mot · FX02681 · 1974-01-24 00:00:00 — av m. fl. om viss översyn av reglerna om pension till efterlevande. 1 årets statsverksproposition lägger man speciellt vikt vid att söka rätta till ojämlikheten mellan män och kvinnor inom arbetsmarknaden, i socialpolitiken och på andra områden där lagstiftare och myndigheter kan bidra till mer jämlikhet mellan könen. Den snabbt ökande andelen av kvinnor som har förvärvsarbete har verkat pådrivande på dessa strävanden mot lika behandling. När det gäller pensionsfrågor hade redan pensionsförsäkringskommittén, vars uppdrag slutfördes , ett uppdrag att undersöka om de skillnader som fanns mellan män och kvinnor inom den allmänna pensioneringen var motiverade mot bakgrund av de förändringar som äger rum i samhällslivet. att änkepensioneringen i dess nuvarande utformning med hänsyn till samhällsutvecklingen och utvecklingen beträffande frekvensen av kvinnors förvärvsarbete inte kommer att vara en ändamålsenlig form för efterlevandepensionering i ett framtida familjepensionssystem. Skälen till denna uppfattning är flera och kan sammanfattas så, att änkepensioneringen i dess nuvarande form i vissa situationer ger pensionsskydd, då sådant är mindre motiverat, som många skyddsvärda situationer inte medför pensionsskydd. Kommittén uttalade sig i stället för en försörjarpension oberoende av kön, en utbyggd barnpensionering och särskilda åtgärder för efterlevande som på grund av ålder eller andra skäl inte kan gå ut på arbetsmarknaden. Försörjarpensionen skulle utgå efter ena försörjarens död - oberoende av kön - så länge vederbörande hade barn under en viss ålder att ta vård om. Dessa pensionsformer skulle ersätta änkepensioneringen, men av hänsyn till kvinnornas svårigheter att få arbete - speciellt om de var - fann kommittén att det fortfarande fanns ett stort socialt behov av änkepensionering. Man önskade dock en gradvis övergång till barnanknutna förmåner som kunde ersätta änkepensioneringen. Efterlevandepension består av både förmåner från folkpensionssystemet (fps) som av förmåner från tilläggspensionssystemet (ATP). Änkepension utbetalas till änkor som uppnått vid mannens död samt änkor som har vårdnaden om och stadigvarande bor tillsammans med barn . Änkor av den förstnämnda kategorin skall jämväl ha varit gifta med mannen . När barnen blir skall pension med hänsyn till änkans ålder och tid för äktenskapets ingående bedömas utifrån yngsta barnets 16-årsdag. Änkepensionen är icke behovsprövad för kvinnor som blivit änkor efter 1960, men den dras in om änkan ingår nytt äktenskap. Änkepension enligt fps utgår av basbeloppet men avtrappas med 1/15 hennes ålder vid mannens död understiger . sion enligt ATP utgör av den förtidspension som den avlidne skulle ha varit berättigad till. Egen efterlevandepension till efterlevande man - änklingspension - förekommer inte i något av pensionssystemen. Däremot har man vid de senaste årens förbättringar av barnpensionerna tagit hänsyn till den efterlevande makens sämre pensionsmöjligheter och fastställt barnpension enligt såväl fps som ATP till högre belopp när änkepension icke utbetalas. Trots dessa i barnpensionerna inbyggda förbättringar av änklingarnas förhållanden kvarstår orättvisor beroende på kön i pensionssystemet. En man har icke rätt till änklingspension beräknad på avliden hustrus förvärvsinkomst enligt ATP, trots att kvinnor och män betalar samma avgifter till ATP om de har samma inkomst. Efter hand som allt fler kvinnor är med i arbetslivet och erhåller goda pensionsgrundande inkomster torde denna orättvisa behandling av mannen och underkännandet av kvinnans roll som medförsörjare i familjen bli än mer uppenbar. Färsk statistik från visar att änkepensionernas antal stiger enligt följande: änkepensioner enl. fp-systemet 82 196 86 611 90 000 met 80 108 93 058 106 400 Ökningen av antalet barnpensioner visar följande utveckling: barnpension enl. fp-systemet 33 949 33 409 33 000 met 32 209 34 243 36 000 Då samma person kan erhålla pension enligt båda systemen , kan siffrorna ej ange det antal personer som kommer i åtnjutande av änkepension respektive barnpension. I belopp räknat kommer änkepensionerna troligen att uppgå till 1 195 milj. kr. mot sammanlagt för änkepension enligt både fp- och ATPsystemen 687 milj. kr., dvs. nära en fördubbling i pensionssumma. beräknas barnpensionerna sammanlagt uppgå till 200 milj. kr. mot 112 milj. kr. Önskemålet om en utveckling hän emot att alltmer av efterlevandepensionen skulle knytas an till barnen, så som det uttalades av pensionsförsäkringskommittén 1971, synes således icke bli verklighet. En allt större del av pensionen till efterlevande utgörs av änkepension och är alltså bunden till ett kön. Det är en utveckling som står i bjärt kontrast till strävandena mot jämlikhet mellan kvinnor och män. 1975 (prognos) 95 000 1975 (prognos) 46 000 Det finns många exempel på familjer i vilja man fött ekonomiska bekymmer därför att hustrun avlidit och efterlämnat make och flera minderåriga barn. Barnpensionerna och det allmänna konsumtionsstödet till barnfamiljer med små inkomster synes i en sådan situation ej vara tillräckligt skydd mot bortfall av en försörjare. Även om barnpensionerna har ökat, finns det fortfarande skillnader i de samlade pensionsbelopp som utbetalas till en barnfamilj beroende på om det är modern eller fadern som avlidit. Barnpensionerna upphör fortfarande , dvs. före den tid barnen bedöms ha möjlighet att helt stå för sin egen hushållning. beslöt 1973 att rekommendera de nordiska ländernas regeringar att företa en genomgång av ländernas rättsregler för att avlägsna bestämmelser som behandlar män och kvinnor olika i försörjarhänseende samt att eftersträva en likartad syn på män och kvinnor i försörjarrollen. Därvid borde försörjningsskyldigheten anknytas till barnen. De svenska medlemmarna i , från aila politiska partier, röstade för förslaget. Vi är medvetna om att änkepensionerna inte kan slopas på en gång. Men det borde ske en gradvis medveten ökning av barnpensionerna med en dämpning av ökningen av änkepensionsbeloppen, på det sättet att endast äldre änkor utan barn fick pension och så att dessa änkor efter hand fick sin försörjningsfråga löst genom en speciell, individuellt anpassad förtidspension. Om änkepensioner enligt fp- och ATP-systemen anses böra kvarstå, bör sam ma rätt till efterlevandepension finnas för män, speciellt inom ATP-systemet, som direkt bygger på intjänade och avgiftsfinansierade pensionsförmåner. Med hänsyn till de utvecklingstendenser beträffande änkepension respektive barnpension som ovan påvisats synes pensionsförsäkringskommitténs principförslag böra prövas av Kungl. Maj:t och förslag till en ändrad efterlevandepension framläggas. Med stöd av vad som anförts föreslår vi att hos Kungl. Maj:t hemställer om en sådan översyn av de bestämmelser som gäller pensioner åt efterlevande, som syftar till till att ge lika villkor för män och kvinnor i det allmänna pensionsförsäkringssystemet. HANS () i () i Kumla GOTAB 74 5800 S 1974