ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FX021514 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. om vidgning av Norrlandsfondens geografiska verksamhetsom råde. Stiftelsen har till uppgift att främja näringslivets utveckling i , främst i . Den bildades , och riktlinjerna för fondens verksamhet 1971-1975 fastställdes av statsmakterna 1970. I propositionen uttalades att verksamheten skulle gälla i . Fonden skulle främja samverkan mellan olika centrala och lokala organ för att åstadkomma resurser för en bättre industriell miljö. Det uttalades också i propositionen att ett samarbetsråd skulle bildas för den regionala industriella servicens utveckling i , dvs. de fyra nordligaste länen. Trots att tillhör - och verksamheten skulle gälla i ställdes utanför fonden. De övriga Norrlandslänen, , , och , blev enligt riksdagsbeslutet företrädda i styrelsen, men icke . Rent principiellt måste hävdas att samtliga Norrlandslän bör ingå i en fond vars verksamhet gäller i . Även sakskäl talar för att bör ingå i fonden. Länet har i stort sett samma näringslivsstruktur som övriga delar av . tillhör det allmänna stödområdet, och Ljusdalsregionen tillhör det inre stödområdet. Denna region har ett sämre läge när det gäller industrialiseringsgrad än exempelvis kustområdena i övriga Norland. Arbetslösheten har varit mycket hög i , och länet har högre arbetslöshet än riksgenomsnittet. Befolkningsutvecklingen har varit synnerligen ogynnsam för länet . 1973 minskade befolkningstalet med 793 personer, medan samtliga övriga Norrlandslän utom ökade sitt befolkningstal. Det erfordras således betydande sysselsättningsökning och insatser för utveckling av den industriella miljön och en utbyggnad av näringslivet. De erfarenheter som finns samlade hos Norrlandsfonden skulle vara av stort värde för länet. Rent formellt föreligger en viss oklarhet om Norrlandsfonden i nuvarande läge kan utsträcka sin verksamhet till . konstaterade 1970 att inga formella hinder tycktes föreligga för fonden att innefatta i sin verksamhet, men en viss tveksamhet synes dock råda. Då riktlinjerna för fondens verksamhet fastställts synes fastställelse av nya riktlinjer komma att bli aktuell. Mot denna bakgrund är det angeläget att en omprövning sker och att Norrlandsfondens verksamhet får omfatta även . Även möjligheterna till styrelserepresentation innebär en möjlighet till värdefullt erfarenhetsutbyte och samarbete. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. anhåller om åtgärder i syfte att låta ingå i Norrlandsfondens verksamhet. () (vpk)
mot · FX021516 · 1974-01-26 00:00:00 — av herrar i och Josefson angående villkoren för utlämnande av hantverks- och industrilån från företagarförening. I kungörelsen om statligt kreditstöd till hemslöjd, hantverk och småindustri (SFS 1960:372 omtryckt SFS 1973:550) föreskrivs i §30 Hantverks- och industrilån utbetalas sedan låntagaren avlämnat skuldförbindelse, föreskriven säkerhet samt, när säkerheten utgöres av inteckning eller panträtt i fastighet eller tomträtt, gravationsbevis och bevis om brandförsäkring av den pantförskrivna egendomen. Kännetecknande för den mindre och medelstora industrins företagsledare är att de vanligen arbetar under tidsnöd. Ansökningar om finansieringar inkommer därför ofta sent. Påtagligt behov av snabba beslut föreligger ävensom snar utbetalning av beviljade lånemedel. Med hänsyn till kravet på service åt lånsökande har ett flertal företagarföreningar ansett att de ej kan följa ovan angivna bestämmelse utan har utbetalat lånemedel trots att gravationsbevis eller försäkringsbevis ej erhållits. Härvid är att märka att företagarföreningarna tillämpat samma rutiner som bankerna, vilka gör utbetalningar innan gravationsbevis och försäkringsbevis erhållits. Företagarföreningarnas tjänstemän som handlägger dylika ärenden har vanligen särskild försäkring, vilken träder i kraft om ett fel skulle bli begånget. Därigenom torde ifrågavarande företagarförening hållas skadeslös. Det är mycket otillfredsställande att en bestämmelse som är klart olämplig får stå kvar och därigenom skapa bristande respekt för utfärdade bestämmelser. Statsmakten söker på andra sätt medverka till en ökad företagsservice. Det är då otillfredsställande att sådana bestämmelser fortfarande skall få gälla som av klienterna uppfattas som bristfällig service. Under hänvisning till ovan anförda hemställs att § 30 i kungörelsen om statligt kreditstöd till hemslöjd, hantverk och småindustri (SFS 1960:372 omtryckt SFS 1973:550) i sin helhet erhåller följande lydelse: Hantverks- och industrilån utbetalas sedan låntagaren avlämnat skuldförbindelse och handlingarna för i skuldförbindelsen angivna säkerheter. Har lån eller del därav icke lyfts , räknat från den dag lånet beviljades, må låntagaren förklaras förlustig rätten att utbekomma lånet.
