ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FX021218 · 1974-01-26 00:00:00 — av m. fl. angående skattepolitikens användning sorn ett regionalpolitisk! Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1974:1546 hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om en allsidig utredning av skattepolitikens användning som regionalpolitisk! instrument i enlighet med vad som anförts i motionen och att därvid energiproblematiken ägnas skyndsam uppmärksamhet. () i Lane-Herrestad () i Glömminge GOTAB 74 5918 S 1974
mot · FX021220 · 1974-01-26 00:00:00 — av m. fl. om skattelättnader i regionalpolitisk syfte. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1974:1551 hemställs att hos Kungl. 1. att förslag föreläggs om en differentiering av den allmänna arbetsgivaravgiften i regionalpolitisk syfte, 2. att företagen ges rätt att av vinstmedel avsätta till en särskild lokaliseringsfond för investeringar inom stödområdet enligt samma regler som gäller för nuvarande investeringsfonder. () () () () ()
mot · FX021223 · 1974-01-26 00:00:00 — av m. fl. om en successiv avveckling av den allmänna arbetsgivaravgiften. utgår allmän arbetsgivaravgift till staten. Avgiften, som från början utgjorde av lönesumman, har fördubblats två gånger; avgiften var och utgör . Någon avgift i vedertagen mening rör det sig inte om, utan i själva verket är det fråga om en skatt på utfört arbete, en löneskatt. Den allmänna arbetsgivaravgiften beslöts i samband med övergången från allmän varuskatt till mervärdeskatt. Regeringens motivering för den nya pålagan var dels att ersätta den belastning som, genom en felaktig utformning av den allmänna varuskatten, åvilat näringslivets investeringar, dels att täcka det inkomstbortfall för staten som tillrättaläggandet medförde. Då skatten höjdes till , gavs ingen annan motivering än statens behov av skatteinkomster. Höjningen till avsåg att finansiera en sänkning av inkomstskatten . En bruttobeskattning av denna typ, som utgår vid sidan av socialförsäkringssystemet, finner vi mycket olämplig. Den medför en omedelbar kostnadsbelastning och motsvarande försämring av vår internationella konkurrensförmåga. Som utvecklingen blivit, har avgiften de facto belastat företagen oavsett deras skatteförmåga och företer därmed alla de brister som en skatt på produktionsfaktorerna har. Dessa brister klarlades av allmänna skatteberedningen. Skattens negativa verkningar framstår så mycket allvarligare som lönsamheten inom näringslivet sjunkit oavsett löneskatten. Skatten drabbar särskilt hårt företag, där lönerna utgör en hög andel av kostnaderna, inte minst mindre och medelstora företag och företag i glesbygderna. Den nuvarande sysselsättningssituationen är otillfredsställande och väntas försämras genom innevarande energikris och den lågkonkjuntur som väntas under detta och . Därmed måste man räkna med att arbetsgivaravgiften kommer att medföra att företagens möjligheter att sysselsätta arbetskraft försvåras och därmed bidrar till en dämpning av ekonomin när det omvända synes i högsta grad angeläget. Starka skäl talar alltså för att den allmänna arbetsgivaravgiften helt slopas. På grund av skattens nuvarande storlek vill vi emellertid förorda att en avveckling företas . De statsfinansiella konsekvenserna av en första reducering av arbetsgivaravgiften behöver i det aktuella konjunkturläget inte verka avhållande. En ökad underbalansering av statsbudgeten synes naturlig inför förestående lågkonjunktur. Med stöd av det anförda hemställes att uppdrar åt Kungl. att planera och verkställa en successiv avveckling av den allmänna arbetsgivaravgiften med verkan från . () HANS () () () GOTAB 74 5919 S 1974
