ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FX021989 · 1974-11-20 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:149 med förslag till organisation av den nya centralmyndigheten för domstolsväsendet m. m. I proposition 1974:149 angående en central förvaltningsmyndighet för domstolsväsendet m. m. föreslås bl. a. förändrade arbetsuppgifter för notarienämnden (NON). Förslaget innebär att NON organisatoriskt inlemmas i centralmyndigheten och att nämndens uppgifter begränsas till samordning och avgörande av principiella frågor rörande tillsättning av notarietjänster och notarietjänstgöring. Löpande ärenden om bl. a. antagning till notarietjänstgöring, däremot, avgörs av centralmyndigheten. 1 remissförfarandet motsatte sig bl. NON och JO förslaget. har också samt de juris studerande genom anmält att de inte delar domstolsstyrelseutredningens förslag på denna punkt. En förutsättning för att förslaget skall kunna genomföras på ett smidigt sätt är att det är möjligt att dela upp ärenden angående notarietjänstgöring i löpande respektive principiella ärenden. Detta kan i många fall vara förenat med stora svårigheter. I ett mycket stort antal ärenden uppkommer frågor av principiell natur. Framför allt gäller detta den meritvärdering av olika typer av praktik och arbetslivserfarenhet som de sökande åberopar. Det torde av flera skäl vara ytterst önskvärt att bedömningar av detta slag inte överflyttas till handläggarnivå i ett centralt verk, utan även fortsättningsvis sker i ett kollegialt sammansatt organ där erfarenheter från olika juridiska verksamhetsområden ges möjlighet att påverka bedömningen. Det är i sammanhanget av vikt att framhålla att NON bör ha en allsidig sammansättning med representation även för de juris studerande samt att nämnden inte endast bör vara inriktad på frågor sammanhängande med domstolsrekrytering utan även på anställandet av notarier vid länsstyrelserna. Dessa frågor bör dock under hand kunna lösas på ett tillfredsställande sätt. Med hänvisning till det anförda får jag hemställa att uttalar sig för att notarienämnden även framgent skall svara för antagning till notarietjänster.
mot · FX021993 · 1974-11-26 00:00:00 — i anledning av Kungl. Mqj:ts proposition 1974:137 angående ändrat huvudmannaskap för stifts- och landsbiblioteken i , , och . Maj:ts proposition 1974:137 angående ändrat huvudmannaskap för stifts- och landsbiblioteken i , , och , föreslås bl. a. att all statlig egendom som hör till den övertagna verksamheten skall utan vederlag överlåtas till den nye huvudmannen. De gamla bok- och handskriftssamlingar som därmed övergår i ägo representerar ett delvis oskattbart och i varje fall oersättbart värde, även om summan 250 milj. kr. Av remissyttrandena framgår att Kungl, understryker vikten av att de äldre samlingarnas fortbestånd garanteras, att vid en kommunalisering garantier skapas för att dessa samlingar icke splittras utan vårdas omsorgsfullt och som en enhet. Departementschefen gör i detta sammanhang uttalandet att han förutsätter att splittring av samlingarna undviks (s. 13). i själva avtalet mellan staten och respektive kommuner ingen paragraf behandlar frågan om en förpliktelse att bevara samlingarna osplittrade, finner jag detta vara en så stor brist att jag hemställer att uttalar att ändringen av huvudmannaskapet icke får innebära en splittring av samlingarna.