mot · FX02152 · 1974-01-17 00:00:00 — av m. fl. om vidgad rätt till fria hemresor för värnpliktiga. En väsentlig åtgärd för de värnpliktigas trivsel är att ge möjlighet till regelbundna besök i hemorten. När det gäller tåg- och bussresor vore det ur många synpunkter bättre att tillerkänna de värnpliktiga helt fria resor. SJ har mot detta förslag tidigare anfört att man inte har möjlighet att klara den stora tillströmningen av värnpliktiga resande vid , då även den reguljära trafiken har toppbelastning. Dessa och liknande invändningar grundar sig på den felaktiga synen att skall drivas efter strikt affärsmässiga principer och inte efter de önskemål trafikanterna har. Det förhållandet att ett stort behov av resor föreligger bör enligt vår mening vara tillräckligt för att SJ skall dimensionera trafiken så att den svarar mot behovet. När det gäller de värnpliktigas resor torde det vara möjligt att genom anmälningssystem och kontakt mellan järnvägsmyndigheter och respektive militärförläggningar bilda sig en ungefärlig uppfattning om resandeströmmens storlek. De administrations- och kontrollåtgärder som företas i samband med värnpliktigas fria resor är både kostnadskrävande och irriterande. Ett system med fria resor på järnväg för värnpliktiga skulle också innebära förbättringar för trafiksäkerheten. Många olyckor inträffar i samband med de värnpliktigas hemresor. På grund av de värnpliktigas ekonomiska situation frestas dessa att åka flera per bil än vad som är lämpligt från trafiksäkerhetssynpunkt, och mycket talar också för att de värnpliktiga inte har råd att underhålla sina bilar på ett sätt som står i överensstämmelse med gällande bestämmelser. En resa med tåg är dessutom mera vilsam än en bilfärd. Med tanke på att de värnpliktiga ofta anträder sin hemresa mer eller mindre efter en hård tjänstgöring är det motiverat att från samhällets sida stimulera de värnpliktiga att färdas kollektivt. Därvid får självfallet busslinjer på många håll ersätta tidigare indragna järnvägsförbindelser. 1 statsverkspropositionen, bilaga 6, föreslår vederbörande departementschef under rubriken värnpliktsförmåner att de värnpliktigas hemresor subventioneras på det sättet att biljett för hemresor kommer att kosta . oberoende av resans längd. Det kan naturligtvis betraktas som en betydande rättvisereform att detta enhetspris genomförs, men det kan starkt ifrågasättas om det inte hade varit riktigare att nu ta steget fullt ut och i enlighet med framförda motionskrav tillerkänna de värnpliktiga ett generellt gällande frikort för den tid tjänstgöringen omfattar. De kostnader som ansökan om biljetter, utskrivning av dessa och kontroll i olika sammanhang medför för den militära administrationen uppgår måhända till sådana belopp att de i stort sett försvinner. Inte heller får det anses osannolikt att medelsavräkningen mellan SJ och försvaret genom schablonisering kan göras mycket enkel. Vi föreslår därför att de värnpliktiga vid tjänstgöringens början erhåller ett för utbildningstiden gällande frikort för resor med SJ:s tåg och bussar. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att helt fria hemresor för värnpliktiga införes fr. o. m. .