mot · FX021225 · 1974-01-26 00:00:00 — om slopande av den s. k. egenavgiften för småbrukare. Den allmänna arbetsgivaravgiften, den s. k. egenavgiften, har blivit en tung ekonomisk börda för småbrukare. Dessa har inte samma möjligheter som många andra företagare inom näringslivet att kunna kompensera sig genom höjda priser på den vara man producerar. Avgiften har blivit en kännbar utgift för dessa företagare, och man klagar bittert på avgiften. Vidare anser jordbrukarna sig orättvist behandlade inte minst därigenom att man med egenavgiften får vara med och betala statens inkomstbortfall för pensionsavgifternas slopande för andra grupper i samhället, som i många fall har så hög inkomst som småbrukarna. Med stöd av ovanstående hemställes att hos Kungl. Maj:t begär utredning och förslag syftande till den s. k. egenavgiftens borttagande för småbrukare. () i V rångebäck
mot · FX021226 · 1974-01-26 00:00:00 — om skattebefrielse för periodiskt understöd i anledning av fadderåtagande. Fadderbarnsverksamheten är en hjälpform som ökar i omfattning och betydelse såväl till enskilda barn som till större biståndsprojekt. Jag anser att den förtjänar samhällets stöd och uppmuntran genom en välawägd rätt till skattemässigt avdrag för givaren. Fadderverksamheten är en av de få hjälpformer som direkt knyter samman givare och mottagare och som ger möjlighet till ett personligt engagemang i biståndsproblematiken. har fadderbarnsverksamheten utvecklats mot s. k. fadderprojekt. Det innebär att faddrarna dvs. biståndsgivarna ger regelbundet ekonomiskt stöd till ett visst bestämt barnhem, ett sjukhus, en skola, en familj etc. Detta ger de förmedlande organisationerna bättre planeringsmöjligheter genom att man kan organisera biståndet i större enheter eller projekt. Mycket pekar på att det är denna form av fadderåtaganden som i varje fall de större organisationerna kommer att satsa på . Ett typiskt fadderprojekt är de s. k. barnbyarna. I stället för institutionsvård samlas de föräldralösa barnen i små familjeliknande enheter. Dessa barnfamiljer organiseras sedan i s. k. byar som kan ha en gemensam förskola, skola, sjukhem och viss gemensam administration och ledning. Jag anser att praktiskt taget alla skattemässiga krav och överväganden som enligt propositionen gäller för s. k. periodiskt understöd också kan sägas gälla för fadderåtagande. Det torde vara lätt för taxeringsmyndigheterna att kontrollera att beloppen verkligen betalas ut genom kvitton eller genom intyganden från de förmedlande hjälporganisationerna. Avdragsbeloppet kan ev. maximeras. Även om principerna för periodiskt understöd kan tillämpas för fadderåtaganden kan särskilda kontrollmetoder och/eller beloppsgränser införas för detta slag av understöd. har framstötar om avdragsrätt för fadderbarnsunderstöd avvisats på rent principiella grunder. Det är dags att nu ändra denna princip. Propositionen 1973:181 berörde knappast fadderbarnsproblematiken. Samma gäller utredningen som föregick regeringsförslaget. har skatteutskottets majoritet (SkU 1972:34) avvisat krav på skattemässig avdragsrätt för fadderbarn med hänvisning till att frågan var föremål för utredning beträffande periodiskt understöd. Detta synes alltså icke vara fallet. Frånvaron av skattemässig avdragsrätt torde knappast få en fadder att upphöra med sitt regelbundna bidrag. Men en avdragsrätt skulle säkert snabbt skapa helt nya faddrar och vara ett bra argument för hjälporganisationerna i deras arbete att skaffa fram faddrar till behövande barn. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att måtte besluta att Kungl. Maj:t skyndsamt utarbetar kompletterande regler för beskattning av periodiskt understöd så att skattebefrielse även kan omfatta fadderåtaganden.
