mot · FX021674 · 1974-04-02 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:61 angående stöd till intensifierad skogsvård i norra , m. m. I propositionen 1974:61 föreslås anslag till sysselsättningsfrämjande åtgärder genom en intensifierad skogsvård i norra , m. m. De ekonomiska kostnaderna skall dock landets löntagare och skattebetalare svara för. De rika bolagen, som orsakat skogsskövlingarna, skall slippa undan och aktieägarna därmed göras ännu rikare. Det råder emellertid inget tivel om behovet av skogsvårdande åtgärder, som måste bedömas som synnerligen angeläget inte minst från sysselsättningssynpunkt. För att bedöma frågan om kostnadsansvaret för sådana skogsvårdande åtgärder är det enligt vår mening motiverat att göra några hänvisningar om driftresultaten för de stora profitörerna inom skogsindustrin. Nettovinsterna efter avskrivningar blev för skogsbolagen i rekordartade . Här några exempel: vinstökningen för Mo och blev , SCA , Billerud , Ala . Det är dessa bolag som enligt regeringsförslaget skall komma i åtnjutande av ytterligare stora gåvor på skattebetalarnas bekostnad. Allt talar för att denna vinstutveckling kommer att fortsätta. meddelade Mo och att utdelningen till aktieägarna höjs . Därtill erhåller aktieägarna en gratisaktie på fem gamla. För pappers- och massaarbetarna som skapat dessa stora vinster ökade lönerna med , vilket är mindre än ökningen av konsumtionspriserna . Timförtjänsten var , vilket är betydligt mindre än genomsnittet för samtliga industriarbetare. Genom nyemissionen i Mo och gjorde släkten en extravinst på 42 milj. kr. Rörelseöverskottet för skogsindustrins börsnoterade företag har i det närmaste fördubblats. Vinsten efter avskrivning och räntor har mer än tredubblats. Det innebär att rörelseöverskottet på varje anställd blir . Vinsten för dessa bolag är alltså mer än vad som betalades ut i löner. Enligt tidningsuppgifter meddelar ledningen för Mo och : Trots redan inträffade och förutsedda kostnadsökningar väntas 1974 bli ännu bättre än 1973. Talet om att skära guld med täljknivar äger tydligen sitt berättigande då det gäller kapitalägarna inom svensk skogsindustri. Även SCA höjer kraftigt sin utdelning till aktieägarna. I exempelvis är SCA mest känt för sina företagsnedläggningar med omfattande arbetslöshet som följd. Där säger avdelning 35 i även denna fabrik kommer att läggas ned vid ett hållet fackföreningsmöte: Från fackligt håll anser vi att aktieägarna solidariskt borde ha varit med och delat bekymren under de svaga åren genom att acceptera en lägre utdelning på insatt kapital. Produktionsfaktorn människa måste värderas högre än insatt kapital. Vid bolagets styrelsesammanträde, där den högre utdelningen till aktieägarna beslutades, reserverade sig de anställdas representanter. Självklart tog aktieägarna ingen hänsyn till deras mening. Man vet av erfarenhet att man har myndigheterna högre som lägre på sin sida. Till ytterligare belysning av utvecklingen inom skogsindustrin kan åberopas departementschefens bekräftelse i propositionen att antalet i skogsbruket sysselsatta minskat med 50 000. Exportvärdet har dock kraftigt stigit, från . , och beräknas fortfara att öka även . Hur har dessa jättevinster kunnat göras? Rationaliseringarna och de s. k. strukturförändringarna inom svensk skogsindustri har helt tjänat kapitalägarna. Skogsindustrin är känd för sitt låga löneläge. 10 000-tals skogsarbetare har gjorts arbetslösa. Produktiviteten inom cellulosaindustrin har kraftigt höjts år för år trots färre anställda. finns ingen lag som ålägger skogsbolagen en avancerad samordnad forskning med sikte på att utvinna nya konsumtionsvaror ur skogen som råvara och därmed nya sysselsättningstillfällen. Vi hänvisar härvid till vår motion 1974:1472 om utveckling av skogsnäringens forskningsarbete m. m. De jättehöga profiterna på exporten av råvara och halvfabrikat har inte inspirerat till avancerad och samordnad forskning. Skogsbolagen har kunnat tillgodogöra sig de omfattande favörer som en välvillig riksdagsmajoritet beviljat dem i form av gåvor och subventioner och som kan räknas i . Mot bakgrunden av, å ena sidan, de stora skogsbolagens minst sagt aktningsvärda vinster och, å den andra sidan, de negativa effekterna för enskilda utslagna arbetare samt de ekonomiska och sociala följderna för kommunerna bör enligt vår mening inte samhälleliga satsningar på skogsvårdande åtgärder ställas utan att frågan om ett differentierat kostnadsansvar förs in i bilden. Därmed har på intet sätt ifrågasatts nödvändigheten av skogsvårdande åtgärder. Skogsvård, bekostad av skattebetalarna, är inget nytt i . Det är omfattande arealer, som har röjts genom beredskapsarbete . Skogsbolagen och skogsägarföreningarna har dock inte nöjt sig med dessa gåvor; de har