ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FX02836 · 1974-01-25 00:00:00 — angående handeln med utrotningshotade djur. Omkring 200 000 primater, dvs. människoapor, apor och halvapor, förbrukas i vetenskapligt syfte världen runt. Till detta antal får sedan läggas den icke föraktliga mängd som dör redan vid den grymma och hänsynslösa fångsten. De stora människoaporna lever familjevis, och hannarna strider till döds för att skydda honor och ungar. kan sex sju djur bli dödade, medan man endast lyckas fånga ett levande. Även de långa transporterna, där aporna sitter sammanpackade i trånga burar, kräver sin tribut. Därtill kommer alla de som dör av diverse sjukdomar i karantänanstalterna. För att förstå problemet i hela dess vidd bör man veta att de stora människoaporna orangutanger och schimpanser inte blir könsmogna förrän vid ålder. Dräktighetstiden omfattar 236 för schimpansen, medan orangutangen går . 1 likhet med människan föder dessa apor vanligtvis inte mer än en unge åt gången. Självfallet kan därför inte en naturlig tillväxt konkurrera med den massdeportation som försiggår. I en rapport har i International Union for Conservation of Nature and () meddelat, att det redan nu finns stora arealer i och där aporna är helt utrotade. Hon uppger vidare att exporterade apor för föregående år. levererar cirka 10 000 djur . Många djurarter är praktiskt taget totalutrotade, därför att varnande röster på ett effektivt sätt tystats ner, ända till dess att alla åtgärder för att rädda beståndet blivit utan verkan. Visserligen har man nu fått upp ögonen för vad som håller på att hända med aporna, men de åtgärder som vidtagits har varit otillräckliga. Så har t. ex. en del länder utfärdat importförbud då det gäller enskilda, medan de verkligt stora förbrukarna, vetenskapliga institutioner i och , utan inskränkningar får föra bort så många djur som fångstmännen över huvud taget kan uppbringa. enades representanter för 80 länder om den s. k. Washingtonkonventionen rörande handel med utrotningshotade djur. Konventionen har undertecknats av 23 länder, däribland . Jordbruksministern har också uttalat sig positivt beträffande bekräftelse av konventionen. I konventionens text anges bl. a. att internationell handel med djur får förekomma, endast då den exporterande staten är säker på att överlevnad inte är hotad samt att djuren i fråga är legalt fångade. Det synes emellertid nödvändigt att även importerande länder, till vilka hör, bidrar till att hejda handeln med utrotningshotade djurarter. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om förbud mot import till av primater samt begär initiativ till en internationell koordinering av handeln med utrotningshotade djur. GOTAB 74 5822 S 1974
mot · FX02838 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. om befrielse för fiskefartyg i utrikes trafik från avgiftsskyldighet beträffande oljelagring. Enligt förordningen (nr 343) om oljelagring m. m. skall säljare och storförbrukare lagra olja i förhållande till försäljningen resp. konsumtionen. Kostnaderna för dylik lagring bestrids dels genom statliga ränte- och amorteringsfria lån till vederbörande lagringsskyldiga oljehandelsföretag, dels genom att konsumenterna debiteras en avgift av . per m3 olja. branschens beredskapsfond har från avgiftsskyldighet fritagit bl. a. olja som inköps för förbrukning vid fartygs drift i utrikes trafik. Tolkningen av bestämmelserna har därvid för handelssjöfartens del blivit relativt generös, varför någon skarp gränsdragning av vederbörande fartygs destinationer inte erfordras. Begreppet utrikes trafik har alltså fått en rätt vid betydelse. Beträffande fiskefartygs förbrukning av olja har vederbörande ansvariga emellertid gått efter en helt annan tolkning av uttrycket utrikes trafik. har tidigare i skrivelse till överstyrelsen för ekonomisk försvarsberedskap