mot · FX021227 · 1974-01-26 00:00:00 — om vidgad rätt till avdrag vid inkomsttaxeringen för diabetikers höjda levnadskostnader. En skattskyldig somfått sin skatteförmåga väsentligt nedsatt på grund av långvarig sjukdom, olyckshändelse, ålderdom, underhåll av andra närstående än barn, för vilka han åtnjuter allmänt barnbidrag, kan medges avdrag om högst . Det finns en stor grupp människor som av läkarna och från medicinsk synpunkt anses som sjuka men som i mycket stor utsträckning fyller sina uppgifter i samhället precis som en frisk människa. Det är diabetikerna. De sköter sina arbeten som friska människor, betalar sina skatter och fullgör i övrigt sina samhälleliga plikter. Men i sina matvanor skiljer de sig från oss andra och drabbas där tyvärr av extra utgifter. Det är framför allt matkostnaderna som är betungande. En diabetiker bör äta mycket grönsaker även då det icke är säsongtid för frukt och grönsaker. Han/hon bör undvika fet mat och skall i stället helst äta magert kött. Osötade safter och sylter kostar också mera än gängse varor, och småkakor och bröd som är sockerfria är klart dyrare än bakverk, som vi andra utan olägenhet kan äta. Det betyder att den som drabbats av diabetikernas handikapp har ett betydligt dyrare hushåll än andra. Enligt anvisningar (ser. I 1969 nr 5:4) angående extra avdrag för diabetiker medgavs vid taxeringar avdrag för nedsatt skatteförmåga till följd av diabetes utan särskild prövning av havda kostnader med . om inkomsten inte översteg för ogift . och för gift . för makarna gemensamt. Om den skattskyldige visade att han i anledning av sjukdomen haft höga kostnader för resor och läkarvård, borde dessa kostnader föranleda ökning av avdraget. För skattskyldiga i högre inkomstlägen borde extra avdrag medges endast om verkställd prövning gav vid handen att skatteförmågan under beskattningsåret varit väsentligt nedsatt till följd av sjukdomen. Efter framställning från och sedan yttrande inhämtats från , har numera (RSV dt 1973:11) med verkan fr. o. m. taxering höjt avdragsbeloppet till . och inkomstgränserna till 25 000 resp. . Även om avdragsbeloppet och inkomstgränserna justerats, så kan det ändå ifrågasättas om de ligger på rätt nivå. För de hushåll som har barn som är diabetiker, så får de känning av samma kostnadsfördyring i hushållet som drabbar vuxna med samma handikapp. Det borde utformas regler som medger avdragsrätt även när det rör sig om skattskyldigs extra kostnader med anledning av att dennes barn är diabetiker. Med anledning av det anförda föreslås att beslutar 1. att hos Kungl. Maj:t ge till känna vad i motionen anförts betr. avdragsbelopp och inkomstgränser och att avdragsrätt också bör gälla skattskyldig som har diabetikersjukt barn, 2. att Kungl. i anledning av detta ger i uppdrag att utfärda nya bestämmelser.
mot · FX021228 · 1974-01-26 00:00:00 — av i m. fl. om befrielse för ideella organisationer frän reklamskatt på eget informationsmateriel. Det arbete som inom våra folkrörelser läggs ned på ungdomsvårdande insatser har av samhället uppmuntrats genom bl. a. ekonomiska stöd. Trots detta finansieras organisationerna till stor del genom frivilligt insamlade medel. Till detta kommer de engagerade och uppoffrande personella insatserna som är ett mycket betydande inslag. De tiotusentals ungdomsledarna satsar idealitet och ofta personliga medel i sin uppgift i detta för samhället så viktiga arbete. Det må sedan gälla ledarna inom idrotten, de kristna samfunden, scoutrörelsen eller nykterhetsorganisationerna, för att nu bara nämna några av våra ideella folkrörelser. Det är också viktigt att samhället inte lägger bördor på organisationer av sådan art att det hämmar deras uppgift. Pålagor som lagts på dem på grund av oklara bestämmelser måste också undanröjas. En sådan pålaga är reklamskatten som genom sina risiga och oklara bestämmelser gör det mycket svårt att avgöra när sådan skatt skall tas ut. Att bestämmelserna är svåra att tolka kan nog varje tryckerifirma intyga. Det bekräftas av att man inom statliga myndigheter kommer till olika slutsatser om vad som är skattepliktigt eller inte. Föreningar och ungdomsförbund är i den situationen att det som man ger ut i information om den egna organisationen med inbjudan till medlemskap av riks skatteverket blir betraktat som att främja avsättning av tjänst. Detta trots att anvisningarna till 1 § i reklamskatteförordningen säger: Med avsättning förstås försäljning eller annan omsättning som normalt sker mot vederlag. Detta vederlag skulle vara den ev. medlemsavgift som upptages inom organisationen. Denna tolkning är vad punktskattesektionen inom gör medan reklamskattenämnden, även den inom samma verk, har den motsatta uppfattningen. Besvär har framförts hos regeringsrätten i anledning av att reklamskatt uttagits på informations- och medlemsbroschyr om den egna verksamheten. inlevereras från lokalorganisationer och riksförbund. Reklamskatten ger mindre än beräknat, men dess tillämpning kan bli ett dråpslag mot det frivilliga ungdomsarbetet. Reklamskatt drabbar alla ungdomsorganisationer. Ofta i efterhand därför att vederbörande tryckeri tar för givet att det egna informationsmaterialet är undantaget från reklamskatteplikt. Ett förbund inom hade i reklamskatt på seriös information om trafiknykterhet. Trycksaken hade framställts i samarbete med ett statligt ämbetsverk. Reklamskatten slår hårt och orättvist mot folkrörelser och frivilliga ungdomsorganisationer i en omfattning som knappast var avsedd då denna skatt infördes. Med anledning av det framförda hemställer vi att hos Kungl. Maj:t begär skyndsam ändring av reglerna beträffande reklamskatten så att den ej uttages på medlemsinformation (motsvarande) som framställs av de ideella organisationerna. () K.-E.
