ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FX02861 · 1974-01-24 00:00:00 — av i m. fl. angående kontrollen av offentliga insamlingar. , som bildades och till huvudmän har ett antal organisationer inom näringslivet, har till uppgift att anordna och utöva fortlöpande kontroll över offentliga insamlingar. Nämnden har poststyrelsens tillstånd att utdela s. k. kontrollpostgirokonton ur nummerserien 90 00 00. Det finns anledning att ifrågasätta om den nuvarande ordningen skall fortsätta. Eftersom det ibland kan uppstå kontroverser om olika insamlingar, kan det vara olämpligt att låta ett privat organ, som det här är fråga om, ha ensamrätt att utdela respektive indraga kontrollpostgirokonton. Det blir enligt vår mening lätt mannamån när denna verksamhet sköts som den gör. Kontrollen går numera ut på att tillvarata allmänhetens-konsumentens intressen. Att lägga en sådan uppgift på näringslivets organisationer är högst anmärkningsvärt. Det ger inte den opartiskhet som man måste ställa i samband med en dylik kontroll. En kontroll av det här slaget bör i stället ske i samhällets regi, t. ex. av en särskild nämnd, bestående av representanter från allmänheten. Det kan också överlåtas åt eller något annat offentligt organ att handha ifrågavarande uppgift. Från kostnadssynpunkt bör en sådan anordning inte innebära någon fördyring av verksamheten. Hänvisande till det anförda hemställer vi att hos Kungl. Maj:t begär en översyn av bestämmelserna för de s. k. 90 00 00-kontona, syftande till att kontotilldelningen och därmed också kontrollen över offentliga insamlingar övertas av ett samhälleligt organ. HANS () i
mot · FX02862 · 1974-01-25 00:00:00 — av herrar i Trobro och Schött angående vindkraft sorn energikälla. En arbetsgrupp inom arbetar med en utredning om vilken roll vindkraften kan komma att spela som energikälla . Även i och har projekt ingångsatts för att söka tillvarata vinden som energikälla. Den rådande energikrisen har givit förnyad och ökad aktualitet åt frågan om tillvaratagande av nya energikällor. Det är därför angeläget att intensifiera den pågående forskningen på detta område. a. synes det angeläget att möjligt igångsätta praktiska försök med vindkraftverk inom begränsade områden vid kusterna. Med hänvisning till ovanstående hemställs Maj:t uppdrar åt vattenfallsverket att påskynda den pågående utredningen om vindkraft som energikälla och därvid överväga förutsättningarna att anordna praktiska försök med vindkraftverk inom därför lämpade områden. N. () i Trobro
mot · FX02863 · 1974-01-25 00:00:00 — av herrar i och angående skogsindustrins framtida lokalisering. Den svenska skogsindustrin byggdes från början upp i omedelbar närhet till råvaran eller vid åar och älvar som kunde föra timret till förädlingsindustrierna. Så var särskilt förhållandet i de södra delarna av vårt land. Pappers- och massaindustrier förlädes vid åarna i bl. a. och utgör på många orter den helt dominerande industrin. I miljödebattens spår följde en diskussion om att man icke skulle fördärva våra vattendrag med nedsmutsande industrier, vilket i sin tur ledde till en omlokalisering av skogsindustrierna. De stora utbyggnaderna har skett vid kusterna i t. ex. , och backa. Med modern teknik kan miljöfrågorna lösas vid pappers-, massa- och sågverksindustrin; ej heller transporterna till och från dessa fabriker hindrar en lokalisering till inlandet. Frågan om skogsindustrins framtida utbyggnad hänger intimt samman med frågan om hur stort uttag som kan göras i våra skogar för att garantera en kontinuerlig tillgång på råvara. Utredning i dessa frågor pågår. Men minst lika viktigt är att få klarhet i var den framtida utbyggnaden skall äga rum. I norra har dragningen till kustlandskapen medfört stora regionala skillnader i fråga om sysselsättning för befolkningen. I kustlandet har vi på många ställen en stark expansion som står i skarp motsättning till det vikande befolkningsunderlaget i inlandet där stor arbetslöshet råder och de enda arbetstillfällena är de som hör samman med att skaffa fram