mot · FX021396 · 1974-01-26 00:00:00 — av m. fl. angående befrielse från skolans religionsundervisning. I samband med lagändring utbyttes ordet kristendomskunskap i 27 §, 5 kap. skollagen mot ordet religionskunskap. Med denna ändring ville man markera ämnets samband med andra orienteringsämnen i enlighet med den s. k. arbetsområdesprincipen. Härmed försvann också kristendomsundervisningen i vedertagen mening från skolschemat. diskuterades om ändringen borde inverka på möjligheterna att erhålla befrielse från ämnet. Departementschefen anförde i proposition i anslutning till denna fråga: Jag räknar likväl med att för vissa grupper av elever liksom kommer att resas krav på befrielse från denna undervisning. Det bör vara möjligt att finna praktiska lösningar som tillgodoser dessa krav. Nuvarande bestämmelser bör alltså vara kvar och jag är därför inte beredd att på denna punkt förorda någon ändring i skollagen. Andra lagutskottet förklarade sig i sitt utlåtande dela departementschefens mening att man av praktiska och psykologiska skäl inte nu borde avskaffa möjligheten till befrielse från deltagande i skolans religionsundervisning. Samma mening uttryckte också statsutskottet vid behandling av motioner som berörde frågan om befrielse från religionsundervisningen. yttrade sig över en framställning från evangelisk-lutherska kyrkan i om att inom församligen i skolans ställe få ombesörja religionsundervisningen. avstyrkte framställningen och pekade bl. a. på att den målsättning som ämnet religionskunskap fått i den reviderade läroplanen för säkerställde objektivitet i undervisningen. Om sådan befrielse från skolans undervisning i religionskunskap över huvud taget skall ges bör den avse elever, vars föräldrar bekänner sig till en religion och livsuppfattning som primärt hör till en annan kulturkrets än vår. För dessa föräldrar som så gott som undantagslöst är invandrare framstår den svenska skolans uppläggning av ämnet religionskunskap som främmande och svårförståelig. Att den svenska skolans uppläggning av ämnet religionskunskap framstår som främmande och svårförståelig för invandrare från annan kulturkrets än vår är förklarligt. Men tyvärr förhåller det sig så att för många kristna föräldrar i vårt eget land, med djup förankring i vår egen kultur, framstår också uppläggningen av ämnet religionskunskap inte bara r som främmande och svårförståelig utan till och med som stötande. Läromedlen är utformade och undervisningen bedrivs på ett sätt som icke står i överensstämmelse med föräldrarnas uppfattning om den kristna etiken. och i olika sammanhang har framhållits att undervisningen skall vara objektiv. Hur ser man då på möjligheterna att uppfylla objektivitetskravet? Vår nuvarande utbildningsminister har i en interpellationsdebatt klargjort sin uppfattning hur objektiviteten i under! visningen skall tolkas: har objektivitetskravet tolkats så att läraren inte får röja sina | egna värderingar. Han skall vara neutral. Enligt min mening är en sådan ; ståndpunkt mycket svår att genomföra i praktiken. Och som jag sade är I den också olycklig med tanke på skolans uppgift att främja personligt Tilläggsprotokollet till konventionen angående | skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, ratificerat av , art. 2, har följande lydelse: Ingen må förvägras rätten till undervisning. Vid utövande av den verksamhet som staten kan påtaga sig ifråga om uppfostran och undervisning skall staten respektera föräldrarnas rätt att tillförsäkra sina barn en uppfostran och undervisning som står i överensstämmelse med föräldrarnas religiösa och filosofiska övertygelse. Till denna artikel hade en reservation där man uttryckte förbehåll vad det gällde allmänna skolors kristendomsundervisning. Vi vill också erinra om att ratificerat en av generalkonferens antagen konvention mot diskriminering inom undervisningen. I art. 5 i konventionen framhålles bl. a. det väsentliga i att respektera föräldrarnas frihet att inom ramen för landets rättstillämpning tillförsäkra sina barn en religiös och moralisk uppfostran i överensstämmelse med föräldrarnas egen övertygelse. De utdrag ur protokoll, propositioner och konventioner som vi här ovan har gjort är hämtade ur utbildningsutskottets betänkande nr 1973:46. Samtliga framhåller och understryker de personliga fri- och rättigheter som bör komma föräldrar till del då det gäller undervisning och fostran av barnen i överensstämmelse med den religiösa och filosofiska övertygelse som de själva omfattar. Enligt vår uppfattning utgör heller icke 5 kap. 27 § i skollagen hinder för befrielse för elever från att deltaga i undervisningen i religionskunskap om föräldrarna gör framställning därom. Vad som oroar är den hårda restriktivitet som Kungl. Maj:t tillämpat då det gällt att bevilja sådan befrielse. Vi vill därför förorda att Kungl. vid sin handläggning av tillståndsansökningar visar en större generositet och vilja till positivt handlande än vad har varit fallet. Med stöd av det anförda hemställes att beslutar att i skrivelse till Kungl. som sin mening ge till känna att 5 kap. 27 § skollagen bör tillämpas på sådant sätt som anges i motionen. () () HANS () . NISSER (m) GOTAB 74 5942 S 1974