mot · FX021243 · 1974-01-26 00:00:00 — av m. fl. om rätt för företag till skattefri avsättning till utbildningsfonder. Ett utbildningssystem som vårt nuvarande med stark tonvikt på ungdomsutbildning rimmar illa med de krav som ett samhälle statt i förändring ställer. För att kunna bemästra de mänskliga och arbetsmarknadsmässiga problem som följer i förändringarnas spår ställs ökade krav på den enskilde att komplettera och fördjupa sin tidigare utbildning. Den ensidiga inriktningan av utbildningen på ungdomsåren måste brytas och förutsättningar skapas för en i verklig mening livslång utbildning för en ständig växling mellan studier och yrkesarbete. Till vuxenutbildningen bör räknas alla de utbildningsmöjligheter som står till förfogande för dem som efter en tids förvärvsarbete, hemmaarbete eller dylikt önskar, helt eller delvis, återgå till studier. Dit hör naturligtvis kommunalt och statligt arrangerad vuxenutbildning liksom studieförbundens cirklar och kurser, den interna utbildningen inom organisationer, undervisning via radio och TV, korrespondensundervisning m. m. Men också delar av det reguljära skolväsendet, främst gymnasieskolan och de eftergymnasiala utbildningsformerna samt arbetsmarknadsundervisningen, måste betraktas som vuxenutbildning. Till dessa former av vuxenutbildning kommer internutbildning inom företag och myndigheter. Denna utgör ett viktigt led i arbetet på att bereda vuxna möjlighet till fortsatt eller kompletterande utbildning. kan man inte bortse från att personalutbildningen sker inom en snäv ram; den har i hög grad karaktären av urvalsutbildning, och dess inriktning bestäms utifrån myndighetens eller företagets särskilda behov av personal med speciell utbildning och speciella kunskaper. Det kan emellertid ifrågasättas, om inte en vidgad ram för den interna utbildningen ligger såväl i det allmännas som i företagens och myndigheternas intresse. Att erbjuda utbildning på eller i omedelbar anslutning till arbetstiden är, som vi berört tidigare, i många sammanhang den bästa vägen att nå dem som har den kortaste utbildningen. En höjd allmänutbildningsnivå innebär för företagens och myndigheternas del att de anställdas användbarhet ökar, att en bättre grund finns för framtida fortoch vidareutbildning osv. Det framstår därför som angeläget att på olika vägar åstadkomma en utvidgning av den interna personalutbildningen och ge den ett ökat inslag av allmänutbildning. Framför allt bör man i högre grad än kunna utnyttja den sysselsättningsnedgång som normalt sker i lågkonjunkturer för utbildningsändamål. Att mer systematiskt utnyttja utbildningen av de anställda som en sysselsättningsbuffert skulle vara förenat med påtagliga fördelar. Företagen skulle kunna behålla sin arbetsstyrka förhållandevis intakt . Tryggheten för den enskilde skulle öka i dubbel bemärkelse, eftersom riskerna för arbetslöshet skulle minska som möjligheterna till förbättrad fack- och allmänutbildning skulle öka. Från det allmännas synpunkt skulle en utvidgad personalutbildning inom företagen vara ett väsentligt bidrag till arbetet på att förbättra de vuxnas utbildningsmöjligheter. En form för stimulans av företagens interna personalutbildning är att i detta syfte ge dem rätt att göra avsättningar till utbildningsfonder enligt samma principer som gäller för investeringsfonderna. Under goda år ges företagen möjlighet att på gynnsamma villkor avsätta medel för utbildning av de anställda under lågkonjunkturer. Ett självklart villkor för ianspråktagandet av fonderna bör vara att en viss del av utbildningen har karaktären av allmänutbildning. En annan, kompletterande, väg är att bygga vidare på en princip, som i någon mån redan tillämpats och vidga användningsområdet för s. k. företagsutbildning, vilket tidigare förordats av och . a. i perioder av nedgång i den ekonomiska aktiviteten bör företagen beredas möjlighet att erhålla särskilda stimulansbidrag för utbildningen av de anställda, i första hand för dem som löper risk att bli arbetslösa. Den närmare utformningen av utbildningen bör primärt vara en sak mellan företaget, de anställda samt arbetsmarknadsmyndigheterna. I bidragsvillkoren bör dock ingå att en viss del av utbildningen skall utgöras av s. k. allmänna ämnen. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t begär rätt för företagen att skattefritt göra avsättning till utbildningsfonder. () i Glömminge