mot · FX021520 · 1974-01-26 00:00:00 — av fru tredje vice talmannen om konkurrens på lika villkor inom banksektorn. Utvecklingen inom banksektorn har präglats av en rad stora banksammanslagningar. Motivet för dessa har i hög grad varit konkurrensmässiga. Som skäl för bildandet av Skandinaviska enskilda banken t. ex. framhölls bl. a. behovet av en svensk bank som hade möjlighet att hävda sig internationellt. Ett väsentligt motiv för fusionen mellan postbanken och angavs vara behovet av en konkurrenskraftig statlig bank. Förutsättningen för en effektiv konkurrens är att olika banker kan arbeta under likartade förutsättningar i vad gäller t. ex. inlåning och utlåning. Även andra banker än måste t. ex. ges möjlighet att erbjudas service genom postkontoren. har haft en speciell förmånsställning i vad gäller inlåningen och förvaltningen av statliga medel. I kungörelsen II nr 453 av föreskrivs att statliga myndigheter, kommissioner och kommittéer skall använda 1. checkräkning i , postgiro eller kreditbank (efter prövning) för rörelsemedel, 2. postgiro för utbetalningar, samt 3. , postgiro eller kreditbank (därest detta kan göras utan väsentlig olägenhet) för övriga banktransaktioner. Kungörelsen kom till det år kreditbank bildades och torde i hög grad ha varit tänkt som ett stöd för den nybildade banken. Med den storlek och styrka banken fått och i ännu högre grad får med bildandet av torde motivet för detta speciella stöd ha fallit bort. I stället borde staten se till att utnyttja den konkurrens som råder på bankområdet för att uppnå så fördelaktiga villkor som möjligt. Därmed skapas även konkurrens på lika villkor. gav i cirkulär anvisningar om hur deponerade medel skall hanteras. (Lag om gälds betalning genom penningars nedsättande i allmänt förvar m. m. utgör bakgrunden.) Efter samråd med kreditbank kom man fram till att samtliga sådana medel skall sättas in i . Även dessa medel borde bankerna fritt få konkurrera om. De administrativa problemen skulle säkert inte lägga hinder i vägen. skulle man bryta den centralisering som alltid ligger på lur vid insatser av detta slag. Att så är fallet framgår av cirkulär, som säger: Det förutsattes icke att ifrågavarande medelsförvaltning centraliseras till huvudkontori utan bankens avdelningskontor i residensstad kan anlitas, därest länsstyrelse finnér skäl härtill. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att beslutar att hos Kungl. Maj:t hemställa om att bestämmelserna om statlig myndighets skyldighet att anlita kreditbank/post- och för banktransaktioner och vid deponering av medel upphävs. 74 5965 S 1974
mot · FX021522 · 1974-01-26 00:00:00 — av herrar i och om åtgärder för att stimulera energiproduktion vid industrier, m. m. Det är en känd sak att avsevärda mängder energi kan utvinnas om vi här i vårt land tillvaratar de möjligheter som finns att framställa energi från avfall och genom att bättre tillvarata resurser i olika hänseenden. Avfall av skilda slag kan förbrännas och alstra energi. Det gäller sopor, det gäller bark etc. I vissa typer av fabriker kan man erhålla s. k. mottryckskraft. Att uppmuntra till en sådan omvandling till energi är ett vitalt intresse för landet. Helt säkert skulle det vara en synnerligen god investering för samhället att bidra till kostnaderna för anläggningar som på detta sätt ger landet ett betydande tillskott av energi. Mera tidskrävande utredningar för att vinna klarhet om vad som lönar sig i detta hänseende erfordras knappast. En snabb expertbedömning torde vara tillräcklig för att prestera ett gott underlag för praktiska åtgärder till en stimulans av den energiproduktion varom här är fråga. Åberopande det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t begär att förslag utarbetas för att stimulera energiframställning vid fabriker och andra anläggningar, dels genom förbränning av avfall, dels genom att utnyttja mottryckskraft.
