mot · FX02427 · 1974-01-24 00:00:00 — av herrar i och i angående statsbidragen till kommunala familjedaghem. I många kommuner är behovet av barntillsynsplatser mycket stort. har en relativt kraftig satsning skett på utbyggnad av tillsynsplatser. För kommunerna är framför allt driften av barnstugorna mycket kostnadskrävande. Kommunernas kostnader för daghemsverksamheten har varit en återhållande faktor när det gäller att nå full behovstäckning. För att något minska denna återhållande faktor har de statliga driftbidragen till daghem och fritidshem höjts. Från sker en höjning av statsbidragen till kommunernas barntillsyn. Den höjning som sker av driftbidragen till familjedaghemmen är dock endast en temporär åtgärd. Även efter dessa höjningar får kommunerna bära en betydande del av kostnaderna. torde det vara så, att daghemsbyggande totalt sett för hela samhället och för staten innebär en ekonomisk vinst, medan för kommunerna kostnaderna blir större än de indirekta ekonomiska vinsterna av att fler personer kan gå ut i förvärvsarbete. Den möjlighet som familjedaghemmen erbjuder har försummats av statsmakterna. Efter långvarig tvekan och motstånd accepterade den socialdemokratiska regeringen införande av statsbidrag till kommunala familjedaghem. I samband därmed ökades förutsättningarna för en kvalitativ förbättring av familjedaghemmen. Från åtskilliga kommuner uppges att man av ekonomiska skäl har svårt att klara den ökning av antalet familjedaghem som behövs för att motsvara efterfrågan. I det rådande bristläget beträffande barntillsyn är det angeläget att olika vägar uppmuntras då det gäller att bygga ut den kommunala barntillsynen. Vi anser därför att statsbidraget till familjedaghemmen bör utgå med av kommunens kostnader även efter det att tiden för den temporära höjning som beslutats utgått. Bestämmelserna för statsbidrag till kommunala familjedaghem gavs vid införandet inslag som utgjorde en återhållande faktor då det gäller utbyggnaden av barntillsynsverksamheten. Framför allt gällde detta de s. k. kvot- och balansreglerna. Dessa har av oss kritiserats alltsedan de infördes i samband med statsbidragsbestämmelsernas tillkomst . Den fleråriga kritiken mot de båda hindrande reglerna gav 1972 resultat i så måtto att beslutade avskaffa balansregeln. Kvar finns nu den s. k. kvotregeln. Den innebär att statsbidragsrätt föreligger endast om kommunens organiserade barntillsyn genom både barnstugor och familjedaghem har nått en viss omfattning uttryckt i platser per antal invånare i kommunen. För det första 10 000-talet invånare krävs minst en plats per 200 invånare och för invånarantal därutöver minst en plats per 100 invånare. Bidraget utgår sedan endast för de familjedaghemsplatser som överstiger en på sådant sätt beräknad gräns. Vid införandet av denna regel kritiserades den kraftigt av ett antal i sammanhanget betydelsefulla remissinstanser. Det finns risk för att kvotregeln medför att syftet med statsbidraget, en ökning av antalet barntillsynsplatser i organiserade former, förfelas. Även om statsbidrag utgår till familjedaghem i flertalet kommuner finns det fortfarande kommuner som inte får någon statlig stimulans till familjedaghemsverksamheten. Vi föreslår därför att kvotregeln borttages. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar 1. att statsbidrag för kommunala familjedaghem i fortsättningen skall utgå av kommunens kostnader för lön och sociala förmåner åt dagbarnvårdare efter avdrag för influtna föräldraavgifter, 2. om ändrade bestämmelser för statsbidrag till familjedaghemsverksamhet, innebärande att nu gällande kvotregel slopas i syfte att stimulera tillkomsten av barntillsynsplatser.