som strider mol intentionernaeller annars mol rättssäkerhetens krav. Erfarenheterna ger tvärtom vid handenalt garantierna är säkra. De farhågor som en lid kan ha funnits bland vissainvandrare på gmnd av alt vilseledande uppgifter spritts om lagens innehåUtorde ha undanröjts främst genom det omfattande informationsarbete som eflerikraftträdandet bedrivits av invandrarverket under medverkan av bl. a. landsorganisationenoch arbetsgivareföreningen. Handläggningen av de tio framställningar om utvisning m. m.som RPS gjort har visat sig la förhållandevis i anspråk. Dennormala gången i dessa ärenden är att offentligt biträde förordnas avrättshjälpsnämnd, förhör hålls genom polismyndighets försorg, Kungl. Majrtremitterar ärendet till invandrarverket, invandrarverket avger yttrande efteratt ha hört och att Kungl. Majrt först därefter avgörärendet. Denna handläggningsordning är onekligen omständlig. Det kunde därföri och för sig förtjäna all övervägas att ändra bestämmelserna så all procedurenblir snabbare. Å andra sidan är del omständliga förfarandet ett uttryck förjust den omsorg om rättssäkerheten som ligger bakom lagens utformning. Iärenden som är verkligt brådskande behöver Kungl. Majrt inte inhämtainvandrarverkets yttrande. En avsevärt snabbare handläggning än börockså kunna förväntas om det inträffar fall då utiänningen måste las i förvar. Mina slutsatser kan sammanfattas i följander Vi behöveralltjämt en särskUd lagstiftning för alt förebygga våldsdåd med internationellbakgrund. De begränsade erfarenheter vi har av terrorisllagen ger Prop, 1974: 55 16 inleanledning att nu ändra bestämmelserna. Lagen bör därför få gälla ytterhgare entid i sin nuvarande utformning. I princip är en förlängning av gUtighetstidenpå tillräcklig. Av praktiska skäl bör emellertid gillighelsliden nubestämmas lUl utgången av . Beträffandede hittUls inle använda bestämmelserna i terrorisllagen omtelefonavlyssning, vill jag emellertid i detta sammanhang erinra om attriksdagen har förordat en samlad översyn av all lagstiftning omtelefonavlyssning (JuU 1973r 18, rskr 1973r 121). Chefen för justitiedepartementetkommer all begära Kungl. Majrts bemyndigande att tUlkalla enutredning med detta uppdrag. Inom ramen för en sådan utredning kommer även terrorisllagensbeslämmelser om telefonavlyssning att bli föremål för närmare överväganden. Ytterligarevill jag här begagna tUlfället att beröra frågan om förhållandet mellan 34 § utiänningslagenoch terroristiagen. Enligt 34 § utlänningslagen kan Kungl. Majrt, "närdel finnes påkaUat av hänsyn lUl rikels säkerhet eller eljest i statensintresse", utvisa utlänning och förbjuda honom alt återvända tUl riket (s.k. politisk utvisning) eller också föreskriva inskränkningar och vUlkor förhans vistelse i riket. Dessa föreskrifter är i huvudsak av samma slag som desom kan meddelas enligt 9 § terrorisllagen men kriterierna för att använda demär som framgår av de citerade orden utomordentligt vaga och frånrättssäkerhetssynpunkt mindre betryggande än terrorisllagens motsvarandebestämmelser. I sådana fall då såväl 34 § utiänningslagen som terrorisllagen ioch för sig är tillämpliga, bör därför enbart terrorisllagen tiUämpas. Tillsist vUl jag lämna ytterligare en upplysning. Majrt beslöt den 8december 1972 alt suspendera viseringsfrihelsavtalel med . Chefenför har för avsikt alt ta kontakt med vederbörandejugoslaviska myndigheter angående eventuellt upphävande av del viseringslvångför jugoslaviska medborgare som blev följden av denna suspension. Underåberopande av det anförda hemställer jag att Kungl. allantaga inom upprättat förslag lUl lag om fortsattgiltighet av lagen (1973 r 162) om särskUda åtgärder till förebyggande av vissavåldsdåd med internationell bakgrund. Medbifall till vad föredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övrigaledamöter hemställt förordnar Hans Majrt Konungen att till skallavlåtas proposition av den lydelse bUaga till detta protokoll ulvisar.