ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FX021731 · 1974-04-05 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:70 med förslag till abortlag, m. m. Maj:ts proposition 1974:70 med förslag till abortlag är i stort sett ett utomordentligt bra förslag, speciellt i vad gäller de kraftigt ökade insatserna i fråga om preventivmedelsrådgivningen och möjligheterna till ersättning från den allmänna försäkringen för läkarbesök och att p-piller kommer att omfattas av läkemedelsrabatteringen. Enligt förslaget till ny lagstiftning äger kvinnan själv rätt att före 12:e havandeskapsveckan avgöra frågan om abort. För abort efter men före utgången av fordras att det företas en kuratorsutredning. av alla aborter sker före 12:e havandeskapsveckan, vilket ur medicinsk synpunkt är att föredra. Vi anser att det är angeläget att den kvinna som önskar abort upplyses om sina möjligheter att få rådgivning, men i likhet med , en del medicinska remissinstanser och menar vi att det bör vara kvinnans egen önskan som skall bli helt avgörande för om eller i vilken omfattning hon skall söka rådgivning. Vi menar att för den kvinna som har fattat sitt beslut om abort och som inte anser sig ha behov av social information eller annat stöd måste ett obligatoriskt rådgivningsförfarande framstå som meningslöst. Det bör vara tillräckligt om kvinnan vid kontakten med läkaren får erforderliga upplysningar. Kvinnans egen önskan och vilja bör enligt vår uppfattning vara avgörande även mellan 12:e och 18:e havandeskapsveckan. Vi vill emellertid inte motsätta oss propositionens förslag, men vi föreslår att Kungl. Maj:t ger i uppdrag att från lagens ikraftträdande infordra de kuratorsutredningar som sker efter 12:e havandeskapsveckan. Vi anser det angeläget att ett representativt underlag skapas för att få en klar bild av kvinnans sociala förhållanden samt efter 12:e havandeskapsveckan ingreppet skett. I propositionen förutsätts att sjukvårdshuvudmännen i sin rådgivningsverksamhet gör särskilda insatser för personer och grupper som har ett markerat behov av rådgivning och hjälp, t. ex. ungdom, kvinnor som fått abort och invandrare. Det understryks vikten av att männen såväl som kvinnorna får tillgång till denna information. Vi anser det angeläget att i synnerhet invandrarnas speciella problem observeras och att åtgärder blir vidtagna för att nå denna grupp. Vi är medvetna om svårigheterna då det gäller information till invandrarna och menar att genom upplysningsverksamhet på arbetsplatserna, vilken kan ske genom de fackliga organisationerna, torde man nå det bästa resultatet. Det är av vikt att lämpligt informationsmaterial framställs på skilda språk och att fackföreningsrörelsen får möjligheter att medverka i denna angelägna information. Vi förutsätter därför att de fackliga organisationerna får del av de medel som anvisas för upplysningsverksamhet. Med stöd av det anförda hemställer vi 1. att anhåller att Kungl. Maj:t ger i uppdrag att göra en uppföljning och utvärdering av de obligatoriska kuratoisutredningarna, 2. att beslutar att de fackliga organisationerna skall ges resurser för upplysningsverksamhet bland invandrarna.
