mot · FX021804 · 1974-04-30 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:50 angående vissa organisationsfrågor m. m. rörande försvaret. Maj:ts proposition 1974:50 föreslås att (S 1) och staben för försvarsområden (Fo 47/48) omlokaliseras från till Livgardes (P 1) etablissement i . P 1 föreslås i form av en pansarbataljon övergångsvis leva vidare, lokaliserat till det blivande infanteriförband i som skall ersätta nuvarande (P 10). Genom den nu lagda propositionen fullföljs förslaget från proposition 1973:135 som, i vad det avsåg omlokaliseringen av S 1 och Fo 47/48 till , avslogs av i avvaktan på en bedömning av stömingsriskerna för mottagningsstation i , från . har vid en närmare undersökning funnit att den föreslagna omlokaliseringen kommer att innebära betydande störningar och avråder från en flyttning av S 1 och berörda Fo. Därest så ändå skulle ske föreslås en rad restriktioner för den militära verksamheten. I anslutning härtill har överbefälhavaren efter utredningar av chefen för armén funnit att de föreslagna restriktionerna inte innebär sådana hinder för förbandets verksamhet i att den föreslagna omlokaliseringen av enbart detta skäl inte skulle kunna ske. Det förutsätts härvid vissa investeringar, beräknade av överbefälhavaren till 1,7 milj. kr., och ökade driftkostnader med ca . Vid bedömning av överbefälhavarens utvärdering bör emellertid erinras om dels att han i lokaliseringsfrågan uttryckligen framhållit att är en lämpligare ort för S 1 än , dels att han beträffande de föreslagna restriktionerna vid en eventuell flyttning av S 1 till utgått från dagens metoder och den materiel som finns vid signaltruppema och på Vallbystationen. Vi anser emellertid att en bedömning också måste ske av utvecklingen på något . I detta hänseende har generaldirektör i skrivelse till vederbörande departement utvecklat synpunkter som enligt vårt förmenande inte kan lämnas obeaktade. I sammandrag ges följande bild. Det är till en början ytterst svårt att teoretiskt beräkna den radiovågsutbredning från S 1 :s sambandsmateriel som skulle komma att störa stationen. Atmosfäriska och topografiska förhållanden påverkar vågutbredningen och därmed störningarna på ett avgörande sätt. De praktiska försök, som genomförts, har visat att de störningar, som uppkommer under nu rådande förhållanden, genom olika åtgärder kan bemästras. Okontrollerade och inte förutsedda störningar kan emellertid uppstå även med den materiel och de metoder som används, men framför allt kan materiel- och metodutvecklingen innebära förändringar som inte nu kan överblickas. Med kännedom om den snabba teletekniska utvecklingen finner vi det inte uteslutet att , därest S 1 flyttas till , inom överskådlig tid kan komma att få ta ny ställning till förbandets lokalisering eller en flyttning av Vallbystationen. En sådan utveckling bör självfallet undvikas, såvida inte andra mera övergripande skäl under alla förhållanden kräver en omlokalisering av S 1 till . Departementschefen har uppenbarligen känt ett starkt behov av att just på denna punkt redovisa det avgörande skälet för den föreslagna omlokaliseringen. Ehuru detta inte sker med direkt hänvisning till de besparingskrav som varit utgångspunkten för det arbete inom försvarets fredsorganisationsutredning (FFU) som lett fram till bl. a. den nu behandlade propositionen, är det uppenbart att dessa krav föranlett departementschefen att särskilt redovisa investeringsfrågan. Vi finner det helt i sin ordning att så sker men kan inte underlåta att göra en kraftig erinran mot det sätt på vilket detta sker. Det av oss avsedda avsnittet har följande lydelse: Jag vill i detta sammanhang också erinra om att min företrädare i propositionen (1973:135) berörde skälen för den föreslagna lokaliseringen av S 1. a. anförde han att nya byggnads- och iståndsättningsarbeten för S 1 i som hade beräknats till 95 milj. kr. kunde undvikas om förbandet flyttades. Behovet av investeringar i för S 1 angavs till ca 35 milj. kr. (s. 14 i prop. Vi finner det vara högst anmärkningsvärt att departementschefen på angivet sätt