mot · FX021964 · 1974-11-19 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:164 med förslag till lag om ändring i vägtrafikskatteförordningen (1973:601), m. m. Enligt vår uppfattning är det angeläget och riktigt att en harmonisering av skatter på bensindrivna och brännoljedrivna personbilar görs med ett kilometerskattesystem som utgångspunkt. Emellertid finner vi de i propositionen gjorda avvägningarna rörande höjden av kilometerskatt för fordon med olika drivmedel vara gjorda till nackdel för brännoljedrivna personbilar. En likvärdig beskattning av de olika fordonstyperna bör av flera skäl ta hänsyn till flera faktorer. Härvidlag bör drivmedlets framställningskostnad, motortypens verkningsgrad och bränsleförbrukning, fordonstypens anskaffningskostnad jämte drivmedlets miljöfarlighet särskilt beaktas. Vidare bör särskilt uppmärksammas de komponenter som slutligt avgör drivmedlens - bensin och brännolja - pris. Kilometerskatt, särskild kilometerskatt och brännoljeskatt m. m., måste beräknas utifrån samma utgångspunkt för olika drivmedel. Skillnaden mellan nivåerna på de olika specialdestinerade skatterna bör utjämnas. Skatteförslaget innebär exempelvis att någon hänsyn till tjänsteviktströsklar" inte tagits. Således blir brännoljeskatten högre än motsvarande bensinskatt vid en tjänstevikt överstigande . Då flertalet brännoljedrivna personbilar innehas antingen av personer som använder bilen i sitt yrke eller av personer som av olika skäl kör mycket långa sträckor privat, bör hänsyn tas till att dessa vid val av fordonstyp accepterat en högre investeringskostnad vid anskaffandet av sitt fordon. För exempelvis drosktrafiken torde det bli nödvändigt att kompensera energikostnadsökningen med höjda taxor. En annan faktor av betydelse är den merkostnad i form av såväl tid som pengar som åstadkommes för inköp, installation och avläsning av s. k. kilometerräkneverk. Enligt vår mening bör staten tillhandahålla den utrustning som kan ifrågakomma, och kompensation i form av lägre skatt för merarbetet vid avläsning av de s. k. kilometerräknarna bör utgå. Enligt vår mening bör också stor hänsyn tas till att det av miljöskäl är angeläget från samhällets synpunkt med en ökning av antalet brännoljedrivna fordon på bekostnad av de bensindrivna. Följande uppställning (ledningsgrupp, slutbetänkande. Stencil K 1971:1 s. 114) belyser detta förhållande. Utsläpp av föroreningar per m förbrukat bränsle: Brännoljemotorn är från miljösynpunkt väsentligt renare än motsvarande bensinmotor och klarar utan förändringar såväl svenska som amerikanska avgasbestämmelser. Det är främst genom att enstaka dieselfordon släpper ut kraftig rök som dieselbilarna i allmänhet uppfattas som kvalificerade förorenare. Det lämpligaste tillvägagångssättet att stimulera till ökning av brännoljedrivna fordon är enligt vår uppfattning att ge vissa skattelättnader. Rörande frågan om bensinskattekompensation till jordbruket har vi i sak inget att erinra förutom att det förtjänar att påpekas att det ligger ett betydande mått av orättvisa i systemet med att lägga genomsnittsförbrukningen till grund för beräkningarna. En självklar skillnad mellan årsförbrukning av bensin råder mellan den lantbrukare som har en bensintraktor som enda traktor och den som har en sådan traktor som kompletteringseller reservtraktor. Ökad hänsyn bör tagas till den lantbrukare som endast har en traktor och då en bensintraktor. Med stöd av vad som ovan anförts hemställes att avslår den föreslagna skattehöjningen av brännolja för personbilsbruk och hos Kungl. Maj:t begär utredning av skattenivån på brännolja med beaktande av vad som i motionen anförts. () ()