mot · FX021735 · 1974-04-04 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:70 med förslag till abortlag, m. m. Maj:ts proposition 1974:70 med förslag till abortlag, m. m. präglas av medvetenhet om abortfrågans allvarliga karaktär. Hänsyn har tagits till de olika sidor som frågan rymmer. Vi finner det särskilt positivt att de abortförebyggande åtgärderna så klart har skjutits i förgrunden och att, när abortingrepp sker, dessa kan utföras på ett tidigt stadium. Att straffhotet mot kvinnan avskaffas är tillfredsställande. Vi vill betona följande som särskilt bör beaktas vid behandling av propositionen: Abort är alltid en nödlösning. Abort får under inga omständigheter betraktas som en ersättning för preventivmedel. Abortsökande skall alltid få information om rätten till rådgivning och samhällsstöd. Sådan information bör bl. a. omfatta personella, ekonomiska och sociala hjälpåtgärder, bättre boendemiljöer, barntillsyn och adoptionsupplysning. Abortsökande, som är underårig, bör ägnas särskild omsorg. Det bör anses normalt att i ett sådant abortärende frågan tas upp med kvinnans föräldrar (vårdnadshavare). Sjukvårdspersonal, som av moraliska eller religiösa skäl inte önskar medverka vid abortoperation, skall inte kunna tvingas därtill. Stödet till ungdoms- och kvinnoorganisationer för informationsverksamhet inom området sexualitet och samlevnad är utomordentligt viktigt. Särekilt betydelsefullt är det att organisationerna utifrån sina värderingar får möjligheter att själva utforma informationsmaterialet. Anslagets storlek (2 milj. kronor för /75) betraktar vi som ett första steg på väg mot ett högre belopp. bör även andra folkrörelser än de speciella ungdoms- och kvinnoorganisationerna kunna erhålla medel ur detta anslag. att med tillstyrkan av Kungl. Maj:ts proposition 1974:70 beaktar vad i motionen anförts. () ()
mot · FX021736 · 1974-04-05 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:70 med förslag till abortlag, m. m. socialutskott framhöll 1972 (SoU 1972:26), med anledning av en motion rörande sterilisering av man, att en översyn av lagstiftningen om sterilisering skulle göras inom ramen för det då pågående arbetet rörande abortlagstiftningen. I propositionen med förslag till ny abortlag behandlas emellertid frågan om sterilisering endast mycket kortfattat. Departementschefen framhåller (s. 55) att en utredning tillsatts för att se över steriliseringslagstiftningen och därvid särskilt uppmärksamma om sterilisering skall kunna utföras med begäran därom som enda grund för steriliseringsingreppet. Ingenting nämns om sterilisering av män. Det är för mig självklart att ansvaret för en icke önskad graviditet skall bäras av både man och kvinna. I propositionen om ny abortlagstiftning överlämnas till kvinnan att själv inom viss tidsrymd avgöra om hon vill fullfölja havandeskapet eller ej. I propositionen påpekas vidare det självklara att abort alltid måste vara en nödfallsutväg. I propositionen föreslås därför också en utökad och kostnadsfri preventivmedelsrådgivning samt i vissa fall kostnadsfria preventivmedel (främst p-piller). Även detta avsnitt gäller emellertid i första hand preventivmedel som används av kvinnor. Enligt min mening är det väsentligt att åtgärder även vidtas som underlättar för männen att ta sin del av ansvaret för hindrande av icke önskvärda graviditeter. Det gäller både ökade möjligheter till sterilisering av män, utökad preventivmedelsrådgivning för män och ytterligare forskning rörande preventivmedel för män. Svensk lagstiftning medger endast i undantagsfall sterilisering av män. Tillstånd kan beviljas vid fall av sinnessjukdom, annan svår sjukdom eller uppenbart asocialt levnadssätt. Lagstiftningen är härvidlag restriktivare i fråga om sterilisering av män än i fråga om sterilisering av kvinnor. Det är angeläget att en kommande lagändring avskaffar skillnaden mellan män och kvinnor i vad gäller förutsättningarna för sterilisering. Härför talar vidare det faktum att sterilisering av man är ett vida enklare och ofarligare ingrepp än sterilisering av kvinna. har tidigare begärt en översyn av steriliseringslagstiftningen. Det är väsentligt att i samband med sitt beslut om en liberalisering av abortlagstiftningen uttalar sig för vidgade möjligheter till sterilisering av män. Det är också viktigt att det finns resurser för rådgivning och service i fråga om preventivteknik för män och att ytterligare forskningsinsatser görs i fråga om preventivmedel för män. Även på denna punkt borde i samband med beslutet om ny abortlag uttala sin mening. Med anledning av vad som här anförts hemställer jag 1. att bifaller propositionen 1974:70 med förslag till abortlag, m. m., 2. att hos Kungl. Maj:t hemställer om förslag till sådan ändring av lagen om sterilisering att möjligheterna till sterilisering av män ökar, 3. att ger Kungl. Maj:t till känna vad i motionen anförts om utökad forskning och rådgivning om preventivmedel för män.
