mot · FX021338 · 1974-01-26 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder mot tobaksrökningens skadeverkningar. Rökningen är ett problem inte enbart för rökaren själv utan utgör en svår belastning även för många icke-rökare, som måste vistas i lokaler fyllda av tobaksrök, såsom restauranger sammanträdeslokaler etc. Problemet är störst för rökaren själv, som ofta önskar sluta men av olika skäl inte lyckas motstå behovet av att röka. Det allvarligaste är att konsumtionen ständigt stiger och framför allt breder ut sig till allt lägre åldrar. Ju yngre man är vid debuten för tobaksrökning desto snabbare kommer skadeverkningarna och desto svårare är det att sluta. De ökade sjukdomsriskerna gör att rökningen blivit en stor samhälls- och miljöfråga. En utredningsgrupp inom har framlagt en rapport, där man redovisar ett allsidigt material om tobakens skadeverkningar för rökare, icke-rökare och samhället i sin helhet. Rapporten visar att konsumtionen i stigit från ett genomsnittligt årsantal på 300 cigarretter per person och uppåt cigarretter . Rapporten redovisar dessutom tobakskonsumtionens verkningar, tobaksfrågornas handläggning inom vårdområdet,skolan, marknaden, massmedia osv. samt kommer slutligen fram till ett åtgärdsprogram som statsmakterna bör fastställa som slutmål för sitt tobaksprogram. Detta sammanfattas i tre attsatser: a» cigarrettkonsumtionen skall nedbringas till samma relativa omfattning som den hade i vårt land, att konsumtionen av övriga tobaksvaror inte skall tillåtas öka (utom i det fall snuset är sista utväg vid rökavvänjning), samt att samhället görs så röknegativt och med en sådan handlingsberedskap mot eventuella ökningar från den till slut uppnådda nivån att rökningen inte kan återuppstå som en primärt negativ faktor för folkhälsan. Nödvändigheten av att statsmakterna tar över ansvaret för tobaksrökningens skadeverkningar och sätter upp bestämda mål för detta vill vi på det kraftigaste instämma i. Vi vill framhålla, att utredningens förslag ytterst lägger ansvaret på individen. Alla åtgärder i form av opinionsbildning, reglering av marknaden, forskningen och åtgärder för att skapa en röknegativ uppväxt siktar på att förmå den enskilde individen att avhålla sig från rökning eller stanna vid en måttlig konsumtion. Sådana insatser från samhällets och olika organisationers sida är nödvändiga för att hindra fortsatt ökning av Men hur stor kunskap måste individen ha för att kunna motstå de yttre faktorer som påverkar rökvanorna? Vissa undersökningar har gjorts beträffande förändringar i svenska läkares rökvanor. Förändringen mellan de två undersökningarna kan sammanfattas i följande siffror: av läkarna var rökare mot 1969 av läkarna hade slutat röka mot 1969 av läkarna hade aldrig rökt 1972 mot 1969. Anledningen till att avhållsamheten i rökvanorna hos läkare ökar torde till största delen bero på att denna grupp mer än andra kommer i nära kontakt med de allvarliga skadeverkningar tobaksbruket för med sig. Trots att läkarna utgör den mest upplysta gruppen i dessa frågor var dock inte Detta ger anledning att varna för övertro på hälsoupplysningen i sig, vilket också hälsoupplysare är eniga om. Om den mest upplysta gruppen - läkarna - har så stor andel rökare, hur mycket upplysning, insikt och psykisk balans krävs då inte av medelsvensson för att kunna avhålla sig från tobaksrökning? I motion 1973:1216 framhölls behovet av information om tobaksrökningens skadeverkningar. Det framhölls också att det finns sannolikt inte någon medicinsk åtgärd som så påtagligt skulle förbättra folkhälsan i stort som om rökare kunde förmås att sluta röka. Vissa undersökningar visar att information bland mycket unga, som ännu ej börjat röka, har störst effekt. Det är därför angeläget att insatserna på informationens område inriktas i alldeles särskilt hög grad på dessa åldrar. Vår uppfattning är att, utöver de mål utredningsgrupp föreslagit, även orsakerna till tobaksrökens skadeverkningar måste angripas, dvs. de för dessa skadeverkningar väsentligaste faktorerna. De flesta torde numera vara väl informerade i vad gäller sambandet mellan rökning och sjukdomar