prop · FX0331 · 1974-12-31 00:00:00 — Innan arbetsgivare ger inansökan om koHekliv överföring av utländsk arbetskraft tUl länsarbetsnämndskall han ha överläggnmgar i frågan med de representanter för den lokalafackliga organisation som svarar för avtalsområdet. Berörda centrala arbetsgivar-och arbetstagarorganisationer bereds tillfälle att yttra sig när ärendetöverlämnats tiU AMS. Sedan AMS lämnat tillstånd till överföring, skall berördautiänningar ansöka om arbetstUlstånd. Ifråga om enskilds ansökan om arbetstillstånd gäller att ansökan från den sombefinner sig j utiandet och kan uppvisa erbjudande om anställning i gesin till svensk beskickning eller svenskt konsulat. Ansökan överlämnas därifråntUl för avgörande. Innan verket beslutar i fråga om enskUds ansökan omarbetstillstånd remitteras ansökningshandlingen i regel lUl AMS för yttrande. AMSsänder över ansökningsärendel till vederbörande utredningen skall enligl AMS' anvisningar beaktas de av statsmakternautfärdade allmänna riktlinjerna för överföring av arbetskraft. Nämndensyttrande skall innefatta bl. a. ullålande från lokal facklig organisation. Omde centrala arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer som svarar för resp.avtalsområden så önskar, bereder AMS dem tiUfäUe att yttra sig i ärendet. Förslagångsansökanom arbetslillstånd för utlänning som har rest in i landet utan tiUstånd inges tiUpolismyndighet på orten. skall vidarebefordra ärendet tiUSIV. 2.1.4Utländska förhållanden avseende arbetstillstånd för sjömän Avinhämtade uppgifter om lagstiftningen om arbetstillstånd för sjömän i ,, , , , , och (se Ds In1973:12 s. 6164) framgår all endast kräver arbetstUlstånd för utiännings påmönslringi utländsk hamn. Enligt belgisk lag fordras att vederbörande är registrerad ihandelssjöfolkets pool. För påmönslring i del egna landels hamnar krävs arbetstill- 1974: 31 15 ståndi samtliga här nämnda länder utom i , vars lagstiftning omarbetstillstånd över huvud taget inte omfattar sjöfartens område. Ar1921 ratificerade den av året innan antagna "Konventionenang. arbetsförmedling för sjömän", den s. k. . I dennaföreskrivs bl. a. att ett effektivt och mot behoven svarande syslem avavgiftsfria arbelsförmedlingsanstalter för sjömän inrättas och upprätthålls.Dessa arbetsförmedlmgar skall inrättas av staten eller av staten och arbetsgivar-och arbetstagarorganisationerna gemensamt. /70 är landet indelat i tre regioner för förmedling av sjömänmed , och som centralorter. En cenlralförmedling förnorrlandskusten har inrättats i . Sjömansförmedlingar finns vidytterligare 15 arbetsförmedlingskonlor. Det centrala sjömansregistrel ärplacerat hos sjömansförmedlingen i . Sjömansförmedlingenär en del av den offentliga arbetsförmedlingen. Regionkontoren i ,och har till uppgift bl. a. alt inom sma områden bevaka sjöarbelsmarknaden,samordna förmed-lingsarbetel för all utjämna tUlgång och efterfrågan påarbetskraft, ge information i förmedlingsfrågor, tiUse alt kontakten med cenlralhamnarnautomlands upprätthålls och vidareutvecklas samt att medverka till en effektivsamverkan i förmedhngsarbetet mellan regionerna. Det huvudsakliga ansvaret för förmedlmgenav befäl tiU handelsflottan vUar på regionkontoren. Vid regionkonloren skallfinnas personal avdelad för förmedling och yrkesvägledning av nybörjare momsjömansyrket. Verksamhetenvid sjömansförmedlingarna har 1970 minskal betydligt iomfattning. Sålunda har antalet lediga platser sjunkit från 42 1961 tUl19 1970 och antalet tillsatta platser från 31 1961 tUl 16 460 år1970. Även antalet på sjömansförmedlingarna anmälda arbetssökande sjömän harminskat, dock inte i samma omfattnmg. Sålunda var 45 665 sökandeanmälda. Är 1971 hade delta antal sjunkit till 29 668. Minskningenav antalet lediganmälda platser är en följd av bl. a. nedgången av antaletfartyg och den genom rationaliseringar minskade storleken på besättningarna.Dessutom har antalet rederianställda ökat. Antaletpå- och avmönslringar inom landet totalt sett har mmskat