mot · FX02263 · 1974-01-23 00:00:00 — av m. fl. om ökad information rörande statliga utredningsförslag. Allt oftare synes den allmänna opinionen inte hinna med i samhällets utredningsmaskineri och beslutsfattande. Även om många frågor haft aktualitet och varit kända flammar opinionsbildningen upp efter att beslut fattats eller när beredningsarbetet nått ett sådant stadium att det slutliga beslutet närmast är att betrakta som en formalitet. Den aktuella debatten om grundlagsfrågan är ett exempel, då opinionsbildningen satt särskild fart först det vilande grundlagsförslaget skall antagas av den nya . Man kan ha olika meningar om orsaken till att debatten kommit i gång så sent. Information har skett tidigare och redan strax efter att utredningen lagt sitt förslag. Debatt har skett inom partiorganisationer och i massmedia. Men ändå synes alla ha varit ovetande om fördelar och framför allt påtalade brister i grundlagsförslaget först sedan frågan som sagt är närmast avgjord. Samma var förhållandet i samband med behandling av de svenska och danska regeringarnas överenskommelse beträffande de fasta förbindelserna över . Det klassiska exemplet är striden om almarna i . I anslutning till debatten om det vilande grundlagsförslaget har ordföranden i utredningen i pressen uttalat att alla de sakargument som förs fram mot grundlagsförslaget har diskuterats och vägts inom utredningen under dess arbete. Frågan ställer sig då, varför inte allmänheten redan tidigare och helst i samband med offentliggörandet av utredningen på något sätt blev informerad om sakläget. Lika väl som olika remissinstanser ges tillfälle att yttra sig över en offentlig utredning innan proposition i ärendet föreläggs och lika väl som förtroendemännen på nivå får material för bedömning av frågor som gäller kommunens angelägenheter, borde allmänheten ges en sådan information att opinionsbildningen får en större bredd i ett så tidigt skede som möjligt. En sådan åtgärd skulle med stor sannolikhet förbättra närdemokratin i samhället. Mot detta resonemang kan anföras att information alltid eller som regel förs ut genom tidningar, radio och TV. Frågorna debatteras i ledarspalter och intervjuer. De starka meningsyttringar som synes uppkomma allt oftare tyder dock på en brist om inte i informationsflödet så i sättet att föra ut informationen. Inte minst med tanke på vad som nämnts om att de invändningar som förs fram mot grundlagsförslaget redan behandlats i utredningen, tycks behov föreligga för en annan form av information än vad som tillämpats. Utöver vad som meddelas i massmedia och på annat vedertaget sätt skulle man kunna tänka sig, beträffande statliga utredningar som har principiell betydelse för allmänheten, att med remisser till vederbörande organ och intresseorganisationer skulle utges en populärversion av utredningen, där materialet presenteras så neutralt som möjligt. Denna skulle innehålla förutom utredarnas förslag även de avvägningar som skett inom utredningen genom en presentation av argument både för och emot det föreliggande förslaget. Liknande åtgärder skulle kunna prövas på det kommunala planet. Härigenom skulle debatten stimuleras att komma i gång i ett tidigare skede, då reella möjligheter fortfarande finns att påverka besluten. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t hemställer att en populärversion med för- och motargument avseende de förslag som framförts i vissa större statliga utredningar utges i samband med offentliggörande så att bättre förutsättningar skapas för en bred allmän debatt. HANS () i () () () ()