jämför ett s. k. faktiskt pris () med ett nuvärde (), dvs. redovisar icke jämförbara belopp. Redan vid behandlingen av proposition 1973:135 gjordes denna mycket vägande invändning och den gjorda erinran har, såvitt vi känner till, inte kunnat tillbakavisas. En uppföljande genomgång av kommuns planeringskontor och nationalekonomiska institutionen vid av investeringsfrågan ger följande vid handen. Den angivna besparingssumman på 95 milj. kr. inkluderar också beräknade kostnader för AKS, som skall omlokaliseras till . Full enighet råder om denna flyttning. Då den emellertid faller utanför ramen för S 1-P 1-arrangemanget bör kostnaderna, som FFU uppskattat till ca 19 milj. kr., frånräknas besparingssumman 95 milj. kr. De aktuella inbesparingarna i måste också, för att kunna jämföras med de 35 milj. kr. i , som nämnts omräknas till nuvärde. FFU anger 42 milj. kr. i nuvärde för S 1 exklusive AKS. Diskonteras investeringskostnaderna efter den reala räntan och fördelas över de 5-årsperioder som FFU har som underlag för sin kalkyl reduceras det nämnda nuvärdet från 42 milj. kr. till 34 milj. kr. Det är således inte 95 milj. kr. i inbesparingar, som skall ställas mot 35 milj. kr. i ökade kostnader vid S 1 :s omlokalisering, utan en inbesparing i , i nuvärde räknat, på 34 milj. kr. mot en investeringskostnad i , också i nuvärde räknat, på 35 milj. kr. Tar man dessutom med i bilden att Fo 47/48 är integrerat med S 1 bör investeringskostnaderna för S 1 :s omlokalisering till uppjusteras med ca 1 milj. kr., dvs. till 36 milj. kr. Härtill skall läggas 1,7 milj. kr., föranledda av störningsskydd för samt icke angivna kostnader för pansarbataljonens lokalisering till . Såvitt vi kan finna föreligger ingen besparingseffekt vid en flyttning av S 1 till ! Det finns med andra ord ingen ekonomisk anledning att flytta S 1 från . Men inte endast den uteblivna besparingseffekten av en flyttning talar mot en omlokalisering av S 1. En rad andra skäl verkar i samma riktning, bl. a. följande. Varje omlokalisering av ett förband medför stora problem för den anställda personalen. I propositionen har detta uppmärksammats och tillmätts viss betydelse. Motiven för en förändring måste vara så starka att personalen kan acceptera dem, annars blir följderna ännu svårare och åtgärderna för att mildra dem kostsamma. Motiven för S 1 s omlokalisering har starkt ifrågasatts. Omställningen kan för många bli mycket svår, så svår att utbildningseffekten vid regementet starkt reduceras. I sammanhanget bör uppmärksammas att av de anställda vid S 1 har förvärvsarbetande make/maka, och är bosatta i egna hem eller insatslägenheter. Dessa siffror är högre än genomsnittet och visar att svårigheterna för de anställda sannolikt blir större än vad som antagits. Vid både 1973 och värnpliktsriksdagar har de värnpliktiga med eftertryck framhållit att statsmakterna i lokaliseringsfrågor i betydande utsträckning måste beakta de värnpliktssociala förhållandena. Värnpliktiga vid S 1 är till postgymnasialt studerande. De kan under sin värnpliktstjänstgöring hålla kontakt med sina studier och anser detta vara en viktig social förmån. Det blir alltmer angeläget att anpassa den totala militära miljön till de värnpliktigas sociala behov, när den militära verksamheten så medger. S 1 omlokaliserades 1957 från till . Förbandet har ändrat förläggningsplats två gånger under . Den tekniska utvecklingen inom sambandsområdet går fort. Signaltruppförbanden är speciellt känsliga för yttre förändringar. Erfarenheten visar att det tar efter en omlokalisering att återställa utbildningseffekten som möjligheterna att hålla kontakten med den tekniska utvecklingen försvåras. Täta omlokaliseringar måste negativt påverka krigsorganisationens kvalitativa innehåll. Detta torde vara ett av skälen varför såväl överbefälhavaren som chefen för armén enstämmigt ansett att är den lämpligaste orten för S 1. Varken i prop. 1973:135 eller 1974:50 har nackdelarna med att Fo 47/48 flyttas från redovisats. Dessa nackdelar är delvis av operativ art och en följd av att försvarsområdesstaben är en