framhållit det orimliga i att fiskare, som i stor utsträckning landar sina fångster utomlands och därvid tillför landet värdefull utländsk valuta, skall påtvingas en beredskapslagringsavgift vid bunkringar i svensk hamn, medan exempelvis bogserbåtar och liknande går fria, därför att de räknas till handelsflottan, trots att de ytterst sällan eller kanske aldrig angör utländsk hamn. Det har väckt stor förvåning bland yrkesfiskare att dessa, som i stor utsträckning bedriver sitt yrke på och ibland på ännu mera avlägsna farvatten, inte kan anses vara i utrikes trafik. Kostnaderna för fisket har ökat mycket kraftigt. Särskilt på petroleumprodukterna har denna prishöjning varit ytterst markant. Drivmedel för fiskebåtar kostade . Kostnaden uppgår till diygt . Enligt statens pris- och kartellnämnd får för dieselolja till fiskefartyg tas ut ett högsta konsumentpris av . per m3 , medan priset till villaägare för exakt samma olja ligger något högre än . Med tanke på kostnadsutvecklingen måste varje slag av utgift som inte är absolut nödvändig te sig som en hård belastning. Med hänvisning till vad sorn framhållits föreslås att i skrivelse till Kungl. Maj:t hemställer om en författningsändring, som medger befrielse från avgiftsskyldigheten beträffande oljelagring för fiskefartyg så att allt yrkesmässigt fiske som sker utanför svenskt territorialvatten blir jämställt med övrig utrikes trafik. () i Lane-Herrestad () i Vrångebäck
mot · FX02839 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. om ökat anslag till Bidrag till fiskehamnar m. m. Många fiskehamnar längs den svenska kusten är i stort behov av reparationer. De statsbidrag, som står till förfogande för fiskehamnar är dock alltför otillräckliga, i all synnerhet som både material och arbetslöner stigit kraftigt utan att motsvarande höjningar skett av de anslag som utgår till denna verksamhet. statsverksproposition (bil. 11, punkt E 5) föreslås att till Bidrag till fiskehamnar m. m. för /75 anvisas ett reservationsanslag av . I denna summa skall även ingå fiskets del i kostnader för farledsverksamheten m. m. Dessa sistnämnda kostnader föreslås uppgå till . Kvar för övrig verksamhet blir således endast . Denna summa är klart otillräcklig. Enligt de beräkningar som utförts av skulle erfordras ett anslag på . för byggande och underhåll av fiskehamnar under /75. I denna summa inräknas ej de ovannämnda kostnaderna för fiskets andel i farledsverksamheten m. m. Med hänvisning till ovanstående föreslår vi att i skrivelse till Kungl. Maj:t begär att anslaget till byggande och underhåll av fiskehamnar ökas till . samt att dessutom anslås . för att täcka fiskets andel i kostnader. Medlen bör utgå ur anslaget Bidrag till fiskehamnar m. m. Nödig uppräkning av anslaget bör företagas. () . () HANS () ()
mot · FX02841 · 1974-01-25 00:00:00 — av fröken m. fl. om förbud mot s. k. enarmade banditer. Många människor upplever tristess i vårt samhälle. De söker olika mer eller mindre konstlade medel att minska den och att få ut något av den spänning och omväxling i tillvaron de flesta människor önskar sig. Det finns dock alltid ekonomiska intressen som står beredda att utnyttja tristessen genom att mot ekonomiskt vederlag erbjuda konstlad spänning. har sådana intressenter försökt och i alltför stor utsträckning lyckats popularisera olika slag av spel om pengar. De s. k. enarmade banditerna lockar ständigt pengar av människor som söker kompensation för en trist miljö med föga utrymme för egna aktiviteter. Värst utsatta för lockelserna är grupper som skolungdom och personer som inte har intresse och trygghet förankrat i ett arbete. De enarmade banditerna är i regel placerade så att de är mycket lättåtkomliga på allmänna lokaler som kaféer och matställen. En stor del av banditerna ägs av det amerikanska företaget som också etablerat sig i bingobranschen. Vi anser det angeläget att bryta utvecklingen mot tilltagande spel om pengar och anser att som en första åtgärd enarmade banditer bör förbjudas. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar om förbud mot s. k. enarmade banditer