från 95 1962 tiU59 1971. Hos vissa sjömansförmedling-ar har dock en stabilisering och inågot enstaka fall en ökning av antalet mönstringar skett, vUket tUl en del kantUlskrivas införandet av avlös-ningsbesällningar och den ökande färjtrafikenmellan och övriga . Rekryteringenav nybörjare till sjömansyrket går alltmer vid sidan av sjömansförmedlingenberoende bl. a. på möjlighetema tiU s. k. lär- 1974: 31 16 lingsanställning en form av rederianställning. Antalet genom sjömansförmedlingarna placeradenybörjare har sjunkU från 4 248 till 2 215.Minskningen har varit särskUt markant senare år. Antalet arbetssökandenybörjare sjönk från 8 1964 tiU 6 1971. I 3§ kungörelsen (1950: 473) ang. understöd till sjömän vid arbetslöshet iutländsk hamn föreskrivs att i centralhamn skall fmnas av ministern för utrikesärendena utsedda personer, dels för arbetsförmedling för sjömän, dels för utbetalningav arbetslöshetshjälp och förskott enligt kungörelsen. Om arbetsförmedlarensfunktioner lämnas i kungörelsen vissa föreskrifter, vilka emellertidhuvudsakligen rör möjligheter att få understöd. Däremot anges inte hurförmedlingsarbetet skall bedrivas. Särskildaanslag till förmedlingsverksamheten har inte beviljats och en uppdelning av arbelsförmedlingsfunktionernai formella, av understödsverksamheten betingade uppgifter och den egentligaförmedlings-funktionen kommit att ske. Sålunda fullgörs förmedlingsfunklionen iAntwerpen och av , i och Offices, i av den nederländska offentligaarbetsförmedlingen. Kontaktverksamheten mellan centralhamnarna inbördes ochmellan dessa och arbetsförmedlingen i har inte haft den intensitet som1946 års sjömanskommitté i sitt betänkande (SOU 1949: 51) om sjöfolksarbetslöshet i utländsk hamn ansåg erforderlig. I fråga om de nordamerikanska hamnamahar del ansetts uteslutet, alt åtgärder från beträffande arbetsförmedlingsverksamhetenskall vara motiverade så länge en mera framträdande arbetslöshet inte är förhanden. Rapport om förmedlingsverksamheten en gång har ansettstillfyllest. Vad beträffar har överförande av arbetssökande tillSverige inle förekommit i nämnvärd omfattning. Kontaktenmed sjömansförmedlingarna utomlands sköts numera av den tjänsteman påregionkontoren som handhar befälsförmedlingen och sker både genomtelefonkontakt och utnyttjande av telex. Parallellt med kontakten överregionkontoren sker en löpande rapportering från centralhamnarna till AMS' arbelsförmedlingsenhetom antalet arbetssökande samt om antalet lediga och tUlsatta platser. Dessutom rapporterar i likhet med sjömansförmedlingarna iSverige centralhamnarna i , , och varjevecka per telex antalet anmälda arbetssökande av ohka kategorier till AMS.Dessa uppgifter sammanställs med motsvarande uppgifter från de svenskasjömansförmedlingarna tUl listor, som sedan sänds ut tiU intresserade redare, tUlredarnas och de ombordanställdas organisationer saml sjömansförmedlingarna iSverige och vissa centralhamnar. 1974: 31 17 2.2.1AUmänna utgångspunkter och behovet av lagstiftning Utredningenpekar inledningsvis på all del är en intemationeUt tUl-länipad princip attendast elt lands egna medborgare har ovillkorlig rätt att vistas i landet ochfå sin uikomst där. De olika ländernas utlänningslagstiftning fullföljer iregel två olika syften. Det ena är alt hindra utlänning som inle är önskvärdalt resa in i landet eller alt avlägsna sådan utlänning därifrån. Del andrasyftet är att reglera tillströmningen av utlänningar med hänsyn till sådanaförhållanden som tUlgången på arbete, bostäder o. d. och landets resurser ifråga om bl. a. utbUdning. Medel för denna kontroll är framför allt tillståndav olika slag. Utredningen hänvisar vidare till de antagnariktlinjerna för den svenska ullännmgspoUtiken (prop. 1968:142, SU1968:196, rskr 1968: 405). Enligl dessa riktlinjer måste åtgärder vidtas föralt reglera invandringen av arbetskraft tUl . I annat fall kaninvandringen leda till resultat som slår i motsättning till de mål somstatsmakterna har fastställt för vår