råvaran. En liknande utveckling kan inte anses osannolik även i . I inlandet finns gamla och relativt små pappers- och massaindustrier kvar, medan de stora och nybyggda finns vid kusterna. Även sågverksindustrin visar en liknande lokaliseringstrend. Till detta kommer att vid en eventuell nedgång i tillförseln av sågtimmer man kan befara att det blir de stora bolagen och föreningsrörelsens sågverk som i första hand får råvara, medan brist kan uppstå för de små och medelstora enskilda sågverken. En kartläggning av framtidens skogsindustriers lokalisering och vad följderna för inlandet blir av en fortsatt koncentration av förädlingsindustrierna till kustlandet bör genomföras med kartläggningen av våra råvarutillgångar. Skulle en sådan undersökning visa att risk finns för sysselsättningen på de orter som har skogsindustrier, bör man planera alternativ så att icke samma problem uppstår i som de som vi nu med lokaliseringspolitiken försöker komma till rätta med i . Med hänvisning till vad i motionen anförts föreslår vi att hos regeringen hemställer om en utredning om skogsindustrins framtida lokalisering med hänsyn till inlandets arbetsmarknadsproblem. GOTAB 74 5850 S 1974
mot · FX02868 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. om ett system för sparande i form av delägarskap i företag. Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1974:628 hemställs att i skrivelse till Kungl. Maj:t måtte begära utredning och förslag om ett system för delägarsparande i enlighet med vad i motionen anförts. HANS () () () N. ()
mot · FX02869 · 1974-01-24 00:00:00 — av herrar och i om investeringsbidrag till mindre och medelstora företag. Ett viktigt inslag i näringspolitiken bör vara att stimulera företagen till nyinvesteringar och konsolidering. Det är också utomordentligt angeläget att stimulera enskilda människor, inte minst ungdom, att starta nya företag. Samhället har också redan flera olika medel till sitt förfogande när det gäller att uppnå detta syfte. Dit kan exempelvis räknas lagervärderings- och avskrivningsreglerna, systemet med investeringsfonder och det under vissa perioder tillämpade extra avdraget på maskininvesteringar. För att ett företag skall kunna utnyttja de förmåner som samhället på detta sätt erbjuder fordras emellertid att det kan uppvisa ett överskott på driften som svarar mot avdraget. Det innebär att förmånerna bara kan utnyttjas av företag med relativt god lönsamhet. och sådana som tillfälligt inte kan uppvisa något överskott har därmed mycket begränsade möjligheter att få del av dessa stödformer även när den tilltänkta investeringen är mycket räntabel. Flertalet mindre företag är också helt utestängda från de förmåner som är reserverade för aktiebolagen, t. ex. möjligheterna att avsätta till investeringsfonder. Detta förhållande gör det enligt vår mening angeläget att införa något system som bygger på bidragsprincipen i stället för på avdragsprincipen som komplement till de angivna stödformerna. Det anslag som statsmakterna efter närmare utredning bör ställa till förfogande bör i första hand reserveras för mindre och medelstora företag. Bidragsprövningen bör kunna ske efter i stort sett samma principer som redan tillämpas inom företagarföreningarna beträffande lån. Erfarenheterna från de tidigare kreditrestriktionerna visar dessutom med all tydlighet att det i första hand är de mindre och medelstora företagen som får sitta emellan i tider av kreditknapphet. Likaså har de åtgärder som vidtagits på det näringspolitiska området bara i begränsad utsträckning kommit de mindre företagen till del. Dessa förhållanden gör det enligt vår mening alltmer nödvändigt att försöka prioritera en viss mängd kapital för dessa typer av företag, om det skall gå att trygga en jämn investeringsutveckling och stimulera till en absolut nödvändig nyetablering av företag. Ett bidragssystem av den här föreslagna typen kan betraktas som ett led i en sådan prioritering. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos Kungl. anhåller om utredning och förslag till ett system med investeringsbidrag i enlighet med vad som anförts i motionen. . () i