mot · FX021995 · 1974-11-26 00:00:00 — av i anledning av Kungl. M«j:ts proposition 1974:167 angående representation för de anställda i allmän försäkringskassas styrelse, m. m. I propositionen 1974:167 angående representation förde anställda i allmän försäkringskassas styrelse föreslår Kungl. Maj:t att de två personalföreträdare som skall ingå i styrelsen skall utses av regeringen. Vid remissbehandlingen av det förslag från som bildar underlag till den nu föreliggande propositionen reste invändningar i bl. a. detta avseende. Förbundet hävdar bestämt att de lokala personalorganisationerna skall utse personalrepresentanterna. Man godkänner inte verkets förslag att verket självt skall utse dessa, men lika litet den näraliggande tanken att Kungl. Maj:t skall göra det. Förbundet grundar sitt ställningstagande på följande sätt: Motiveringen för att Kungl. Maj:t i statliga myndigheters styrelser även skall utse personalföreträdarna är, att dessa skall ha samma ställning som övriga styrelseledamöter, vilka f. n. utses av Konungen. Då styrelseledamöterna i försäkringskassorna även i fortsättningen skall utses av olika myndigheter, faller denna motivering för att inte personalorganisationen själv skall fä utse sina ledamöter. har inte heller angett någon motivering för sitt förslag att verket skall utse dessa. Jag instämmer i denna motivering, allrahelst som jag funnit att departementschefen inte kunnat anföra något väsentligt skäl för att gå emot förbundets förslag i det här avseendet. Han stödjer sig endast på sin egen allmänna uppfattning att det är önskvärt med samma regler i detta sammanhang som dem som beslutats då det gäller att utse personalrepresentanter i statlig myndighets ledning (s. 17 i propositionen). Eftersom organiserar praktiskt taget all personal i försäkringskassorna, måste enligt min mening dess inställning i dessa frågor tillmätas största vikt. Således föreslår jag att personalföreträdarna skall utses av den lokala personalorganisationen i varje kassa. Det torde ankomma på vederbörande utskott att utforma erforderlig författningstext. Med stöd av vad ovan anförts hemställes att vid behandlingen av propositionen 1974:167 beslutar att personalföreträdarna i allmän försäkringskassas styrelse skall utses av den lokala personalorganisationen i varje kassa.
mot · FX022001 · 1974-11-26 00:00:00 — i anledning av Kungl. Mq:ts proposition 1974:178 med förslag till lag om ändring i lagen (1919:240) om fondkommissionsrörelse och fondbörsverksamhet. Regeringen har i proposition 1974:178 föreslagit en ändrad sammansättning av styrelsen för . Grundtanken i förslaget synes vara att de av statliga myndigheter utsedda representanterna skall tillförsäkras majoritet. I den frågan delar jag reservanternas i fondbörsutredningen uppfattning att samhällets kontrollintresse i första hand.bör tillgodoses genom tillsynsmyndigheten. En aspekt i sammanhanget, som propositionen icke behandlar, gäller personalens inom fondbörsen inflytande. Lika viktig är frågan om börsombudens ställning. Det hade varit naturligt att i detta sammanhang, då styrelsens sammansättning tas upp till prövning, även tillförsäkra dessa kategorier ett direkt inflytande i styrelsen. Departementschefen förbigår med tystnad flera remissorgans synpunkter i detta sammanhang. Sålunda anser såväl LO som att börsombuden bör vara företrädda i börsstyrelsen. Jag föreslår därför att propositionens förslag kompletteras så att en representant för de anställda samt en representant för börsombuden ingår i fondbörsens styrelse. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att beslutar att styrelsen för skall innehålla en representant för de anställda inom fondbörsen samt en representant för börsombuden.