i andningsorganen, exempelvis lungcancer, kronisk luftrörskatarr etc. Det råder heller ingen som helst tvekan om att cigarrettrökningen mer än någon annan faktor bär skulden till den starka ökningen i lungcancerfrekvensen. Närmare ett tusen människor dör numera i i lungcancer. Det övervägande antalet av dessa människor har varit rökare. Av dem som röker 20-25 cigarretter per dag eller mer löper t. ex. 1 på 12 en risk att få lungcancer. Livslängden hos en rökare med ovan nämnda konsumtionär kortare än hos icke-rökaren. En kraftigt ökad sjuklighet i hjärt/kärl-sjukdomar föreligger också hos rökare. Man vet också numera att rökvanorna grundläggs i tonåren. En relativt gammal iakttagelse som först fått en ökad aktualitet i samband med rökningens skadeverkningar är att den som röker cigarretter och drar halsbloss har en kolmonoxidförgiftning av icke oväsentlig betydelse. Detta faktum torde i belysning av de senaste årens forskningsrön få betraktas som en av de allvarligare effekterna av cigar Graden av kolmonoxidförgiftning tycks bero dels på hur många cigarretter per dag man röker samt dels på hur pass intensivt man röker, dvs. hur korta fimparna blir och hur många halsbloss som dras per cigarrett. Ett samband mellan rökning och förhöjd koloxidhalt i blodet tycks bara förekomma hos dem som drar halsbloss - i praktiken således hos cigarrettrökare. När man suger på en cigarrett råder det i cigarrettglödet i princip samma förhållande som i en mila - dvs. en ofullständig förbränning med koloxidbildning som följd. Koloxidhalten i röken är inte . Kolmonoxidens stora giftighet beror delvis på hämoglobinets (blodfärgämnets) ca 250 gånger större tendens att binda sig till kolmonoxid än motsvarande bindning till styre. En måttlighetsrökare får av sitt hämoglobin mer eller mindre permanent blockerat med kolmonoxid och således undandraget syretransport. Komonoxiden har dessutom blockerande effekt på andra syretransporterande system. Detta torde, procentuellt sett, ha minst lika stor negativ effekt på syresättningskapaciteten ute i kroppens olika celler. De lätt förhöjda, av kolmonoxid blockerade hämoglobinmängder på , som alltså konstaterats hos cigarrettrökare, har tidigare ej ansetts ha påtagligt skadliga effekter. Undersökningar på människa såväl som på försöksdjur har emellertid klart visat att de kolmonoxidmängder man får i sig vid cigarrettrökning har en påskyndande effekt på utvecklingen av arteriella kärlsjukdomar av ålderförkalkningstyp. Härtill kommer naturligtvis nikotinets åderförkalkningsbefrämjande effekt, som sannolikt förhöjs ytterligare av kolmonoxid. Dessa uppgifter styrks av . Det är känt att kvinnor som röker under graviditeten får barn som i genomsnitt är lättare vid födseln än icke rökande kvinnors barn. Det anses också att barn till kvinnor som rökt under graviditeten får sämre intelligensutveckling än andra barn. Djurförsök har visat en högre missbildningsfrekvens och högre prenatal dödlighet när modern under graviditeten exponerats för kolmonoxid i doser som gett kolmonoxid/hämoglobin i blodet. Mycket talar för att ovan nämnda effekter av rökning under graviditet är betingade av den kolmonoxidförgiftning som den rökande gravida kvinnan lider av och som skapar betingelser för en mer eller mindre uttalad tendens till syrebrist hos fostret med åtföljande risker för skador. En mycket väsentlig orsak till att tobaksrökning leder till allvarliga sjukdomar i luftvägarna är att vissa komponenter i tobaksröken åstadkommer en förlamning av flimmerhårens rörlighet. Flimmerhårens normala uppgift är att transportera bort partiklar och irriterande ämnen från slemhinnorna i luftvägarna. I och med att flimmerhåren är förlamade, kan retande och irriterande ämnen lokalt ligga kvar och utöva en betydligt kraftigare retande effekt. De ämnen i tobaksröken som påvisats ha den i särklass kraftigaste flim \* 1974. merhårsförlamande effekten är acetaldehyd, acrolein och fenoler. Förlamningseffekten på flimmerhårens rörlighet illustreras av nedanstående kurva. Tobaksrökens effekt på flimmerhårens i luftvägarna rörelser Frekvens på flimmerhårens rörelser En av de väsentligaste