mot · FX021523 · 1974-01-25 00:00:00 — av herrar och i om utvidgning av Norrlandsfondens geografiska verksamhetsområde. Norrlandsfonden har som uppgift att främja utvecklingen och differentieringen av det norrländska näringslivet genom att stimulera uppkomsten och utbyggnaden av industrier grundade på norrländska råvaror. Erfarenheterna av fondens hittillsvarande verksamhet är mycket goda. De insatser som fonden gjort har varit av stor betydelse för det norrländska näringslivets utveckling. Huvuddelen av den hittillsvarande verksamheten har gällt projekt som avsett de allra nordligaste länen. Det enda Norrlandslänet som inte fått del av fonden i något fall är trots att statsutskottet framhöll att inga formella hinder förelåg för att fondens verksamhet även skulle omfatta . har ungefär samma näringslivsstruktur som det övriga . Stora behov föreligger därför även här av insatser, som kan medverka till att utveckla den industriella miljön och påskynda näringslivets utbyggnad. Med stöd av vad som framförts hemställs att som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad i motionen anförts om att Norrlandsfondens geografiska verksamhetsområde även bör omfatta .
mot · FX021524 · 1974-01-26 00:00:00 — av m. fl. angående verksamheten vid . Med hänvisning till väd som anförts i motionen 1974:1240 av m. fl. att hos Kungl. Maj:t uttalar sig för att den nuvarande verksamheten vid () avdelningar i och skall bestå och vidareutvecklas. () PER () i Agnäs i Gäddvik
mot · FX021531 · 1974-01-26 00:00:00 — av m. fl. angående handeln med skrot. Järnskrot är en betydelsefull råvara vid stålframställning. Skrotbehovet inom den svenska stålindustrin beräknas till av totala råvarubehovet. Huvuddelen täcks av brukens eget skrotavfall. Återstoden inköps inom landet eller importeras. Vid framställning av handelsjärn kan malmbaserat tackjärn i stor utsträckning ersättas av skrot. Eftersom skrot är ett metalliskt råmaterial, fordrar det ingen reduktionsprocess utan kan direkt användas i stålverken. Sedan förkrigstiden har de svenska järnverkens förbrukning av köpskrot mångdubblats. För att täcka behovet importeras skrot från andra länder, som exportförbud råder för svenskt skrot. Upprepade klagomål har riktats mot detta exportförbud. Genom de i kartellregistret införda avtalen om handel med smidesjärn och stålskrot och rådande exportförbud har priset på inhemskt skrot hållits lågt så lågt att allvarlig risk föreligger att en stor del av vårt skrotavfall hamnar på soptippar och i destruktionsanläggningar utan återvinningsmöjligheter. En promemoria angående konkurrensbegränsande samverkan i fråga om järnskrot upprättades av NO, vari man bedömde att en mer ingående belysning av problemen erfordrades. Det ansågs därför lämpligt att till en början inhämta yttranden från organisationer och företag inom berörda branscher. Eftersom ifrågavarande konkurrensbegränsande samverkan har nära samband med det statliga exportförbudet på järnskrot och detta därför aktualiserades i ärendet, hemställde NO i en framställning till chefen för att frågan om exportförbudet togs upp till prövning. Sedan kommerskollegium på anmodan av yttrat sig över NO:s framställning avlät NO 1967 ytterligare en skrivelse i ärendet till . I ett avskrivningsbeslut i ärendet 1971, då frågan alltjämt var föremål för Kungl. Maj :ts prövning, uttalade NO att han inte funnit tillräckliga skäl för att bringa saken under marknadsrådets bedömning. Med hänsyn till järnverkens dominerande ställning som köpare av svenskt stålskrot fann NO det dock nödvändigt att kontinuerligt följa prisutvecklingen på olegerat stålskrot och tackjärn. I skrivelse 1971 till pris- och kartellnämnden hemställde därför NO att nämnden skaffar uppgifter om prissättningen på dessa produkter i och på viktigare utländska marknader. Det måste såväl från miljövård ssynpunkt som med tanke på begränsningen av våra naturresurser anses vara angeläget att så stor del som möjligt av vårt skrot tillvaratas. En konstlad prissättning beroende på gällande avtal och rådande exportförbud kan allvarligt motverka en sådan hushållning. Vi anser därför att frågan om handeln med skrot bör bli föremål för en förnyad prövning. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t begär en översyn av handeln med skrot i syfte att upphäva rådande exportförbud. () ()
