mot · FX021953 · 1974-11-19 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:146 med förslag till lag om vissa mineralfyndigheter, m. m. Vpk:s principiella linje är som bekant att viktiga naturtillgångar skall överföras i samhällets ägo och att exploatering skall ske i samhällelig regi. Mot den bakgrunden yrkade vpk avslag på det förslag till ny gruvlag som framlades för godkännande detta år. Propositionen 1974:146 innehåller förslag till ny lagstiftning, avsedd att ersätta nuvarande speciallager på området. Det är i första hand stenkolslagen och uranlagen som omfattar stenkol, salt, olja, gas, alunskiffer, uran och torium. Det nya lagförslaget omfattar dessutom vissa typer av lera samt bestämmelser vid torvtäkt. Den principiella grundlinjen i lagförslaget är densamma som präglar den nya gruvlag som antogs av detta år. Vpk har i anledning av det nu framlagda förslaget samma invändningar som då. Man ger privatkapitalet möjlighet att få undersöka, bearbeta och exploatera vårt lands mineraltillgångar. Vpk anser att detta måste vara samhällets angelägenhet. Det nya lagförslaget omspänner så viktiga mineralområden som exempelvis uran, kol, olja och gas. Vi finner det inte rimligt att enskilda profitintressen skall tillerkännas den lagliga rätten att skaffa sig ett avgörande inflytande över så viktiga råvaruområden, som dessutom kan komma att spela en betydligt större roll än . Dit hör exempelvis vårt lands urantillgångar, vilkas verkliga omfattning ännu är okänd. Betydande förekomster finns vid och några andra platser i , men också i inland, där man funnit block med mycket hög uranhalt. En intensifierad malmletningsverksamhet skulle med all säkerhet innebära att nya och betydande uranförekomster upptäcks i vårt land. Mot bakgrund av den pågående debatten om vårt lands framtida energiförsörjning finner vi det helt orimligt att regeringen lagstiftningsvägen avser att även i fortsättningen ge den s. k. privata företagsamheten rätt att lägga sin hand över en så viktig råvara som det här handlar om. Det måste vara samhällets rätt att äga, exploatera och kontrollera allt som hör samman med vårt lands energiförsörjning. Detsamma gäller andra viktiga naturtillgångar, som också inryms i det föreliggande lagförslaget, exempelvis gas, olja och andra mineraler. Det ger privatkapitalet samma möjligheter att slå under sig exploateringsrätten av inhemska råvaror med undantag av vad som stadgas om kontinentalsockeln. Där tillerkännes staten ensamrätt att utforska och utvinna naturtillgångar. I lagförslaget finns självfallet en rad begränsningar för rätten att exploatera de naturtillgångar det här gäller. De är i sak desamma som gäller i den nya gruvlagen och utgör inget avgörande hinder för privatkapitalet att öka sitt inflytande på viktiga områden. Den föreslagna lagen bygger till skillnad från gruvlagen på koncessionssystemet, som anses möjliggöra en bättre kontroll från det allmännas sida över utnyttjandet av mineraltillgångarna. I SOU 1969:10 påpekas emellertid att den praktiska betydelsen av dessa system för gruvrättens utformande "inte bör överdrivas eftersom särskilda regler kan minska det diskretionära inslaget i ett koncessionssystem och öka det allmännas inflytande i ett inmutningssystem, så att skillnaderna ifråga om systemens verkningar i olika hänseenden utjämnas. Utöver de tidigare nämnda mineralerna föreslås i lagförslaget att koncession skall gälla även för torvtäkt. Att också utnyttjandet av denna naturtillgång måste underkastas laglig reglering förefaller klart. Även här gäller det en naturtillgång som kan komma att spela en betydligt större roll än . Några särskilda bestämmelser om torvtäkt finns inte , vilket däremot är fallet när det gäller andra naturtillgångar som används för energiändamål. Allt talar för att man också på detta område börge samhället möjlighet att få till stånd och styra en från samhällssynpunkt önskvärd exploatering. På detta område kan ett begränsat koncessionssystem godtagas. Tillgången på torv är betydande i vårt land, och i anslutning till den s. k. energikrisen riktades intresset mot dessa tillgångar som tänkbar komplettering till övriga energikällor. av landareal består av torv. Den årliga tillväxten uppskattas till 25 milj. m\ vilket i bränslevärde motsvarar drygt olja. Det kan jämföras med att den totala energiförbrukningen i landet 1972 motsvarade olja. Här finns alltså ett betydande energitillskott att hämta. Det står dock klart att ett ohämmat utnyttjande av torvtillgångarna inte får ske. Torvtäkt kan få stor inverkan på miljön. Från naturvårdshåll framhålles myrarnas ekologisk-geologiska särprägel, deras betydelse för forskningen och deras egenskap av regleringsmekanism i naturens vattenhushållning, både lokalt och i stort. Torvtäkt får inte ske i så stor utsträckning att den påverkar de hydrologiska förhållandena. Det är alltså uppenbart att man lagstiftningsvägen omsorgsfullt måste reglera myr- och mossmarkernas exploatering. I propositionen föreslås koncessionstvång även för torv. Vi har i det föregående, som handlade om en rad mineraler, angett som vår principiella linje att staten bör äga och exploatera dessa tillgångar. När det gäller torven finner vi det rimligt att tillåta viss husbehovstäkt. 1 övrigt finner vi det naturligt att koncession beviljas kommunerna, som redan nu i flera fall un dersöker möjligheterna för torveldning i värmecentraler. I övrigt bör man inom statens ram skapa möjligheter för en rationell torvförädling. Vi motsätter oss alltså den vida koncessionsrätt som förutsättes i lagförslaget. I det föreliggande lagförslaget har man på många sätt sökt beakta naturskyddsändamål och en rad andra speciella intressen. Däremot finns det ingenting nämnt om samernas legitina rättigheter. Av remissvaret framgår att inte beretts tillfälle att yttra sig, vilket inte kan anses acceptabelt. Exploateringen av vårt lands mineraler kan komma att ske i områden som är känsliga från rennäringens synpunkt. Det är viktigt att också dessa intressen beaktas vid den fortsatta handläggningen. Vi reser alltså en rad invändningar mot det framlagda lagförslaget, främst av principiell natur. I lagförslaget garanteras det privata kapitalet ägande och exploateringsrätt på områden som helt bör ligga i samhällets händer. Med hänvisning till det anförda hemställes 1. att avslår propositionen 1974:146, samt 2. att hos regeringen hemställer om att det, med beaktande av de i motionen framförda synpunkterna om samhälleligt ägande av mineral- och naturtillgångar samt bestämmande över alla resurser för energiförsörjningen, utarbetas och för framlägger ett nytt förslag till lag om vissa mineralfynd igheter. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) i