mot · FX021229 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. angående den allmänna arbetsgivaravgiften. De senaste årens förändringar i skattesystemet har i hög grad inneburit en omflyttning från direkt skatt till ett skatteuttag via mervärdeskatt eller arbetsgivaravgift. Det totala skatteuttaget har inte förändrats, men uttaget sker genom arbetsgivarna (företagarna) för att i sista hand ändå få betalas av oss alla. Konsekvenserna av omläggningen till arbetsgivaravgift har icke varit föremål för någon utredning. Trots detta är det uppenbart att beträffande egenavgiften sker ett avgiftsuttag inte bara på arbetsinkomsten utan också på avkastningen på i produktionen nedlagt eget kapital. Det kan enligt vår uppfattning inte vara riktigt att så skall vara fallet. Också i övrigt belastar arbetsgivaravgiften (löneskatten) företagen mycket olika. I mycket kapitalkrävande, rationella och automatiserade företag med hög produktion per anställd betyder löneskatten ganska litet, medan den i andra företag även de rationella men arbetsintensiva drabbas mycket hårt av arbetsgivaravgiften. Småföretagen, som ofast tillhör den sistnämnda typen av företag, drabbas i regel hårt av löneskatten. Någon belysning av arbetsgivaravgiftens konsekvenser för företagen har inte förekommit vare sig vid avgiftens införande eller sedan. Enligt vår uppfattning borde en ingående analys göras av arbetsgivaravgiftens inverkan på företag av olika storlek och inriktning. Vidare borde utredas huruvida inte en viss differentiering av avgifter kan göras med hänsyn till företagstyp. För att i någon mån minska belastningen på småföretagen anser vi att ett avgiftsfritt grundbelopp på lönesumman bör införas. Starka skäl talar för att egenavgiften slopas. Bibehålies denna bör det också här införas ett avgiftsfritt grundbelopp. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos Kungl. anhåller om en skyndsam utredning beträffande 1. dels den allmänna arbetsgivaravgiften (löneskatten) och dess verkningar på företag och lönsamhet, 2. dels den allmänna arbetsgivaravgiftens framtida utformning i enlighet med vad som har anförts i motionen. () () () i N ybro
mot · FX02123 · 1974-01-16 00:00:00 — av m. fl. om en samordning av SJ:s zontaxa med SJ:s och postverkets busstaxor. När det gäller kommunikationerna intar den del av vårt land som rubriceras som glesbygd en ogynnsam ställning. Avstånden skapar i och för sig problem, och resorna blir inte bara långa och tidsödande utan också mycket kostsamma. Den rationalisering och samordning som skett mellan och postverket då det gäller persontrafiken har betytt betydande besparingar för det allmänna men har för den enskilde resenären medfört ökade kostnader genom att skilda zontariffer användes. Följande exempel kan anföras. En person från västra delen av kommun skall resa till . Han kan numera på hemorten lösa biljett direkt till , dels för den vägen med postverkets buss till närmaste järnvägsknut, som i detta fallet är Stomman, dels med tåg resten av sträckan till . Detta är alltså en betydande praktisk samordning, men ekonomiskt fungerar det inte på samma smidiga