mot · FX021820 · 1974-04-30 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:94 med förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) angående skattefrihet för viss stiftelse m. m. nr 94 föreslås bl. a. att vissa möjligheter ges till anstånd med erläggande av skatt för aktieägare i fåmansbolag. Den föreslagna ändringen har föranletts av att RSV i brev till Svenska revisorsamfundet så sent som givit besked om att en ändrad ordning för beskattning av sådana aktieägares å conto-uttag skulle gälla. En beskattning vid taxering i enlighet med RSV:s uttalande innebär att den skattskyldige beskattas för dels de å conto-redovisade belopp, som avräknats som lön i samband med bolagets bokslut , dels de å conto-belopp som lyfts därefter och års utgång. Detta betyder att den skattskyldige blir beskattad för ett belopp som ofta är väsentligt större än vad som för honom utgör en årsinkomst. Han drabbas därvid såväl av en omotiverad merbeskattning på grund av progressiviteten i den statliga skatteskalan som av en likviditetspåfrestning som kan få allvarliga följder. Det är för att undvika likviditetspåfrestningen förslaget i propositionen framlagt. Emellertid har regeringen ansett sig kunna ignorera den andra påföljden, nämligen att omläggningen medför en omotiverad merbeskattning p. g. a. progressiviteten i den statliga inkomstbeskattningen. Man har sannolikt att räkna med att RSV:s skrivelse kommer att föranleda en ändrad taxeringspraxis på många håll. Stor risk föreligger därför för att den nyssnämnda merbeskattningen kommer att inträda i åtskilliga fall. Situationen påminner i mycket örn den som föranledde förslagen i propositionen 1973:1 19, nämligen att rörelseinkomst alltid skulle redovisas enligt bokföringsmässiga grunder. I propositionen framlades förslag, som sedermera antogs av , att om en rörelseidkare trots då gällande regler inte redovisat rörelseinkomsten enligt bokföringsmässiga grunder skulle en övergång ske, som emellertid fick utsträckas . Dolda reserver behövde m. a. o. endast tas fram till 1 /3 . Bestämmelsen härom har intagits i 3 § i SFS 1973:323. Vi anser att samma skäl föreligger att tillämpa en liknande ordning i nu förevarande fall. Här bör också påtalas det uttalande som föredragande departementschefen gör rörande ränta på kvarstående skatt. En följd av den ändrade ordningen vid beskattningen skulle uppenbarligen bli att ett stort antal av berörda skattskyldiga skulle bli påförda kvarstående skatt. Deras möjligheter att förbereda sig på denna eventualitet har varit ytterligt begrän sade, inte minst med hänsyn till att de fått kännedom om förändringen så sent. Många som inte anlitat tillräckligt kvalificerade rådgivare har kanske ännu inte fått kännedom om de ändrade signalerna. Allt skäl finns därför enligt vår uppfattning att medge befrielse från ränta på sådan kvarstående skatt som beror på den ändrade ordningen. Det vore att betrakta som en medveten önskan att driva konfrontationspolitik gentemot de skattskyldiga att vägra befrielse i sådana situationer som den rådande. Under åberopande av det anförda hemställes att vidtar sådana ändringar i lagen 1973:323 om ikraftträdande av lagen (1973:322) om ändring i kommunalskattelagen (1928:370), att dolda reserver endast tas fram till 1/3 samt att räntebefrielse medges för kvarstående skatt, allt i enlighet med vad i motionen anförts. () () GOTAB 74 7567 S 1974