mot · FX021517 · 1974-01-26 00:00:00 — av herrar i och Josefson om ökat anslag till Bidrag till Företagareföreningar m. I propositionen 1974:1, bilaga 13, föreslår chefen för att under rubriken till företagareföreningar m. fl. för /75 upptages ett reservationsanslag för administrationskostnader om 13 milj. kr. Departementschefens förslag innebär en ökning med 1,6 milj. kr. eller jämfört med innevarande budgetår. Statens industriverks förslag slutar på 16 milj. kr. och bygger på företagarföreningarnas anmälda behov för /75. I samband med tillkomsten av statens industriverk har företagarföreningarnas roll som regionalt serviceorgan kraftigt markerats. Genom tillskapandet av ett anslag, Främjande av företagsservice, vilket hälsats med stor tillfredsställelse av företagarföreningarna, ökar efter hand efterfrågan kraftigt på föreningarnas tjänster. Det gäller inte minst de sedan gammalt traditionella arbetsuppgifter som åvilat företagarföreningarna, dvs. kreditgivning, kreditförmedling och därmed förenad rådgivning samt teknisk och ekonomisk konsultation till företagen. Flera föreningar är i färd med att utöka sina kanslier till följd av att de aktiverat sin verksamhet. Såväl industriverket som påpekar att många av föreningarna är underdimensionerade i förhållande till de ökade arbetsuppgifterna. Denna underdimensionering motiverar en höjning av administrationsanslaget till företagarföreningarna. Det statliga administrationsanslaget skall också täcka föreningarnas kostnader för uppföljning av statligt kreditstöd. Genom den alltmer krympande självfinansieringen i företagen ökar insatsen av främmande kapital, men detta ökar också sårbarheten markant. Många företagsledare har i realiteten blivit ställföreträdande ägare och förvaltare av främmande kapital för vilket säkerheterna ofta är illusoriska. Jämfört med tidigare förhållanden har alltså risken ökat i mycket betydande omfattning i nutida företag med låg självfinansiering. Därigenom skärps kraven på en fortgående observation av resultatutvecklingen. Uppföljningen måste i första hand sättas in för att förhindra krissituationer, inte för att enbart mildra en redan inträffad katastrof. Genom det anslag till uppföljning som ryms inom det ordinarie administrationsanslaget finns pengar för fysisk bokslutsuppföljning av rutinmässig karaktär. För att fylla gapet mellan bokslutsanalys och rekonstruktion i krislägen fordras avsevärt förbättrade resurser för uppföljning i ordets egentliga Denna uppföljning skall vara rent praktiskt inriktad och avse att exempelvis genom konsultinsatser förhindra fortsatt negativ utveckling inom företagen i fråga. Genom beslut av vårriksdagen 1973 har det formella ansvaret för uppföljningen av statligt kreditstöd lagts på länsstyrelserna, medan tyngdpunkten av uppföljningsarbetet åvilar företagarföreningarna. Nyordningen har inneburit ett väsentligt ökat arbete för företagarföreningarna. Behovet av starka regionala näringspolitiska organ genom vilka samhällets åtgärder för att främja näringslivet skall kunna sättas in är välgrundat. För att nyttiggöra den stora mängd av centrala stödformer som efter hand tillkommit är det enligt vår mening nödvändigt att successivt bygga ut företagarföreningarna till regionala service- och expertorgan och låta dem spela en betydligt mer aktiv roll i näringspolitiken. Företagarföreningarna saknar dock tillräckliga ekonomiska resurser för att tillfredsställande klara alla de arbetsuppgifter som samhället ålagt dem. Som en realistisk åtgärd vill vi därför föreslå samma belopp som företagarföreningarna kommit fram till i sina förslag, nämligen 16 milj. kr. Vi vill emellertid understryka att detta äskande enligt vår uppfattning präglas av en betydande försiktighet med avseende på den roll inom regionalpolitiken som landets företagarföreningar spelar. Med stöd av vad som ovan anförts hemställer vi att hos Kungl. begär att såsom Bidrag till företagareföreningar m. : Administrationskostnader för /75 anvisas 16 milj. kr.