mot · FX021737 · 1974-04-04 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:70 med förslag till abortlag, m. m. I propositionen 1974:70 föreslås en värdefull ökning av resurserna till information om preventivmedel och familjeplanering. 1 milj. kr. föreslås till och 2 milj. kr. till ungdoms- och kvinnoorganisationer. 1 milj. kr. avses för information genom massmedia i samband med att den nya lagen träder i kraft. En organisation vars arbete på detta område är av stor betydelse är , . Den förutsätts medverka i informationsarbetet, men några särskilda, ökade anslag till nämns ej i propositionen. Den kan inte med vanligt språkbruk räknas in under begreppet eller kvinnoorganisation. Därför synes det nödvändigt att genom särskilt beslut klargör att bör ges ökade resurser för sin betydelsefulla roll i det ökade informationsarbete som avses komma till stånd med anledning av beslutet om propositionens förslag till ny abortlag. bör avsättas för detta ändamål. Med hänvisning till det anförda hemställs att till Information om vissa abortförebyggande åtgärder m.m. för /75 under femte huvudtiteln anvisar ett reservationsanslag av , varav . avses för bidrag till .
mot · FX021739 · 1974-04-05 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:70 med förslag till abortlag, m. m. I proposition 1974:70 lämnas förslag till ny abortlag m. m. Enligt förslaget kan vårdpersonal mot sin vilja tvingas medverka till abort. Detta problem har uppmärksammats av flera remissinstanser. Enligt vår mening erbjuder det personliga ställningstagandet till abortfrågorna ett etiskt dilemma som samhället måste erkänna. Därav följer också att lagstiftningen måste utformas så att enskilda människor i så stor utsträckning som möjligt ges rätt att handla i dessa frågor efter sin etiska värdering utan att de därför görs till lagbrytare. För vårdpersonalen på sjukhus kan detta etiska dilemma bli särskilt aktuellt. Vid en ny abortlagstiftning måste därför vårdpersonalens situation beaktas. Den måste ges rätt att vägra utföra abort utan att den därför gör sig skyldig till tjänstefel eller i övrigt skall anses ha försummat sin plikt. Med hänvisning till ovan anförda hemställer vi att vid sin behandling av proposition 1974:70 beslutar att vårdpersonal vid sjukhus och polikliniker ges rätt att vägra medverka vid utförandet vid abort. () i Skärstad GOTAB 74 7431 S
mot · FX021745 · 1974-04-05 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:73 med förslag till lag om bevarande av bokskog, m. m. Maj:ts proposition 1974:73 framlägges förslag till lag om bevarande av bokskog, vilken föreslås träda i kraft . Förslaget går ut på att skydda och bevara bokskogarna som samhället föreslås få möjlighet att kontrollera avverkningar och hindra att bokskog omföres till barrskog. Ersättning till markägare föreslås utgå, om tillstånd till avverkning av avverkningsmogen bokskog vägras och detta medför att rationellt bokskogsbruk avsevärt försvåras. Vägras däremot tillstånd att plantera annat trädslag än bok på bokskogsmark, utgår ingen ersättning. Genom en kombination av lagstiftningsåtgärder och ekonomiska åtgärder eftersträvas ett skydd för bokskogen. Varken rätt till ersättning för minskad avverkningsrätt av mogen bokskog eller bidrag till anläggande av ny bokskog jämte full ersättning för de merkostnader eller minskade intäkter som en bokskogsägare får vidkännas på grund av bokskogens dåliga lönsamhet finnes med i lagförslaget. I valet av tillvägagångssätt för att bevara bokskog har möjligheten till frivilliga överenskommelser i form av avtal mellan samhället och enskilda markägare helt negligerats. Det torde stå utom allt tvivel att det finns ett dokumenterat intresse av att på frivillig väg låta bokskogsbruk även fortsättningsvis vara ett naturligt inslag i ett långsiktigt skogsbruk i de härav berörda