mot · FX021836 · 1974-05-06 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:77 med förslag till lag om rättegången i arbetstvister, m. m. Arbetsdomstolen tillkom som en följd av kollektivavtalslagen 1928. Den kan p. g. a. dess bundenhet till dessa klasslagar inte ses som en neutral part. Den har att döma utifrån Svenska arbetsgivareföreningens stadgar och kollektivavtalslagen med dess strejkförbud i paragraf 4. Under de nära fem decennier som AD verkat bekräftat sin karaktär av klassdomstol. Den har som nedärvd praxis att slå vakt om paragraf 32, och har därigenom upphöjt SAF-paragrafen till gällande lag. Domstolen har dömt efter kollektivavtalslagens paragraf 4, som förbjuder strejker och dessutom förbjuder arbetare som är anställda hos andra arbetsgivare att bispringa strejkande. Med lagens hjälp kan alltså en fackföreningsstyrelse vald av medlemmarna tvingas att under domstolshot uppträda som strejkbrytare. Det har ofta anförts att den övervägande delen av arbetsdomstolens domar utfallit till arbetarorganisationernas favör. Så var det under AD:s första verksamhetsår. Statistiken talar emellertid ett annat språk. Man kan dessutom lätt konstatera att frågor av större principiell betydelse nära nog helt avgjorts till arbetsköparnas favör. En grundläggande revidering av arbetsdomstolen är därför nödvändig. Denna revidering bör ske på ett sådant sätt att arbetsdomstolen blir en domstol som garanterar lönearbetarnas rättigheter. Efter en sådan revidering måste alla tidigare avkunnade prejudicerande domar ogiltigförklaras. Arbetsdomstolen måste fråntas möjligheten att fungera som klassdomstol gentemot lönearbetarna. De förändringar av arbetsdomstolen som föreslås i propositionen 1974:77 innebär inte en revidering i denna riktning. 1 propositionen föreslås bl. a. en utökning av antalet ledamöter och en överföring av mål på AD. Arbetsdomstolen föreslås även fungera som sista överklagningsinstans. De aviserade förändringarna är endast av organisatorisk art och innebär på intet sätt någon justering av AD:s karaktär av klassdomstol. Förslaget är ett försök att anpassa domstolen till de förhållanden som råder på arbetsmarknaden utifrån de lagar som antagits av . Dessa lagar har stiftats utifrån en grundsyn som strider mot de arbetandes intressen. "Att arbetsgivare och arbetstagare skola samverka har av regering och borgerlig opposition gjorts till riktmärke vid genomdrivandet av de på ar betsmarknaden gällande lagarna. En förändring av AD utifrån de premisser som regeringen föreslår får därför ringa eller ingen betydelse. Den ingriper på intet sätt i de maktförhållanden som råder mellan arbetare och arbetsköpare. De senare har genom sitt ägande av produktionsmedlen möjligheten att förändra och urholka de lagar och rättigheter som arbetarna tillkämpat sig. kommunisterna föreslår därför ett helt nytt rättsförfarande vid tvister på arbetsmarknaden som bygger på en lagstiftning vilken utgör ett stöd för arbetarna. En sådan lagstiftning skall garantera den lokala fackföreningen grundläggande demokratiska rättigheter, som bl. a. sätter ur spel den förhatliga paragraf 32 i samt ogiltigförklarar arbetsköparnas ensidiga tolkningsföreträde. Den måste vidare bygga på iakttagande av följande principer: rätt till förhandlingar i alla frågor, rätt att strejka när förhandlingar inte ger resultat, rätt att välja löneform samt att säga nej till sådana produktions-, rationaliserings- och tidmätningsmetoder som ökar utsvettningen, rätt att hindra uppsägningar och omplaceringar, rätt att anordna möten på betald arbetstid samt rätt till möten och agitation på arbetsplatsen. Närmare argumentering för dessa krav utvecklas i motion 1974:1144, som uppskjutits till innevarande års höstriksdag för behandling. I samband med utskottsbehandlingen av förslaget till lag om anställningsskydd 1973 skisserade vpk ett rättegångsförfarande vid tvister rörande denna lag som innebär att arbetare skall tillförsäkras rätten att fä tvist behandlad på ort inom det län i vilket denne är bosatt. Ett motsvarande förfarande bör enligt vpk även gälla för andra tvister mellan arbetsmarknadens parter. Vi anser vidare att käranden skall ha rätt att själv välja ombud för förande av talan och att rättegången görs kostnadsfri. Bestämmelserna för ett sådant behandlingssätt skall också utformas så att utslag i första instans alltid skall kunna överklagas. Med hänsyn till det anförda föreslås att beslutar 1. att proposition 1974:77 avslås, 2. att hos regeringen hemställer om att denna framlägger förslag till lag om ett nytt rättsförfarande på arbetsmarknaden som beaktar följande: a) rätt till kostnadsfri rättegång samt att själv välja ombud för förande av talan, b) rätt att kunna överklaga utslag i första instans, c) rätt att fä tvist behandlad på ort inom det län där käranden är bosatt. (vpk) i (vpk) i (vpk) i GOTAB 74 7593 S 1974