ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FX021088 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. om ökat anslag till . I sitt anslagsäskande /75 beräknar NTF kostnadsökningarna för Barnens trafikklubb till . Enligt aktuella uppgifter från NTF uppgår medlemsantalet till ca 170 000 barn, vilket utgör av de aktuella årsgrupperna. De oförändrade anslagen till NTF under de tre föregående budgetåren har lett till att NTF måst minska sin ackvistion för medlemskap i trafikklubb. Medlemsavgiften, som gäller , uppgår nu till . Den täcker endast en del av NTF:s verkliga kostnader för verksamheten, och varje ny medlem innebär således ökade kostnader för NTF. har NTF sänt ut en påminnelse om medlemskap i trafikklubb till dem som erbjudits sådant medlemskap. har denna påminnelse resulterat i att klubben tillförts ca 9 000 medlemmar. Det anses väsentligt att så många barn som möjligt blir delaktiga av trafiksäkerhetsinformationen genom Barnens trafikklubb. Det är inte tillfredsställande att endast av barnen i åldrarna får grundläggande trafikutbildning. Målsättningen borde vara att alla barn fick ta del av den utbildning som NTF ger genom Barnens trafikklubb. Det är därför angeläget att NTF ges resurser för en successiv utbyggnad av den verksamheten. Därför föreslås att bidraget till NTF ökas med . Med hänvisning till ovanstående hemställs att måtte besluta att anslaget till uppräknas med . MAJ () . H. ()
mot · FX021090 · 1974-01-25 00:00:00 — om skyldighet för motorcyklist att bära skyddshjälm. Frågan om obligatorisk skyddshjälm för motorcykelförare och motorcykelpassagerare har diskuterats . a. har motorcykelorganisationerna uttalat sig för att hjälm skulle vara obligatorisk. har utrett frågan och föreslagit Kungl. Maj:t att förare av och passagerare på annan tvåhjulig motorcykel än moped skall vara skyldig att vid färd bära skyddshjälm av typ som godkänts av verket. De utredningar som föreligger ger underlag för beslut om obligatorisk skyldighet för motorcyklist att bära skyddshjälm. På marknaden finns nu bra hjälmar till acceptabla priser. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att hos Kungl. Maj.t begära skyndsamt förslag till stadgande i vägtrafikförordningen att vid färd med motorcykel förare och passagerare obligatoriskt skall bära skyddshjälm.
mot · FX021091 · 1974-01-25 00:00:00 — av herrar och Ekinge om ändrade regler för rabatter vid flygtrafik på . För /75 har beräknats som ersättning till för särskilda rabatter vid flygtrafik på . Ordinarie pris för flygresa tur och retur är . Personer skrivna på kan göra motsvarande resa för . Då ingår avgift för bokning. gäller även för icke gotlänningar undertiden t. o. m. Motiveringen är att på så sätt stödja turismen på . Det stöd som turistnäringen på åtnjuter i form av billigare flygpriser är angeläget. Lika viktigt är dock att hela öns näringsliv får motsvarande stöd genom att alla flygresor till och från (år motsvarande rabatter. bör därför uttala att den särskilda rabatt som f. n. finns 1 juni31 augusti vid flygtrafik på skall gälla . Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj.t begär ändrade regler för rabatter vid flygtrafik på i enlighet med vad i motionen anförts.