arbetsmarknadspolitik, nämligen attåstadkomma och bevara full, produktiv och fritt vald sysselsättning, och förden ekonomiska politiken över huvud laget. Utredningen framhåller i dettasammanhang att också sjömännen numera omfattas av lagstiftningen omanställningsskydd (SFS 1973: 286). En väsentlig del av desvenska sjömännens arbetsmarknad avser enligl utredningen anställning påsvenska fartyg som uteslutande trafikerar utländska hamnar. För dennaarbetsmarknad måste, anser utredningen, så långt som möjligt gälla sammaarbetsmarknadspolitiska målsättning som för den svenska arbetsmarknaden iövrigt. Det innebär att sjömän från de nordiska ländema och etablerade andra utiändskasjömän inte får ställas utan arbete på gmnd av att annan utländsk arbetskraftanställs på berörda svenska fartyg. hardel enligl utredningen rått brist på behörigt befäl inom den svenskahandelsflottan. I fråga om tillgången på manskap har perioder av överskotiväxlat med perioder av brist på arbetskraft. Den brist som vid vissa tUlfällenhar förelegat kan i huvudsak tillskrivas yrkets speciella karaktär.Utredningen stryker därför under vikten av att åtgärder vidtas som främjarrekryteringen till sjömansyrket. Här avses framför allt åtgärder som innebäratt sjömäimen får fastare anställnmgsförhållanden. Förbättrad rekrytering avarbetskraft fömtsätter enligt utrednmgen bl. a. all den nuvarandebemannings-situationen med stort antal kortlidsseglare förändras så attriskerna för arbetslöshet minskas för den fast anställda delen av yrkeskåren. 1 anslutningdärtUl anför utredningen alt de möjligheter som f. n. fiims för redare att anstäUa utländsk arbetskraft på de svenska fartyg som 2 1974.1 saml. 1974: 31 18 huvudsakligentrafikerar utländska hamnar bidrar tUl att öka arbetslös-hetsriskerna för denordiska arbetstagarna och för de utomnordiska arbetstagare som har etableratsig i den svenska handelsflottan. Utredningen påpekar alt mönslringsförordningen(1961: 87) innehåller bestämmelser som är avsedda all motverka dessa risker.Enligt 19 § denna förordning skall således vid påmönslring inom landet påsvenskt fartyg tillses att besättningen består tUl minst två tredjedelar avsvenska medborgare eller medborgare i annat nordiskt land. Vid påmönslring utomlandet skall denna föreskrift tillämpas där så kan ske. Enligt utredningen hardessa bestämmelser emellertid visat sig inte kunna effektivt motverka desvårigheter som uppkommer på grund av påmönslring av utländsk, ej etableradarbetskraft. Utredningen hänvisarvidare till all i sin framställning har påpekat attbefälhavare, även med god tillgång på arbetskraft i och icentralhamnarna, har påmönslrat utiändsk personal som har rekryterats utanförden ordnade förmedlingsverksamheten. I sitt remissyttrande överframställningen har AMS framhållit, att trots att åtgärder har vidtagits föratt arbetslösa sjömän, som har varit anställda inom den svenskahandelsflottan, i största möjliga utsträckning skall få tillgång tillarbetstillfällena, så har en icke ringa tillströmning av utländska nybörjareägt rum, även då sjömän funnits arbetsanmälda vidsjömansförmedlingarna. har i remissyttrande överframställningen å sin sida framhållit att rekryteringen av utländsk arbetskraftinle, som Svenska sjöfolksförbundel har anfört, har skett i sådan omfattningatt skötsamt och yrkeskunnigt svenskt sjöfolk härigenom har fått sin möjlighettill tryggad anställning i handelsflottan kraftigt beskuren. Utredningenhar för att få ytterligare underlag för sina bedömningar gjort enenkätundersökning bland rederier, anslutna till . Avundersökningen, som omfattar det övervägande antalet rederier med utrikessjöfart, framgår bl. a. alt 2 255 av 11 204 eller ca20 % av de totala besättningarna utgjordes av icke-nordbor. den1 juliden ägde en betydande nyrekrytering av icke-nordiska utläimingarmm, 1 371 personer, men enkäten ger dock inte någon upplysning om hur många avdessa som skall hänföras till kategorin "nybörjare". Utredningen konstateraratt utländsk arbetskraft nyrekryleras i relativt stor omfattning även undertider när nordisk och utländsk etablerad arbetskraft går arbetslös. Även om detär av betydelse för handelssjöfarten alt en viss sådan nyrekrytering äger rummotverkar en oreglerad nyrekrytering av utiändsk arbetskraft de strävanden somhar kommit lUl uttryck från såväl arbetsgivarnas som de ombordanställdas organisationeratt söka stabUisera sjömanskåren. Det motverkar även strävandena alt förbättramedlemmarnas yrkesfömlsätlningar genom god yrkesutbUdning och lång yrkesvana. 