av landets största mobiliseringsmyndigheter. I sin verksamhet måste försvarsområdesstaben nära samverka med länsstyrelserna i och . Det största samverkansbehovet föreligger mellan i och försvarsområdesstaben. Denna samverkan försvåras uppenbarligen och fördyras vid en omlokalisering. Den markkonkurrens som angetts mellan S 1, å ena sidan, och kommun samt läns landsting, å den andra, existerar inte längre när AKS-området avträtts för utbyggnad av akademiska sjukhuset. Det är riktigt att kommunen och framförde vissa anspråk på regementets mark. Den ekonomiska och arbetsmarknadspolitiska situationen i har emellertid radikalt förändrats. Tilltron till de försäkringar som givits av kommunen och att S 1 kan leva kvar i samt att något markbehov inte längre föreligger kan inte ifrågasättas. Inte minst arbetsmarknadspolitiska skäl talar för att S 1 skall ligga kvar i . 1 beslut om regionalpolitiken har angivits som ett primärt centrum. I propositionen framhölls det angelägna i att primära centra har en väl differentierad arbetsmarknad. kommun karakteriseras i hög grad av en näringslivsmässig obalans med en mycket stor andel sysselsatta inom tjänste- och servicesektorn () och en mycket liten andel industrisysselsatta (endast ). Den militära sektorn skiljer sig markant från övriga i kommunen befintliga offentliga verksamheter och bidrar därigenom i icke oväsentlig grad till en breddning av snäva arbetsmarknad. En utflyttning av S 1 med tillhörande enheter kommer att innebära betydande sysselsättningsmässiga konsekvenser av strukturell natur. 1 anslutning till prop. 1973:135 ställde dåvarande försvarsministern i utsikt att frågan om lämplig industriinriktad verksamhet som ersättning för S 1 snabbt skulle utredas av en särskilt tillkallad utredningsman. Såvitt vi kunnat finna har en sådan utredning inte ens initierats. Till yttermera visso har vid förfrågan den nuvarande försvarsministern ställt sig helt främmande till att några sådana utfästelser skulla ha gjorts. Förslaget om P 1 :s m. m. omlokaisering har brutits ut ur den samlade plan för arméns fredsorganisation som FFU arbetar med. Principiellt finner vi detta stridande mot FFU:s egna uttalanden beträffande utredningsmetodiken, då utredningen bl. a. anför: Förändringarna måste passas in i ett långsiktigt mönster och utgöra etapper inom ramen för en samlad plan för att utveckla en mera rationell fredsorganisation än den nuvarande. 1973:135, s. 36, tredje stycket). Beslut om S 1 :s eventuella omlokalisering bör med andra ord ej ske förrän den samlade planen redovisats och behandlats. Med hänsyn till de anförda ekonomiska och övriga förhållandena framstår beslutet om P 1 :s nedläggning som utomordentligt olyckligt. Vi är därför inte främmande för tanken på en omprövning av nedläggningsbeslutet. Därest det emellertid skulle visa sig att detta beslut måste stå fast finner vi det angeläget att framhålla att en nedläggning av P 1 utan att motsvarande verksamhet tillföres orten, kommer att innebära allvarliga störningar i kommunens näringsliv. I detta läge finner vi det naturligt föreslå att den pansarbataljon, med inriktning på framtida infanteriutbildning, som i propositionen föreslås etablerad i , får ligga kvar i . Bataljonen, som i personalhänseende icke nämnvärt skiljer sig från den nuvarande besättningen vid P 1, skulle med fördel kunna utvecklas till en slagkraftig och väl funktionsduglig infanterienhet, av samma näringspolitiska betydelse för som det nuvarande pansarförbandet. Administrativt skulle bataljonen, i varje fall under ett övergångsskede, kunna anslutas till S 1-Fo 47/48. Med hänvisning till vad som sålunda anförts får vi hemställa 1. att avslår propositionen 1974:50 i vad den avser omlokaliseringen av (S 1) m. m. från till , 2. att uttalar att i avvaktan på en samlad plan för arméns fredsorganisation den i propositionen till Strängnäs förlagda pansarbataljonen bibehålls i det nuvarande etablissementet i under en benämning som anknyter till Livgarde och med stegvis inriktning på infanteriuppgifter och därav föranledda kompletteringar. () () ()