mot · FX021092 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. om förbättrade kommunikationer mellan Tröndelag, mellersta och . De s. k. tvärförbindelserna mellan olika delar av , och varierar rätt avsevärt i utbyggnad och intensitet. I Nordkalottområdet är dessa förbindelser relativt väl utbyggda i jämförelse med t. ex. förbindelserna mellan Tröndelagsområdet, mellersta och . Förbindelserna och kontakterna mellan sistnämnda områden borde kunna förbättras och intensifieras och ett ökat utbyte inte minst på det kulturella området komma till stånd. I vad gäller möjligheterna att med kollektiva trafikmedel förflytta sig mellan dessa områden har transporterna mellan de finska och svenska delarna åtminstone varit tämligen goda med möjlighet till både flyg- och sjöresor. Flygtrafiken /har dock tills vidare upphört, sannolikt på grund av alltför höga statliga passageraravgifter på den svenska sidan. Mellan de norska och svenska delarna finns visserligen järnvägsförbindelsen över och flera landsvägar. Att med reguljärt trafikmedel förflytta sig mellan t. ex. och är dock mycket obekvämt och tar mycket . Reguljära flygförbindelser i relationen Sundsvall-Östersund-Trondheim saknas. Även när det gäller godstransporter skulle ökade förbindelser mellan de tre landsdelarna kunna innebära ökade fördelar och lägre transportkostnader. En oljeledning från via till har tidigare diskuterats. Det avvisades av ekonomiska skäl av utredning om rörtransport av olja och gas. Utredningen anförde emellertid vidare: Med hänsyn till de låga kostnader som framkommit för transport av olja i stor skala på järnväg kan emellertid järnvägstransport från visa sig utgöra ett realistiskt alternativ till nuvarande transportmetoder, om en samordning av olika företags transporter kan komma till stånd och järnvägstarifferna mellan och kan baseras på en låg specifik kostnadsnivå i likhet med vad som tidigare angivits vid omfattande järnvägstransporter i . Denna kostnadsjämförelse är emellertid även beroende av hamn-, depåoch järnvägskostnader i . Utredningen har ej funnit skäl att inom ramen för sitt uppdrag i detalj klarlägga lönsamheten av samordnade järnvägstransporter på denna sträcka. Då i varje fall den svenska delen av den s. k. Storlienbanan f. n. inte torde utnyttjas till full kapacitet borde ånyo övervägas åtgärder som gav denna linje ökad användning i transporthänseende. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. begär utredning och förslag avseende förbättrade kommunikationer mellan Tröndelagsområdet, mellersta och . PER () () i Gäddvik i Agnäs HANS (ni) GOTAB 74 5882 S 1974
mot · FX021093 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. om införande av åldersgräns för förvärv av motorfordon. I körkortskungörelsen stadgas att motorfordon får framföras endast av den som genom särskilt körkort är berättigad att föra fordonet. I vad gäller bil får körkort meddelas endast för den som fyllt . För motorcykel är körkortsåldern . Anledningen till att viss ålder föreskrivits för rätt att framföra motorfordon är givetvis en bedömning från samhällets sida att framförande av motorfordon är en så farlig verksamhet både för föraren själv och för andra att krav på viss mognad och omdöme måste uppställas. Trots att den som är författningsmässigt förhindras att köra bil och den som är av samma skäl ej får köra motorcykel förefinns inget hinder för dem som icke uppnått någon av dessa åldrar att förvärva bil resp. motorcykel. Det är svårt att finna något egentligt skäl varför den som t. ex. är för ung för att få framföra bil likväl har ett behov av att förvärva och äga den. Däremot har svåra olyckor skett när personer under körkortsåldern framfört av dem förvärvade fordon. Dessa olyckor skulle kunna undvikas om en föreskrift uppställdes i normalfallen att den som icke hade uppnått föreskriven körkortsålder heller icke ägde rättighet att förvärva fordonet i fråga. Vi är dock medvetna om att någon form av undantagsregel bör uppställas då det i särskilda fall kan finnas godtagbart skäl för vederbörande att förvärva fordon trots att körkortsåldern icke uppnåtts. Under åberopande av det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t begär utredning och förslag innebärande principiellt förbud för den som icke uppnått den körkortsålder som är föreskriven för visst fordon att förvärva sådant fordon. () ()
