prop · FX0376 · 1974-12-31 00:00:00 — Maj-.tsproposition nr 1974 Prop. Kungl.Maj:ts proposition med förslag till lag om ändring i förordningen (1968: 576)om stadshypotekskassa och om stadshypoteksföreningar;given . Kungl.Majrt vUl härmed, under åberopande av bilagda utdrag av statsrådsprotokolletöver finansärenden, föreslå att bifalla del förslag om vars avlåtandetUl föredragande departementschefen hemställt. Ipropositionen föreslås en höjning av grundfonden för stadshypotekskassafrån 3,9 miljarder till . Vidare föreslås all den nuvarandebegränsningen av sladshypoteksför-enrngarnas belånrngsområden tiU s. k. hälsovårdslätorterslopas. Föreningarna föreslås också få möjlighet att lämna lån för anordnandeav allmänna samlingslokaler. 1 1974.1 saml Nr 76 Lag om ändring i förordningen (1968: 576) om KonungariketSveriges stadshypotekskassa och om stadshypoteksföreningar Härigenomförordnas att 13, 20 och 28 §§ förordningen (1968r 576) om KonungariketSveriges stadshypotekskassa och om stadshypoteksföreningar skall ha nedanangivna lydelse. Som grundfond för kassan ställer staten till förfogande en av riksgäldsfuUmäktige utfärdad garantiförbindelse på . 13 §1 Som grundfond för kassan ställer staten lUlförfogande en av riksgäldsfuUmäktige utfärdad garantiförbindelse på tremiljarder nio . 20 §2 Ansökan om tillstånd att bilda förening göres hosKonungen. Konungen bestämmer förenings verksamhetsområde. Inom detta får förening utöva låneverksamhel avseende fasl egendom eller med tomträtt upplåten fastighet som bebyggs för att användas huvudsakligen till bostäder eller affärslokaler. Långivningen får avse även annan bebyggelse, om den finansieras med stöd av statligt bostadslån eller statligt lån för anordnande av allmän samlingslokal. Konungen bestämmer förenings verksamhetsområde. Inom dettafår förening i område där hälsovårdsstadgans särskilda bestämmelser förhälsovårdstätort gäller utöva låneverksamhet avseende fasl egendom eller medtomträtt upplåten fastighet som bebyggs för att användas huvudsakligen lUl bostädereller affärslokaler. Långivningen får avse även annan bebyggelse, om denfinansieras med stöd av statligt bostadslån. Verksamhet får utövas även i annat tätare bebyggt område iden mån Konungen bestämmer. Förening får ej börja sin verksamhet, innan den hos kassananmält sig vilja erhålla lån till ell minimibelopp som Konungen bestämmer. Förening får,om ej annat följer av 31 eller 34 §, lämna liln endast mot säkerhet avinteckning i fasl egendom eller tomträtt. Föreningfår, om ej annat följer av 31 eller 34 §, lämna lån endast mot betryggandesäkerhet av inteckning i fast egendom eller tomträtt. 1 Senaste lydelse 1970 r 719 Senaste lydelse 1972r 307 1974: 76 3 Föratt täcka kostnader för uppförande av byggnad på fasl egendom ellermed tomträtt upplåten fastighet får förening lämna lån i form av byggnadskreditiv.Byggnadskrediliv får dock lämnas endast om låntagaren utöver säkerhet, som föreskrivesi första stycket, ställer annan betryggande säkerhet för lånet. Dennalag träder i kraft efter den dag, då lagen enligt därå meddeladuppgift utkommit från trycket i . It 1974.1 saml. Utdragav protokollet över finånsärenden hållet inför Hans Kungl. Höghet Regenten,Hertigen av , i statsrådet . Närvarande:statsministern , minislern för ärendena , statsrådenSTRÄNG, , , , , , , ,, , , , , . Chefenför finansdeparlemente;l, statsrådet , anmäler efter gemensam beredningmed statsrådets övriga ledamöter fråga om ändring i förordningen (1968:576) omKonungariket stadshypotekskassa och om stadshypoteksföreningar ochanför. Sladshypoleksinslitulionenbestår av en central kassa stadshypotekskassa samt 21lokall verksamma stadshypoteksföreningar. Stadshypotekskassan har till uppgiftall genom upplåning mol obligationer skaffa medel tUl utlåning genomföreningarna. Storleken av upplåningen bestäms av storleken på den grundfondsom staten ställer till kassans förfogande. Ujjplåningen får inle överstiga ettbelopp som motsvarar tio gånger grundfondens storlek. Grundfonden, som