1974: 31 19 Föratt kunna uppnå det arbetsmarknadspolitiska mål som statsmakterna har ställtupp anser utredningen, alt de olägenheter som följer av en oregleradrekrytering så långt som möjligt bör undanröjas. Del kan ske genom alt man vidnyrekrytering i regel först undersöker om lämplig svensk, nordisk ellerutländsk etablerad arbetstagare finns vid sjömansförmedling i eller icentralhamn, innan icke etablerad utiändsk arbetskraft anställs. Bestämmelsersom garanterar en sådan ordning bör därför införas. Särskild uppmärksamhetmåste därvid ägnas ål den äldre arbetskraften. Enutgångspunkt för reformer på sjöfartens område bör vara alt bestämmelser somföreslås så långt som möjligt överensstämmer med dem som gäller för här ilandet anställd arbetskraft. Dessutom bör i princip svensk och utländskarbetskraft jämställas i fråga om anställningsvillkor. Utredningenkonstaterar alt utvecklingen mot större fartyg och nya tekniska hjälpmedel inomden svenska handelsflottan ställer ökade krav på UtbUdning och erfarenhet hosde ombordanställda. Utredningen anför vidare att enligt Svenska sjöfolksförbundetsaknar de utländska mäklare som ibland anlitas möjlighet och intresse attbedöma om den personal de skaffar är lämplig för anställning. Härigenom harenligt förbundet kommit all tillföras personal somvarit direkt olämplig för anställning på fartyget. hari sill remissyttrande över förbundets framställning framhållit att svenskrederinäring inte har intresse av att anstäUa sjöfolk svenskt eller utländskt som inte är skötsamt. Helst skall den som anställs också vara yrkeskunnig.Utredningen pekar vidare på att sjömanslags-kommitté i sitt betänkande(SOU 1971: 6) Ny sjömanslag har framhållit att på de svenska fartygen i ulrikesfartarbetar ett stort antal utlänningar, vUka har i svensk tjänst bakomsig och utgör elt värdefullt tUlskott till den svenska arbetskraft somsysselsätts lUl sjöss. Svårigheterna alt rekrytera dugligt sjöfolk har enligtkommittén dock lett tiU att fartygsbesättningama fått ett inslag av utiänningar,som avsett att ta endast tillfällig anställning och som bl. a. pågrund av språksvårigheter inle får naturlig samhörighet med arbetsmiljön påsvenska fartyg. Kommittén har understrukit betydelsen av all rekryteringentill sjömansyrket förbättras, att besättningarna i högre grad än f. n. bestårav sjöfolk med fastare anknytning till rederiet och att större vikt läggs vidutbildningen för yrket. Medutgångspunkt i vad sålunda har upptagils framhåller utredningen att det är ettgemensamt intresse för aUa berörda parter att i yrket kvalificerat sjöfolkanställs på svenska fartyg. I den utsträckning svenska rederier anställer utiändskarbetskraft, som inle har tjänstgjort ombord på svenskt fartyg, utanatt först undersöka vUken arbetskraft som finns tUlgänglig hos den svenskasjömansförmedlingen i och i cenlralhamnarna, är det enligt utredningenrisk för att redaren inte får Prop.1974: 31 20 denmest kvalificerade tiUgängliga arbetskraften. Utredningen anser därför altockså nu angivna omständigheter talar för att det införs sådana bestämmelseratt vid tiUtänkt nyrekrytering av utiändsk arbetskraft i första hand prövas vUkanordiska eller utomnordiska etablerade arbetstagare som finns tillgängliga föranställning. Först sedan det har konstaterats alt lämplig arbetstagare intefinns att tUlgå, bör redaren få anställa annan utländsk arbetskraft. uppfattning kan man inte uppnå angivna mål på annat sätt än genomall införa tUlslåndsskyldighel för icke-nordbor, som anställs i utiändsk hamn. Frånrederinäringens expert hos utredningen har framhåUits all införandet av enlagstiftning på delta område onödigtvis komplicerar förhåUandena och attantalet utlänningar, som anställs i den svenska handelsflottan och som inte äretablerade, är så ringa att man inle behöver lagstifta härom. 