mot · FX0287 · 1974-01-15 00:00:00 — av i m. fl. om utsträckt giltighet av det s. k. 67-kortet vid SJ. När SJ införde det s. k. 67-kortet var det främsta syftet att få till stånd en utjämning av resandefrekvensen mellan olika perioder av året. var 67-kortet en social förmån med hänsyn till folkpensionärernas ekonomiska förhållanden. utvidgades denna förmån till att gälla även personer som enligt lagen om allmän försäkring åtnjuter förtidspension, sjukbidrag, invaliditetsersättning eller hustrutillägg. Sistnämnda förmån betingades av att man ansåg att det var rimligt att en kvinna med hustrutillägg skulle kunna få resa på samma villkor tillsammans med make som fyllt . Det s. k. 67-kortet berättigar till inköp av fem andraklassbiljetter på järnväg, enkel resa eller tur och retur, till halva priset. Det gäller och kostar . Reser man mycket kan man köpa flera kort. För erhållande av rabatt gäller vissa inskränkningar. Sålunda gäller icke rabatt för resor under de större helgerna och vissa andra dagar , när SJ har en stor resandefrekvens. Eftersom de större helgerna och veckosluten är de vanligaste tiderna för användandet av 67-kortet för besök hos släktingar och vänner, ter det sig synnerligen otillfredsställande med dylika inskränkningar i kortets användande. Värdet av 67-kortet skulle genom ett slopande av nämnda inskränkningar väsentligt ökas och därmed dess användbarhet. Med stöd av vad som anförts hemställs att hos Kungl. Maj :t hemställer att nuvarande inskränkningar i 67-kortets användningstider avskaffas. () ()
mot · FX02870 · 1974-01-24 00:00:00 — av m. fl. angående kursavgifterna inom . Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1974:766 hemställer vi att hos Kungl. Maj:t anhåller om förslag angående sådana principer för bestämmandet av kursavgifter inom nuvarande () att de överensstämmer med vad som gäller inom vuxenutbildningen. () i Glömminge () i Ulfsbyn GOTAB 74 5852 S 1974
mot · FX02871 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. om ökade möjligheter till mätning av energiförbrukningen i bostad. Hur den nuvarande allvarliga oljekrisen än utvecklar sig bör man räkna med en allt större brist på olja för byggnadernas värmeförsörjning. och har vi vant oss vid en hög värme-, varmvattens- och kallvattensförbrukning, och det är ingen överdrift att tala om grovt slöseri. Oljan har kunnat köpas till lågt pris, och vi har inte lyssnat till dem som framhållit det angelägna i att spara och än mindre accepterat tanken på att behöva dra ner standarden. Det är bara i och man förbrukar mer värme och vatten per invånare än i . har det inte ansetts acceptabelt att mäta konsumtionen av värmeenergi och vatten för varje enskilt hushåll. Motståndarna har hänvisat dels till merkostnaden för installationer, dels till svårigheten att nå rättvisa mellan konsumenterna. Tekniken att mäta och att konstruera anläggningarna för mätning finns dock och kan utvecklas ytterligare. Vad rättvisan beträffar blir det de ekonomiskt svaga som missgynnas mest om mätning inte införs. De ekonomiskt starka har alltid större möjligheter att kompensera sig i en bristsituation. Genom att varje hushåll betalar sin egen konsumtion av värme och varmvatten efter noggrann mätning blir kostnadsfördelningen rättvisare och strävandena att spara bränsle främjas. I varje lägenhet kan man själv bestämma temperaturen i olika rum. Det blir lättare att tillgodose individuella önskemål. För all nyproduktion av bostäder och vid all sanering och upprustning av det befintliga äldre fastighetsbeståndet skall krävas att all värmeenergiförbrukning i varje lägenhet skall kunna mätas. Hyresgäst, bostadsrättsinnehavare eller husägare som önskar övergå till individuell mätning skall ges rätt därtill. Maj:t bör utfärda bestämmelser som ger den boende rätt till statliga lån för nödvändiga installationskostnader om dessa överstiger visst belopp. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. 1. anhåller om bestämmelser, syftande till att vid nyproduktion av bostäder och vid sanering och upprustning av befintligt fastighetsbestånd energiförbrukningen i varje lägenhet skall kunna mätas, 2. anhåller om bestämmelser, innebärande rätt till statliga lån för installationskostnader över viss storlek för övergång till individuell mätning av energiförbrukning. () ()
