mot · FX02356 · 1974-01-23 00:00:00 — av m. fl. angående det kommunala partistödet. Sedan kommunsammanläggningarna nu i stort sett genomförts har frågan om de politiska partiernas förmåga att ge information, service och utbildning kommit alltmer i förgrunden. Det växande avståndet - inte minst geografiskt - mellan förtroendevalda och väljare ökar kravet på information. Redan när beslutade antaga lagen om kommunalt partistöd förelåg principiell enighet på bl. a. följande punkter: att kommunalt partistöd verksamt kunde bidraga till förbättrade villkor för opinionsbildning och kommunalpolitisk aktivitet, att kommunerna själva skulle få bestämma om stöd skulle utgå samt att kommunerna själva skulle bestämma stödets storlek. Den fråga som kom att markera oenigheten mellan bl. a. socialdemokraternas och vår syn på det kommunala partistödets utformning var fördelningsprincipen. Medan socialdemokraterna förordade en mot mandatantalet i fullmäktige och landsting proportionell fördelning hävdade vi, liksom övriga oppositionspartier, en fördelning med ett för alla partier lika grundbelopp och däröver fördelning efter mandatantal. Den enighet som förelåg mellan de borgerliga partierna kom till uttryck bl. a. i skrivning i dess utlåtande nr 36. Däri anförs bl. En konstruktion med grundbidrag är enligt utskottets mening bättre ägnad än propositionens förslag att åstadkomma en aktiv informationsverksamhet och därmed vidareutveckla den kommunala demokratin. Grundbidragen bör lämpligen, som föreslagits i motionerna 1:1076 och 11:1245, utgöra en fjärdedel av det totala bidragsbeloppet. Den socialdemokratiska reservationen som yrkade bifall till propositionens förslag om bidrag i förhållande till partiernas mandatantal i fullmäktige resp. landsting, vann i , och har vi ett enligt vårt förmenande orättfärdigt kommunalt partistöd. Genom riksdagsbeslut genomfördes en ändring av det statliga partistödet, varigenom varje riksdagsparti erhöll ett grundbelopp på 1,5 miljoner per kalenderår. Genom detta beslut fick det statliga partistödet en rättvisare utformning . I den socialdemokratiska reservationen till utlåtande nr 1969:36, den reservation som senare antogs av majoritet, uttalas bl. a.: Det är också naturligt att inte utan starka skäl, som direkt anknyter till de kommunala förhållandena, göra avvikelser från det som gäller i fråga om det statliga partistödet. Vi delar i princip denna uppfattning och anser därför, att på samma sätt som grundbidrag numera utgår till partierna vid fördelningen av det statliga partistödet så bör ett grundbidrag utgå till partierna vid fördelningen av landstings- och primärkommunalt partistöd. I samband med fördelning av kommunalt partistöd bör beaktas att grundbidrag rimligen inte kan utgå till tillfälliga grupperingar av den art som lokalt kan förekomma främst vid de primärkommunala valen. Grupp som erhåller kommunalt bidrag bör tillhöra politisk riksorganisation. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att antager följande Lag om ändring i lag om kommunalt partistöd: Härigenom förordnas som följer. Kommun får lämna ekonomiskt bidrag till varje sådant parti som tillhör politisk riksorganisation och som beslut om bidrag avser är representerat i kommunens fullmäktige. Beslutet skall innehålla att bidrag utgår till varje sådant parti och att en fjärdedel av utgående anslag skall fördelas lika mellan partierna och återstoden fördelas mellan dessa i förhållande till deras antal platser i fullmäktige . Vad som sagts nu äger motsvarande tillämpning på landstingskommun och landsting. Denna lag träder i kraft dagen efter den, då lagen enligt därå meddelad uppgift utkommit från trycket i . HANS NYHAGE (m) () () ()