krävt ett betydligt mer omfattande skogsvårdsprogram. Att vårda det egna kapitalet borde med hänsyn till redan uppburna och kommande vinster vara de privatkapitalistiska skogsägarnas egen angelägenhet. Den omfattande skogsskövlingen kräver detta. Men de vill inte själva betala kostnaderna. Det skall skattebetalarna svara för. Regeringen villfar denna deras begäran i sitt förslag om ytterligare 30 milj. kr. för ett särskilt skogsvårdsprogram och därtill ett speciellt anslag på 2 milj. kr. för forskning och utveckling av maskiner och metoder för tillvaratagande av skogsavfall m. m. 2 500 årsverken beräknas bli följden av dessa speciella skogsvårdande åtgärder i framför allt Norrlandslänen. Dessa 2 500 arbetare i skogen bör jämföras med de 50 000 som skogsbolagen slagit ut och gjort arbetslösa . Det säger något om proportionerna. Sysselsättningsmässigt ger regeringsförslaget ett förhållandevis ringa resultat, fördelat på så stora områden som det här är fråga om. En intensifierad skogsvård skapar emellertid i sig nya värden, i synnerhet som det nu även gäller att ta till vara stubbar, toppar, grenar och kvarlämnade träd. Departementschefen säger i propositionen: Vissa bedömningar visar att volymen toppar, grenar och stubbar som lämnas kvar uppgår till kanske 2030 milj. m3sk. Enligt min mening är det angeläget att dessa fibervolymer så långt som möjligt kommer till användning. I propositionen skisseras utformningen av ett program för de skogsvårdande åtgärder som bedöms erforderliga och som är inriktade på lång sikt. Till det anförda programmet är enligt vår mening inga erinringar att anföra. Vi har för vår del vänt oss och vänder oss mot det kortsynta profittänkande som präglar svenskt skogsbruk. Skogsproduktionen måste planeras sikt, och dit hör självfallet planmässiga och omfattande åtgärder för att öka tillväxten. Svenskt skogsbruk befinner sig redan i den situationen att avverkningarna överstiger skogarnas tillväxt. Den situationen gäller även norra . Detta framgick även vid en konferens som skogshögskolan, och ordnade. Här förutskickades att det troligen blir driftinskränkningar i skogsindustrin, då bristen på skogsråvara är akut. Bolagens skogsskövlingar, sorn om var den sista, satte slutligen sina spår. När det nu gäller att främja en rationellare skogsvård bör de statliga insatserna kanaliseras till förutom de statsägda skogarna det mindre skogsbruket. Vi är sålunda inte överens med formuleringen i propositionen om att stödet utgår likformigt till alla ägarkategorier. Redan i det föregående har vi sålunda vänt oss emot att statsmedel skall sättas in där det borde vara en självklar skyldighet för skogsbolagen att ekonomiskt svara för skogsvårdsåtgärderna. Beträffande det mindre skogsbruket föreligger givetvis i princip samma skyldighet. Men det handlar också om att utan tidsutdräkt få de skogsvårdande åtgärderna vidtagna. Därför är en statlig satsning försvarbar. Det bör ankomma på regeringen att finna en lämplig avvägning av storleken av de markarealer, tillhöriga en och samma ägare, som icke skall kunna påräkna del av det statliga skogsvårdsstödet. En fortlöpande skogsvårdsinspektion och ett inhämtande av uppgifter om vidtagna skogsvårdande åtgärder bör möjliggöra en överblick över i vilken mån erforderliga sådana åtgärder uteblir i de fall statligt stöd icke utgår. Vid behov kan bestämmelser utfärdas och sättas i kraft då uppenbar vanvård av skog ifrågakommer. De i propositionen föreslagna förslagsanslagen bör alltså enligt vår mening beviljas, men bör i uttalande bemyndiga regeringen att enligt i denna motion förordad riktning utforma närmare riktlinjer för tilldelningen av det statliga stödet för skogsvårdande åtgärder. Stödet till forskningen rörande tillvaratagande av skogsavfall m. m. bör utgå enligt samma riktlinjer som förordats i det föregående. Med stöd av det anförda föreslås att i anledning av proposition 1974:61 beslutar 1. att uttala sin anslutning till i denna motion förordat differentierat kostnadsansvar för vidtagande av skogsvårdande åtgärder samt godkänna de i propositionen anförda riktlinjerna för skogsvård i norra m. m. jämte förslagen om stöd till forskning och utveckling rörande maskiner och metoder för tillvaratagande av skogsavfall m. m., 2. att hos regeringen hemställer om att fastställa en närmare avvägning enligt i motionen anförda synpunkter angående storleken av de markarealer utöver statsägd skog tillhörig en och samma ägare, för vilka statligt stöd kan beviljas, 3. att bifalla den i propositionen, punkterna 3, 4 och 5, gjorda hemställan rörande utfästelse om statsbidrag, förslagsanslag till Åtgärder för intensifierad skogsvård i norra , m. m. samt reservationsanslag till Forskning rörande tillvaratagande av skogsavfall m. m. (vpk) i (vpk) i