mot · FX021208 · 1974-01-26 00:00:00 — av m. fl. om ökat grundavdrag för ålders- och förtidspensionärer. I takt med den allmänna tilläggspensioneringens uppbyggnad får allt fler pensionärer en tillfredsställande ålderdomsförsörjning. Det måste emellertid observeras att även med ATP fullt utbyggd ett stort antal pensionärer kommer att ha folkpensionen som enda eller helt dominerande pensionsdel. Det gäller under större delen av livet hemarbetande kvinnor och även andra som av olika skäl haft låga pensionsgrundande inkomster. Det gäller också många förtidspensionärer. Det är därför angeläget att folkpensionen inte tillåts släpa efter i utvecklingen av pensionssystemen. Förbättringar inom folkpensioneringen är mycket kostsamma för samhället på grund av det stora och växande antalet förmånstagare. finns över en och en halv miljon folkpensionärer, varav cirka en miljon är ålderspensionärer och en kvarts miljon förtidspensionärer. Vi är väl medvetna om att de många önskvärda och angelägna reformerna inte kan genomföras i ett slag utan får ske successivt. Detta hindrar inte att principbeslut om förbättringar, avsedda att genomföras under loppet av , med fördel kan fattas. har redan slagit in på den vägen, senast vid beslutet om de pensionstillskott som byggs upp under loppet av i det fallet en enligt vår mening alltför . Långsiktiga principbeslut är särskilt motiverade på detta område, eftersom det måste anses rimligt att människorna får möjlighet att i förväg beräkna sina kommande pensionsförmåner. Vi har hävdat att folkpensionens grundbelopp bör vara skattefritt. Härför talade tidigare den omständigheten att folkpensionsavgiften ej var avdragsgill vid beskattningen. Emellertid har höstriksdag i anledning av propositionen 1973:144 beslutat att folkpensionsavgiften skall slopas fr. o. m. . Den tidigare av oss anförda motiveringen att det är inkonsekvent att beskatta en försäkringsavgift när också den utfallande förmånen beskattas har därmed kommit att sakna aktualitet. Detta kan dock inte anses vara ett tillräckligt motiv för att avstå från kravet, som vi under en följd av år framställt, att folkpensionens grundbelopp skall vara avdragsgillt vid beskattning. Tekniskt bör det helt enkelt lösas så, att detta belopp får ersätta grundavdraget och underkastas samma regler som detta. Det innebär att grundavdraget för ensamstående folkpensionär sätts till av basbeloppet, och för var och en av gifta, där bägge makarna är pensionerade, till av (Basbeloppet är , varför avdragen nu motsvarar . Det är i och för sig inte önskvärt med denna skillnad mellan gifta och ensamstående, men den hänför sig till de med hänsyn till denna kategoriindelning olika satta pensionsbeloppen. Vi återkommer till förslag om ett successivt jämställande av dessa belopp nedan. Såväl det ekonomiskt som av medicinska och andra skäl motiverade önskemålet att pensionärer skall beredas möjlighet och stimuleras att genom eget arbete skaffa sig sidoinkomster för att fylla ut den absoluta minimistandard som folkpensionen i bästa fall ger, motiverar skattefrihet. Men det finns andra skäl. Folkpensionärerna fick inte del i den skattesänkning som slopandet av folkpensionsavgiften medför, då folkpensionärer inte betalar sådan avgift. (I somliga fall kan de ändå för övrigt råka ut för detta, t. ex. som företagare i vissa fall. I annat sammanhang har vi yrkat på rättelse därvidlag.) Folkpensionärerna kompenserades i stället med en extrautbetalning av engångskaraktär av ett pensionstillskott . Det extra tillskottet, av basbeloppet, uppgick till . Detta skall jämföras med det avdrag om högst . från skattebeloppet som slopandet av folkpensionsavgiften innebär. Enligt de senast tillgängliga inkomsttaxeringarna för riket ligger genomsnittsbeloppet på . En sådan skattereduktion svarar mot en beskattad inkomstökning om . för de allra flesta inkomsttagare, beroende på den extremt höga marginalskatten även i medelinkomstlägen. Då bör man minnas att det extra pensionstillskottet inte ens är undantaget beskattning. Att på det viset visa erkänsla mot den äldre generationen, folkpensionärerna, som genom sina arbetsinsatser, inte sällan under ekonomiskt svåra förhållanden, lagt grunden till vårt välfärdssamhälle, anser vi vara skamligt. Vi menar att endast erkänsla och omsorg om de äldre är tillräckligt motiv att tillerkänna dem betydande skattelindringar. För att komma till rätta med den orimliga marginaleffekt som drabbar folkpensionärer med även mycket måttliga sidoinkomster, i många fall , är det också nödvändigt att dämpa avtrappningen av det kommunala bostadstillägget vid stigande inkomst. minskas bostadstillägget av inkomster . för ensam pensionär och . för pensionerade makar. Vi förordar en avtrappningsfaktor på 33 1/. Med hänsyn till pågående utredningar avstår vi emellertid från särskilt yttrande i detta sammanhang. krävde moderata samlingspartiet att de pensionärer som på grund av hög ålder vid ATP-systemets tillkomst icke kunde erhålla tilläggspension eller som uppbar obetydlig sådan, borde tillerkännas pensionstillskott. Först vid riksdag tillgodosågs detta