bestårav en garantiförbindelse sora utfärdats av fullmäktige i riksgälds-kontoret,uppgår f. n. till . Föreningarna har till uppgift all varoch en inom sill geografiskt bestämda verksamhels-område lämna lån mol inteckningssäkerheli fast egendom eller tomträtt och lån åt samfällighetsförening.Låneverksamheten får i princip drivas endast i område där hälsovårdsstadgans(1958r 663) regler för hälsovårdstälorl gäller och skall avse bebyggelse förbostäder eller affärslokaler eller, om byggandet sker med stöd av statligtbostadslån, även annan bebyggelse (s. k. bosls:dskomplemenl). Kungl.Majrt gav i uppdrag att överväga frågan omåtgärder i syfte att undanröja de svårigheter som kan uppslå för låntagare iorter där behovet av lån med bättre förmånsrätt än statslånet inle kantillgodoses. Bostadsslyrelsen har i sin anslagsframställning för budgetåret1974/75 redovisat resultatet av sina överväganden. Förutom vissa förslag somavser det statliga bostadslånets storlek (se prop. 1974 r 1 bU. 14 s. 8992)föreslår bostadsslyrelsen att begränsningen av stadshypoleksföreningarnasverksamhet lUl områden, där hälsovårdsstadgans särskUda bestämmelser förhälsovårdstätort gäller, slopas i de fall där byggandet sker med stöd avstatligt bostadslån. Prop.1974: 76 5 Överbosladsstyrelsens framställning har efler remiss yttranden avgetts avbankinspektionen, delegationen för bostadsfinansiering. stadshypotekskassa.Sparbankernas inleckningsakliebolag (), Svensk bostadsfinansierhig AB BOFAB,. Styrelsema för aUmänna pensionsfonden har avstått frånatt avge yttrande. Stadshypotekskassanhar i skrivelse hemställt om höjning av kassans grundfondtill lägst . I skrivelsen har kassan vidare hemställt att sladshypoteksföreningarnages möjlighet att lämna lån för bebyggelse som finansieras med stöd av statligtlån för anordnande av samlingslokal. Efterremiss har yttranden över stadshypotekskassans skrivelse avgelts avbankinspektionen, bostadsslyrelsen, fullmäktige i och fullmäktige i riksgäldskonlorel. 2 Nuvarande ordning m. m. Deviktigaste reglerna om stadshypoteksinslilutionernas verksamhet finns iförordningen (1968r 576) om stadshypotekskassa och om stadshypoteksföreningar(SF, ändrad r 1162) och i reglementet (1968r 654) för KonungariketSveriges stadshypotekskassa och för stadshypoteksföreningar (ändrat 1970r 67). 2.1Stadshypoteksföreningamas belåningsorter samt objekt som får belånas hossådana föreningar Reglerom siadshypoleksförenmgarnas verksamhetsområden och om belåningsorterna momdessa finns intagna i 20 § andra stycket SF (ändrad senast 1972r 307). Kungl.Majrt fastställer för varje stadshypoteksförening elt geografiskt bestämtverksamhetsområde. Var och en av föreningarna har således sittverksamhetsområde, där ingen annan stadshypoteksförening får vara verksam.Möjligheten att lämna lån inom verksamhetsområdet är dock begränsad tUl vissaområden, föreningarnas belåningsorter. Enligt huvudregeln får låneverksamhetendrivas fritt inom område där hälsovårdsstadgans särskilda beslämmelser för hälsovårdstälorlgäller. Med begreppet hälsovårdstätort avses i stadgan område för vilketfastställts stadsplan eller byggnadsplan. Genom att kommun, i en lokal hälsovårdsordningkan ange att de särskilda bestämmelserna för hälsovårdstälorl skall gälla förområden utanför de egentliga hälsovårdstätorterna kan del bli möjligt för stadshypoteksföreningatt fritt lämna lån också i sådana icke planlagda områden. Prop.1974: 76 6 Vidaregäller enligl en dispensregel all stadshypoteksförening får vara verksam ocksåi annat tätare bebyggt område i den mån Kungl. Majrt bestämmer del. Fråganom en vidgning av stadshypoleksföreningarnas belåningsorler har tagils upp iriksdagen i bl. a. två motioner tUl riksdag (mot. 1973r 1448 och1456). Motionerna syftade liU ett upphävande av den gällande begränsningen avde fria belåningsorterna till områden där hälsovårdsstadgans särskilda beslämmelserom hälsovårdslälort gäller. I motion 1448 framhölls bl. a. att bestämmelsernaskapade besvärliga gränsproblem och