mot · FX02892 · 1974-01-24 00:00:00 — av m. fl. om en översyn av reglerna rörande ersättning vid arbetsmarknadsutbildning. Arbetsmarknadsutbildning är en företeelse som av olika anledningar blir aktuell för allt fler medborgare i vårt samhälle i takt med en allt snabbare strukturomvandling. Omställningen till ett nytt yrke och därmed följande utbildning innebär en stor påfrestning för många människor som drabbas av denna strukturomvandling. Samhället bör sträva efter att lindra denna påfrestning i så stor utsträckning som möjligt. Ett medel är härvid att kompensera den berörde medborgaren för det inkomstbortfall han drabbas av han genomgår arbetsmarknadsutbildning. Detta har också varit målet, och för att nå detta mål har man byggt upp ett bidragssystem, baserat på den enskilde bidragstagarens personliga förhållanden som civilstånd, antal barn, eventuell underhållsskyldighet, bostadsförhållanden, makes eller sammanboendes inkomstförhållanden, egna inkomster och underhållsbidrag m. m. beskattas vissa delar av det totala utbildningsbidraget, som således kommer att utgöra en pensionsgrundande inkomst. Allt detta låter ju bra, men en genomgång av arbetsmarknadskungörelsen och tillämpningsföreskrifter uppenbarar vilket oerhört komplicerat och svårtolkat bidragssystem detta utgör. För bidragstagaren måste det te sig helt obegripligt. På grund av svårigheter att tolka lagtext och tillämpningsföreskrifter kan bidragstagare från olika län komma att behandlas olika vid bidragsgivningen. För att det nuvarande bidragssystemet skall kunna tillämpas fordras en ytterst komplicerad ansökningsblankett och en mycket stor apparat för administration av bidragen. Själva handläggandet av bidragen drager således mycket dryga kostnader. Någon egentlig kontroll av ansökningsblankettens uppgifter kan på grund av tidsfaktorn mycket sällan företagas. Den tidigare nämnda beskattningen av bidragen blir mycket komplicerad på grund av bidragssystemets karaktär och kommer att kräva mycket arbetstid av arbetsmarknadsverkets personal. Dessutom innebär beskattningen att bidragen blir olika för bidragstagarna genom möjligheter till jämkning m. m. Utbildningsbidraget har på grund av sin karaktär ej följt konsumentprisindex trots att dessa vid olika tillfällen höjts. Genom de ovan nämnda tolkningssvårigheterna har den enskilde arbetsförmedlaren svårt att exakt informera den sökande om de bidrags belopp som kan bli aktuella. Detta gör många av arbetsförmedlingens kunder tveksamma inför utbildningsalternativet. Begreppet bidrag har i den arbetssökande-utbildningssökandes öron en negativ klang. Eleverna inom arbetsmarknadsutbildningen har svårt att relatera sitt utbildningsbidrag till en viss arbetsprestation. Ovan nämnda negativa konsekvenser, som blir följden av det nuvarande bidragssystemet vid arbetsmarknadsutbildning, är tillräckligt många och stora för att en bättre lösning borde kunna komma till stånd och för att på ett bättre sätt ekonomiskt kompensera de medborgare i vårt samhälle som av olika skäl genomgår arbetsmarknadsutbildning. Ett förslag till lösning är införandet av någon form av lön vid arbetsmarknadsutbildning. Vid utbildning utom hemorten bör traktamente utgå, likaså reseersättning för resa mellan hemort och utbildningsort samt för resa inom,utbildningsorten. Semesterersättning eller semesterlön bör utgå enligt semesterlagen. Vid sjukdom eller olycksfall bör ersättning utgå från den allmänna försäkringen. Utbildningslönen bör beskattas. Vi föreslår alltså att ersättningen till studerande vid arbetsmarknadsutbildningen reformeras så att största möjliga likhet med ersättningen till arbetstagare i öppna arbetsmarknaden uppnås. Fördelarna med den föreslagna lösningen är uppenbara. Den berörde medborgaren blir även en löntagare. Övergången mellan arbeteutbildning-arbete blir mjukare. Beskattningen blir rättvisare. Administrationen hos arbetsmarknadsverket och länsarbetsnämnderna blir enklare och mindre arbetskrävande. Löneformerna blir enkla att förklara för den presumtive kursdeltagaren. En fastställd lön kan inverka positivt på närvarofrekvensen vid utbildningen. Utbildningslönen kan lätt anpassas till konsumentprisindex, om så anses lämpligt. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t begär att motionen överlämnas till kommittén för översyn av arbetsmarknadsutbildningen för beaktande. Offsettryckeri, 74 5855