mot · FX02873 · 1974-01-24 00:00:00 — av m. fl. angående de anställdas inflytande vid större aktieöverlåtelser, m. m. såldes AB träförädling till AB . hade sålts till det multinationella företaget . Gemensamt för dessa båda transaktioner var att de genomfördes i hemlighet och bakom ryggen på de anställda, som eljest genom lagen om styrelserepresentation (1972:829) har samma behörighet att genom styrelserepresentanter få insyn i och information om företaget som tillkommer styrelseledamöter på ägarsidan. I fallet anförs att försäljningen av aktierna skett i syfte att förekomma en arvsbeskattning vid eventuellt väntat dödsfall. Företaget var av familjetyp. Oavsett motivet torde transaktioner av denna typ falla utanför lagens om styrelserepresentation för de anställda målsättning. Avsikten med lagen är att tillförsäkra de anställda möjligheten att agera vid sådana förändringar som kan äventyra tryggheten och rätten till arbete. En sådan insyn och delaktighet i produktionslivet måste ses som en angelägenhet i lika hög grad för samhälle och anställda som för företagarparten. Avyttringen av aktier ligger emellertid utanför förvaltningen av bolagets angelägenheter. Aktiebolaget är ju i och för sig inte avtalsslutande part vid aktieförsäljning, även om försäljning av större aktieposter i grunden kan förändra bolagets ställning. I vissa fall kan avsikten med ett sådant köp eller därav betingad fusion ha som målsättning att helt lägga ned driften. Det är därför inte underligt om det på fackligt håll anses att ett motsatsförhållande föreligger mellan andemeningen i lagen om de anställdas rätt till styrelserepresentation och aktieägarnas friare ställning. De inträffade händelser som påtalats ovan ger anledning att ställa frågan om lagen om styrelserepresentation för de anställda i aktiebolag och ekonomiska föreningar liksom annan lagstiftning av betydelse i detta sammanhang exempelvis aktiebolagslagstiftningen kan anses tillräckligt tydligt formulerad eller till fyllest för att ge anställda och samhället den möjlighet att agera som avsågs eller som kan ses som framåtriktad. En sådan målsättning omfattar inte enbart rätten för anställda och företagare att agera som självständiga parter utan också i vidare mening rätten till handlingsfrihet för samhället som helhet i en värld där multinationell företagsamhet griper in med allt större kraft. Med stöd av vad som anförts hemställes 1. att hos Kungl. Maj:t begär en utredning om möjligheten att ge de anställda inflytande i samband med större aktieöverlåtelser, t. ex. genom AP-fonderna, samt 2. att därvid frågan om försäljning prövas. samhällets rätt till förköp vid sådan () i Kumla
mot · FX02874 · 1974-01-25 00:00:00 — av fru m. fl. om översyn av konkurrenslagstiftningen. Erfarenheten av olika ekonomiska system bekräftar uppfattningen att näringslivet även bör bygga på enskilt ägande, fri prisbildning och konkurrens. För detta talar såväl effektivitetsskäl som överväganden om maktbalans och demokrati. Inget annat system har kunnat ge större materiella resurser eller i längden varit förenligt med politisk demokrati och mångsidighet i livsform och värderingar. Marknadshushållningen är det enda ekonomiska system som möjliggör en omfattande decentralisering av beslutsfattandet i en komplex ekonomi. För att marknadsekonomin skall fungera väl krävs konkurrens. Det är i konsekvens härmed en angelägen uppgift för statsmakterna att med hjälp av lagstiftning stödja den fria konkurrensen. Den svenska konkurrenslagstiftningen fyller inte de krav som bör kunna ställas på en modern konkurrensbefrämjande och konsumentvänlig lagstiftning. Såväl inom EG som inom har konkurrenslagstiftningen ägnats betydligt mera