centralstyrde bostadsbyggandet på elt för bostadskon-sumenlernaoch kommunema besvärande sätt. Motionärerna menade att avgörandet i fråga om kreditvärdighelenborde i vanlig ordning åligga kreditinstituten och all den nämnda begränsningendärför borde tas bort för såväl sladshypoteksföreningarna som för de bosladsfinansierandekredilaktiebolagen. I motion 1456 framhölls bl. a. all vid rationalisering avjordbruksfastigheter bostadshus ofta friställdes, vilka hus skulle kunna säljas,om rimliga lånemöjligheter fanns. Enligt motionärernas mening var det en storbrist att inget kreditinstitut fanns för avlyft av bottenlån beträffandefasligheter utanför lätorlema. (NU 1973 r 23) erinrade i sitt betänkande om det av Kungl. Majrt givnauppdraget åt bostadsslyrelsen att överväga frågan om åtgärder i syfte altundanröja de svårigheter som kan uppstå för låntagare i orter där behovet avlån med bättre förmånsrätt än statslånet inte kan tUlgodoses. Med hiinsynhärtill ansåg utskottet att någon åtgärd från sida i anledning avmotionerna inte var erforderlig. biföll utskottets hemställan omavslag på motionerna. I20 § andra stycket SF anges också de objekt som får belånas hos stadsliypoteksförening.Låneverksamhetens huvudinriktning avser fast egendom eller med tomträttupplåten fastighet som bebyggs för att användas huvudsakligen till bostädereller affärslokaler, vari inbegripes kontorslokaler. Men även annan bebyggelsefår belånas hos stadshypoteksförening, om den finansieras med stöd av statligtbostadslån. Denna möjlighet kom för att göra det möjligt för sladshypoleks-instilutionenatt lämna lån för byggande av s. k. bostadskomplement i form av skollokaler,bibliotek etc. (prop. 1972r 72, CU 1972r 28, rskr 1972r 28, SFS 1972r 307). Deåtergivna reglerna lämnar hite utrymme för stadshypoteksförening att lämna låni fråga om byggnad som huvudsakhgen innehåller allmänna samlingslokaler.Staten har lämnat ekonomiskt stöd för alt främjatillkomsten och bevarandet av sådana lokaler. , somhade till uppgift att utreda vissa frågor om statens ekonomiska stöd förallmänna samlingslokaler, föreslog 1971 avlämnade betänkande (SOU1971 r 92) att kredifslödel för 1974: 76 7 sådanalokaler skulle utgå bl. a. i form av statligt bostadslån. I den på grundval avbetänkandet avgivna propositionen (prop. 1973r 1, bU. 13 s. 218) föreslogsemellertid att samlingslokallån också i fortsättningen skall vara en särskildlåneform. Förslagel godtogs av . Bestämmelser om lån för anordnandeav samlingslokal har tagits in i kungörelsen (1973 r 400) om statligt stödtill allmänna samlingslokaler. Huvudbestämmelsenom grundfond finns i 13 § SF (ändrad 1970r 719). Enligl delta lagmm ställerstaten till kassans förfogande som grundfond en av riksgäldsfuUmäktige utfärdadgarantiförbindelse som lyder på . Gmndfonden bUdar detyttersta underlaget för kassans verksamhet genom att den utgör grunden förberäkningen av kassans upplåningsmaximum. Enligt 7 § första stycket SF får sammanlagdabeloppet av kassans låneskuld inte överstiga tio gånger grundfondens storlek.Regler om ianspråktagande av grundfonden finns i 14 § SF. Efler anmälan till riksgäldskonlorelfår gmndfonden tas i anspråk dels för fullgörande av förbindelser om medelhärför tillfälligtvis saknas, dels också vid kassans likvidation. Tas gmndfondeni anspråk i annat fall än vid likvidation skall del använda beloppet snarastmöjligt återbetalas till staten. Vid återbetalning skall staten ersättas förden ränta som staten kan ha utgett med anledning av all fonden tagits i anspråk.Vid likvidation får grundfonden utnyttjas endast i den mån annan tillgångsaknas som svarar för kassans förbindelser. Enligt 7 § andra stycketSF krävs tUlstånd av Kungl. Majrt för alt kassan skall få ta upp nytt lån, omgrundfonden genom förluster som uppkommit på kassans rörelse i dess helhet gårned med . Är nedgången större än krävs dessutom riksdagensmedgivande. Enligt tredje stycket i samma paragraf skall kassan göra anmälantill Kungl. Majrt, om grundfonden tas i anspråk för alt