mot · FX021094 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder för att trygga en framtida livsmedelsförsörjning. I enlighet med jordbrukspolitiska beslut är en nedskärning av den svenska produktionen fortfarande ett av huvudmålen för svensk jordbrukspolitik. Ännu , när direktiven för nu pågående jordbruksutredning utfärdades, bedömde regeringen det vara samhällsekonomiskt motiverat att ytterligare begränsa svensk jordbruksproduktion. framstår en sådan produktionspolitik som både orealistisk och ansvarslös. En komprimerad framställning av händelserna inom livsmedelsområdet kan formuleras på följande sätt: o Missväxt 1972 i stora delar av världen, bl. a. i O Felslaget fiske utanför , ett fiske som normalt ger råvaran till av världens fiskmjölsproduktion därmed starkt ökad efterfrågan på alternativa proteinfodermedel O Fortsatt befolkningsökning (75 milj. ) o Höjd matstandard i vissa länder, främst i och ; bl. a. stora spannmålsinköp från och medförde betydande reducering av tidigare stora överskottslager o FAO uppmanar varje land att bygga upp skydd mot dålig skörd genom att utnyttja resurserna i jordbruket effektivare och genom att bygga upp nationella beredskapslager O Höga världsmarknadspriser på jordbruksprodukter trots rekordskörd för världen totalt O Energikris som kraftigt fördyrar viktiga produktionsmedel, främst handelsgödsel, med ytterligare stegringar av produktpriserna som följd I medvetande om att odlingsbar mark är en begränsad tillgång sker f. n. i hela världen en mobilisering av alla resurser för livsmedelsproduktion. Att ökar sin veteproduktion tidigare ur produktion tagen mark utnyttjas nu till fullo och att sått 40 milj. hektar mot 1972 är ett par exempel på detta. Även om de stora produktionsländernas ambitioner att åstadkomma maximal produktion kan leda till tillfälliga överskott även och därmed prisfluktuationer, anser de flesta bedömare att överskottsproblem är ett passerat stadium på livsmedelsområdet. Däremot är den brist på föda som länge varit ett globalt faktum en fara som hotar även den rika delen av världen. måste ta sin del av ansvaret för arbetet att trygga en framtida livsmedelförsörjning. Med hänvisning till vad vi här i korthet anfört hemställer vi att till Kungl. Maj:t som sin mening ger till känna 1. att åkerjorden i skall vårdas och utnyttjas på bästa möjliga sätt, 2. att vid all markexploatering skall markens avkastningsförmåga beaktas, 3. att huvudregeln skall vara att den som kan brukas rationellt också skall tillvaratas för jordbruksproduktion. () () N. () i Trobro
mot · FX021095 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. om förbud mot användning av trampsax vid jakt. Enligt gällande stadga jaktstadgan 6 § utfärdad av Kungl. kan jakt på utter och mink utföras med sax. Denna jaktform förefaller oss vara ovärdig en kultumation som vår. Fångstredskapen, som förvisso hade stor betydelse för våra förfäder, bör rimligen förpassas till musealt bruk. Trots att jaktstadgan har begränsat nyttjanderätten mycket hårt och därtill förutsätter särskilt tillstånd av , förekommer ett omfattande kommersiellt utbud. Således återfinns i jakttidskrifter och i kataloger från vapengrossister annonser med reklam för trampsaxar, som uppges lämpade bl. a. för räv. Detta är reklammetoder som synes synnerligen tveksamma från etisk och moralisk synpunkt. Men förhållandet är främst ett vittnesmål om att trampsaxen som fångstredskap inte medger riktad jakt utan kan träffa djur som inte avses komma i fråga. Detta är ett viktigt stöd för totalförbud. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. anhåller om sådan ändring av jaktstadgan att varje form av fångst med sax förbjuds. HANS () () ()
