mot · FX021664 · 1974-04-02 00:00:00 — av herrar och i i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:48 angående anslag till för /75, m. m. Maj:ts proposition (1974:48) angående anslag till har departementschefen, statsrådet , betonat att de nackdelar som är förenade med den beteckningsreform som ingår 1968 beslutade fastighetsregisterreformen i första hand är av kulturhistorisk art. Enligt statsrådet är det angeläget att slå vakt om det kulturhistoriska värde som ligger i att våra gamla by- och gårdsnamn bevaras. Det är utifrån denna synpunkt som reformen utsatts för stark kritik både i och från den allmänna opinionen. som våra ortnamn utgör ett betydande kulturarv, som ger både upplysningar om en gången tid och möjlighet till en identifikation av bebyggelsehistorien, ligger det också stora sociala värden förankrade i dem. Det har med rätta betonats att ortnamnen är en folkets skapelse och egendom, som ger identitet åt människor och bygd. Det är ingen överdrift att påstå att varje människa på något sätt är knuten till ett ortnamn. Administrativa ingrepp i vårt ortnamnsbestånd bör därför inte göras utan att de människor som berörs får möjlighet att lägga fram sina synpunkter och att få dem beaktade. Från olika håll har behovet av ett särskilt organ för ortnamnsfrågor framförts. Det kan konstateras att det saknas en auktoriserad myndighet för fastställande av samtliga ortnamn. Detta har haft till följd att samma namn har kunnat få varierande former inom olika myndigheter. Vid sidan av dessa olika officiella namnformer har stundom också skiftande namnformer, som varit betingade av lokalt språkbruk, kommit till användning. Det kan också konstateras att klart olämpliga ortnamn härrör från planeringsarbeten för olika byggnadsområden. Dessa plannamn, som ej sällan skapas av arkitekter och andra fackmän med otillräckliga kunskaper om ett visst områdes ortnamnsskick, vinner ofta insteg i gängse språkbruk, när byggnadsplanen omsätts till verklighet. Även från internationell synpunkt är det väsentligt att en central nationell myndighet, som fastställer ortnamn, skapas samt att denna utarbetar principer för officiell handläggning av ortnamn och för uppställandet av nationella kartnamnlistor. (on Standardization of Geographical Names, , 422 Sept 1967, 1, 1968, s. 10 f.) I synes endast uppfylla dessa önskemål om en enda auktoriserad myndighet för fastställande av ortnamn och för utgivande av listor över fastställda namn. För del har endast en nationell standardisering i form av fasta och entydiga ortnamnsformer kommit till stånd i begränsad omfattning (se s. k. registerbeteckningsnamnen). Däremot saknas en gemensam myndighet för alla officiella ortnamn, i vilken inte bara ortnamnsforskare och lingvister, kartografer och kulturminnesvårdare utan även representanter för allmänheten ingår. Med hänsyn till det ovan framförda vore det skäligt att en utredning om att skapa en sådan myndighet kommer till stånd. Denna utredning skulle syfta till att ge den sakkunskap som finns inom området möjlighet att både bereda ortnamnsärenden och bära ansvaret för fastställande av ortnamn. Med stöd av det sålunda anförda föreslås att beslutar att uppdra åt Kungl. Maj:t att utreda sättet för fastställande av ortnamn enligt vad som anförts i motionen.