krav, innebärande att dessa kategorier tillerkändes pensionstillskott av basbeloppet. Beslutet innebar en höjning fram till /79, då pensionstillskotten skulle uppgå till av En förändring skedde vid fjolårets riksdag då regeringen föreslog att ett extra pensionstillskott skulle utgå. Moderata samlingspartiet anser att man bör fortsätta på den inslagna vägen och föreslår att regeringen framlägger förslag härom. Med hänsyn till att de yngsta i den grupp som icke erhåller någon ATP-pension blir innan pensionstillskott utgår, är en sådan åtgärd väl motiverad. Av både principiella och ekonomiska skäl anser vi emellertid att pensionstillskotten bör finansieras med AP-medel. Pensionstillskotten har en naturlig anknytning till ATP, och en överföring av kostnaden från statsbudgeten till AP-fonden skulle endast innebära en vidgning av den överkompensation till äldre årsklasser som redan från början finns inbyggd i ATP-systemet. Även med denna belastning kommer AP-fonden att växa långt snabbare än som ursprungligen beräknades och byggas upp i en takt som mer än väl räcker för att garantera framtida pensionsbetalningar. En överföring av pensionstillskotten till ATP-systemet skulle minska utgiftsbehovet på statsbudgeten med långt under /75. Samhällsekonomiskt kunde man tycka att förslaget är neutralt. Emellertid skulle snabbare standarduppbyggnad av pensionerna innebära en för samhällsekonomin välkommen konsumtionsstimulans, då pensionärerna som kommer i fråga som regel har låga inkomster och dessutom är en miljon till antalet. Frågan om pensionstillskottens storlek och finansiering kan ses i samband med bl. a. det framtida uttaget av ATP-avgifter. Vi anser att regeringen bör framlägga utredning och förslag om snabbare uppbyggnad av pensionstillskotten, innefattande tillskottens överförande från folkpensioneringen till ATP. Pension oberoende av civilstånd Folkpensionen utgör av basbeloppet för ensam pensionär och för vardera av två pensionerade makar. Den lägre pensionen per person för makar har ursprungligen motiverats med att samhushållet sänker levnadskostnaderna per person. Därmed innebär den lägre pensionen till gifta en form av behovsprövning som annars inte förekommer i fråga om folkpensionens grundbelopp. Det kan också betvivlas att samhushållet, på den ekonomiska nivå där folkpensionärer lever, innebär någon besparing av betydelse annat än i fråga om bostadskostnaden, och bidrag till bostadskostnad utgår redan nu i relation till den faktiska utgiften genom det kommunala bostadstillägget. Att med hänvisning till besparingar genom samhushåll särbehandla just gifta pensionärer ter sig också orättvist, då samboende som inte är gifta uppbär full pension. Att införa lika pension till gifta och ogifta skulle dra betydande kostnader. Vi föreslår därför inte en omedelbar övergång i ett slag till civilståndsneutral folkpension men anser rättvisan kräva en successiv höjning av makars pension till samma belopp som gäller för ensamma. Maj:t bör låta utreda frågan och framlägga förslag som ett led i en långsiktig förbättring av folkpensioneringen i enlighet med de riktlinjer som här antytts. Stats- och kommunalanställda som pensionerats, drabbas av samordning mellan den pension som utgår enligt lagen om allmän försäkring och den statliga respektive kommunala tjänstepensionen. Tjänstepensionärerna inordnas i ett bruttopensionssystem där den statliga respektive kommunala pensionen utgör en kompletteringspension. Samordningen fungerar som ett kommunicerande system. När den allmänna pensionen ökar reduceras tjänstepensionen. En standardhöjning som inte är motiverad av index på socialförsäkringssidan kommer således att inte alltid kompenseras på statspensions- eller kommunalpensionssidan. Vad värre är, en tilläggspension (ATP) som grundas på stats- eller kommunalanställds sidoinkomst blir i sin helhet avräknad på den statliga kompletteringspensionen. Detta senare förhållande påpekades i en motion från vår sida till förra årets riksdag. Vi anser att en sådan avräkning är otillständig och att detta system strider mot de intentioner hade, då den beslutade om införande av ATP. Med andra ord är detta en rättssäkerhetsfråga av hög dignitet: Kan avtal sätta de väsentligaste intentionerna bakom ett allmänt, inkomstrelaterat pensionssystem ur spel? Vi anser det som en självklarhet att stats- och kommunalanställda skall ha samma möjligheter som andra att skaffa sig högre pensionsstandard genom sidoinkomster om de så önskar. Givetvis skall samma regler gälla i vad avser pensionsgrundande inkomst och undantagande från ATP. I en särskild motion har vi ställt yrkande med anledning av samordningen, men vi vill även i detta sammanhang redovisa vår inställning. Med hänvisning till ovanstående hemställs1 att beslutar att grundavdraget för ålders- och förtidspensionärer inom folkpensioneringen fr. o. m. taxering skall ökas till av basbeloppet för ensam pensionär och för var och en av pensionerade makar till av basbeloppet i enlighet med vad i motionen anförts. () () () PER-ERIKC. NISSER (m) () () 1 Se även motion 1974:1292. GOTAB 74 5917 S 1974