mot · FX02846 · 1974-01-24 00:00:00 — av m. fl. om stöd från Norrlandsfonden till projekt och företag i . Norrlandsfonden har till ändamål att främja näringslivets utveckling i , främst i . Fonden skall stödja sådant forskningsoch utvecklingsarbete som syftar till att förädla norrländska råvarutillgångar och medverka till att främja den norrländska företagsamhetens utveckling och differentiering. Någon geografisk begränsning av det som fonden har till uppgift att stödja förutsattes inte i den proposition som med gillande ligger till grund för fondens nu gällande regler (prop. 1 statsutskottets utlåtande i ärendet (SU 1970:106) bekräftades fondens stadgeenliga rätt och möjligheter att stödja projekt i hela . Inga hinder av formell natur förelåg för fonden att omfatta i sin verksamhet. Det ålåg, anförde utskottet, fondens styrelse att besluta om fördelningen av medel inom givna riktlinjer. Alltjämt synes emellertid projekt och företag i inte komma i fråga för stöd från fonden. Detta som näringslivet i har haft en negativ utveckling. För har befolkningsutvecklingen varit kraftigt negativ. Befolkningen i länet har minskat med nära 1 400 personer. Även uppvisaren viss minskning medan övriga Norlandslän ökat sin befolkning, kraftigast i och . har åldersstrukturen utvecklats ogynnsamt i . I fråga om bortfall av arbetstillfällen uppvisar tillsammans med den ogynnsammaste bilden. har antalet förvärvsarbetande i minskat med nära 7 000. Enligt senaste tillgängliga redovisning av industrisysselsättningen minskade antalet industrisysselsatta i men ökade i samtliga övriga Norlandslän. Mot bakgrunden av det redovisade materialet finner vi det i hög grad angeläget att Norrlandsfonden utnyttjar sin stadgeenliga rätt att stödja projekt och näringsliv i för att vända den negativa närings- och befolkningsutvecklingen i . Det bör ankomma på Kungl. Maj:t att bedöma på vilka vägar detta lämpligen kan åstadkommas. att ger Kungl. Maj:t till känna vad i motionen anförts rörande behovet att stödja projekt och företag i med medel från Norrlandsfonden. () () () ()
mot · FX02847 · 1974-01-26 00:00:00 — om statligt stöd till ett projekt rörande energiupptagning ur vattnets vågrörelser. Behovet av alternativ till använda energikällor har blivit helt uppenbart. Energitillgången är ett huvudproblem i alla industriländer. Vattenkraften är redan utnyttjad i stor omfattning. Vidare utbyggnad av den leder i många fall till svåra ingrepp i naturen och är dessutom ekonomiskt mindre intressant än de utbyggnader som redan gjorts. Utvinnandet av energi ur kärnbränsle är förenat med säkerhets-, avfalls- och miljöproblem. Tillgången på fossilt bränsle är begränsad. 1 denna situation är det motiverat att utröna huruvida den i vattnets vågrörelser magasinerade energin kan utnyttjas. Enligt vetenskaplig expertis uppvisar mekanismen för vågrörelse eller sjöhävning egenskaper som synes väl tillrättalagda för tillvaratagande av i densamma bunden energi. Det är känt att under inverkan av vinden och tyngdkraften vattenpartiklarna utför en relativrörelse som benämns orbitalrörelse. Denna rörelse är avtagande mot ökat djup och är redan på ett djup av en våglängd av vad den är vid ytan. Detta betyder att man har två olika tillstånd i vattnet. Vid ytan kan vattnet vara i stark rörelse, medan vattnet redan vid ringa djup befinner sig i vila. En uppfinning baserad på detta fenomen har gjorts av och , . Uppfinningen består av ett flytorgan som befinner sig vid vattenytan och som är konstruerat att röra sig upp och ned i samband med vågrörelsen samt kombinerat med ett med flytorganet förbundet