mot · FX02504 · 1974-01-24 00:00:00 — av m. fl. om upprustning av det norrländska järnvägsnätet. Det är nu länge man fått höra att järnvägarna skulle sett sina bästa dar som kommunikationsmedel. Konkurrensen från flyget anföres som en av orsakerna, den från bussar och bilar (som tack vare det växande antalet motorvägar får allt bättre framkomstmöjligheter) som en annan. Situationen varierar givetvis från land till land. Men att järnvägarna är inne för att begagna ett ord på modet är en uppfattning, som gör sig gällande världen runt. har alltid varit ett paradoxernas land. Vad järnvägarna angår förbluffar det . Litet varstans är det på modet betrakta järnvägar som något otidsenligt. Den franska uppträder som kärring mot strömmen. Vem vet, om hon inte har rätt? Vilket fortskaffningsmedel kräver långt mindre energiförbrukning per transporterad passagerare än såväl flyg som bil? Vilket visar stor skonsamhet mot natur och miljö vare sig det gäller nedsmutsning eller buller? Vilket erbjuder höga hastigheter som det hämtar och avlämnar sina passagerare i centrum? (Citat ur understreckare av i . 1 motionen 1971:971 hemställde vi att hos Kungl. Maj:t skulle begära utredningar och förslag till lämpliga åtgärder i avseende på om- och/eller nybyggnad av ostkustbanan och norra stambanan i syfte att väsentligt förkorta tågens gångtider mellan övre och . Med anledning av denna motion samt motionen 1971:930 som hade likartat syfte beslöt att ge Kungl. Maj:t till känna att en klargörande utredning av frågan om en förlängning av ostkustbanan eller andra åtgärder beträffande järnvägslinjerna i framstod som motiverad. uttalade vid behandlingen av motionerna (TU 1971:14) att utredningen i första hand borde ta sikte på att i stora drag klarlägga kostnaderna för och tänkbara tekniska lösningar vid olika utbyggnadsalternativ samt att utföra för bedömningen härav erforderliga trafikprognoser och lönsamhetsberäkningar. I utredningsarbetet borde regional- och samhällsekonomiska aspekter beaktas liksom behovet av möjligheter till skilda transportalternativ. Med anledning av begäran lämnade Kungl. Maj:t 1972-1 1-17 SJ i uppdrag att klarlägga kostnaderna för och tänkbara tekniska lösningar vid olika alternativ till utbyggnad av en järnvägslinje mellan /och samt att utföra för bedömning härav erforderliga trafikprognoser och lönsamhetsberäkningar. Det utredningsuppdrag som lämnades till SJ gällde sålunda endast en eventuell förlängning av OKB men gällde inte de andra åtgärder beträffande järnvägslinjerna i som funnit motiverade Detta bör beklagas därför att det underlag som skulle ha erhållits om Kungl. Maj:t följt beslut sannolikt hade gjort bedömningarna av vilket bland flera alternativ som bör väljas när det gäller att åstadkomma en upprustning av järnvägslinjerna i och därmed förkorta tågens gångtider mellan olika delar av och övriga lättare. Av SJ :s genom Kungl. Maj:ts direktiv sålunda begränsade utredning, daterad , framgår att en förlängning av OKB till beräknas kräva investeringar på ca 870 milj. kr. kostnadsnivå och medföra ett årligt behov av driftbidrag som 1985 beräknas uppgå till ca 52 milj. kr. Föredragande departementschefen vill med hänvisning till den pågående regionala trafikplaneringen f. n. icke ta ställning i frågan. Det i motionen inledningsvis anförda citatet är i sin första del i hög grad tillämpligt även i . Det är i första hand persontrafiken som har minskat markant. De flesta bygder i vårt land har fått uppleva detta. Tågförbindelser har försvunnit genom att tåguppehållen först minskat och därefter själva tågen dragits in. Järnvägsstationers bemanning har dragits ner för att helt försvinna varpå total nedläggning ofta följt. Järnvägslinjer har nedlagts varefter spåren inte sällan rivits upp. Olika meningar har i trafikdebatten framförts om det berättigade och kloka i den järnvägspolitik som bedrivits. Kvar står emellertid som närmast oomstritt att järnvägarna även kommer att ha betydelsefulla uppgifter för transportarbetet när det gäller både personoch godstrafiken. Utvecklingen för SJ:s godstrafik visar för en uppgång som har fortsatt även . Det är persontrafiken