sätt. För resan med postverkets buss får denne resenär betala den vanliga busstaxan, och först när han stiger på tåget i Stomman kan han dra fördel av den prisreduktion per kilometer på långa sträckor som järnvägens zontaxa innebär. Det bör betraktas som självklart att en samordning av postverkets och järnvägens zontaxor bör ske, så att en resenär kan tillgodogöra sig hela längdrabatten oavsett om han åker hela sträckan med endera färdmedlet eller med båda i kombination. Ärendet har också i flera omgångar varit uppe till behandling i men i statsutskottets utlåtande över de inlämnade motionerna har hänvisats till pågående utredningar och administrativa svårigheter vid en tillämpning. Beträffande det första skälet, pågående utredningar, bör dessa vid det här laget vara avslutade och de administrativa besvärligheterna, uträkningen med ett enda biljettpris, lätta att komma till rätta med. För stora delar av glesbygden är detta ett betydelsefullt ekonomiskt problem och en fråga om rättvisa. Frågan om samordning har varit föremål för utredningar och överväganden , och det synes nu nödvändigt att tar ett bestämt initiativ till ett samordnande beslut. Under hänvisning till det ovan anförda hemställes att beslutar att bemyndiga Kungl. Maj:t att vidtaga åtgärder för en sådan samordning mellan statens järnvägars zontaxa samt järnvägens och postverkets busstaxor som avses i motionen och bör övervägas samordning med enskilda trafikföretag i samma syfte. () () GOTAB 74 5691 S 1974
mot · FX021230 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. angående kilometerskatten på dieseldrivna personbilar. När beslutade om ny vägtrafikskatteförordning framfördes kritik att förslaget inte jämställde brännoljedrivna personbilar med lastbilar och bussar. Dieseldrivna lastbilar och bussar med lång årlig körsträcka utomlands behöver inte betala kilometerskatt för den vägsträcka som körs utanför rikets gränser. Vi menar att det är en diskriminering att inte dieseldrivna personbilar, som används under samma förhållanden, behandlas lika med övriga dieseldrivna fordon. Kilometerräknarna i fordonen gör det lätt att vid ut- och inpassering vid tullstation kontrollera hur lång sträcka som tillryggalagts utomlands. Den ökade internationella handeln gör att ganska många här åberopade personbilar används för affärsresor. För kortare körsträckor bör inte nämnda skäl åberopas, utan en gräns för lägsta körsträcka exempelvis bör kunna gälla. Under nu gällande förhållanden blir dieseldrivna personbilar med lång årlig körsträcka utomlands dubbelbeskattade. Med stöd av ovanstående hemställs att hos Kungl. Maj:t hemställer om sådan ändring i vägtrafikskatteförordningen att dieseldrivna personbilar, som i stor utsträckning används utomlands, undgår dubbelbeskattning. L. () i () ()
mot · FX021231 · 1974-01-26 00:00:00 — om slopande av anslag till Upplysning om alkohol- och narkotikaproblemen. Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1974:1329 yrkar jag att avslår Kungl. Maj:ts förslag under sjunde huvudtiteln, punkten , om anvisning av 2,5 milj. kr. till Upplysning om alkohol- och narkotikaproblemen.