mot · FX021534 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. om en plan för övergång från militär till civil produktion. I de ständigt stegrade internationella rustningarna (se motionen 1974:1533) på svenska förhållanden. striella komplexets påverkan på statsmakterna för ökade beställningar från sysselsättningssynpunkt är välkända också i vårt land. Det synes vara helt möjligt att direkt följa Myrdalgruppens rekommendation om krav på plan för övergång till civil produktion, när det gäller försvarsbeställningar av sådan art som kan förmodas ge svårigheter vid en ev. nedrustning. Då huvuddelen av den svenska försvarsindustrin synes ha goda ekonomiska och planeringsmässiga resurser bör det i första hand ankomma på industrin att redovisa hur en övergång till civil produktion skall ske när försvarsbeställningar, som kan förmodas ge svårigheter vid en eventuell nedrustning, erhålls. För redan inneliggande order bör det ankomma på regeringen att presentera en plan för övergång till civil produktion i enlighet med Myrdalgruppens förslag. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att uttalar att med försvarsbeställningar, som kan förmodas ge svårigheter vid en eventuell nedrustning, en plan för framtida övergång till civil produktion görs upp. B. () () () GOTAB 74 5968 S 1974
mot · FX021535 · 1974-01-26 00:00:00 — av fru och om ändring i marknadsföringslagen. Oklarhet har uppstått angående tillämpningen av marknadsföringslagens paragraf 4 som handlar om tilläggserbjudanden. Från detaljhandelns sida har länge understrukits att den s. k. jippokonkurrensen är ovälkommen. har t. o. m. uttalat sig för förbud mot tilläggserbjudanden. Tilläggserbjudanden underlättar inte heller konsumentens bedömning av olika varors värde. Med hänsyn till det rikhaltiga sortiment som tillhandahålles konsumenten är en sådan begränsning av möjligheterna till ett sakligt motiverat, fritt konsumtionsval mindre önskvärd. På vederbörande utskott torde få ankomma att utarbeta erforderlig författningstext. Med hänvisning till det anförda hemställes att beslutar ändra paragraf 4 marknadsföringslagen så att tilläggserbjudanden förbjuds även om endast en av de två i paragrafen angivna kriterierna är uppfyllda. () ()
mot · FX021536 · 1974-01-26 00:00:00 — av m. fl. om ökat stöd till utbildnings- och informationsverksamhet. har tagit en rad beslut i syfte att stärka konsumenternas ställning på marknaden. En av de viktigaste åtgärderna på detta område var inrättandet av en ny central myndighet för konsumentfrågor, (prop. I propositionen angavs riktlinjerna för hur det nya verket skulle arbeta, framför allt genom information och utbildning (program 2) samt utredningar och producentkontakt (program 3). Det förutsattes att inom den nya konsumentpolitikens ram informationsoch utbildningsåtgärderna skulle intensifieras genom bl. a. vidareutveckling i användningen av nya medier och genom en geografiskt breddad verksamhet. Det nya verket har varit i arbete , och betydelsefulla exempel på dess verksamhet kan skönjas när det gäller informationen i t. ex. säkerhetsfrågor, liv och hälsoaspekter av betydelse för konsumenten, och när det gäller förslag till hushållsplanering i konkreta frågor under nuvarande förhållanden. I verkets anslagsframställning för kommande budgetår har man lagt sig på en modest nivå för att experimentera fram rationella former för att via utbildning på och informations- och andra åtgärder söka realisera beslut. Maj:t har endast i mycket obetydlig omfattning velat tillgodose de anslagsökningar verket bedömt angelägna för sitt informations- och utbildningsprogram och som syftar till att utvidga bl. a. den eterburna informationen via s. k. TV-blänkare samt skapa resurser för effektiv informationsplanering inte minst på lagstiftningsområdet. Vikten av konsumentinformation och utbildningsåtgärder - särskilt fortbildning - har av samtliga riksdagspartier kraftigt betonats vid skilda tillfällen. I motion 1972:1551 med anledning av förslaget om inrättande av m. m. framhölls t. ex.: Lättillgänglig information om varor och