rörelsehämmande och energiupptagande organ vilket helt eller delvis befinner sig på ett sådant djup, där vattnet har ringa eller i huvudsak ingen vertikalrörelse i samband med sjöhävningen. Uppfinningen finns i detalj beskriven i en ansökan om patent. En anläggning bestående av 250 aggregat kan enligt uppfinnarens preliminära beräkningar producera ca 375 000 kW. Varje aggregat har ett arbetande deplacement om ca och genererar 1 500 kW per enhet. Dessa effektvärden kan beroende på det geografiska läget bli såväl högre som lägre. Försök med modell har gjorts. Det gäller nu att bygga en realistisk prototyp. Det är inte bara fråga om att konstruera utan det fordras också bl. a. statistisk behandling av hydrody narn iska och meteorologiska data som måste ligga till grund för konstruktionen. Den beskrivna uppfinningen är av intresse för samhället då den kan bidraga till att lösa våra framtida energiproblem. Det är därför motiverat att statsmakterna ger sitt stöd åt den fortsatta utvecklingen av det beskrivna projektet. Under hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t uttalar sig för att statligt stöd utgår till vidareutvecklingen av den i motionen beskrivna uppfinningen för att tillvarata energi ur vattnets vågrörelser.
mot · FX0285 · 1974-01-15 00:00:00 — av herrar i och i Skärstad om lägre telefonkostnader för döva. För den som drabbas av ett handikapp, exempelvis i form av dövhet, är varje möjlighet till kontakt med andra människor av stort värde. Även om den döve inte själv kan meddela sig i telefon utan hjälp torde ändå telefonen utgöra ett värdefullt hjälpmedel för den döve i den dagliga kontakten med yttervärlden. Även om telefonen är ett värdefullt hjälpmedel för de döva, så kan de på grund av sitt handikapp ändå icke utnyttja telefonen i samma utsträckning som övriga abonnenter. Det är därför motiverat att den som är döv befrias från inträdesavgiften samt den del av abonnemangsavgiften som utgörs av grundavgiften. Däremot bör avgift debiteras för varje samtal, såväl lokal- som rikssamtal. En sådan befrielse skulle inte medföra några större ekonomiska förluster för , men för de berörda abonnenterna skulle den vara en ekonomisk lättnad. Med stöd av vad som här ovan anförts hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller att den som är döv befrias från inträdesavgift och grundavgift för telefon. () i Skärstad
mot · FX02850 · 1974-01-25 00:00:00 — angående företagarföreningarnas avsättning till riskfonder. Den låneverksamhet som bedrivs av landets företagareföreningar skall enligt gällande bestämmelser avså lån mot toppsäkerheter, vilka normalt ej kan användas i samband med banklån. Detta medför stort risktagande i låneverksamheten särskilt inom glesbygdslänen i . Som riskfond har föreningarna nu medel som tillkommer genom att av räntorna på utlånade medel avsätts för ändamålet. Övrig del av räntorna inbetalas till statsverket. Centralt finns en årlig avsättning för risktagande genom lån från företagareföreningarna och den statliga industrigarantilåneverksamheten. Efter motiverade ansökningar erhåller föreningarna ersättning ur nämnda medel då den egna riskfonden är förbrukad. Det är nödvändigt att den fondering som sker inom företagareföreningarna blir av den storleksordningen att man med egna medel kan möta de påfrestningar som kan uppstå när konjunkturerna är sämre. Då det risktagande som sker genom utlåning från företagareföreningarna alltid är större än vad andra finansieringsinstitut är villiga att ta, är det angeläget att föreningarnas fonder uppbyggs på ett snabbare sätt än vad som sker. Det är därför nödvändigt att höja procentsatsen för avsättning till riskfonder i företagareföreningarna. Den nuvarande avsättningen av på utlånade medel är inte tillräcklig för att bygga upp fonder som motsvarar det risktagande som föreningarna skall ta. Ändamålet