mot · FX021096 · 1974-01-01 00:00:00 — av herrar i och i om återvinning av plast. har plast av olika slag blivit allt vanligare inom det svenska samhället. Vi finner den numera i ett stort antal hushållsartiklar, kläder, mattor, väggbeklädnader, båtar, som emballagematerial och i stor utsträckning i olika sjukvårdsartiklar. Plast har i det moderna samhället blivit en oundgänglig vara. Genom sin prisbillighet har man i ett stort antal artiklar kunnat använda den som engångsmaterial, vilket i stor skala bidrar till rationaliseringsmöjligheter. Inom sjukvården har den detta kan utan överdrift sägas blivit en nödvändighetsartikel. Plasten har emellertid även inneburit stora bekymmer för samhället, framför allt från naturvårdssynpunkt. Den förmultnar icke av sig själv; utkastad i naturen finns den kvar där i obegränsad tid om ingen städar bort den. Den är svår att förbränna och har vållat stora problem i förbränningsanläggningar. För destruktion fordras en mycket hög temperatur, och dessutom smutsar gaserna ner naturen. Som bekant framställs olika plastartiklar ur olja. I nuvarande oljebrist har råmaterialet till plastartiklar minskat vilket skapar problem såväl för sysselsättningen inom olika företag som för sjukvården. Det är därför av många skäl angeläget att man i största möjliga utsträckning söker återvinna använd plast eller att man nyttiggör vissa använda plastprodukter på annat sätt, exempelvis för framställning av olika byggnadsartiklar. Med nuvarande oljepriser skulle förmodligen en återvinning bli lönande. Statsmakterna bör utreda möjligheterna för att på lämpligaste sätt tillvarata den använda plasten. Använt plastmaterial torde kunna uppsamlas vid de kommunala renhållningsverken och sändas till en fabrik, knuten till en petrokemisk industri, som på lämpligaste sätt får ta hand om avfallsprodukter. Man kan knappast räkna med att verksamheten åtminstone till en början kommer att bli lönsam, varför statsmakternas initiativ och stöd torde vara nödvändigt. Detta är angeläget från såväl naturvårdssynpunkt som vikten av att tillvarata naturprodukter, vilkas tillgång framtidsmässigt sett är begränsad. Nämnas bör att en dansk firma som framställer plastartiklar för medicinska ändamål planerar en dylik anläggning att drivas i egen regi. Enligt uppgift räknar man med att komma i gång med driften inom ett halvt till . Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t hemställer om initiativ i syfte att återvinna respektive nyttiggöra använd plast. () ()
mot · FX021097 · 1974-01-25 00:00:00 — av herrar i och om ökat anslag till Främjande av rennäringen. har länge haft önskemål om resurser för upplysningsverksamhet i samebyar och sameföreningar. En i SSR:s egen regi bedriven upplysningsverksamhet till samebyar och sameföreningar torde vara det mest effektiva medlet för såväl framsteg inom rennäringen och modernisering av samemas näringsliv som möjligheter till aktiviteter inom samekulturen. SSR har på olika sätt under en följd av år tillfälligt kunnat finansiera en dylik verksamhet. Däremot har man inte lyckats få medel så att denna verksamhet kan permanentas. De medel som anslogs av i samband med antagandet av rennäringslagen 1971 för information om denna lag är nu till övervägande del förbrukade för avsett ändamål. SSR anhöll senast hos om ett anslag av allmänna medel för samekonsulentverksamheten. Detta har avslagits av departementet i kungl, brev . I remissyttrande till i frågan har lantbruksstyrelsen uttalat att denna verksamhet enligt lantbruksstyrelsens bedömning är av stor betydelse för den upplysningsverksamhet som i sig är en nödvändighet för en positiv utveckling av bl. a. näringslivet inom samebyarna, dock att styrelsen ifrågasätter om denna verksamhet skall bekostas av statsmedel och erinrar om möjligheten att erhålla bidrag av samefondens medel. I fråga om samefondens möjlighet att bestrida kostnaden för denna verksamhet skall framhållas att fondens avkastning inte förslår att täcka löpande anslag innevarande budgetår, då det över fonden skall bestridas kostnader för alla de verksamhetsgrenar som fonden