tjänster, deras egenskaper, funktionsförmåga etc. och om producenters och distributörers rättigheter och skyldigheter tillhör förutsättningarna för att konsumenterna skall kunna fungera aktivt och kritiskt i sitt val av varor och tjänster. En väl fungerande informationsverksamhet utgör också en form av skydd genom att 'varna konsumenterna för dåliga produkter, hålla dem underrättade om aktuella lagregler och tala om vart man vänder sig för att få hjälp och rättelse. har, sedan anslagsframställningen ingavs, flera för konsu menterna viktiga förslag på det rättsliga området antagits. Vår försörjningssituation har förändrats på ett sätt som berör landets alla konsumenter. Nya konsumtionsbeteenden kan förutskickas komma att utbildas . Det ter sig mot denna bakgrund synnerligen angeläget att verkets program för utbildning och information under kommande budgetår får en resursförstärkning utöver vad som föreslås i statsverkspropositionen. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att under tionde huvudtiteln 5 : Förvaltningskostnader utöver vad Kungl. (vpk) ()
mot · FX021537 · 1974-01-26 00:00:00 — av m. fl. angående tillståndsgivningen beträffande bingospel. Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1974:1252 hemställs att beslutar att angående tillståndsgivningen beträffande bingospel upphör att gälla. () ()
mot · FX021549 · 1974-01-26 00:00:00 — av m. fl. om svenskundervisning för utländska sjömän på svenska fartyg. Vid riksdagsbehandlingen av prop. 1973:43 antogs ändringar i lagen (1972:650) om rätt till ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisning. kommunisterna yrkade vid det tillfället att lagen även skulle gälla för utländska sjömän på svenska fartyg. Vårt yrkande vann dock inte riksdagsmajoritetens gehör, vilket innebär att utländska sjömän som arbetar på svenska fartyg inte har någon laglig rätt till svenskundervisning på betald arbetstid. Vi anser detta vara en allvarlig brist i gällande lag som med det snaraste bör elimineras, inte minst från arbetarskyddssynpunkt. Vid varje anlöp i svensk hamn är det nödvändigt att besättningen kan svenska, eftersom den i sitt arbete ofta måste kunna tala med hamnarbetare och andra arbetarkategorier. Förhållandet att besättningsmän ofta får utföra arbete i samband med lossnings- och lastningsarbete,exempelvis anbringande av skyddsnät och andra skyddsanordningar är ett starkt bärande skäl för att de skall få undervisning i svenska språket. Det är absolut nödvändigt att sjömän och hamnarbetare kan förstå varandra just i de viktiga detaljer som gäller skyddsarbetet. Färdighet i svenska språket är således en nödvändighet för utländska sjömän från skyddssynpunkt. Dessutom finns bestämmelser i gällande stuveriavtal beträffande vinschoch krankörning ombord på fartyg att besättning som beordras till sådant arbete skall ha nödvändiga kunskaper i skandinaviskt språk. Dessa bestämmelser överträds i många fall när inte sådan personal finns att tillgå. Riskerna för missförstånd ökar i väsentlig grad härigenom och därmed olycksfallsriskerna. Det är enligt vår mening helt naturligt att dessa sjömän måste ha samma lagliga rättigheter som alla andra invandrare. Det är också en förutsättning för dem att på ett någorlunda hyfsat sätt kunna bevaka sina avtalsenliga och sociala rättigheter. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar om ändring i lagen (1972:650) om rätt till ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisning för invandrare enligt bilaga 1. (vpk) (vpk) (vpk) Förslag till ändring i lagen (l 972:650) om rätt till ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisning för invandrare Denna lag gäller här i landet bosatt utländsk arbetstagare som har arbetstillstånd. Föreligger icke skyldighet för arbetstagaren att ha arbetstillstånd eller är han befriad från sådan skyldighet, gäller lagen om han är kyrkobokförd här i landet. Denna lag gäller här i landet bosatt utländsk arbetstagare som har arbetstillstånd samt utländsk anställd ombord på svenskt handelsfartyg. Föreligger icke skyldighet för arbetstagaren att ha arbetstillstånd eller är han befriad från sådan skyldighet, gäller lagen om han är kyrkobokförd här i landet. GOTAB 74 5971 S 1974