2.2.2Särskild lagstiftning om anställningstiUstånd hade i sin framställning varit inne på tanken att arbelstUlståndskulle införas i huvudsaklig överensstämmelse med utlänningslagstiftningensbestämmelser. Enligt utredningens uppfattning bör de bestämmelser som införs pådetta område så långt som möjligt överensstämma med dem som gäller för utländskarbetskraft som lar anställning i . De bestämmelser som finns iutlänningslagstiftningen avser emellertid all reglera invandringen tillSverige och att möjliggöra kontroll över de utlänningar som finns här. De förhåUandensom råder när en utlänning bestämmer sig för att söka arbelstUlstånd i Sverigeskiljer sig emellertid avsevärt från de förhållanden som föreligger när enutlänning bestämmer sig för att i utländsk hamn mönstra på svenskt fartyg.Invandringen tUl bestäms inte endast med hänsyn tillarbetsmarknadssituationen utan också till sådana faktorer som tUlgången påbostäder och landels resurser i fråga om bl. a. UtbUdning av olika slag. Vissaav dessa omständigheter kan inte påverka utlänningens möjligheter all få tUlståndall mönstra på svenskt fartyg. Bostadsfrågan utgör inle något problem i dettasammanhang. Genom att utlänningslagstiftningen bl. a. ger kontrollmedel förinvandringen hit skulle många undantagsbestämmelser behöva införas om lagstiftningensarbetstUlståndsskyldighet infördes på sjöfartens område. Som exempel nämnerutredningen den sammankoppling som föreligger mellan arbetstillstånd och uppehållslUlslånd. Detkan enligt utredningens mening inte komma i fråga att införa uppehållstillståndför sjömän. Den bedömning av utlänningens personliga förhållanden som enligtutredningens mening bör äga rum kan i fråga om sjömän företas i samband medhandläggningen av ärende om tillstånd till anställning. Det är vidare önskvärtmed elt enklare och snabbarehandläggningssält med färre berörda instanser än vad fallet är i samband medprövningen av arbetslUlslåndsärenden. Av framför allt dessa skälanser utredningen all en särskild lag bör införas om skyldighet för utländsksjöman att ha tillstånd vid anställning ombord på svenskt fartyg i utländskhamn. TUlståndet bör, eftersom del på väsentliga punkter skiljer sig från del arbetslillståndsom beviljas enligt utlänningslagstiftningen, få en annan benämning och förslagsviskallas anställningstillstånd. De bestämmelser som införs bör dock i så storutsträckning som möjligt överensstämma med utlänningslagstiftningensbestämmelser om arbetstillstånd. 2.2.3Utformningen av lagstiftningen Tillslåndsskyldighelens omfattning Utredningenanser alt utlänning i princip skall ha beviljats anställ-ningstUlstånd för attfå ta anstäUning på svenskt fartyg i utländsk hamn. I lagtexten (1 §) kommerdetta tUl uttryck genom föreskriften, all utländsk inte får utan anställningstiUståndinneha befattning på svenskt fartyg som trafikerar utländsk hamn. Ombesättning eller del därav enlreprenadanslälls på fartyg bör detta enligtutredningen inle medföra undanlag från skyldigheten för utiändsk alt ha anstäUningstUlstånd. Utredningenanför att, när i 1 § talas om utiändsk med befattning på svensktfartyg, ges åt begreppen samma innebörd som i sjömanslagen (1973: 282). FörslagettUl lag om anställningstiUstånd för utländska sjömän är sålunda tUlämpligt påsjömän, som skall ulföra arbetsuppgifter ombord av annan än tiUfällig art,dvs. det mlinmässiga arbetet för fartygets drift. Detta arbete utförs i deflesta faU av personal, anställd av redaren, men i de fall redaren haröverlåtit del av farlygsdriften tUl entreprenör kommer också dennesarbetstagare all omfattas av lagen. Den som skall utföra göromål