mot · FX02866 · 1974-01-24 00:00:00 — av i m. fl. om företrädare för löntagarnas fackliga organisationer i företagarföreningarnas styrelser, m. m. Företagarföreningarna är ekonomiska föreningar där enskilda företag, landsting och kommuner ingår som medlemmar. Föreningarna fungerar främst som förmedlare av kreditstöd direktlån eller lånegarantier , och stora delar av dessa lån utgår från statliga fonder och kreditinstitut. Föreningarna förbereder också lokaliseringslåneärenden och följer upp och bevakar dessa och andra låneärenden. Det gäller alltså sådana lån där länsarbetsnämnd och länsstyrelse har det regionala ansvaret. De medel som tillförts statens hantverks- och industrilånefond har i huvudsak varit tillräckliga för att möta de mindre och medelstora företagens efterfrågan på lån hos företagarföreningarna. medförde svårigheterna på kreditmarknaden för framför allt den mindre industrin ökad efterfrågan på lån från föreningarna. På tilläggsstat I för /71 anvisade 20 milj. kr. till förstärkning av hantverks- och industrilånefonden. Efter en viss nedgång i kreditgivningen till följd av den då lättare kreditmarknaden har efterfrågan åter ökat och steg föreningarnas nyutlåning till omkring 92 milj. kr. har efterfrågan fortsatt att öka markant. Utöver ovan nämnda belopp tillkommer ytterligare betydande bidrag från landstingen. I samband med att företagarföreningarnas organisation successivt förstärkts har de fått allt större betydelse som förmedlare av statligt kreditstöd till de mindre och medelstora företagen. Vi vill i detta sammanhang också erinra om beslut att tilldela företagarföreningarna vidgade uppgifter i fråga om företagsservice. För ändamålet har 2,5 milj. kr. anvisats /74. Maj:t har utfärdat föreskrifter för företagarföreningarnas verksamhet; att dessa följs ingår bl. a. som villkor för att vissa fondmedel skall utgå till industrilån. I föreskrifterna sägs bl. a.: 1 företagarföreningarnas styrelse skall ingå ledamöter som till lika antal utses av å ena sidan staten och å andra sidan landstingskommunen eller landstingskommunerna i länet och i förekommande fall stad, som inte deltar i landsting. Dessa ledamöter skall tillsammans bilda styrelsens majoritet. Ett av de styrelsemandat, som tillkommer staten, skall innehas av landshövdingen. beslutar i fråga om övriga mandat. En annan punkt i föreskrifterna stadgar att företagarförening skall följa de anvisningar för verksamheten som kommerskollegiet meddelar. har antagit lagförslag om ökad insyn, ökad anställningstrygghet och medverkan i enskilda företags ledning för de i företagen anställda och i vissa fall för samhälleliga representanter. I samband med nedläggning och omkonstruktion av mindre företag har ofta påpekats att de anställdas uppfattningar och kunnande om företaget och dess verksamhet i alltför liten utsträckning fått berika diskussionerna om ekonomiskt stöd och rådgivning till företagens ledning. LO har också i sitt remissyttrande över betänkandet om företagsservice för utveckling av mindre och medelstora företag givit uttryck för att fackliga representanter bör vara självskrivna i företagarföreningarnas styrelser. Samhällets medel till stöd för företagen bör bidra till insatser med målsättningen att skapa ett bättre produktionsresultat men också bidra till anställningstrygghet och god arbetsmiljö åt alla grupper av anställda. Därför vore det också värdefullt om det kunde bli regel att företagarföreningarnas representanter alltid hade samråd med de anställda i de företag där stora låneinsatser eller omorganisationer planeras. De flesta företagarföreningar har arbets- eller låneutskott åt vilka styrelsen ofta delegerar en stor del av beslutanderätten i enskilda låneärenden. Dessa utskott avspeglar i sin personsammansättning inte alltid den uppdelning på samhälleliga representanter och företagsrepresentanter som finns i styrelsen. Därvid blir egentligen föreskrifterna om styrelsens sammansättning som ett medel att avväga företagsekonomiska synpunkter mot samhällsekonomiska illusoriska. Även sådana utskott åt vilka en del av styrelsens beslutanderätt är delegerad borde ha parallell sammansättning med styrelsen. har tidigare behandlat liknande motionskrav men avslagit dessa med den motiveringen att man förutsätter att företagarföreningarnas styrelser kommer att väljas så att sammansättningen blir väl avvägd med hänsyn till anförda synpunkter, varför något uttalande från sida inte syntes vara erforderligt. Vid en förfrågan ute i landet om företagarföreningarnas nuvarande sammansättning synes detta icke ha beaktats. Vi har tyvärr konstaterat att några representanter från löntagarnas fackliga organisationer icke invalts i någon större utsträckning vid årsstämmorna . Med stöd av det anförda får vi hemställa att i samband med behandlingen av propositionen 1974:1 i skrivelse till Kungl. l.att i Kungl. Maj:ts föreskrifter för företagarföreningarnas organisation och verksamhet måtte intagas bestämmelser som säkrar att företrädare för löntagarnas fackliga organisationer på det regionala planet ges plats i företagarföreningarnasstyrelser, 2. att sådana utskott under företagarföreningarnas styrelser åt vilka styrelsen delegerat en del av sin beslutanderätt måtte få en sammansättning som avspeglar vad av Kungl. Maj:t stadgats för företagarföreningarnas styrelser. () i Kumla