mot · FX022004 · 1974-11-28 00:00:00 — av herrar i och Nisser i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:166 med förslag till ändringar i naturvårdslagen (1964:822) och skogsvårdslagen (1948:237), in. I propositionen 1974:166 föreslås ändring av olika lagrum i naturvårdslagen (1964:822); bl. a. skall § 14 få delvis ändrad lydelse. Den föreslagna ändringen av denna paragraf innebär att regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer kan förordna skydd för visst markområde och område där växt eller vilt finns som bedöms vara i omedelbar fara att bli utrotade etc. Härvid förutsätts att förbud mot avverkning av skog eller eljest mot marks ändamålsenliga utnyttjande skall råda. Likaså kan regeringen utestänga inte bara allmänheten utan även markägaren från att uppehålla sig i området. Enligt vår mening uppfyller nu gällande lydelse av § 14 de krav som rimligen bör ställas på skyddsförordnande av visst markområde. Den i propositionen föreslagna lydelsen av § 14 innebär att markägarens möjlighet att utnyttja marken för något ändamål helt utestängs. Han kan t. o. m. förbjudas att uppehålla sig i det aktuella området. Härvid kan ett visst område få karaktär av nationalpark utan att markägaren får någon som helst möjlighet till kompensation. Emellertid torde det i de flesta fall röra sig om mycket begränsade markområden, vissa växtplatser, boplatser för fåglar m. m., varför kompensationsfrågan i de flesta fall inte behöver få någon avgörande betydelse. Vi vill dock erinra om att principen att tåla intrång utan ersättning är oförenlig med den västerländska rättsuppfattningen. Enligt vår uppfattning bör ett förordnande enligt § 14 inte inkräkta på markägarens möjlighet att utöva normal tillsyn över sin mark; således bör han tillåtas uppehålla sig på marken i fråga, likaså bör normal skogsvård vara förenlig med ett sådant förordnande. Markägarens omsorg om sin egendom torde i de flesta fall stärka det skydd som avses med ett förordnande enligt § 14. Den föreslagna lydelsen av paragrafen skärper motsättningarna mellan markägarintresset, som också i sig omfattar naturvårdsintressen, och de myndigheter som är satta att skydda naturen. Vi kan inte acceptera den föreslagna lydelsen. 3 sami Nr 2004-2007 Åberopande det anförda hemställs att avslår förslaget till ny lydelse av § 14 NVL med undantag av de ändringar som är av formell natur. L. () . NISSER (m)
mot · FX022006 · 1974-11-28 00:00:00 — av herrar och Elmstedt i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:166 med förslag till ändringar i naturvårdslagen (1964:822) och skogsvårdslagen (1948:237), m. m. Maj:ts proposition 1974:166 föreslås ändringar i naturvårdslagen som bl. a. innebär följande tillägg till 14 §: "Behövs utöver fridlysning enligt jaktlagstiftningen särskilt skydd för djurlivet inom visst område, äger regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter som inskränker rätten till jakt eller allmänhetens eller markägarens rätt att uppehålla sig inom området. Vi delar uppfattningen att det är angeläget att djurlivet skyddas inom vissa områden och att särskilda åtgärder kan behöva vidtas i detta syfte. Det synes därvid rimligt att allmänhetens rörelsefrihet inskränks inom berört område. Däremot anser vi inte att den föreslagna lydelsen angående inskränkningar i markägarens rätt att uppehålla sig inom området är tillfredsställande. Med föreliggande utformning av lagen finns risk för att markägaren hindras eller motverkas i sin yrkesutövning. Vi finner det angeläget att lagen utformas så, att pågående markanvändning inte försvåras i någon nämnvärd utsträckning. I propositionen föreslås vidare utvidgning av strandskyddet. Det innebär en skärpning av bestämmelserna angående rätten att bygga inom strandskyddsområde. Departementschefen framhåller att även t. ex. ekonomibyggnader för jordbruket förs in under kontrollen. Enligt vår mening finns det inte anledning företa en sådan utvidgning av regleringen. a. lantbruksstyrelsen framhåller bör enligt vår mening undantag från strandskyddsbestämmelserna alltjämt gälla inte bara för stängsel utan även för annan anläggning som erfordras för jordbruket, fisket, skogsskötseln eller renskötseln. Med hänvisning till det anförda hemställes att vid sin behandling av Kungl. Maj:ts proposition 1974:166 uttalar dels att markägares rätt att uppehålla sig på sina ägor inte (år inskränkas så att vederbörandes yrkesutövning försvåras, dels att anläggning som erfordras för jordbruket, fisket, skogsskötseln eller renskötseln undantas från strandskyddsbestämmelserna.