landsdelarna. Av det skälet innebär lagförslaget ett synnerligen starkt ingrepp i den enskilda människans rätt att fritt förfoga över sin egendom och, om denna rätt av i och för sig välmotiverade samhällsskäl anses behöva inskränkas, även rätten till ersättning för härigenom uppkomna kostnader eller minskning av inkomsterna. Ett bevarande av bokskogen är i stor utsträckning ett allmänt intresse från naturvårdssynpunkt, rekreationssynpunkt m.m. och ett specifikt intresse från vetenskaplig synpunkt härom råder enighet hos de flesta. Vidare är det en allmän uppfattning att beträffande naturvårdsområden eller andra resurser och naturtillgångar som samhället har intresse av även kostnaderna skall bäras solidariskt av samhället. Enligt min uppfattning bör markägare som äger bokskog betraktas som självklara förvaltare av denna skog och förutsättningar för ett långsiktigt bokskogsbruk regleras genom frivilliga överenskommelser mellan den enskilde och samhället. Rubbas principen om rätt till skälig ersättning för intrång och ingrepp, som medför direkta företags- och privatekonomiska kostnader och förluster för den enskilde, innebär detta att man, som är fallet, lagstiftningsvägen inför en uppenbar orättvisa. Det är min bestämda uppfattning att man försöksvis bör pröva vilka möjligheter det finns att på frivillighetens väg, med möjlighet till fullgoda ersättningar till berörda markägare, bevara bokskogen. Med stöd av vad som ovan anförts hemställes att avslår Kungl. Maj:ts förslag om lag för bevarande av bokskog.
mot · FX021749 · 1974-04-05 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:74 angående ökade produktionsbidrag för dagstidningar. I 17 § presstödskungörelsen stadgas att produktionsbidrag skall utgå för dagstidning som ej är andratidning, om det med hänsyn till förhållandena inom tidningens hela spridningsområde är uppenbart att den har samma svårigheter som en andratidning. majoritet har icke funnit denna bestämmelse tillämplig på tidning som är ensamtidning i sin utgivningsort, Denna tolkning är enligt vår mening i huvudsak riktig då varken ifrågavarande paragraf eller grunderna för denna synes ge möjlighet att medge produktionsbidrag i dessa fall. Åtskilliga av dessa tidningar har dock sådana svårigheter att det vore önskvärt om de kunde erhålla produktionsbidrag. Som exempel på sådana tidningar kan nämnas , , och . Ett uttalande från bör därför ske av innebörd att i vissa fall hinder icke föreligger att bestämmelserna i paragrafen tillämpas även på tidning som är i en situation motsvarande andratidningens ehuru detta inte beror på konkurrens från annan tidning i den egna kommunen. Det bör i detta sammanhang påpekas att uttalade (KU 1971:32 s. 8) att ifrågavarande bestämmelser bör tillämpas generöst. Åbeopande det anförda hemställes att uttalar att bestämmelserna i 17 § presstödskungörelsen icke kan anses innebära att s. k. ensamtidning skall uteslutas från möjlighet att erhålla produktionsbidrag. H. () () ()
mot · FX021752 · 1974-04-16 00:00:00 — av i Gäddvik och i anledning av Kungl. Majrts proposition 1974:14 angående studiesocialt stöd. I 3 kap. 8§ studiestödslagen sägs bl. a.: Resetillägg utgår ej till studerande som åtnjuter inackorderingstillägg. Detta innebär med andra ord att studerande vid gymnasiala skolor med hemort långt från gymnasieskola är i en situation att de antingen måste inackordera sig i skolstaden med inga eller små möjligheter till regelbunden veckoslutsvistelse i hemmet eller resa ofta mycket långa sträckor till och från skolan. För vissa elever utgör långa vistelser borta från hemmet en negativ faktor att räkna med när de beslutar om fortsatt skolutbildning. I åtskilliga fall när dagliga transporter inte är möjliga avstår de från gymnasieutbildning, i andra fall reser de så långt att skolarbetet upplevs som alltför betungande. Det