uppmärksamhet än i . Goda förutsättningar torde finnas att anpassa den svenska lagstiftningen efter de riktlinjer som ligger bakom lagstiftningen inom den Europeiska gemenskapen. Särskild uppmärksamhet bör även ägnas de risker för den fria konkurrensen som statens växande engagemang i näringslivet medför. Statligt ägande eller delägande får inte bli en ursäkt för ett upphävande av konkurrensen. Varken statliga eller enskilda monopol är gynnsamma för konsumenten och kan endast accepteras då speciella förhållanden föreligger. Utgångspunkten för en revision av konkurrenslagstiftningen bör vara att denna skall innehålla klara regler för hur konkurrensbegränsningar skall kunna motverkas. Med hänvisning till vad som anförts hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller om att en utredning tillsättes med uppgift att överse konkurrenslagstiftningen. () HANS () () ()
mot · FX02876 · 1974-01-24 00:00:00 — av herrar i och om auktorisation av tolkar. 1 sitt betänkande om tolkservice och nordisk språkkonvention (SOU 1972:83) föreslog invandrarutredningen att det skulle inrättas dels en statlig tolkskola, dels en statlig av tolkar och översättare. Nämnden ansågs böra ha ett nära samarbete med tolkskolan. Dessutom avsågs nämnden svara för examination av tolkar med en av utredningen föreslagen mindre kvalificerad utbildning. Slutligen borde nämnden ha till uppgift att föra register över auktoriserade tolkar och översättare samt över examinerade tolkar. I statsverkspropositionen (bilaga 10) föreslås ingen tolkskola utan att i stället yrkesinriktade kurser inrättas vid de filosofiska fakulteterna och att frågorna rörande tolkutbildningens dimensionering, lokalisering och allmänna utformning närmare skulle få utredas av UKÄ. Vidare föreslås (bilaga 13) att länsstyrelserna får i uppdrag att föra register över tolkar och översättare. I registret kommer efter anmälan att införas personer som är beredda att mottaga uppdrag som tolk eller översättare inom länet. Detta innebär att vem som helst som anmäler sig skall, utan prövning, tas upp i registret. Det framgår av propositionen att stor hänsyn fästs vid remissyttrande, i vilket varnas för konkurrensbegränsning och därav föranledda skadeverkningar. Mot bakgrund av hittillsvarande erfarenheter förefaller detta betänkligt, eftersom det innebär en sanktionering av nuvarande allmänt och med rätta kritiserade förhållanden. Klagomål beträffande tolkars kompetens och pålitlighet framförs av myndigheter, organisationer och enskilda. Det är bl. a. uppenbart att hjälplösa utländska medborgare fallit offer för exploatörer inom branschen. Det har också visat sig att en del tolkar missbrukat sin ställning, i några fall genom att verka som flyktingspion åt främmande makt. Att under dessa omständigheter öppna en möjlighet för vem som helst att anmäla sig som tolk eller översättare till ett länsregister förefaller inte tillrådligt. Vederbörande skulle därmed komma att uppfattas ha fått en slags sanktion av samhället. Enligt vår uppfattning är det en sanering av tolkbranschen som behövs, inte en ökad frihet för missbrukare. Det synes därför nödvändigt med någon form av kunskaps- och lämplighetsprövning för att bli införd i det av statsrådet förordade registret. Nästan alla remissinstanser som uttalat sig om utredningens förslag på denna punkt har förordat auktorisation. Med stöd av det anförda hemställes att hos Kungl. begär att de i statsverkspropositionen, bilaga 13, föreslagna länsvisa registren över tolkar och översättare måtte omfatta endast personer som genomgått av samhället godkänd kunskapstest och därmed kan anses ha erhållit auktorisation. GOTAB 74 5853 S 1974
