mot · FX02287 · 1974-01-17 00:00:00 — av m. fl. om en översiktsplanering av åldringsvården. Statsmakternas målsättning för åldringsvården finns i propositionen 1964:85. Departementschefen uttalar där: Samhällets insatser inom åldringsvården syftar till att åt de gamla bereda ekonomisk självständighet, en god bostad och vid behov personlig vård och omvårdnad. Enligt socialhjälpslagen åligger det kommun att tillse att den som vistas där får den omvårdnad som med hänsyn till hans behov och förhållanden i övrigt kan anses tillfredsställande. Kommun skall bl. a. anordna och driva hem för åldringar och andra personer, vilka är i behov av vård eller tillsyn som inte tillgodoses på annat sätt. har skett en ganska kraftig ökning av antalet platser vid ålderdomshem. har nybyggnationen i huvudsak inriktats på boendeformer av typ för äldre. Därigenom har vårdinsatserna i ökad utsträckning kunnat differentieras med hänsyn till åldringarnas behov. Beräkningar över befolkningsutvecklingen visar att vi får en kraftig ökning av antalet åldringar. För perioden 19701985 förutses en ökning med 240 000 personer i åldern . Antalet personer i åldern beräknas stiga från 187 000 till 270 000 eller . Denna kraftiga ökning av antalet åldringar kommer att skärpa behovet av samhällsinsatser. Primärkommunerna har en nyckelroll i detta sammanhang. Det är därför nödvändigt att kommunerna höjer sin beredskap för sociala vårdinsatser inriktade på åldringar. En första åtgärd i detta syfte bör vara en framtidsinriktad analys av behovet av skilda vårdinsatser. Utifrån beräkningar över befolkningsutvecklingen bör det vara möjligt att med ganska god precision för olika perioder göra en kvantitativ bedömning av nödvändiga åtgärder. Med utgångspunkt i denna behovsanalys bör sedan varje kommun upprätta en översiktsplan för åldringsvården inom sitt område. Av denna plan bör framgå hur behovet av fritidsverksamhet, hemtjänst, färdtjänst, platser på och ålderdomshem m. m. skall tillgodoses. Översiktsplaneringen bör vara rullande, dvs. planeringen bör förnyas med täta mellanrum. Åldringar är i stor utsträckning i behov av vårdinsatser för vilka landstingen är huvudmän, t. ex. hälsoundersökningar, hemsjukvård samt långtidsvård på sjukhem och vid klinik. Det är ofta svårt att dra klara gränser mellan sociala och medicinska insatser. Behovet av platser på och ålderdomshem hänger sålunda samman med i vilken utsträckning vård och tillsyn av gamla människor kan ske i andra former. Om platstillgången inom långtidsvården är otillräcklig medför detta ett ökat tryck på de primärkommunala institutionerna. Primärkommunernas planering av åldringsvården måste därför ske i nära samråd med landstingen. socialutredning har i uppdrag att utarbeta riktlinjer för den sociala omsorgen om åldringar. Utredningen skall även närmare precisera ansvarsfördelningen mellan primärkommuner och landsting. Med hänsyn till det snabbt ökande behovet av vårdinsatser för gamla människor är det emellertid nödvändigt att en översiktsplanering för åldringsvården inom varje kommun kommer till stånd. Förekomsten av en sådan översiktsplan bör för övrigt i betydande grad underlätta planeringen av övrig verksamhet. bör närmare utarbeta tänkbara planeringsmodeller samt i övrigt utfärda de anvisningar som är nödvändiga för att planeringen skall genomföras. Med hänsyn till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t uttalar sig för att i samarbete mellan och planeringsmodeller utarbetas och anvisningar utfärdas för en översiktsplanering av åldringsvården.