är ålagd eller i övrigt ansedd skyldig finansiera. För det fall vissa kostnader skulle avlastas fonden, exempelvis kostnaden för rennäringens rationalisering, kunde förutsättningar enligt SSR:s mening skapas för att finansiera samekonsulentverksamheten över samefonden. Då inte heller denna senare väg visat sig framkomlig medför detta att finansieringsfrågan nu synes omöjlig att lösa. Samebyarna har genom näringslagen fått ett stort antal uppgifter sig anförtrodda. Byarna har i många fall att självständigt handlägga frågor av stor betydelse, såsom jakt- och fisketillstånd såvitt på samebyn ankommer exploateringsärenden och andra större ärenden. behöver medel för att kunna ge service till samebyarna och riksförbundets medlemmar för dessa och andra uppgifter. Kostnaderna för en effektiv samekonsulentsverksamhet i det mycket vidsträckta området från till , där kostnaderna för resor m. m. blir dryga, kan beräknas till för år. möjliggöra för riksförbundet att ha två konsulenter anställda, en i södra delen av området och en i norra delen av området. Med hänvisning till det anförda hemställes att under anslaget Främjande av rennäringen (bilaga 11 p. B 15) måtte anvisa ett i förhållande till Kungl. Maj:ts förslag med förhöjt reservationsanslag av . () ()
mot · FX0211 · 1974-01-11 00:00:00 — av i m. fl. om vidgad rätt för handikappade till befrielse frän automobilskatt. Nuvarande bestämmelser medger dels befrielse från fordonsskatt, dels bidrag till skatten på viss mängd drivmedel för handikappade, som för sin utbildning eller förvärvsverksamhet är beroende av bil som fortskaffningsmedel. Bestämmelserna angående dessa förmåner för handikappade är otillfredsställande. Stora grupper av rörelsehindrade människor ställs genom kravet att vederbörande skall vara förvärvsarbetande eller studerande helt utanför möjligheterna att få tillgång till fortskaffningsmedel. Detta gäller bl. a. rörelsehindrade hemarbetande kvinnor för vilka inte minst isoleringen från yttervärlden kan kännas mer betungande än för dem som förvärvsarbetar, har förutsättningar till omskolning osv. För en svårt handikappad kvinna betyder t. ex. möjligheterna att göra inköpen för familjen en synnerligen värdefull kontakt med andra människor och bryter därmed den isolering hon eljest tvingas leva i. underlättas hennes möjligheter att kunna sköta sitt hem. Det bör dessutom beaktas att det finns stora grupper svårt invalidiserade människor, som av en eller annan anledning inte kan delta i utbildning eller förvärvsarbete av något slag. För samtliga blir bilskatten och med bilen förenade kostnader mycket betungande. omöjligt för dem att ha bil, även om det skulle vara i högsta grad befogat. Vi anser det därför från jämlikhetssynpunkt inte rimligt att befrielse från bilskatt samt andra förmåner skall begränsas till att omfatta endast vissa grupper handikappade. Ett svårt handikapp innebär för varje människa stora påfrestningar, oavsett om man haft chansen till förvärvsarbete och utbildning eller är bunden vid rullstol i sitt hem eller annorstädes. Möjligheterna att förflytta sig och bryta en förlamande isolering från yttervärlden är lika angelägna för alla. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att bestämmelserna om befrielse från automobilskatt för personbil som ägs av höggradigt invalidiserad person utvidgas att omfatta även handikappade personer som inte för sitt förvärvsarbete eller sin utbildning behöver fordonet, t. ex. handikappade husmödrar. () ()