täcka förlust. Bostadsslyrelsenkonstaterar att påtalade svårigheter för låntagare i orter, där behovet av lånmed bättre förmånsrätt än statslånet inte kan tillgodoses, i praktiken gällerendast vid belåning av nybyggda småhus och har samband med gällandebestämmelser om maximering av låneunderlaget och den utsträckning i vilkenbostadslån får fördjupas. anser del inte godtagbart allbostadslån och bottenlån tillhopa i vissa fall inte uppgår till ett belopp som såsom förutsatts motsvarar av pantvärdet. Det är enligtbostadsstyrelsen inle rimligt att förutsättningarna för ett egnahemsbyggandemed statlig finansiering i olika orter skall kunna skifta beroende påbottenlångivarnas vilja och/eller förmåga att lämna bottenlån i behövligutsträckning. Prop.1974: 76 8 börkunna förutsättas alt kommun och länsbostadsnämnd gör den erforderligaprövningen från kredilvärdesynpunkt. Om projektet därvid är godtagbart börfinansieringsförutsättningarna vara lika för alla projekt oavsett belägenhet. Enlösning av problemet är att bottenlån lämnas i full ulslräckning i allaärenden. Del har vid olika tUlfällen efler överläggningar med långivarna varitmöjligt att få generella ökningar i deras engagemang. Styrelsen har nyligenhaft en ny sådan överläggning avseende möjligheterna all ökabollenlångivningen i första hand i de fyra nordligaste länen. Del tordeemellertid knappast vara möjligt alt få genereUa utfästelser från långivarnatill full belåning i samtliga ärenden. Elthinder härför är bl. a. all stradshypoteksföreningarna, BOFAB och iprincip är förhindrade att lämna, lån utanför s. k. hälsovårdstälorl. Bostadsslyrelsenanser all denna regionala inskränkning i långivningen bör kunna slopas, närfråga är om förelag med statligt bostadslån. Säkerhetssynpunkten borde enligl bostadsslyrelsenvara tillgodosedd genom kommunens och länsbostadsnämndens prövning saml kommunensborgen för en del av lånet. Härigenom skulle önskemålen bakom de förslag sombehandlats i näringsutskottets ullålande 1973 r 23 i huvudsak hatillgodosetts. Bostadsslyrelsen har emellertid i övrigt inle ansett sig börapröva och lägga firam förslag beträffande ifrågavarande regler för hypoteksinslilutenslångivning. Enändring av hypoteksinslilutens långivning enligl det sagda innebär emellertid inleen garanti för att i samtliga ärenden bollenlån och bostadslån tillhopa kommeratt uppgå till av pantvärdet. Vad gäller bostadslånen lägger bostadsslyrelsendärför fram vissa förslag i syfte att förbättra möjligheterna all finansierasmåhusbyggandet med hjälp av sådana lån (se prop. 1974r 1 bU. 14 s. 8992). Kassankonstaterar att dess obligationsskuld uppgick till 34 458milj. och all därutöver obligationer sålts för 18,8 mUj.kr. som skulle likvideras . Den outnyttjade upplåningsrätten uppgicksåledes då tUl ca 4 523 milj. kr. Till belysning av stadshypotekskassansbehov av upplåningsräll redovisas i framställningen följande uppställning ifråga om utvecklingen av kassans obligationsskuld ochlåneverksamhet. (För tiden inbegrips uppgifter för Svenska bostadskreditkassansom genom fusion gick upp i stadshypotekskassan .) Uppställningenhar vidare kompletterats med uppgifter . År Belopp' utelöpande Nettoökning av ute obligationer stående hypotekslän milj. kr. 7,8 15,0 11,4 16,1 13,3 15.9 19,8 1.5,6 16,5 1 I beloppen har räknats in vid resp. tidpunkt försåldamen ej likviderade obligationer. Kassan anför att uppgiftema visar att låneverksamhelenunder ökat avsevärt men framhåller också alt det inle ärmöjligt att med någon större grad av säkerhet bilda sig en uppfattning om delåneökningar som verksamheten kan resultera i under den närmaste framliden. Medbeaktande av del pågående och planerade bostadsbyggandet bör kassan varaberedd att t. v. möta låneanspråk av minst samma storleksordning som förelegalunder . Kassan framhåller vidare att beloppet av de balanserinneliggande beviljade låneansökningar, som kassan till följd av lägel på kapUalmarknadeninte kunnat effektuera , uppgick liU 8 771 milj. kr. Dettabelopp översteg