borde vara en oavvislig rätt för varje barn att få vistas i hemmet under veckohelgerna, även om de måste bo inackorderade. Med nuvarande system där statsbidraget är utformat så att inga resebidrag kan utgå till inackorderade studerande är ofta de ekonomiska hindren så stora att barnen måste avstå från täta hemfärder. framhöll liksom de flesta remissinstanser betydelsen av att varje barn bereddes tillfälle att resa hem under veckosluten. Ansvaret för att dessa hemresor anordnas bör ligga på skolans kommun, och kostnaderna för hemresorna bör bekostas med offentliga medel. gav också till känna (SfU 1973:17) att så snart resurserna medger det förslag bör föreläggas som ger möjlighet för inackorderade elever att i större utsträckning besöka sina hem under terminerna. Några sådana förslag finns inte med i propositionen 1974:14. Vi anser därför att nu bör fatta ett principbeslut om fria hemresor vid veckosluten för gymnasieelever inom den egna g-regionen och hemställer hos Kungl. Maj:t om bestämmelser så att hemresorna kan påbörjas möjligt. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att fattar principbeslut om fria hemresor för inackorderade elever i gymnasieskolan, 2. att hos Kungl. Maj:t begär att bestämmelser utformas, så att resorna kan påbörjas möjligt. PER () i Gäddvik
mot · FX021757 · 1974-04-16 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:40 angående vissa anslag ur kyrkofonden, m. m. i , som är en enskild stiftelse sedan kyrkans invigning , fick i kungligt brev av rätt att anställa egen präst som skulle tillhöra och som utöver ansvaret för gudstjänsterna skulle åläggas att Lemna själavård ej blott åt de främmande svenske, norske, danske och finske sjömän, som vilja sig deraf begagna, utan äfven åt andra, vilka önska att i denna kyrka få begå den heliga Nattvarden ..Denna ställning av sjömanskyrka i har den behållit och så fungerar den fortfarande i nära samarbete med stiftelsen , där S:t pastor är ordförande. och Sjömansgården kan tillsammans sägas utgöra speciella sjömanskyrka, med respektive söndags- och vardagsaktiviteter. Båda delarna av verksamheten har visat sig fylla en stor funktion i vår största hamnstad. Då det i dagens ekonomiska situation är förenat med stora ansträngningar att huvudsakligen genom insamlade medel driva denna verksamhet, skulle det vara ett väsentligt stöd om den nu befintliga pastorstjänsten vid kunde förändras till en speciell sjömansprästtjänst i . Så har skett t. ex. i , och , där sjömansprästerna har befattningar som stiftsadjunkt respektive stiftsadjunkt. Det vore följdriktigt om samma förhållande kunde inrättas i , där behovet av en särskild sjömansprästtjänst är mycket stort. Som stiftsadjunkt skulle han då få uppgiften och ansvaret för i , dvs. Sjömansgården och , där Konungen redan från början dragit upp riktlinjerna för pastorns verksamhetsområde och kyrkans speciella karaktär. S:t kyrkoråd anhöll efter tillstyrkan av hos Kungl. om att pastorstjänsten i måtte ändras till en speciell sjömansprästtjänst (stiftsadjunktstjänst). Departementschefen tar i propositionen 1974:40 dock icke upp denna anhållan. Med hänvisning till de i motionen framförda motiveringarna hemställer att beslutar att pastorstjänsten i i fr. o. m. förändras till en sjömansprästtjänst och medger att medel till avlöning får utgå ur kyrkofonden. () ()