mot · FX02110 · 1974-01-17 00:00:00 — om förbud mot rökning i restauranger m. fl. Enligt ett uttalande från WHO finns det inom industriländerna inte något medicinskt problem som kan mäta sig med rökningen där man med förebyggande åtgärder kan skapa en så revolutionerande förbättring av folkhälsan. Till de förebyggande åtgärderna måste räknas bestämmelser som skyddar den som icke röker, eftersom rökaren ofta utsätter icke blott sig själv utan hela sin omgivning för hälsorisker. Rök kan för vissa allergiker t. o. m. utgöra ett livshot, och icke rökare som tvingas vistas i tobaksrök får alltid allvarliga men. Det måste anses som en mänsklig rättighet att överallt vara skyddad för dessa hälsorisker och obehag. I princip bör rökning vara förbjuden utom i särskilda rum för rökare och i lokaler som rökaren ensam vistas i eller bebor. Detta är ett långsiktigt mål. I vissa lokaler bör emellertid förbud mot rökning införas . Det måste anses otillfredsställande att man i vårt land knappast någonstans kan intaga en måltid på en restaurang utan att utsättas för tobaksrök från omgivningen, t. ex. från angränsande bord. I tågens serveringsvagnar har atmosfären försämrats i en utsträckning som helt hindrar den som är känslig för rök att besöka serveringen, ett förhållande som under en längre tågresa kan innebära besvär. Med tanke på att flygresorna inom landet inte tar än en eller borde också all rökning ombord på flygplan vara förbjuden. Offentliga lokaler av olika slag, samlingssalar, sjukhus och skolor bör för folkhälsans och trevnadens skull vara rökfria. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj :t anhåller om utredning och förslag till lagstiftning i syfte att förbjuda rökning i restauranger, offentliga samlingslokaler och skolor, på sjukhus och i flygplan. () i Agnäs GOTAB 74 5689 S 1974
mot · FX021100 · 1974-01-26 00:00:00 — av m. fl. om främjande av deltidsjordbruk. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1974:1142 får vi hemställa att ger Kungl. Maj:t till känna vad i motionen anförts beträffande glesbygdsfrågorna, avseende särskilt att jordbrukspolitiken bör inriktas på att även främja deltidsjordbruk, som i glesbygderna kan kombinera jordbruk och skogsbruk med t. ex. industri, servicenäringar och turistnäringar. () () () () () i Glömminge () ()
mot · FX021101 · 1974-01-25 00:00:00 — av och om översyn av renhållningslagen. Renhållningslagen har väckt irritation runt om i landet. Man har i miljövårdens namn krävt åtgärder som ibland inneburit en försämring av miljön. Helt absurt verkar det att flytta latrin och kvistar från landsbygden till tätorterna för destruktion. Kommunerna har stimulerats att bygga sopstationer som i sig inneburit miljöhot och som dåligt tagit till vara de råvaror som avfall består av. Den utredning som renhållningslagen bygger på har föga förståelse för naturresurshushållning och det faktum att avfall oftast är tillgångar på fel plats som bör återanvändas, återföras in i naturens kretslopp eller användas för att skapa nya resurser. Man för ett kvittblivningsresonemang, som vittnar om att den ekologiska insikten inte vunnit insteg. Man räknar också med en ständigt stigande mängd sopor som skall destrueras. Återvinning börjar nu bli ett känt begrepp och tillämpas i industriell skala. Detta är ett framsteg mot destruktions-tänkande. Viktigt är emellertid också att undersöka, om vi kan finna ett sätt att producera, distribuera och använda det vi behöver utan att skapa mängder av avfall som måste transporteras till återvinningsanläggningar, med energiförlust. Vi behöver finna ett effektivare sätt än det vi tillämpar . Studier av inställning till dessa frågor kunde vara av värde. Vi kunde utveckla ett decentraliserat produktionssystem med mångfaldig produktionsinriktning, där alla ämnen används så långt möjligt och inget avfall bildas. Förpackningsindustrin och den kemisk-tekniska industrin har växt och medfört en ökad mängd sopor. En metod att producera dagligvaror närmare människorna med småskalig teknik och i mindre enheter skulle bland alla andra fördelar också minska transportbehovet, behovet av förpackningar och livsmedelstillsatser. Jordbruksministern aviserade i en frågestund att man inom departementet förbereder en utvärdering av renhållningslagen. Avfallsfrågan måste emellertid sättas in i ett större sammanhang, varvid målet bör vara att så litet avfall som möjligt bildas och att detta används så förnuftigt som möjligt. Med hänvisning till ovanstående hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller om utredning och förslag till en ny renhållningslag. () () GOTAB 74 5883 S 1974