som varit problematisk och som tidsvis starkt minskat, speciellt i vissa avståndsrelationer. Förefintlig statistik synes dock peka på att nedgången nu praktiskt taget upphört och att frekvensen för vissa typer av resor i stället börjat öka. Det ökade intresset för sådana former av transporter som är vänliga mot miljö och natur kan vara ett skäl för de om än tills vidare tämligen svaga så dock tydliga tendenserna till en renässans för järnvägarna. Härtill kommer den energikris som överraskat de flesta och som, även om det just nu föreliggande akuta skedet torde komma att bemästras, ändå på litet sikt torde bli permanent, framför allt i den form att energi i olika former lär komma att betinga ett betydligt högre pris än . Detta i kombination med det utvecklingsprojekt mot högre tåghastigheter som pågår också i gör att de tre sista frågorna i det ovannämnda citatet kan ge anledning till samma svar också i . Vi begränsar oss härefter i denna motion till järnvägens transportproblem i Norrlandslänen. Det är enligt vår mening i hög grad erforderligt med en upprustning av det norrländska järnvägsnätet i olika avseenden. Av nu befintliga linjer synes därest förlängning av OKB icke sker en upprustning av sträckan ÅngeVännäs erforderlig. Här kan nämnas byggande av dubbelspår på vissa delsträckor, ökning av antalet mötesplatser samt förlängning av spårlängden vid vissa stationer. Även sträckan VännäsBoden torde behöva förstärkas och förbättras. Skulle däremot en förlängning av OKB komma till stånd, torde denna förlängda OKB öka kapaciteten på järnvägsnätet söder linjen i erforderlig grad. Det bör emellertid påpekas att vid en bedömning av en förlängning av OKB måste också beaktas de regionalpolitiska konsekvenser som på grund av minskad trafik och minskat personalbehov uppstår på ett stort antal orter i inlandet såsom , , och . Med hänsyn till den beräknade kostnaden för en utbyggnad av OKB, som uppgår till inemot 900 milj. kr., synes det oss sorn en lika stor förstärkning av transportkapaciteten kan uppnås för betydligt mindre kostnader genom en upprustning av norra stambanan på sätt ovan antytts. Med hänsyn till att SJ:s utredning huvudsakligen behandlat OKB:s förlängning saknar vi möjlighet att med siffror belägga detta påstående på annat sätt än att SJ beräknar att fortsatt trafikering på nuvarande linjer kräver investeringar i fasta anläggningar för sträckan ÅngeVännäs på ca 56 milj. kr. Oavsett hur kapacitetsupprustningen norr om kommer till stånd torde det vara erforderligt med en upprustning av den nu befintliga ostkustbanan som kan medge högre tåghastigheter på denna och snabbare tågförbindelser främst mellan å ena sidan och å andra sidan de norrländska kustorterna utefter nuvarande OKB. I vad gäller norra stambanan söder om synes de upprustningar som där skett ha medfört en i allt väsentligt tillfredsställande standard. Även (MoraÖstersundGällivare) är av väsentlig betydelse för stora delar av det norrländska inlandet sett från både transportpolitisk och regionalpolitisk synpunkt. Det har förekommit vissa egendomliga åtgärder från SJ, dels av priskaraktär, dels av innebörd att minska trafikunderlaget för delar av . Med hänsyn till att sträcker sig till inte ringa del genom vårt lands förnämsta vildmarks- och turistområden borde den ha möjlighet att användas för persontrafik i betydligt högre grad än vad som sker. Vi anser det erforderligt att en plan utarbetas i syfte att i högre grad än nu sker utnyttja transportmöjligheter. Med hänvisning till det anförda hemställs att ger Kungl. 1. att SJ:s utredning angående ostkustbanans förlängning till föreläggs för bedömande, 2. att utredningen därvid bör kompletteras med en beräkning av investerings- och eventuella driftkostnader för en upprustning av linjen ÅngeVännäs jämte anslutande linjer till motsvaran 1* 1974. de totala kapacitet sorn skulle uppnås vid en förlängning av ostkustbanan, 3. att i övrigt en samlad plan bör upprättas avseende upprustning av det norrländska järnvägsnätet, varvid särskilt transportfrågorna på samt sträckorna GävleHärnösand och VännäsBoden bör uppmärksammas. () i Agnäs PER () i Gäddvik