mot · FX021111 · 1974-01-25 00:00:00 — av herrar i Nennesholm och i Heden om översyn av reglerna för tillstånd att förvärva jordbruks- och Det svenska jordbruket har inte bara brukats utan också ägts av de på fastigheten boende jordbrukarna. Detta har betytt mycket för jordbrukets utveckling. Det har också gett trygghet åt brukarna. Det rådde också rätt stor enighet om att detta förhållande borde bestå. Därför fick vi en jordförvärvslag som endast i undantagsfall tillät icke jordbrukare att förvärva jord- och skogsbruk. Den lagen tillkom för att förhindra spekulationsköp av jord och skog. Följden blev också att prissättningen på de fastigheter som utbjöds till försäljning hölls inom sådana gränser att jordbrukare med tanke på att genom förvärvet skaffa sig och sin familj en försörjning kunde genomföra förvärv. I och med att den nuvarande jordförvärvslagen trädde i kraft har ett helt annat förhållande inträtt. är det nästan uteslutande bolag och andra kapitalstarka köpare utanför jordbuket som inträder som nya ägare till de jord- och skogsfastigheter som utbjöds till försäljning. Varken intilliggande jordbrukare, som behöver den salubjudna fastigheten för komplettering till den egna brukningsenheten, eller annan nytillträdande kan i konkurrens med dessa nya köparkategorier förvärva det salubjudna jordbruket. är det priser som ligger över fastighetens taxeringsvärde och där kapitalkostnaderna blir så stora att den enskilde jordbrukaren, som tänkt ordna sin försörjning på fastigheten, inte kan uppträda som spekulant. Lantbruksnämnderna kan inte heller hjälpa till när priserna ligger på så hög nivå. Naturligtvis har den stora penningvärdeförsämringen bidragit till denna utveckling på fastighetsmarknaden. Men utan den ändring i jordförvärvslagen som skedde och som öppnade alla portar för spekulationsköp av jord och skog på vid gavel för bolag och andra kapitalstarka köpare hade denna utveckling ändå inte varit för handen. Får det fortsätta kommer den tid inte att vara avlägsen då alla utvecklingsbara jordbruksfastigheter ägs av människor utanför jordbruket. Hur det då kommer att gå med vår livsmedelsförsörjning är inte svårt att tänka sig. Därför är det nödvändigt att ändra på nu gällande regler för jordförvärv. Huvudinriktningen bör vara att jord och skog ägs av den jordbrukande befolkningen för endast därigenom kan det uthålliga jordbruket garanteras. Ägare av jord- och skogsfastigheter bör vara boende på fastigheten och tillse att den brukas för sitt ändamål. Den öppna jorden måste bevaras för livsmedelsproduktion . Att ett bibehållande av det kombinerade jord- och skogsföretaget sker är också nödvändigt. 1 stora delar av vårt land är det just den kombinationen som ger ekonomisk stabilitet. Det är även ur arbetsfördelningssynpunkt viktigt. Även om inriktningen bör vara att successivt bygga upp bärkraftiga familjeföretag anser vi det motiverat att stödja bibehållandet av deltidsjordbruk. Därför hälsar vi med tillfredsställelse de visserligen begränsade men ändå något ökade möjligheter dessa jordbruk fått till statligt stöd till investeringar. Det borde ändå vara klart att vi måste gå ytterligare några steg framåt när det gäller att med statliga stödåtgärder främja bibehållandet av deltidsjordbruken. Sålunda bör reglerna för förvärvstillstånd av deltidsjordbruk ändras så att hinder inte föreligger att förvärva ett sådant utom när det är uppenbart att tillskapandet av ett bärkraftigt jordbruk därigenom omöjliggörs. Det finns i dagens läge inte heller anledning att vägra rationaliseringsstöd till deltidsjordbruken. Även dessa jordbruk bidrar till att trygga vårt lands livsmedelsförsöijning. Genom den ökade mekaniseringen kan allt större och större jordbruk betraktas som deltidsjordbruk. I bygder med mindre gott sysselsättningsläge har dessa jordbruk ett stort trygghetsvärde för sina brukare och i bygder med god sysselsättning är den frigjorda arbetskraften på deltidsjordbruket en god arbetskraftsreserv. Med stöd av vad vi anfört får vi hemställa att hos Kungl. Maj:t begär en skyndsam översyn av gällande regler för förvärvstillstånd av jord- och skogsfastigheter syftande till att bibehålla äganderätten hos brukarna och till att skapa möjligheter för att bibehålla och stödja deltidsjordbruket. () i Nennesholm () i Heden