mot · FX02878 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. om arbetslöshetsersättning för svenska fiskare i utomnordiska hamnar. Det svenska yrkesfisket bedrives till stor del på avlägsna farvatten och ofta med utländska fiskehamnar som tillfälliga baser. Särskilt markerat är detta förhållande för fiskare. Vid tillfällen då fisket omöjliggörs på grund av väderlekshinder, t. ex. storm eller dimma, tvingas fiskefartygen och dess besättningar ofta till overksamhet med uteblivna inkomster . Då sådan ofrivillig arbetslöshet inträffar i hamnar tillhörande de nordiska länderna inklusive , ges möjlighet till arbetslöshetsersättning från Fiskares Erkända Arbetslöshetskassa på samma sätt som då arbetslösheten inträffar i svenska hamnar. Detta efter särskilt medgivande från och under åberopande av den s. k. gemensamma nordiska arbetsmarknaden. Villkor för att ersättning för arbetslöshet skall kunna utbetalas är att vederbörande fiskare anmält sig arbetslös och står till arbetsmarknadens förfogande. Svenska yrkesfiskare bedriver ofta sitt fiske i sådana farvatten att man mera sällan under fiskets utövande har möjligheter att anlöpa nordiska hamnar. Vid exempelvis stormperioder blir därför dessa fiskare liggande helt inkomstlösa i främmande hamnar. Det rör sig i första hand om hamnar på brittiska ostkusten samt på Shetlands- och . Det är i hög grad nödvändigt att även dessa fiskare erhåller samma möjligheter till ersättning vid ofrivillig arbetslöshet som de yrkeskolleger, vilka tillfälligtvis blir liggande arbetslösa i svenska eller övriga nordiska hamnar. Med hänvisning till ovanstående hemställes att i skrivelse till Kungl. hemställer att ges i uppdrag verkställa utredning i syfte att möjliggöra för svenska yrkesfiskare att erhålla arbetslöshetsersättning vid ofrivillig arbetslöshet i utomnordiska hamnar. () i Lane-Herrestad () i Vrångebäck . () i
mot · FX02879 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. om auktorisation av tolkar. I sitt andra delbetänkande redovisade invandrarutredningen avsaknaden av ett system för en samhällelig auktorisation av tolkar och översättare. Såväl samhället som näringslivet och invandrarna själva har behov av kvalificerade tolkar och översättare. föreslog därför att en statlig av tolkar och översättare skulle inrättas samt att denna nämnd också skulle svara för en examination av tolkar på lägre nivå. Nämnden borde dessutom ha i uppgift att föra register över auktoriserade tolkar och översättare samt över examinerade tolkar. Utredningen föreslog vidare att en lagstadgad tystnadsplikt skulle införas för tolk och översättare som anlitas av myndighet. Av dessa frågor har departmentschefen endast tagit upp tolkförmedlingen, vilken han anser böra underlättas genom att ett tolkregister upprättas hos varje länsstyrelse. 1 registret bör efter anmälan införas sådana personer som är beredda att motta uppdrag som tolk eller översättare inom länet. Någon prövning av kvalifikationerna som tolk eller översättare bör t. v. inte ske. Departmentschefens förslag vittnar inte om någon vilja att förbättra tolksituationen här i landet genom bättre utbildning och strängare krav på kunskaper och personliga egenskaper hos tolkarna. När tolkförmedlingen tidigare legat hos invandrarbyråerna har man åtminstone där under hand skaffat sig kännedom om kvalifikationerna hos en del av de använda tolkarna och dessutom kunnat ta hänsyn till motsättningar mellan olika invandrargrupper från samma språkområde, liksom andra förhållanden som kan skapa motsättningar. Enbart en registrering hos länsstyrelserna är därför oroande, eftersom den dessutom kan uppfattas som en sanktion och auktorisation av dem som anmäler sig. Någon form av kunskaps- och lämplighetsprövning synes nödvändig. Praktiskt taget alla remissinstanser har också förordat detta, utom NO, som ansåg att en auktorisation kunde leda till konkurrensbegränsning. En sådan åtgärd är dock ingalunda ovanlig inom olika verksamhetsområden. förslag grundar sig på de praktiska erfarenheter av den hittillsvarande verksamheten som finns hos utredningen, hos statens invandrarverk, hos invandrarbyråerna, verksamma tolkar samt de invandrare som brukar anlita tolk. Det hade alltså varit rimligt att följa dessa förslag. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att hos Kungl. Maj:t hemställer om förslag angående auktorisation av tolkar i enlighet med invandrarutredningens förslag. () ()