mot · FX021766 · 1974-04-16 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:64 angående finansieriilg av ett nytt stålverk i . Bakom den föreslagna satsningen på 80 ligger sysselsättningsmässiga och regionalpolitiska hänsyn. Sysselsättningsnivån i ligger klart under genomsnittet för riket, och har sysselsättningssituationen försämrats bl. a. genom minskningen av antalet förvärvsarbetande inom jord- och skogsbruk. En vidareförädling av delar av Norrbottensmalmen inom länet skulle därför skapa välbehövliga sysselsättningstillfällen och kunna ge upphov till andra industriella etableringar. Intresse för sådana har redan uttalats från olika håll. Den snabba ökningen av sysselsättningstillfällena i som blir följden av 80 får emellertid stora återverkningar på inland. Med stor sannolikhet kommer befolkningsomflyttningen mot kustlandet att påskyndas. För att undvika denna negativa effekt av 80 för inlandets del är det enligt vår mening nödvändigt att man parallellt med utbyggnaden av stålverket genomför sysselsättningsskapande investeringar även i inlandet. 1 syfte att skapa underlag för ett investeringsprogram bör därför med projekteringen av 80 en kartläggning ske av tänkbara investeringsprojekt för inland, vilka kan genomföras parallellt med stålverksutbyggnaden. I kartläggningsarbetet, som bör mynna ut i ett förslag till investeringsprogram, bör också ingå att klarlägga de finansiella villkoren för att investeringarna skall komma till stånd. Direkta statliga kapitalinsatser av samma slag som i fråga om 80 måste därvid kunna övervägas. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att 1. uttalar att ett investeringsprogram bör genomföras i inland parallellt med utbyggnaden av 80, 2. hos Kungl. Maj:t begär att en kartläggning av tänkbara investeringsprojekt kommer till stånd.
mot · FX021769 · 1974-04-18 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:79 med förslag till lag om ändring i lagen (1971:52) om skatterätt och länsrätt, m. m. I propositionen 1974:79 angående ändring i lagen om skatterätt och länsrätt m. m. föreslås en utökning av det antal mål som kan avgöras av ensamdomare. Syftet är att skapa förutsättningar för en snabb och smidig handläggning av de enkla målen och att ge nämndemän och ordinarie ordförande mera tid för prövning av de svårbedömda målen. Propositionens syfte är vällovligt. Ärendeanhopningen vid länsskatterätterna är stor. För den enskilde kan det upplevas som otillfredsställande att inte få en snabb handläggning av sin klagan. I likhet med departementschefen vill jag emellertid framhålla att nu förevarande förslag knappast har någon effekt i vad gäller möjligheterna att få en snabb handläggning. De frågor som flyttas över till enmansavgörande är i stor utsträckning av den karaktären att de inte upptar någon mer omfattande sammanträdestid. Avgörande för en snabb behandling är tillgången till kompetent personal men också möjligheten att minska antalet besvär över den lokala skattemyndighetens beslut. 1 detta sammanhang finns det skäl att beklaga att departementschefen inte är beredd att nu förorda en vidgning av 72 a S TF innebärande ökad möjlighet för den lokala skattemyndigheten att besluta om rättelse. Ett stort antal remissinstanser har förordat denna mer decentralistiska lösning. En vidgning i detta avseende av rättelsemöjligheterna bör enligt min mening inte strida mot den framtida taxeringsorganisationen. bör därför hos Kungl. Maj:t begära förslag om en vidgning av förevarande paragrafs tillämpningsområde. Propositionens förslag innebär inte någon egentlig förbättring av nämndemännens arbetssituation. har det emellertid visat sig vara förenat med betydande problem att kunna inneha nämndemannauppdrag vid länsskatterätterna. Främst har det visat sig vara svårt att få fram ersättare vid förfall för någon nämndeman. Mot den bakgrunden vore det angeläget att något utöka antalet valda nämndemän. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar 1. att hos Kungl. Maj:t begära förslag om vidgning av den lokala skattemyndighetens möjligheter att rätta uppenbara felaktigheter i taxeringsnämnds beslut i enlighet med vad som anförts i motionen, 1 * 1974. 2. att som sin mening ge Kungl. Maj:t till känna vad som i motionen anförts beträffande lämpligheten av att utöka antalet valda nämndemän vid länsskatterätten.