mot · FX021733 · 1974-04-04 00:00:00 — av i Skärstad m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:70 med förslag till abortlag, m. m. Utvecklingen i vårt land har gått i ett allt snabbare tempo. Befolkningen har mer och mer koncentrerats till storstadsområdena, medan landsbygden undan för undan förvandlats till glesbygd. har hela vårt samhälle alltmer kommit att präglas av sekularisering. Det är väl känt att denna utveckling skapat många svårigheter, inte minst för det uppväxande släktet. Rotlösheten i det föränderliga samhället, frånvaron av en fast familjeförankring, anonymiteten i det stora kollektivet och bristen på en fast grund för tillvaron har inte sällan lett till en oförmåga att känna och ta ansvar för sig själv och för medmänniskan. De som varit med om att forma detta samhälle har inte alltid varit vakna för utvecklingens avigsidor. Medvetet eller omedvetet har de gått förbi många av de problem som blivit en verklighet för allt fler. I stället för att söka styra utvecklingen rätt där den hotar att urarta har de stundom sökt anpassa samhället till tidsandan. Hur långt kan samhället anpassa sin lagstiftning efter utvecklingen? Det står väl klart för alla att en sådan process inte kan fortgå i det oändliga. Om vår demokrati skall kunna fungera i och fortleva måste det finnas en gräns annars går vi från anpassning till anpasslighet. Ett klart gränsfall är det nu framlagda förslaget till ny abortlag. Ett omfattande utredningsarbete har utmynnat i en proposition, som avslöjar att man visserligen har uppmärksammat ett aktuellt problem men i stor utsträckning förbisett dess orsaker. Regeringen tar ansvaret för ett generöst erbjudande om abort till dem som begär det till synes utan större intresse för varför kvinnor viii eller ser sig tvingade att avbryta ett havandeskap. Förslaget till ny abortlag innebär enligt vår mening att samhället visar en felaktig attityd i en väsentlig livsfråga. Skola och miljö fostrar inte på samma sätt som förr ungdomen till eget ansvarstagande. Pornografisk film och litteratur får fritt verka i nedrivande riktning. Skolans sexualundervisning, i sig välmenande och behövlig, synes ha försummat det väsentliga: kärleken, familjegemenskapen, ansvaret för ett barn som skall födas. Därmed har samhället underlåtit att skapa de grundläggande förutsättningarna för ett barnvänligare samhälle. I detta läge väljer regeringen att erbjuda nära nog fri abort i stället för att söka undanröja orsakerna till det ökande antalet aborter. Man har synbarligen helt bortsett från de allvarliga följder en abort kan få för kvinnan, inte minst den unga. Det är väl känt att många kvinnor ångrar sig efter en abort och att de inte sällan drabbas av psykiska skador och lidanden men hur många är inte ens utrett. Samhällets uppgift bör enligt vår uppfattning i första hand vara icke att öppna vägen till fri abort utan att genom ökad information och förebyggande åtgärder ge hjälp för att undvika en situation där abort synes vara den enda utvägen, att genom förbättrat stöd motverka att kvinnor av sociala och ekonomiska skäl ser sig tvingade att söka abort, att genom grundlig utredning kartlägga de fysiska och psykiska skadeverkningar som en abort kan vålla och, inte minst, att genom sin attityd klart utsäga att abort är en yttersta nödlösning, därför att den betyder utsläckande av mänskligt liv. Detta synsätt överensstämmer helt med den sällsynt eniga kristna opinion som stod bakom ärkebiskopens remissvar, vilket vi ansluter oss till. Åberopande det anförda hemställer vi 1. avslår Kungl. Maj:ts proposition 1974:70 i vad avser förslag till abortlag, 2. som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad i motionen anförts om behovet av ökad information i abortfrågan samt om bättre socialt och ekonomiskt stöd, 3. hos Kungl. Maj:t anhåller om utredning genom en allsidigt sammansatt kommitté med uppgift att framlägga förslag till ny abortlag, varvid abortfrågan skall allsidigt behandlas och frågan om de negativa effekterna av abort särskilt belysas. () i Skärstad () i Nennesholm () i Heden