mot · FX021163 · 1974-01-26 00:00:00 — av herrar i och i om översyn av reglerna för bostadslån vid byggande på landsbygden. Boende i småhus på landsbygden utgör för många, inte minst för barnfamiljer, den bästa boendeformen. har efterfrågan på sådana bostäder ökat kraftigt. Genom en restriktiv tolkning av dels byggnadslagen, dels de statliga lånereglema har emellertid byggandet på landsbygden hållits tillbaka. Landsbygden har ofta en speciell situation ur service- och miljösynpunkt. Kommunikationerna är ofta eftersatta och avstånden långa till affärer och kommunala serviceinrättningar. Urbaniseringen har lett till att landsbygden ofta har en ensidig ålderssammansättning. Hålls byggandet på landsbygden tillbaka förstärks de negativa tendenserna, men förhindras många människor att tillgodogöra sig de positiva miljövärden som en ostörd natur och naturliga lekplatser för barnen innebär. Ett ökat byggande är däremot en förutsättning för att den kommersiella och kulturella servicen skall kunna hållas uppe. Genom tillkännagivanden från vid såväl 1971 som riksdag har möjligheterna att bygga på landsbygden förbättrats vad gäller regleringen i byggnadslagen. ankommer det på kommunerna att själva bedöma var de vill släppa fram bebyggelse. Vi vill starkt understryka vikten av att kommunerna vid sin bedömning tar hänsyn till de sociala, miljömässiga och kulturella fördelar samt de servicefördelar som ett ökat byggande på landsbygden utgör. En målsättning bör vara att ge människorna möjlighet att själva avgöra var och i vilka former de vill bo. Förutsättningarna för statlig belåning av bostäder på landsbygden har emellertid enligt vår uppfattning en mindre tillfredsställande utformning. Visserligen sägs att prövningen av lånen inte får bli så snäv att bostadsbyggandet på landsbygden systematiskt missgynnas. I praktiken har många upplevt betydande svårigheter att få lån då deras bostäder inte bedömts vara kreditvärdiga. Enligt vår uppfattning bör tillämpningsbestämmelserna göras positiva så att det framgår att bostadsbyggandet på landsbygden stimuleras. En bedömning skall ske i fråga om det varaktiga behovet av de bostäder till vilka hänsyn tages vid beräkning av låneunderlaget. Avser ansökningen jordbruksfastighet skall yttrande inhämtas från lantbruksnämnden. bedömer om jordbruket är att anse som för framtiden bestående enhet eller inte. Mot bakgrund av denna bedömning kan jordbrukspolitiska skäl åberopas som skäl för avslag på ansökan om bostadslån. är sedan bunden till lantbruksnämndens yttrande. Anledningen till att man bedömer bostaden med utgångspunkt från varaktiga behov motiveras med att finansiella risker kan föreligga. Frågan om kreditvärdigheten får inte bli avgörande för möjlighet till lån däremot bör den sökandes motiv och skäl för bostadslokalisering tillmätas största betydelse. bedömningar om fastighetens betydelse ur jordbrukssynpunkt får inte bli ett veto som omöjliggör bostadsupprustning och bostadsbyggande. Byggnadens funktion och betydelse som bostad kvarstår ofta även om lantbruket upphör som självständig enhet. Från den utgångspunkten kan också en bygd leva vidare även om antalet jordbruksfastigheter minskar. Med stöd av det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t begär att tillämpningsföreskrifterna till 6 § bostadslånekungörelsen måtte bli föremål för översyn i syfte att skapa bättre förutsättningar för statligt bostadslån vid byggande på landsbygden, samt att lantbruksnämndernas bedömning av det varaktiga behovet av bostaden inte skall ha jordbrukets rationaliseringskungörelse som utgångspunkt.