orsakerna till acetaldehydbildningen vid tobaksförbränningen är halten av sockerarter i tobaken. Sockerhalten i tobaken å sin sida beror i allt väsentligt på hur tobaken har behandlats och lagrats. Tobak som får genomgå en långvarig mognadsprocess gör att sockerarterna på tobaksbladen hinner förjäsaS. Denna typ av tobak ger väsentligt lägre halt acetaldehyd och sådan rök medför därigenom mindre cilihårspåverkan. Den tobak som får genomgå en snabbtorkningsprocess efter skörden har kvar praktiskt taget alla sockerarter, då torkningsprocessen (ugnstorkning) dels torkar in sockret på bladen och dels forstör betingelserna för en normal jäsningsprocess. Tobaksindustrin tillämpar i fråga om cigarrettobak i princip genomgående den beskrivna snabbtorkningsmetoden. Detta faktum anses av vissa forskare vara en av de väsentligaste orsakerna till cigarrettrökningens allvarliga negativa effekter på luftvägarna. Av publicerade siffror framgår också att i de länder, där man inte använder ugnstorkad tobak och där praktiskt taget enbart tobak som genomgått en normal mognadsprocess används, rapporteras t. ex. lungcancerfrekvensen vara avsevärt lägre. Detta gäller framför allt östeuropeiska länder. Således var enligt officiell statistik (1958) i och antalet lungcancertumörer av alla tumörer, medan i (1960) motsvarande siffra var . I och andra västeuropeiska länder röks väsentligen cigarretter framställda av ugnstorkad tobak, i motsats till och , där ugnstorkad tobak ej används. I de flesta länder saknas statlig kontroll och bestämmelser angående tobaks framställning och behandling. Ett undantag utgör , där det statliga tobaksforskningsinstitutet i kontrollerar all tobak. Denna kontroll omfattar bl. a. graden av mognad, vilket innebär att endast rätt mognad tobak kommer till användning vid framställning av cigarretter. I motionen har nämnts en rad giftiga ämnen som förekommer i tobaksröken. Av intresse är också att veta att tobak innehåller cyanföreningar. Det är även känt att rökare har en klart förhöjd utsöndning av cyanföreningar i urinen. Cyanider är kända för att även i mycket små koncentrationer ha en blockerande effekt på kroppscellernas syrsättning. Koncentrationen av samtliga dessa ämnen i tobaksröken kan relativt lätt bestämmas, och olika metoder att reducera dessa ämnens koncentration i tobaksröken har laboratoriemässigt undersökts. Med kännedom om ovan nämnda komponenters påtagliga skadeeffekter bör man enligt vår mening eftersträva att så långt det över huvud taget är möjligt söka reducera dessa ämnens koncentration i tobaksröken. Samhället ställer allt större krav på att genom exempelvis sänkning av svavelhalten i eldningsolja och avgasrening på bilarna minska luftföroreningarna i våra samhällen. Den luftförorening en rökare utsätter sig själv och andra för är så oerhört mycket större och intensivare, att den knappast går att jämföra ens med den mest avgasförorenade luften i vår storstadsmiljö. På samma sätt som man ålagt bilindustrin att successivt trappa ned utsläppet av vissa komponenter i bilavgaserna, bör man kunna för tobaksindustrin uppsätta givna maximivärden i vad gäller innehållet eller koncentrationen av ovan nämnda ämnen i tobaksröken. Kraven kan utformas så, att en successiv reduktion av koncentrationen uppnås. En statlig kontroll av tobaken som i borde kunna införas även i . bör ges i uppdrag att framlägga maximalvärden som kan tillåtas för de i tobaksröken ingående hälsofarliga ämnena. Dessa gränsvärden kan sänkas allteftersom den tekniska utvecklingen möjliggör en skärpning. Även om tobaksrökningens skadeverkningar i och med en sådan lagstiftning ej kan elimineras helt, kan man dock räkna med en väsentlig reducering av tobaksrökningens skadeverkningar. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar 1. att hos Kungl. anhålla om åtgärder för kraftigt ökad informationsverksamhet särskilt i de yngre åldrarna, samt 2. att hos Kungl. hemställa att ges i uppdrag att utreda förutsättningarna för uppställande av maximigränser för i tobaksröken ingående giftiga ämnen samt i övrigt i enlighet med vad som anförs i motionen. K..-E. () rune Angström (fp)