mot · FX021765 · 1974-04-16 00:00:00 — av i m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:64 angående finansiering av ett nytt stålverk i . kommunisterna betraktar förslaget om uppförandet av ett nytt stålverk i som en betydelsefull framgång för den starka folkopinion som kräver utbyggnad av den statliga företagssektorn i vårt land. Kommunisterna i har kämpat för att de naturtillgångar som utvinns i ökad utsträckning skall förädlas i det egna länet. I dessa strävanden har man haft stöd av hela partiet, som genom otaliga framstötar ställt kravet om planmässig utveckling av den statliga företagsamheten. I kampen för att NJA skulle komma till stånd spelade det en avgörande roll, och otaliga är de initiativ som partiet tagit regionalt och centralt när det gällt att utveckla NJA till ett stort och konkurrenskraftigt företag. krävde en kommunistisk riksdagsmotion anslag för visst malmförädlingsförsök av malm från . Därefter har en rad kommunistiska motioner tagit upp samma frågor. 1938 motionerade sålunda kommunisterna om helförstatligande av , och i motiveringen hette det bl. a. att det finns ali anledning att antaga att just privatintressenas avgörande inflytande ytterst är anledningen till att vårt land inte skapat en förädlingsindustri för en del av lapplandsmalmen. Järnförädling i var en stor kampanjfråga för kommunisterna och NJA blev verklighet. Därefter har motionsframstötarna gällt nödvändigheten av att bygga ut och stärka NJA. 1944 motionerade partiet om att NJA skulle kompletteras med ett thomasverk. Det blev avslag på motionen, men thomasverket kom till stånd. 1949 motionerade kommunisterna om en kustjärnväg för att möjliggöra en manufakturindustri stödd på NJA. 1951 föreslogs åtgärder för att bättre än tillgodose järnverkets behov av råvaror. 1956 ställdes förslag i om uppförandet av ett valsverk för grovplåt, vilket avslogs, men senare förverkligades. 1960 motionerade kommunisterna om åtgärder i syfte att åstadkomma väsentligt ökad statlig järnförädling och 1970 om anläggandet av ny kokshytta och en utökning av verkets kapacitet. Det nämnda är bara några axplock som illustrerar den envisa kamp som partiet har fört i syfte att huvuddelen av norrbottensmalmen skall förädlas på hemmaplan. NJA:s utveckling har hämmats av dels ett öppet motstånd från borgerlighetens sida, dels ett halvhjärtat engagemang från social demokratin som hållit verket på sparlåga. Redan från början förknippades förslaget om ett statligt järnverk i med linjen om att det dels skulle leda till att huvuddelen av norrbottensmalmen förädlades i det egna länet, men dels också att förädlingen vid NJA skulle ge upphov till en omfattande järnmanufaktur i . Så blev inte fallet, och NJA:s förädlingskapacitet har inneburit att man ännu inte kommit upp till en trettiondedel av den malm som bryts i . Från borgerligt håll har man sökt driva tesen att statlig företagsamhet är dömd att misslyckas, och NJA har i skilda sammanhang åberopats som ett exempel på detta. Företrädare för storfinans och borgerlighet har inte bara sökt sätta käppar i hjulen utan också gjort framstötar om NJA:s överförande i enskild ägo eller t. o. m. nedläggning. Man kan via riksdagsprotokollen se tillbaka på en rad grundligt förberedda borgerliga attacker som riktat sig mot NJA och olika utbyggnadsplaner. Regeringen har vid olika tillfällen fallit undan för storfinansens och borgerlighetens sabotagepolitik. Däri ligger förklaringen till att man inte har ställt tillräckliga resurser till företagets förfogande. Medan exempelvis Grängesbergsbolaget kunde använda en del av LKAB-pengarna till att bygga upp ett toppmodernt järnverk i sattes NJA på svältkost, en politik som först nu är på väg att brytas. I propositionen 1974:64 föreslås statens medverkan till finansieringen av ett nytt stålverk i , 80, som kommer att producera 4 milj. ton ämnen för såväl profil-, stång- som plåttillverkning. ger arbete åt 2 300 i den direkta produktionen plus sysselsättningstillskott i form av byggnadsarbeten, servicenäringar m. m. I propositionen anförs vidare att planerade och pågående investeringar vid NJA kommer att ge en sysselsättningseffekt på 8 000 arbetstillfällen. I detta ingår då inte arbetskraftsbehovet vid uppförandet av 80. Av de angivna grundförutsättningarna framgår att stålframställningen skall baseras på de järnmalmsförekomster som finns i . Vid full drift kommer det totala malmbehovet vid NJA att uppgå till 8,8 milj. ton , varav 6,4 milj. ton för 80. Den viktigaste importråvaran är kol för framställning av koks. Kolet inköps från främst och , men även från . Det behövs också något över en milj. ton kalksten. I propositionen förutsätter man att detta behov skall kunna tillgodoses från NJA:s fyndigheter på och angränsande tillgångar. I propositionen förutsätts också att rekryteringen till 80 och till den expanderande tjänstesektorn i huvudsak kan ske inom länet. Sysselsättningsbehovet i är stort. 