av meratillfällig karaktär, t. ex. arbete som utförs av resereparatör, garantipersonaleller rederi-inspektör, faUer däremot utanför lagens tUlämpning. Det kananmärkas att även sistnämnda arbetstagare i vissa faU är anställda hos redarenmen i andra fall hos annan arbetsgivare. Enligtde riktlinjer som statsmakterna har dragit upp för arbelsliU-slåndsgivningenskall hänsyn tas tUl bl. a. tiUgången på arbetskraft inom landet. Möjligheternaatt bereda sysselsättnmg åt äldre arbetskraft måste ha prövats innanarbetstillstånd beviljas för utländsk arbetskraft. Utredningen anser att sammaprinciper bör gälla i samband med beviljandet av anställningstiUstånd. Såledesbör undersökas vilken arbetskraft 1974: 31 22 somfinns anmäld vid sjömansförmedlingarna i och i centralhamnarna.Möjligheterna all bereda sysselsättning ål nordiska arbetstagare och utländskaetablerade arbetstagare måste i regel ha prövats innan anstäUningsliUstånd bevUjas.Om lämplig arbetstagare inle kan anskaffas genom nämnda förmedlingsorgan, bör anslällningstillståndkunna meddelas. Innananställningstillstånd beviljas bör emellertid tillslåndsmyndighe-ten pröva omden utländske sjömannen uppfyller de krav på kvalifikationer, som bör ställaspå innehavaren av den befattning som skall tiU-sältas. I denna del bör AMSefter samråd med och organisationerna för redare och ombordanställdautfärda riktlinjer. Även omständigheter som hänför sig till utlänningens personbör kunna påverka tUlståndsgivningen. Förhållanden som skulle ha medfört attutlänningen avstängts från tjänstgöring på svenskt fartyg bör enligt utredningenmedföra att anslällnmgslUlstånd efter kontakt med organisationerna vägras. Enligtstatsmakternas riktlinjer (prop. 1968:142) bör arbelstUlstånd bevUjas endast omerbjudna löne- och andra anslällningsvUlkor överensstämmer med vad som normaltgäller i fråga om svensk arbetskraft för motsvarande arbete. Utredningen anseratt de riktlinjer som har fastställts för arbetstillstånd i princip bör gällaäven i fråga om anställ-nuigslillslånd. För alt anställningstiUstånd skallmeddelas bör därför som krav kunna ställas att lönen för arbetet uppgår tillbelopp som enligt kollektivavtal gäller i branschen. Rederinäringensexpert hos utredningen har framhållit alt det enligl hans mening strider mol deprinciper, som hittiUs har tUlämpats på arbetsmarknaden till sjöss, attstatsmakterna genom lagstiftning eller uttalanden betager arbelsmarknadsparternarätten att själva handlägga lönefrågor. Undanlag från li 11 s lån dssky 1 dighe t Undanlagfrån tillståndsskyldighet bör enligt utredningsförslaget gälla för medborgare iDanmark, , och . Vidare undantas bl. a. utlänning som har bosättningstUlståndeller arbetstillstånd eller är befriad från skyldighet alt ha arbetstUlstånd. Ikonsekvens härmed bör enligt utredningen också den som har anställningstiUståndeller som inte är skyldig att ha anställningstiUstånd på motsvarande sätt varabefriad från skyldighet att ha arbetstiUstånd för anställning på svenskt fartygi svensk hamn. Härigenom tillgodoses på samma gång Sveriges redareföreningsönskemål att kunna påmönslra rederianställd etablerad utländsk arbetskraft isvensk hamn efter semester o. d. En föreskrift av angivet slag bör införasi UtiK. Ianslutning tUl nyssnämnda ändring i UtiK anför utredningen att enligt nuvarandebestämmelse i 43 § 1 b UllK är , som tillhört Prop,1974: 31 23 besättningenpå hit ankommande fartyg, under en lid av inte skyldig att haarbetstillstånd i fråga om arbetsansläUning på svenskt fartyg som är destinerattill utländsk hamn. Enligt utredningen skulle det föreslagna systemet med anställningstiUståndi viss mån kunna urholkas om det fortfarande var möjligt för utiändsk sjömanalt mönstra på svenskt fartyg här i landet med stöd av denna bestämmelse. Utredningenföreslår därför alt bestämmelsen upphävs. Utredningen föreslårvidare att utomnordisk medborgare som är etablerad i svenska handelsflottanbör vara undantagen från skyldighet alt ha anställningstiUstånd.