mot · FX021808 · 1974-04-30 00:00:00 — av herrar och Hovhammar i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:84 med förslag till förordning om ändring i förordningen (1972:266) om skatt på annonser och reklam. Förslagen till ändring av förordningen 1972:266 om skatt på annonser och reklam enligt propositionen 1974:84 avser att söka undvika de omfattande problem och svårigheter den allmänna reklamskatten förorsakat såväl berörda myndigheter som beställare och producenter av reklamtrycksaker. I motionen 1974:1237 ges några exempel på oklarheter och tolkningsproblem i lagen, och vi vill därför i detta avseende hänvisa till nämnda motion. Försöken att i propositionen skapa större klarhet inför tillämpningen av den allmänna reklamskatten torde enligt vår mening inte kunna bli framgångsrika. Den framförda tolkningen av begreppet reklamtrycksak synes lika oklar som den tidigare § 5. Det förekommer nämligen en stor sektor av trycksaker som har ett utpräglat bruksvärde för mottagaren men som trots detta torde komma att skattebeläggas. Gränsdragningsproblem enligt de nya tillämpningsbestämmelserna kommer således att bli ofta förekommande. Gällande beskattning av reklamtrycksaker enligt § 5 har medfört betydande administrativt merarbete för berörda tryckerier och har inte minst från denna utgångspunkt kritiserats. Det utförda arbetet har satts i relation till skatteuppbörden, varvid i flera fall ett mycket omfattande arbete nedlagts för en helt obetydlig skatteinbetalning. från nationalekonomisk synpunkt har således resurser tagits i anspråk till ingen nytta. En viss anvisning om detta ger den relativt begränsade skatteintäkt som den allmänna reklamskatten medförde under sitt första år, från till . Av beräknad intäkt på ca 50 milj. kr. erhölls endast drygt hälften eller ca 27 milj. kr. Maj:t avser nu att utvidga merarbetet med den allmänna reklamskatten. Ett förslag i denna riktning är att sänka gränsvärdet för redovisningsskyldighet från . i skattepliktig årsomsättning. Detta skulle innebära att ytterligare omkring 350 tryckerier skall tillämpa förordningen. Det byråkratiska arbete som därvid kommer att utföras bör ställas mot den beräknade skatteintäkten på mellan en och . Trots de konkurrenslikställighetsskäl som anförts för en sänkning av den skattepliktiga årsomsättningen bör enligt vår mening de bestyr som reklamskatten medför söka begränsas i avvaktan på ett avskaffande av § 5. Någon sänkning kan vi således av dessa skäl inte biträda. Den föreslagna utgivningen av en systematiskt utarbetad handbok med uppgift att ange de objekt som skall reklamskattebeläggas torde komma att bli synnerligen omfångsrik och kostsam, dels skall den ständigt förnyas, dels torde den komma att behöva distribueras i minst 4 000 exemplar. Ett bibehållande av en skatt på reklamtrycksaker synes kräva ett administrativt arbete av detta slag och inte minst av denna anledning motivera sitt eget avskaffande. Slutligen önskar vi framhålla att ett ikraftträdande av den nya lagen bör äga rum som ger berörda parter möjlighet att sätta sig in i den nya förordningen. Eftersom det torde ta minst att utarbeta nya bestämmelser förefaller oss ett ikraftträdande alltför tidigt valt. Till detta bör tilläggas att de flesta tryckerier skattar enligt kontantmetoden, vilket talar för en senareläggningav datum för ikraftträdandet. Om förstahandsyrkandet inte bifalles torde det få ankomma på vederbörande utskott att föreslå datum för lagens ikraftträdande. Med stöd av det anförda hemställs A. att måtte besluta avslå skatteplikten för reklamtrycksak i förslag till förordningen (1972:266) om skatt på annonser och reklam, B. att , därest yrkandet ovan inte skulle bifallas, måtte besluta 1. att gränsvärdet för redovisningsskyldighet i skattepliktig årsomsättning bibehålls vid nuvarande , 2. att ikraftträdandet av ändringarna i förordningen senareläggs till tidpunkt som vederbörande utskott måtte besluta om varigenom erhåller tillräcklig tid för framställning av anvisningar och berörda skattskyldiga medges tid för att sätta sig in i de nya bestämmelserna.