mot · FX021232 · 1974-01-26 00:00:00 — av i m. fl. om en resultatutjämningsfond för partrederier. Den svenska kustsjöfarten är av omistligt värde för den svenska transportförsörjningen. Sjötransporter är ju förutom att de är billiga också miljövänliga. I energikrisens skugga bör den bränslesnåla sjötransportens fördelar noga beaktas. Sålunda är den ungefärliga energiåtgången per tonkm med fartyg approximativt 10 gånger lägre än med lastbil och 24 gånger lägre än med järnväg. Kustsjöfarten präglas av en hård internationell konkurrens där det svenska tonnaget har att hävda sig trots att dess finansierings- och bemanningsbestämmelser är hårdare än för dess utländska konkurrenter. Kustsjöfarten präglas dessutom av kraftiga konjunkturvariationer. Det finns t. ex. fartyg som endast seglar in ett obetydligt överskott, för att gå med kanske . Den ojämnhet i inkomsterna som är resultatet av denna konjunkturkänslighet gör det svårt att planera investeringar på ett för företagen riktigt sätt. Som det nu är tas all vinst fram till beskattning under goda år och rörelsen, som i de flesta fall är partrederi, har inget att falla tillbaka på under sämre tider. Det är därför angeläget att de enskilda redarna får avsätta pengar till en resultatutjämningsfond. När uttag sker från denna återförs beloppet till inkomst, och avskrivning får göras på nyanskaffning eller reparation i enlighet med gällande avskrivningsbestämmelser. Under förlustår kan uttag ske från resultatutjämningsfonden för att utjämna underskottet på verksamheten. En resultatutjämningsfond i enlighet med ovan skisserade skulle på ett verksamt sätt stärka den svenska kustsjöfartens ställning. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t föreslår att företagsskatteberedningen får i uppdrag att utreda frågan om en resultatutjämningsfond för partrederier. () () . () i
mot · FX021234 · 1974-01-26 00:00:00 — av herrar och Komstedt angående rätten för flygpassagerare till tullfria inköp. De nu och stigande priserna på oljeprodukter medför också högre priser på jet-bränsle. Akut brist råder nu på detta. Slöseri bör därför undvikas. Likaså bör bestämmelser som förorsakar besvär utan att ha någon nytta med sig ändras. rådande tullbestämmelser tvingar flygpassagerare att göra inköp av tullfria varor som sprit, cigarretter m. m. före avresan eller under flygningen. Flygplanens flygvikt ökas därigenom både genom de varor passagerarna medför och genom de varor som finns i lager ombord. Passagerarna förorsakas dessutom besvär med att medföra varorna i de ofta trånga flygplanen. Detta kan lätt ändras genom att regler skapas som gör det möjligt för flygpassagerare i utrikes trafik att göra sina tullfria inköp efter ankomsten i stället för före avresan. Detta kan lämpligen ordnas i de hallar där passagerarna ändå måste uppehålla sig för att vänta på sitt bagage. En sådan ordning skulle också avlasta flygvärdinnorna mycket arbete. Sådana nya regler skulle visserligen stå i strid med ett formalistiskt betraktelsesätt som säger att varorna måste ha införts i landet i fråga för att åtnjuta tullfrihet, men sådana invändningar kan dock inte få stå i vägen för en från andra synpunkter praktisk lösning. Med stöd av det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t hemställer om att Kungl. Maj:t måtte verka för att sådana internationella regler skapas som gör det möjligt för flygpassagerare att göra tullfria inköp vid ankomsten. () ()
mot · FX021235 · 1974-01-24 00:00:00 — av herrar i Lane-Herrestad och i om ändring i bestämmelserna rörande skattereduktion. Fr. o. m. gäller nya bestämmelser för rätt till vårdbidrag i form av invaliditetsersättning till barn . Vårdbidraget har höjts från till av basbeloppet enligt lagen om allmän försäkring. har bidraget blivit skattepliktigt och ATP-grundande. Vårdbidraget tillkommer den av barnets färäldrar som ombesörjer den särskilda tillsynen och vården av barnet, och det blir den maken som inkomsttaxeras för vårdbidraget. I många fall kommer emellertid även den andra makens skatt att påverkas av vårdbidraget på grund av reglerna för skattereduktion enligt 2 § fjärde momentet uppbördsförordningen. Skillnaden mellan det gamla och det nya vårdbidraget utgör med nuvarande basbelopp . Om den vårdnadsbidragsberättigade maken inte har annan inkomst vid sidan om vårdbidraget blir skatten på vårdbidraget ca . Om andra maken har inkomst av förvärvsarbete ökas hans skatt med . på grund av att han förlorar rätten till skattereduktion. Den sammanlagda skattebelastningen på vårdbidraget utgör sålunda för familjen ca . Syftet med vårdbidraget är att stimulera till vård av handikappade barn i det egna hemmet genom att makarna får viss ersättning för den ofta mycket krävande vården, tillsynen och träningen av barnet. Skattebestämmelserna motverkar detta syfte med vårdbidraget. Med hänvisning till det anförda hemställes att beslutar ändra 2 § fjärde momentet uppbördsförordningen på så sätt att inkomst i form av statligt vårdbidrag undantas från den vårdbidragsberättigades taxerade inkomst vid fastställande av andra makens rätt till skattereduktion. () i Lane-Herrestad . () i