mot · FX022012 · 1974-12-03 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:184 angående finansiering av sjukförsäkring för studerande m. m. Under hänvisning till vad i motionen 1974:1902 av m. fl. anförs beträffande inkomstprövningsreglerna för bostadstillägg och förutsatt att den nämnda motionens motsvarande yrkande vinner bifall hemställs att vid behandlingen av propositionen 1974:184 hos Kungl. Maj:t begär sådana föreskrifter i anknytning till studiestödslagen som utmynnar i att en enhetlig reduktionsfaktor om tillämpas då inkomst- och behovsprövning föranleder avtrappning av förmånen i fråga.
mot · FX022013 · 1974-12-03 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:184 angående finansiering av sjukförsäkring för studerande m. in. Det studiesociala stödet är onekligen av stort värde. Det vidgar möjligheterna för den studerande ungdomen att utnyttja samhällets utbud av studiemöjligheter. Systemet har verkat och justerats i flera avseenden. Reglerna för studielån till studerande, som ej fyllt , vid gymnasieskolor m. fl. skolor har visserligen ändrats i positiv riktning men är fortfarande restriktiva, och lånemöjligheterna påverkas i alltför stor utsträckning av föräldrarnas ekonomi. Reduceringen med hänsyn till föräldrarnas inkomst och förmögenhet medför för många elever kännbara konsekvenser. En elev i åldern , som inte har eget hushåll, kan få låna . Om han måste vara inackorderad, höjs lånebeloppet till . Men om föräldrarna har inkomst och/eller förmögenhet reduceras lånebeloppet av den del av föräldrarnas till statlig skatt beskattningsbara inkomst som överstiger . Om föräldrarna har förmögenhet överstigande , jämställs av det överskjutande beloppet med inkomst. Detta gäller även om förmögenheten är bunden, t. ex. i fastighet av något slag, och ej ger någon direkt inkomst. Denna restiktivitetsverkan kan bli ganska kännbar. På grund av den fortgående penningvärdeförsämringen och höga taxeringsvärden förstärks denna reduceringseffekt. De nämnda reduceringsbestämmelserna drabbar särskilt elever från glesbygden och områden med ofullständiga gymnasieskolor. Elever från sådana områden måste ofta för fullföljande av sina gymnasiestudier söka sig till orter så långt bort från hemmet, att inackordering blir nödvändig, och därmed uppkommer inte sällan stort behov av studielån. De restriktioner beträffande lånemöjligheterna som alltfort gäller tar enligt min mening inte tillräcklig hänsyn till föräldrarnas faktiska möjligheter att hjälpa en studerande son eller dotter. Därtill kommer att ungdomar i 18-19årsåldern i många fall har lämnat sitt föräldrahem och lever sitt eget, av föräldrarna oberoende liv. Med sänkningen av myndighetsåldern till framstår bindningen till föräldrarekonomin i studiestödssammanhang som än mer omotiverad. Två vägar är tänkbara för att komma bort från hänsynen till föräldrarnas inkomst och förmögenhet vid beviljande av studielån till ungdomar i 18-19årsåldern. Den ena är att helt avskaffa prövningen mot föräldrarnas inkomst och förmögenhet, den andra att sänka gränsen för erhållande av studiemedel Av dessa båda alternativ talar mycket för att det senare bör väljas, men en närmare prövning av vilken väg som är att föredra bör naturligtvis omfatta båda. Med hänvisning till vad som anförts hemställer jag, att hos Kungl. Maj:t begär förslag om sådan ändring av reglerna för statligt studiestöd att även ungdomar i åldern kan erhålla studielån utan prövning mot föräldrarnas inkomst och förmögenhet.
