mot · FX02700 · 1974-01-25 00:00:00 — Från realekonomisk synpunkt är det tämligen likgiltigt om man rubricerar ett sådant stöd som en arbetsmarknadspolitisk eller en miljöpolitisk åtgärd. framöver måste staten medverka till en snabb förbättring av arbetsmiljöerna. Samhällets åtgärder för stöd och stimulans bör därför bli föremål för en samlad bedömning och handläggning. Dåliga arbetsmiljöer medför mycket stora kostnader för samhällsekonomin. Av en utredning framgår att arbetsolycksfallen medförde påvisbara kostnader på i runt tal 1 200 milj. kr. Då har endast hänsyn tagits till skador och sjukdomsfall som medför ersättning enligt yrkesskadeförsäkringslagen. Arbete för emellertid med sig också yrkessjukdomar och hälsoskador, som inte är ersättningsbara enligt nuvarande regler, men som minskar arbetsförmågan. Vilka kostnader som den enskilde, näringslivet och samhället belastas med för dessa av arbetet eller arbetsförhållandena betingade sjukdomar och hälsoskador är svårt att ange men de uppgår till mycket betydande belopp. Effektivitetsnedsättning på grund av t. ex. buller, dålig belysning och dålig luft förorsakar också förluster som kan ligga i storleksordningen . Dålig arbetsmiljö leder också till större sjukfrånvaro och större personalomsättning, vilket drar med sig stora kostnader. Vid en rad företag har man kunnat konstatera att sjukfrånvaro och personalomsättning gått kraftigt ned efter det att arbetsmiljöförbättringar genomförts. En rimlig uppskattning är att de samhälleliga kostnaderna för dålig arbetsmiljö uppgår till . Självfallet skulle det betyda oerhört mycket för vår samhällsekonomi om vi drastiskt kunde minska dessa förluster. Såväl för staten som för företagen är det därför angeläget att arbetsmiljöerna förbättras. Utöver de rent mänskliga skälen finns alltså även rent ekonomiska. Insatser för en bättre arbetsmiljö är sannolikt lönsamma så väl samhällsekonomiskt som företagsekonomiskt. Men kunskapsunderlaget är här bristfälligt på grund av otillräcklig forskning, dåligt statistiskt underlag och brist på metoder. På samma sätt saknas i stor utsträckning kunskap om vad det skulle kosta att skapa en god arbetsmiljö. Något uttömmande svar på den frågan är av naturliga skäl svårt att ge, särskilt som det här pågår en dynamisk utveckling. Fabriksanläggningar som tas i bruk är ofta oerhört mycket bättre från arbetsmiljösynpunkt än t. o. m. bara gamla anläggningar. Nyinvesteringar och teknisk utveckling kan kontinuerligt ge bättre arbetsmiljöer. Men äldre arbetsplatser har ofta brister, som inte kan avhjälpas utan omfattande renoveringar, förnyelse av maskinpark m. m. I de flesta fall är det oacceptabelt att vänta tills dessa anläggningar eller lokaler enligt nuvarande betraktelsesätt skall ersättas med nya. Omfattande förbättringar måste göras snart och kräver mycket stora ekonomiska insatser. I en artikel i tidskriften presenterades en beräkning av vad det skulle kosta att rusta upp arbetsplatser inom tillverkningsindustri med sammanlagt 600 000 arbetstagare så att rekommenderade gränsvärden för luftföroreningar och buller inte skulle överskridas. 1 artikeln uppges slutsumman till , vilket visar att åtgärderna måste fördelas över en lämplig tidsperiod. Beräkningarna gäller endast tillverkningsindustrins skydd mot luftföroreningar och buller. Byggnadsfacket ligger således utanför liksom handeln, transportväsendet och en rad andra verksamheter. Om man anlägger ett totalperspektiv på arbetsmiljön kan kostnaderna för nödvändiga förbättringar förmodas bli väsentligt högre. Beräkningar av detta slag är mycket vanskliga. i sitt första betänkande över huvud taget inte gett sig in på några kostnadsberäkningar. Det är emellertid angeläget att tekniskt hållbara beräkningar kommer till stånd. Vi saknar alltså bestämda uppgifter såväl om vilka samhällsekonomiska kostnader brister i arbetsmiljön orsakar som om vilka insatser som ger avsedda effekter och vad dessa kostar. avgränsade till lagstiftningsåtgärder och lämnar de ekonomiska synpunkterna åt sidan. En analys av de samhällsekonomiska aspekterna och av det mer långsiktiga behovet av reformer på arbetsmiljöområdet är dock nödvändig. Förslag om de ekonomiska styrmedel som kan utnyttjas för att skapa en bättre arbetsmiljö måste också framläggas. bör därför ges tilläggsdirektiv med denna innebörd, som utredningen görs parlamentarisk. Med hänvisning till det anförda hemställer vi 1. att måtte uttala att den kommande arbetsmiljölagen ges en sådan utformning att de anställda blir jämställda med arbetsgivaren i vad avser det reella inflytandet över arbetsmiljön i vid mening, 2. att hos Kungl. Maj:t begär att förslag föreläggs i syfte att skapa förutsättningar för att lägga huvudansvaret för arbetsmiljön inberäknat företagshälsovården på företagsnämnderna varvid dessa får beslutsrätt i arbetsmiljöfrågor. 3. att hos Kungl. Maj:t begär att förslag föreläggs om principbeslut rörande obligatorisk företagshälsovård, 4. att hos Kungl. Maj:t begär att en samlad översyn görs av undervisningen i arbetarskydds- och arbetsmiljöfrågor inom alla utbildningsformer i enlighet med vad som anförs i motionen, 5. att hos Kungl. begär att arbetsmiljöutredningen med förtur framlägger förslag till bättre kontroll av kemiska ämnen och till åtgärder mot buller, 6. att hos Kungl. begäran förslag föreläggs om införande av statsbidrag med syfte att stimulera investeringar i bättre arbetsmiljö enligt motsvarande grunder, som gäller för bidrag till miljövårdande åtgärder inom industrin, 7. att hos Kungl. begär att arbetsmiljöutredningen genom tilläggsdirektiv får i uppgift att analysera behovet av och föreslå mer långsiktiga reformer på arbetsmiljöområdet och att den därvid görs parlamentarisk. /ENKEL (fp) () ()