mot · FX021818 · 1974-04-30 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:89 angående ändringar i valutalagstiftningen, m. m. 5 miljoner vita har i södra förbehållit sig all makt över 35 miljoner afrikaner. 1 pågår de sista regelrätta kolonialkrigen. måste konsekvent agera för att stödja den svarta majoritetens rättfärdiga krav och med skärpa reagera mot förtrycket, rasismen och kolonialismen i . Liksom många andra länder har dock vänt ett dubbelt ansikte mot de människor och de rörelser som kämpar för ett fritt från rasism och kolonialism. som vi gett ett värdefullt direkt ekonomiskt stöd till befrielserörelsernas humanitära verksamhet har regeringen gett ett omfattande indirekt ekonomiskt stöd till kolonialmakten genom det nära handelspolitiska samarbetet. I är många svenska företag engagerade i en verksamhet som i praktiken stärker rasistregimen. Frågan om svenska företags investeringar i de kolonial- och rasiststyrda länderna i behandlas kortfattat i den föreliggande propositionen om ändringar i valutalagstiftningen. Regeringen förklarar att den inte anser det påkallat att nu införa ett formellt investeringsförbud för dessa områden. Det sker främst under hänvisning till att inga svenska investeringar av betydelse lär ha skett i de portugisiska kolonierna och . För gäller som bekant investeringsförbud i enlighet med FN:s säkerhetsråds beslut om sanktioner. Frågan om svenska investeringar i diskuteras inte av departementschefen. Allmänt sett har vi uppfattningen, att statsmakterna bör avhålla sig från att på grundval av bedömningar av olika regimers karaktär ingripa mot investeringar och handel. Det skulle få oöverskådliga verkningar för världshandeln, om vi knäsatte principen att investeringar bör förekomma bara i länder vars regimer gillas av statsmakterna i det land, varifrån investeringar görs. Vi anser dock att kolonial- och rasistregimerna i kan betraktas som specialfall. är den sista återstående kolonialmakten av gammalt märke. Om den nya regimen kommer att ge de afrikanska områdena självständighet är mycket osäkert. I fråga om har FN förklarat, att Sydafrikanska unionen inte har rätt att fortsätta med sin kontroll av landet. I är rasismen upphöjd till statsordning och en direkt fortsättning på det gamla koloniala förtrycket. Uppfattningen att kolonial- och rasistregimerna i har en särskild karaktär, som motiverar särskilt intensiva åtgärder, stöds av de resolutioner FN tagit och som utgjort en förutsättning för det snabbt växande svenska biståndet till de afrikanska befrielserörelserna. Vi anser därför att regering och riksdag har ett ansvar också för svenska företags investeringar och verksamhet i , och kolonier. har lagt fram en värdefull rapport om svenska företag i , som en uppföljning av rekommendationer från Kyrkornas världsråd. Flera svenska företag har tillverkningsverksamhet i : AlfaLaval, , , , , , och . visar i sin rapport att de svenska företagen i inte avviker på något mera markant sätt från övriga företag i fråga om lönestruktur. De färgade anställda har ca en fjärdedel av de vitas lön. Även om dessa löneklyftor i stor utsträckning hänger samman med skillnader i utbildning är ju också dessa skillnader en direkt följd av raspolitiken. konstaterar vidare efter att ha jämfört svenska företags löner med beräkningar av gränsen för existensminimum i : Afrikanernas löner ligger i flera av de redovisade exemplen på gränsen eller strax över PDL, gränsen för undernäring. Eftersom det rör sig om genomsnittslöner kan man utgå från att vissa grupper bland afrikanerna har löner under de angivna medeltalen och därför med all sannolikhet under vad vi kan beteckna som existensminimum eller gränsen för mänskligt liv. ställer i ett handlingsprogram med anledning av dess undersökning om svenskt ekonomiskt engagemang i södra krav på de svenska företagen att väsentligt reducera löneskillnaden mellan vita och svarta arbetare och vidta snabba åtgärder för att stärka det sociala ansvarstagandet för de svarta arbetarna. Nämnden anser också att de svenska företag som har verksamhet i bör utarbeta en codex ethicus för sitt agerande i landet. Nämnden rekommenderar vidare de politiska partierna att pröva sin politiska hållning till , då det ytterst är statsmakterna som bär ansvaret för sådana beslut som reglerar eller inskränker handelsförbindelser med . Enligt vår uppfattning måste det vara möjligt att förena en restriktiv hållning gentemot nya svenska företagsinvesteringar i rasist- och kolonialregimerna i med krav på förändring av framför allt den lönemässiga behandlingen av afrikanerna i de svenska företag som redan har verksamhet i . Det är mycket värdefullt att enskilda organisationer konkret belyser hur de svenska företagen agerar i södra och till dem riktar krav grundade på moraliska överväganden. själv framhåller fritar dock detta inte statsmakterna från eget ansvar, som också går utöver de allmänna uttalanden om önskvärdheten av att svenska företag avhåller sig från investeringar i de portugisiska kolonierna och som regeringen gör i den aktuella propositionen (s, 61). Det är dock tveksamt om valutalagstiftningen är den lämpligaste vägen att ingripa mot investeringar i kolonier, och . Denna lagstiftning har ju primärt helt andra syften, vilket helt naturligt avspeglar sig i sammansättningen av det organ som har att pröva tillstånd för svenska företag att göra direktinvesteringar utomlands. Via valutalagstiftningen är det också svårt att komma åt investeringar som sker genom dotterbolag utomlands. Det bör därför övervägas närmare på vad sätt man lämpligen bör gå fram, om man från de svenska statsmakterna vill kontrollera investeringar i kolonier, och . Därvid bör man också närmare klarlägga, vilket utrymme som ges för en sådan kontroll med hänsyn till de internationella avtal ingått, främst ka pitalliberaliseringsstadga. Ytterligare en sak som bör belysas är vilka möjligheter det finns för de svenska statsmakterna att utsträcka svensk jurisdiktion till svenska företag verksamma i , t. ex. i vad gäller krav som ansluter till FN-resolutioner mot rasdiskriminering. För dessa uppgifter och för att göra en total kartläggning av svenska företags verksamhet i kolonier, och bör enligt vår uppfattning en särskild utredning tillsättas. Under hänvisning till det anförda hemställer vi att hos Kungl. Maj:t begär en utredning om svenska företags verksamhet och investeringar i afrikanska kolonier, och .