avsevärt den återstående outnyttjade upplåningsrälten.Kassans upplåningsmarginal får därför anses otillräcklig varför en höjning avgrundfonden är erforderlig. Beträffande storleken av det belopp, med vilketgrundfonden bör ökas, erinrar kassan om de synpunkter som kassan anfört itidigare framställningar. Kassan har sålunda framhållit bl. a. altifrågavarande låneanspråk i främsta rummet är beroende av omfattningen av detbostadsbyggande som statsmakterna efter prövning från bostadspolitiskasynpunkter funnit vara av den angelägenhetsgrad att det bör ges utrymme iinvesteringsplanerna. Kassan har också strukit under alt en grundfondshöjningendast skapar formella förutsättningar för en ökad obligationsutgivning ochsålunda inte i och för sig bereder möjlighet till en ökad utlåning. Kreditgivningensomfattning och inriktning är beroende av andra faktorer och måsle följa denormer som föreslavas av den allmänna kredilpoliliken. Dessa uttalanden äger tiUämpningjämväl beträffande den nu ifrågasatta höjningen. Med beaktande av det anfördaföreslår kassan att grundfonden ökas tiU . Prop.1974: 76 10 4.2 Lån för anordnande av samlingslokaler Kassan anför att gällande regler om stadshypoleksföreningarnasverksamhet medfört att sådana låneansökningar måst avvisas som avsett byggnadinnehållande huvudsakligen samlingslokaler. Vid den gjorda översynen avstatens medverkan vid anordnande av allmänna samlingslokaler synes dockavsikten ha varit att sedvanliga bottenlån skall utgå vid uppförandel avbyggnad med sådana lokaler. Kassan hemställer att 20 § SF ändras så att delblir möjligt för stadshypoteks-institulionen all lämna bottenlån i fråga ombyggnad som finansieras med stöd av statligt lån för anordnande avsamlingslokal. 5.1 Yttrande över framställning Remissinstanserna är genomgående positiva lUl allanknytningen i förordningen till begreppet hälsovårdstälorl tas bort vidangivandel av sladshypoteksförenuigarnas och de bosladsfinansierande kreditaktiebo-lagensbelåningsorter. Bankinspektionen framhåUer beträffande sladshypoteksföreningarnaall avgränsningen till hälsovårdstälorl förestavals av säkerhetsskäl med tankepå köparna av stadshypotekskassans obligationer och det solidariska ansvar somgällde för låntagarna intill . Ett annat motiv har sannoliktvarit att föreningarnas organisation har varit uppbyggd för att avse utlåningtill bostadsbebyggelse och därmed sammanhängande bebyggelse i tätorter. Innaninspektionen går in på den föreslagna ändringen i reglerna för stadshypoleksinstitutionernaberör inspektionen vad som gäller för de bosladsfinansierandekreditaktiebolagen i motsvarande hänseende. Bolagsordningarna för BOFAB och SPINTABinnehåller förutom en begränsning av verksamheten till hälsovårds-tätorter också den i och för sig självklara regeln att lån får lämnas endast motsäkerhet, som bolagets styrelse finner betryggande, och att därvid skallbeaktas alla omständigheter som skäligen kan beräknas komma alt påverkafastighets viirde under låneliden. Häri kan anses ligga även ett påpekande omatt bolagen måste beakta vilken betydelse fastighetens belägenhet har för dessvärde såsom säkerhet. Utgångspunkten måsle vara att fasligheten är så belägenall det kan förutsättas finnas köpare till den vid eventuell avyttring. Intesällan kan därvid andra faktorer än belägenhet inom hälsovårdslälort haavgörande betydelse. Fastighet inom område, som inte är sådan organiserad täl-ortsbildningför vilken hälsovårdsstadgan gäller men som av andra skäl erbjuder en attraktivboendemiljö, kan naturligtvis med tanke på polen- Prop.1974: 76 11 lieUaköpare ha lika stort säkerhetsvärde som fastighet inom en hälsovårdstätort,som stagnerat eller är under avfolkning. Del måste dock under alla förhållandenröra sig om sådan permanent bostadsbebyggelse och därmed sammanhängandebebyggelse som är normal för tätorter. Med hänsyn till innebörden av regeln omstyrelsens säkerhels-prövning bör i fråga om kredilaktiebolagen den nuvarandebegränsningen av utlåningen till hälsovårdslätorter kunna