70 samt 80 uppges komma att ge 8 000 nya arbetstillfällen i . Men behovet är långt större. Enbart i måste skapas minst 35 000 nya arbetsplatser, om man skall kunna tala om full sysselsättning. Och behovet är än större om man dessutom tar sikte på att ge utlokaliserade norrbottningar en chans att återvända. är ett stort län. Populärt brukar det sägas att det är en fjärdedel av den svenska kartan, och lika bestämt som vpk har vänt sig mot den kapitalistiskt styrda koncentrationsprocessen i dess landsomfattning, lika bestämt vänder vi oss mot en rigorös koncentrationsprocess inom länet. Det får inte bli så att Tornedals- och inlandskommunerna ytterligare utarmas. Vi förväntar oss därför ytterligare stora statliga investeringar i riktning mot vidareförädling, liksom i fråga om utnyttjande av befintliga naturtillgångar. 80 skall enligt nu föreliggande förslag inriktas på ämnesproduktion. Till grund för detta ligger, enligt utförda utredningar, den förväntade omstruktureringen av stålindustrin i och vårt land. De europeiska och mellansvenska stålindustrierna anser det vara mer lönsamt att göra investeringar på manufaktureringssidan. Rimligen bör detta också gälla för NJA. Den nu föreslagna produktionsinriktningen är riktig, men det måste också slås fast att den bör betraktas som grundvalen för en målmedveten och omfattande manufakturering. Med tanke på sysselsättningsbehovet i övriga delar av länet måste en sådan planering påbörjas redan nu och ske i samarbete med kommuner och landsting. En sådan utveckling är också nödvändig för att bryta rovdriften av viktiga naturtillgångar och om man skall kunna ge folk differentierad och meningsfull sysselsättning utan betydande folkomflyttningar. Länsplaneringen måste nu inriktas på att höja befolkningsramarna och sysselsättningsgraden för att undvika ytterligare uttunning av glesbygden och svåra koncentrationsproblem inom den s. k. fyrkanten och framför allt . Legotillverkning och andra former av industriell spridning utgående från NJA både kan och måste ske med den satsning som föreslås i propositionen. Utförda beräkningar visar att det vid NJA i och med tillkomsten av 80 kommer att uppstå ett totalt behov av ca 5,6 milj. ton kol, 8,8 milj. ton malm och ca 1,4 milj. ton kalk . Kolet måste importeras, men när det gäller de två andra komponenterna, malm och kalk, finns det anledning att göra några reflexioner utöver propositionens ram. Järnmalmsutvinningen i är koncentrerad till i huvudsak två gruvor, och . Malmtillgångarna är stora, men det finns dock anledning att känna oro över denna starka koncentration av malmbrytningen. Från ledning har man mycket klart uttalat ambitionen att även i fortsättningen hålla malmexporten på hög nivå. Startandet av 80 innebär ett inhemskt malmbehov på ytterligare 8,8 milj. ton malm. För att få till stånd en mera balanserad utvinning av länets malmtillgångar anser vi det vara nödvändigt att redan nu fatta beslut om gruvbrytning i Kaunisvaara. Det kan ytterligare motiveras av det trängande behovet av sysselsättning i kommun och som helhet. Detta innebär också att transportväsendet måste utvecklas, bl. a. genom framdragandet av järnväg mellan och . Utredas bör också frågan om en järnvägsförbindelse från och ner till kusten. Produktionen i 80 kräver, som nämnts, 1,4 milj. ton kalk . Enligt propositionen avser man att täcka detta behov genom exploatering av fyndigheter på . Det kan emellertid inte vara obekant att det finns betydande kalkfyndigheter inom , bl. a. inom kommun men också i och kommuner. Kalkfyndigheten i kommun ligger i N. Prästholm och har varit föremål för brytning i betydande omfattning innan företaget i fråga gick i konkurs. Fyndigheterna i och är också beaktansvärda i sammanhanget. I Länsprogram 70 framhåller /det angelägna i att en gång för alla slutgiltigt undersöka om vissa angivna kalkstensfyndigheter är brytvärda, speciellt med tanke på arbetsmarknadssituationen och kommuninvånarnas ständigt återkommande diskussioner och förhoppningar rörande fyndigheterna. Det angelägna i detta understryks nu av det ökade kalkbehovet genom uppförandet av 80. Även om icke hela kalkbehovet kan täckas genom fyndigheter i