mot · FX022014 · 1974-12-03 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:185 med förslag om vissa skattelättnader vid gåva av familjeföretag, m. m. I propositionen 1974:185 föreslås att de lättnader vid förmögenhets- och arvsbeskattningen av familjeföretag som beslöt också skall, med vissa inskränkningar, tillämpas vid gåva. Detta ger företag som har möjlighet att ge gåvor skattemässiga fördelar. Detta har också insetts av företagsskatteberedningen. Men den har hävdat att de skattemässiga fördelarna inte utgör skäl att inskränka lättnader vid gåvobeskattningen: Sådana förhållanden bör enligt beredningen i stället rättas till genom ingrepp på inkomst- och förmögenhetsskattelagstiftningens område. Men några sådana ingrepp föreslås inte . Därför rättas inte förhållandena till. kommunisterna har krävt skärpt beskattning av stora förmögenheter, arv, gåvor. Vi vidhåller denna uppfattning. Vi föreslår därför att förslagen i propositionen avslås. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar att avslå förslagen till skattelättnader vid gåva av familjeföretag i propositionen 1974:185. (vpk) i (vpk) (vpk) GOTAB 74 8410 S 1974
mot · FX022016 · 1974-12-09 00:00:00 — Motion nr 1974 Mot. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:187 med förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370). Som framgår av departementschefens av regeringen godkända text i propositionen 1974:187 hyser han stor tveksamhet inför förslaget att medge skattefrihet för ersättning från s. k. TFY-försäkring. TFY - s. k. trygghetsförsäkring - har tillkommit för att snabbt ge ersättning åt personer som skadar sig i arbetet, på väg till eller från arbetet eller som insjuknar i yrkessjukdom. Syftet med försäkringen är således angeläget. Försäkringen är resultatet av en uppgörelse mellan SAF och LO samt PTK, men vid denna uppgörelse har - utan stöd av nu gällande skattelagstiftning - förutsatts att ersättningsbeloppen skall vara skattefria, trots att de utgör ersättning för förlorad arbetsförtjänst. Ersättningsbeloppen har således nettoberäknats och därvid har kostnaden för den betalande parten - arbetsgivarorganisationen - blivit mindre. Det kan också uttryckas så, att utrymmen för andra lönejusteringar har blivit större genom att hänsyn ej tagits till beskattningseffekterna. Det har tidigare av uttalats - senast genom förslaget om särskilda arbetsmiljöfonder - att ansvaret för arbetarskydd och arbetsmiljö bör åvila arbetsgivarna, som därför också bär en väsentlig del av sjukförsäkringens kostnader, sedan speciella yrkesskadeförmåner avskaffats. Sedan den allmänna sjukförsäkringens ersättningsnivå uppräknades och beloppen beskattades , har , under uttalande att man hyser betänkligheter mot skattelättnader beträffande vissa försäkringsbelopp, som ett provisorium i avvaktan på pågående utredningar beslutat medge skattefrihet för vissa förmåner av försäkringskaraktär som avtalats mellan arbetsmarknadens parter. har återigen en ny överenskommelse mellan arbetsmarknadens parter träffats om försäkringsförmåner, under förutsättning att medger skattefrihet. Försäkringen har trätt i kraft innan hunnit besluta i frågan. Att man på detta sätt i ekonomiska överenskommelser av stor omfattning föregriper ett beskattningsbeslut, som endast kan fatta, är ett förfaringssätt ägnat att inge oro. Med hänvisning till vad som anförts föreslår jag därför i anslutning till propositionen 1974:187 uttala att i avvaktan på ett slutgiltigt ställningstagande, efter pågående utredningsarbete, till beskattningen av vissa försäkringsförmåner, godkännande av proposition 1974:187 endast är att betrakta som ett tillfälligt avsteg från de tidigare av riks dagen beslutade principerna att dylika försäkringsförmåner är skattepliktig inkomst, samt att propositionen i övrigt bifalles. GOTAB 74 8438 1974