slopas. Därmed skulledel alltså bli möjligt all hos bolagen belåna kredilvärdiga bostadsfastigheteräven utanför de mera fasl organiserade tätorlsbildningarna. I överensstämmelsemed bolagsordningarnas allmänna föreskrifter bör det åvila bolagens styrelseralt i de enskilda fallen tillse att fastighets belägenhet jämte övrigaomständigheter tillgodoser kravel på betryggande säkerhet. Inspektionen har isin lur att övervaka tillämpningen av föreskrifterna. I SF finns inte någonbestämmelse om krav på att säkerheten skall vara betryggande och att hänsynvid kredilprövningen skall tas till alla omständigheter som skäligen kan kommaalt påverka låneobjektets värde . Enligl inspektionen uttryckeremellertid en sådan bestämmelse endast en självklar princip som i praktiken redaniakttages av sladshypoteksföreningarna. Den formella begränsningen till lätortsfastighelerkan därför ulan olägenhet avskaffas. I enhetlighetens intresse bör emellertidi 28 § SF införas samma allmänna krav på betryggande säkerhet som gäller ifråga om kreditaktiebolagen. Stadshypotekskassan hävdar all bosladsstyrelsensuppfattning att någon självständig kreditprövning av bottenlånegivare inlebehövs, när statlig belåning förekommer, inte är hållbar. Kassan framhåller attden kredilprövning som görs av kommun och länsbostadsnämnd sker delvis frånandra utgångspunkter och med andra hänsynstaganden än den prövning som görs ochmåste göras av botlenlåneinstitulen. Dessa har att med utgångspunkt iobligationsköparnas intressen så långt det är möjligt pröva varje låneärende såatt varje förutsebar kreditrisk utesluts bottenlånet står ute,dvs. Kommun och länsbostadsnämnd behöver däremot inteanlägga ett lika långsiktigt perspektiv i sin kreditbedömning, bl. a. därföratt det statliga lånet förutsätts bli återbetalat . Kommun harvidare att bedöma låneärenden med hänsyn till del ansvar förbostadsförsörjningen som åvilar kommunen. Det är också att märka all någongaranti inte finns för att stat eller kommun i sista hand svarar för även bollenlånedeleni ett statligt belånat objekt. Den noggranna kreditprövning som sker inom stadshypoleksinshtulionenvare sig objektet är slalsbelånal eller ej är således ofrånkomlig. Om dennakreditprövning i undanlagsfall leder till att bottenlånet inte kommer all nåupp till del statliga lånels undre gräns, kan de svårigheter som därigenomuppkommer för låntagaren undanröjas genom fördjupning av bostadslånet. Även omsåledes bosladsstyrelsens motivering till förslagel alt slopa den regionalabe- 1974: 76 12 gränsningentill hälsovårdslälort inte är hållbar, finns ändå enligt kassan anledning attompröva ifrågavarande regler. Kassans slyrelse har fåll en omfattandeerfarenhet när det gäller all bedöma stadshypoleksföreningarnas belåningsorler.Eftersom kassan förbehållit sig rätten att bestämma i vilken ulslräckningbelåning skall ske inom område utanför fastställd stads- eller byggnadsplan,har en fast över hela landet likartad praxis kunnat bildas. Den omständighetenatt de för hälsovårdslälort gällande bestämmelserna antagits för vidsträcktaområden utan fastställd stads- eller byggnadsplan har medfört alt kravel påbelägenhet inom hälsovårdslälort i praktiken ytterst sällan har inneburit någonbegränsning för utlåningsverksamhi;ten. Anledning kan därför finnas att slopadetta krav. I stället skulle bestämmelsen kunna utformas så all belåning ulannärmare begränsning får ske i tätare bebyggt område. Härigenom får det ankommapå institutionen själv att avgöra olika gränsdragningsfrågor, varvidsjälvfallet tillbörlig hänsyn skall tas till kommunernas ochlänsbostadsnämndernas bedömningar. Att helt slopa kravel på tätbebyggelseskulle eiUigl kassan innebära en så stor ändring av sladshypoleksinstitutionensverksamhet, all den med hänsyn till obligationshavarnas säkerhet inle bör kommai fråga ulan närmare utredning. Inte heUer bör del komma i fråga alt begränsaeventuell långivning utanför hälsovårdslälort till att avse enbart bebyggelsesom finansieras med stöd av statligt bostadslån.