bör i vart fall en del därav kunna täckas genom exploatering av kända tillgångar i . producerar en stor del av landets elenergi. Möjligheterna att ytterligare utveckla denna sektor finns bl. a. genom utbyggnad och effektivisering av redan befintliga kraftverk. Vi vill också peka på de möjligheter som föreligger i utnyttjandet av länets torvmossar. NJA:s behov av elenergi måste tryggas på ett sådant sätt att världsmarknadspriset på olja inte blir avgörande för energipriset. Expansionen i och Fyrkanten För innebär de föreslagna investeringarna en mycket kraftig expansion. Det finns många skräckexempel som visar hur illa det kan gå när industriell utbyggnad och samhällsplanering inte samordnas på ett riktigt sätt. Då skapas svåra miljömässiga problem, bostadsslum, sociala skadeverkningar, snedvriden kommunikationsstruktur m. m. För stat och kommun måste det anses vara av ett gemensamt intresse att satsningen på 80 inte medför en negativ utveckling i nämnd riktning utan att planeringen blir framsynt och i enlighet med folkets intressen. För att detta skall kunna ske är det nödvändigt att samordna den industriella och kommunala planeringen. Det finns i det sammanhanget anledning att utveckla kritik över det som skett. Trots uttalanden från om samplanering och samarbete mellan företag å ena sidan och landsting och kommuner å den andra har NJA-ledningen valt att hemlighålla utredningar, undersökningar och placeringsalternativ. kommun har föreslagit Sandön som utbyggnadsområde för 80 och förväntade investeringsobjekt från NJA. Detta placeringsalternativ är bl. a. från miljö- och farledssynpunkt ett bättre alternativ. Kommunen ställdes emellertid i praktiken inför fullbordat faktum, dvs. ett placeringsalternativ baserat på enbart företagsekonomiska korttidskalkyler. Vpk är kritiskt mot detta. I sammanhanget kan erinras om att kommunisterna kraftigt motsatte sig lokaliseringen av malmhamn till nuvarande plats. inser de flesta att kommunisterna hade rätt. Förbättrade och utökade kommunikationer är ett viktigt led i planeringen inför 80 och övrig industriell expansion i . måste statsmakterna ställa resurser till förfogande för att förstärka järnvägsnätet och andra former av kollektiv trafik. Byggandet av en kustjärnväg är ett gammalt kommunistiskt krav. I motionen har tidigare nämnts järnvägsbygge KaunisvaaraSvappavaara. Men järnvägsförbindelse kan också gå i den andra riktningen från KaunisvaaraPajalaÖvertorneåHaparandaKalixRåneåLuleå. Förbindelserna mellan och inlandet måste förstärkas. Också dessa möjligheter bör prövas i det utrednings- och planeringsarbete som är nödvändigt på detta område. Vi har tidigare kritiserat det valda placeringsalternativet. Miljövårdsproblemen blir avsevärt större än om 80 hade lagts på . Närheten till stora områden med fritidsbebyggelse och villaområden kan komma att innebära svåröverskådliga inlösningskrav på grund av miljöförstörelse. Den valda placeringen innebär också större och kostsammare muddringsarbeten samt stora ingrepp i den inre skärgården. Därför är det också motiverat att statsmakterna påtar sig kostnaderna. kylvattensutsläppen förtjänar att uppmärksammas. Enligt propositionen beräknas kylvattenbehovet till . Man avser att släppa ut detta i Sandöfjärden. I det grunda vattensystem det här rör sig om kan detta innebära betydande och svåröverskådliga skador på bottenvegetation och fauna. Bättre vore att utnyttja detta kylvatten i den kommunala fjärrvärmeanläggningen i form av ett slutet system. Vidare avser man att utnyttja slaggen för utfyllnader i vatten för framtida utbyggnadsplaner. Men detta måste innebära allvarliga vattenföroreningar, eftersom slaggen innehåller bl. a. svavel, fosfor, kalk och mangan. I stället borde denna s. k. avfallsprodukt bli föremål för planmässig användning vid vägbyggande och för tillverkning av byggnadsmateriel. Men även den inre miljön måste ägnas stor uppmärksamhet. Arbetsplatsmiljön bör i det nya 80 utformas på ett föredömligt och människovänligt sätt. En sådan målsättning ökar också möjligheterna att sysselsätta kvinnor och handikappade och ökar attraktionskraften på ungdomar. Detta bidrar till att höja sysselsättningsgraden i samhället och skapar minskade samhälleliga investeringsbehov. Samverkan, vid en sådan målsättning, bör ske med fackförening, kommunala och landstingskommunala organ. Därigenom underlättas också planeringen och organisationen av företagshälsovården. Här bör ges möjlighet till en stor satsning som tar sikte inte bara på akutvård utan också lägger stor vikt vid den förebyggande