med föreningarnas utlåningsverksamheten är avsett att inriktas framför allt på de toppkrediter som företagen behöver och i de fall då andra finansieringskällor inte finns att tillgå. Betydelsen av företagareföreningarnas utlåningsverksamhet bör ej underskattas, då den är så betydelsefull, framför allt för de mindre företagens verksamhet, och utgör en garanti för ett företags fortbestånd och utveckling. Utan denna lånemöjlighet skulle många företagsetableringar och utvidgningar ej komma till stånd. Från sysselsättningssynpunkt, framför allt på de mindre orterna, är det angeläget att företagareföreningarnas resurser utökas så att de kan motsvara de krav som det mindre näringslivet kan ställa för att få sin kapitalförsörjning tryggad. Behovet av ett ökat risktagande torde föreligga för de föreningar som omfattar de fyra nordligaste länen. För dessa föreningar bör därför en större avsättning till riskfonderna ske. Med hänsyn till vad som anförts hemställs att måtte besluta att höja avsättningen till riskfonder inom företagareföreningarna så att avsätts av räntan på utlånade medel för tjugo av landets företagareföreningar, medan de fyra föreningarna inom , , och tillåts avsätta av nämnda räntemedel till risktäckningsfonder i respektive föreningar.
mot · FX02851 · 1974-01-25 00:00:00 — av i m. fl. om en utbyggnad av hemkonsulentorganisationen. har hemkonsulenter varit verksamma hos hushållningssällskapen i varje län. Hemkonsulenterna bedrev en omfattande rådgivningsoch serviceverksamhet riktad till landsbygdens kvinnor i form av kursverksamhet, individuell rådgivning, studieresor, tidningsartiklar, föredrag m. m. Denna verksamhet har varit mycket uppskattad bland annat därför att den kompenserade dem som bodde på landsbygden för dess mindre informationsutbud i jämförelse med tätorternas. överfördes hemkonsulenterna till länsstyrelserna och med konsumentinstitutet som huvudman. ändrades målsättningen för verksamheten, som blev helt konsumentinriktad och vände sig till samtliga konsumenter. Det innebar ett väsentligt utökat arbetsområde. Antalet hemkonsulenter var dock länge oförändrat, vilket resulterade i att den värdefulla service som landsbygdens kvinnor tidigare haft tillgång till blev radikalt nedskuren. I den proposition angående organisationen av samhällets konsumentpolitik som framlades 1972 föreslog man en ökning av antalet hemkonsulenter med sex stycken, samtliga placerade i de större tätorter där konsumentkommittéer tillsatts. biföll vad Kungl. Med de stora arbetsuppgifter som förelegat kan nu konstateras att den utökning av personalresurserna på regionalplanet som då företogs helt kommit att tagas i anspråk för tätorternas informationsbehov. Ute på landsbygden och då i synnerhet i de geografiskt stora länen med betydande områden av gles bebyggelse har beslut icke inneburit någon ökad konsumentinformation. På landsbygden är inkomsterna lägre än i tätorterna, och denna skillnad ökar med avståndet från tätorten. För dessa låginkomsttagare t. ex. undersysselsatta personer, pensionärer och de som bildat hem innebär bostadsorten att de ej har tillgång till samma information som de som bor i tätort. För dessa svaga konsumenter måste det vara av särskilt stor vikt att få hjälp i sitt konsumtionsval. Från landsbygdens synpunkt kan det ej anses tillfredsställande att de svaga konsumentgrupperna där skall få sin konsumentinformation i det närmaste indragen till förmån för de konsumtionsstarkare grupperna i tätorten. Det är därför väl motiverat att länsstyrelserna, åtminstone i de geografiskt stora länen, ges möjlighet att ombesörja den regionala konsumentinformationen. Vid behandlingen av propositionen 1972:33 förelåg från vårt håll motion med yrkande om utbyggnad av hemkonsulentorganisationen. Nr 85] -855 näringsutskottets betänkande 1972:40 sade sig utskottet dela motionärernas uppfattning. Utskottet förutsatte att Kungl. Maj:t, när resurser bedömdes föreligga, skulle komma att föreslå en ytterligare ökning av antalet hemkonsulenter. Då nu gått sedan utskottets uttalande gjordes och behovet av ökad konsumentinformation ständigt ökar hemställes att vid sin behandling av proposition 1 bilaga 12 i skrivelse till Kungl. Maj:t anhåller om förslag till en utbyggnad av hemkonsulentorganisationen med en tjänst i vartdera av , , , och . () i Holmgården () i Stenkyrka
