mot · FX02210 · 1974-01-21 00:00:00 — om höjning av studiebidragen, m. m. Trots hård kritik från olika håll har socialdemokraterna år vägrat att revidera studiemedelssystemet. Flera olika utredningar har behandlat studiefinansieringen , men ingen har resulterat i förslag från regeringen, som skulle skala bort ens de värsta skevheterna i det beslutade systemet. Kritiken har främst gällt reglerna för återbetalning. De fungerar nu så att lånen blir mer oförmånliga ju högre inflationstakten är. I dagens samhälle med inflationsnivåer på är lånen t. o. m. sämre än vad som skulle kunna erhållas genom lån i bank. Den effektiva räntan är spärregler till trots likvärdig med normala krediter på ränta. Orsaken är att lånen inte utgår med vanlig ränta, utan skulden skrivs upp med index. I tider med låg inflation är det naturligtvis en fördel, men dessvärre verkar det sannolikt att vi får leva med motsatsen , och då är indexsystemet klart oförmånligt för låntagaren. Från statsmakternas sida har ofta hävdats att studiemedelssystemet trots återbetalningsreglerna är ett förmånligt system. Som argument har bl. a. använts det faktum att låneskulden avskrivs vid dödsfall respektive att återbetalningsplikten upphör vid uppnådd pensionsålder. För undvikande av missförstånd skall gärna erkännas att dessa regler självfallet är bra och att kritik mot systemet inte innebär att de ifrågasätts. Men att använda dessa för flertalet låntagare hypotetiska förmåner som motiv för oförmånliga återbetalningsprinciper framstår inte som särskilt starkt. Ett alternativ till indexlånen vore ett vanligt kreditlån enligt annuitetsprincipen. Avbetalningen är då lika stor men räntedelen högst i början, vilken innebär en lägre nettobetalning för låntagaren i böljan av amorteringsperioden. Räntesats bör vara låg, förslagsvis . Inte bara återbetalningsreglerna har ifrågasatts. Studiebidragets storlek har i stort sett varit , vilket gör att dagens studenter endast erhåller dryga av studiemedlen i form av bidrag, medan motsvarande andel var vid systemets införande. Det finns knappast någon logisk motivering varför dagens studenter skall behandlas annorlunda än de som läste , särskilt som konsekvensen blir att skuldbelastningen ytterligare ökar. En höjning av studiebidraget till och en samtidig indexreglering vore naturlig och skulle minska skuldbördan för låntagarna. I samband med en sådan åtgärd bör självfallet alla låntagare sedan starten komma i åtnjutande av viss avskrivning av resp. skuld för att uppnå rättvisa mellan olika studentårgångar. 3 sami Nr 210-213 När studiemedelssystemet infördes var huvudmotivet att minska låntagarnas skuldbörda. Resultatet har blivit det rakt motsatta dels på grund av att inflationsutvecklingen varit ogynnsam, dels därför att icke skrivit upp studiebidraget i takt med penningvärdets fall. Att utvecklingen varit förödande visar andelen studenter som utnyttjar systemet. Från att ha legat på åren efter systemets genomförande är det knappt varannan student som använder sig av lånen. Mot bakgrund av det anförda hemställs A. att beslutar om en höjning av studiebidraget inom studiemedelssystemet till och uttalar sig för en värdesänkning av bidragsdelen, B. att hos Kungl. anhåller om skyndsamt förslag till nya återbetalningsregler för studiemedel innebärande att indexprincipen avskaffas och ersätts med ett annuitetslånesystem till en räntesats om .