hälsovården. Vi anser också att samordningen mellan statsföretagen måste förbättras. uppträder SJ, och som konkurrenter till varandra. Bråket när det gäller SJ:s fraktpolitik gentemot NJA är av gammalt datum. Det tog sig drastiska uttryck när NJA:s ledning förklarade att man övervägde att transportera malmen med lastbil för att det skulle bli billigare. Även i dagens läge betalar NJA . mer per ton för frakt än utländska kunder. kommunisterna anser att detta illustrerar ett fullkomligt orimligt och oacceptabelt förhållande. och är bägge dotterföretag till . SJ är också statligt. Målet bör därför vara att söka åstadkomma en fusion mellan , NJA och den av SJ ägda . Det skulle utgöra stommen för en statlig koncern där de olika komponenterna i allt samverkade, från prospektering, malmbrytning och transporter till en långt driven förädling. Med en sådan målsättning kunde man skapa ett av världens resursrikaste gruv- och malmförädlingsföretag. 80 steg på vägen Tillkomsten av 80 är någonting positivt, men det måste också följas av andra betydande industriella satsningar med målet att åstadkomma regional balans inom . Utbyggnaden vid NJA innebär ett kraftigt ökat behov av intern och extern industriell service. Behovet av verkstadsservice i olika former kommer att öka kraftigt. a. är det nödvändigt att planera för tillräcklig kontinuerlig service på förbrukningsoch reparationsområdet för NJA, SJ, , och . Det betyder bl. a. att man redan nu bör ta sikte på att förbättra utrustningen och kapaciteten vid SJ:s verkstad i . Behovet av kapacitet för motorlindning för elmotorer är stort och täcks nu av sydsvenska företag. När det gäller förbrukningsmateriel av olika slag som inte kräver dagliga insatser bör sådan serviceproduktion förläggas till andra delar av länet. Det ger också goda möjligheter att sysselsätta partiellt arbetsföra. Sådan service och legotillverkning kan med fördel startas redan i anslutning till byggandet av 80 för att motverka ytterligare uttunning i andra länsdelar. och inlandet är i speciellt behov av sysselsättningstillskott. 80 innebär endast en bit på vägen i produktionskedjan från malm till färdig produkt. Det gäller att i stor omfattning gå vidare. Vpk har krävt att staten i ökad utsträckning skall slå in på den högförädlande produktionens väg och inte i huvudsak syssla med råvaruutvinning och halvfabrikattillverkning. Produktionen av stålämnen i är en god utgångspunkt för upprättandet av nya industrier. I finns ingen verkstadsindustri av format. Det tillverkas inga verktyg, knappast någonting inom fordonsbranschen osv. På det elektrotekniska området kan också staten gå in som företagare, osv. Fältet där staten skulle kunna gå in som företagare är stort, och det är den högförädlande produktionen som ger verklig spridningseffekt och stor sysselsättningsökning. som vpk med tillfredsställelse noterar de steg som förbereds för ökad järn- och stålförädling vill vi sammanfattningsvis framhålla nödvändigheten av att man snabbt går vidare med ett brett statligt industriprogram för . Det behövs mer än 30 000 nya arbetstillfällen och regional balans inom detta stora län, och det målet kan inte enbart genom uppförandet av 80. Med hänvisning till det anförda föreslås att med bifall till propositionen 1974:64 uttalar sig för att med utgångspunkt i 80 hos regeringen hemställa om utarbetandet av ett kompletterande, brett statligt industriprogram i syfte att skapa sysselsättning och regional balans i hela och att därvid följande beaktas: 1. att gruvbrytning i Kaunisvaara skyndsamt igångsätts, 2. att en inventering av kalkförekomsterna i länet äger rum och att en exploatering av dessa sker för NJA:s behov, 3. att en bättre samordning mellan de statliga företagen i åstadkoms och förslag härom utarbetas och föreläggs , 4. att i enlighet med i motionen anförda synpunkter en planmässig utbyggnad av verkstadsservice kommer till stånd, 5. att förslag skyndsamt utarbetas om järnvägsnätets utbyggande i anslutning till förordad industriell expansion, 6. att stor uppmärksamhet ägnas åt de inre och yttre miljöproblemen, varvid samordning sker mellan företaget och de kommunala myndigheterna i syfte att säkerställa en god samhällsplanering, 7. att en integrerad planering av näringslivets utveckling sker i samråd mellan och kommuner och landsting, samt 8. att ställa medel till förfogande för att i rimlig grad lösa in och ersätta gjorda investeringar i fritidshus och permanenta bostäder, som måste flyttas respektive blir utsatta för miljöförsämringar. (vpk) i (vpk) i (vpk) (vpk)