mot · FX02856 · 1974-01-26 00:00:00 — av herrar Hovhammar och angående det statliga stödet till exportfrämjande åtgärder inom glasindustrin. Maj:ts proposition 1974:1, bilaga 12, föreslås att programmet för exportstimulans för den manuellt arbetande glasindustrin förlängs under ett budgetår i avvaktan på en utvärdering av insatserna. Stimulansprogrammet beviljades av ursprungligen för en treårsperiod, , samt förlängdes därefter för ytterligare ett budgetår. Programmet omfattar bland annat särskilda exportbidrag, för innevarande budgetår uppgående till totalt . , med kommerskollegium som administrerande myndighet, kunde dessa exportbidrag utnyttjas för såväl kollektiva insatser som individuella projekt av enskilt företag. För innevarande budgetår har exportstödet begränsats till att omfatta endast kollektiva insatser. När förslag nu framlagts om förlängning av stimulansstödet för nästa budgetår, innebär det en fortsatt begränsning av stödet till att avse endast kollektiva projekt. De tre remissinstanserna kommerskollegium, statens industriverk och exportråd, har samtliga uttalat sig för att en viss möjlighet till stöd åt individuella projekt bör finnas även i fortsättningen. De som står bakom dessa uttalanden har i olika funktioner varit medverkande i den hittillsvarande förvaltningen av detta statliga exportstöd. Man har uppenbarligen funnit att stödet fått bättre effekt om denna flexibilitet funnits kvar. Med stöd av det anförda hemställes att måtte besluta att det statliga stödet för exportfrämjande åtgärder för den manuellt arbetande glasindustrin skall avse ej blott kollektiva insatser utan även individuella projekt. () ()
mot · FX0286 · 1974-01-15 00:00:00 — av i m. fl. om slopande av bestämmelsen angående erhållande av körkort först vid Den som antecknats för förseelsen att ha framfört personbil före uppnådd minimiålder för körkort, , får med nuvarande regler vänta till uppnådda innan körkortet kan utfärdas. Regeln om uppskov synes tillkommen dels i avskräckande syfte, dels för att vederbörandes allmänna mognad och omdöme skall öka. Däremot synes ingen direkt hänsyn till trafiksäkerheten på gator och vägar ha tagits, om man undantar den allmänna trafiksäkerhetsfrämjande effekt som omdömesgilla och ansvarsmedvetna trafikanter utgör. Det förefaller inte rimligt att den som i ungdomligt oförstånd framfört motorfordon före fyllda och därvid icke åsamkat person- eller egendomsskada skall behöva vänta till fyllda innan vederbörande kan erhålla körkort; detta givetvis under förutsättning att vederbörande i övrigt är känd för skötsamhet och mognad. Det torde vara ostridigt att, om vederbörande skall behöva vänta till innan han får sitt körkort, detta kan innebära risker för att han framför motorfordon utan rätt därtill med de följder som det kan innebära från trafiksäkerhetssynpunkt. För den allmänt avskräckande effekt som körkortsuppskovet med nuvarande regler är avsett att utgöra, torde andra straffpåföljder, t. ex. dagsböter, vara till fyllest. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att ger Kungl. Maj.t till känna dels att vad som tillämpas som tvåårigt uppskov för körkorts erhållande avskaffas i vad gäller person som framfört fordon före uppnådda och därvid icke åsamkat person- eller egendomsskada, dels att sådan förseelse bör medföra straffpåföljd i form av dagsböter. () i Skärstad