mot · FX021904 · 1974-11-07 00:00:00 — bör uttala att detta skall vara en målsättning i den ekonomiska politiken. har, vilket vi inledningsvis framhöll, med tillfredsställelse noterat att regeringen nu anslutit sig till vår uppfattning att lånetaket för egnahem bör höjas till . För att minska spännvidden mellan olika förvaltningsformer från finansieringssynpunkt är det rimligt att lånetaket för privata hyreshus höjs till . Regeringen föreslår inte nu några förändringar i vad gäller fastighetsbeskattningen, utom i vad avser hus med taxeringsvärde . I praktiken innebär emellertid denna passivitet en skärpt beskattning i och med att taxeringsvärdena kommer att stiga kraftigt, vilket också indirekt konstateras i propositionen. finner det vara orimligt att den allmänna inflationsutvecklingen skall fö avgöra om ett hus skall betraktas som lyxvilla eller inte. De gränser för fastigheternas taxeringsvärden som bestämmer intäktsschablonens storlek bör behållas på samma realnivå som vid föregående fastighetstaxering, med undantag för den föreslagna ändringen i vad gäller hus med taxeringsvärden . Inflationsutvecklingen har också reducerat värdet av schablonavdraget på . En höjning av den gränsen gynnar särskilt ägarna av mindre egnahem. Med hänsyn till den allmänna inflationsutvecklingen och de förväntade höjningarna av taxeringsvärdena är en fördubbling av schablonavdraget motiverad. Vi förutsätter att skatteutredningen, som genom tillläggsdirektiv skall studera denna fråga, lämnar förslag i den riktningen. Enligt beslut (prot. 1974:50) kan tilläggslån utgå för byggnader som av bedömts kunna förklaras som byggnadsminnen. Tilläggslånet kan inte utgå i kombination med paritetslån. Med hänvisning till den pågående översynen av lånesystemet accepterade då den konstruktionen. föreslår bostadsministern att tilläggslån skall kunna utgå endast i de fall de kombineras med lån utan räntesubventioner. Genom att de statliga lånen, p. g. a. den garanterade räntan, blir subventionerade, begränsas effekten av vårriksdagens beslut kraftigt. Genom subventionen har de skäl som anfördes mot kombinationen tilläggslån-paritetslån fallit bort. Vi förordar därför att tilläggslån skall kunna utgå även i kombination med räntesubventionerade bostadslån. vårriksdag beslöt ge Kungl. i uppdrag att komma med sådana förslag om statsbelåning av bostäder i glesbygd att lånereglerna bättre anpassades till de ändrade planeringsförutsättningarna. Detta var ett värdefullt beslut, då bedömningen av det varaktiga behovet av bostäder i glesbygd varit olika i olika län. Många har genom lånereglernas konstruktion förhindrats att bosätta sig på landsbygden. Genom att knyta möjligheten att erhålla bostadslån till byggnadslovsprövningen och den planmässiga bedömning som då sker och vidga kommunernas ansvar för förlust på statslånet torde tidigare olägenheter ha eliminerats. Ytterst få egnahem har medfört förlust för kreditgivarna, varför en ökning av det kommunala ansvaret vid förlust på statslånet från av låneunderlaget är omotiverad. Mera motiverat är det att utsträcka ansvaret . Självfallet finns ett nära samband mellan frågan om ett varaktigt behov av bostäder på landsbygden och en bedömning av det varaktiga behovet av bostäder i tätorter. På många håll har uppenbarligen bostäder i flerfamiljshus byggts utan att det finns ett varaktigt behov av den typen av bostäder. De tomma lägenheterna visar detta. Vi förutsätter att Kungl. Maj:t kommer att lämna förslag i dessa frågor i ett senare sammanhang och då ånyo pröva frågan om kommunernas ansvar för enfamiljshusen. Den föreslagna priskontrollen på nya småhus måste närmast ses som ett bevis på ett efterfrågetryck på småhusmarknaden. Detta tryck försvinner när den uppdämda efterfrågan på småhus byggts bort. Genom bostadsbyggandet bestäms i hög grad samhällets utveckling. Det är då helt naturligt att samhället har instrument att styra bostadsbyggandet. Det är också viktigt att dessa instrument har en sådan utformning att de garanterar kommunernas handlingsfrihet. Otvivelaktigt är emellertid att det nuvarande regelsystemet är mycket omfattande och medför en onödig byråkratisk process. Det är därför en angelägen uppgit som den nu anmälda utredningen om en översyn av nuvarande regler har att utföra. Dess arbete kommer att ha stor betydelse för den framtida bostadspolitiken. Enligt vår mening borde det vara självklart att en utredning av den karaktären ges en parlamentarisk förankring. bör hos Kungl. Maj:t begära att så sker. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att vid behandlingen av propositionen 1974:150 beslutar 1. att uttala att en aktiv regionalpolitik och en decentraliserad bebyggelseutveckling är av avgörande betydelse för miljömässigt goda boendeförhållanden, 2. att ge Kungl. Maj:t till känna vad som i motionen anförts beträffande bostadspolitikens allmänna inriktning, 3. att godkänna den i motionen förordade omfattningen och inriktningen av bidrag till förbättringar av boendemiljön, 4. att hos Kungl. Maj:t begära att det fortsatta arbetet med en fördjupad boendedemokrati sker enligt de riktlinjer som angivits i motionen, 5. att i samtliga kommuner en majoritet av de boende i berört område i sammanslutning skall ha möjlighet att initiera åtgärder enligt saneringslagen och förhindra åtgärder som går över lägsta godtagbara standard på sätt som angivits i motionen, 6. att ge Kungl. i uppdrag att ta initiativ till ett sådant regelsystem för markfördelningstävlingaratt kommunerna ges bättre förutsättningar att tillämpa kravet på anbudskonkurrens, 7. att hos Kungl. begära att förutsättningarna om mark och anbudskonkurrens som villkor för statlig belåning tillämpas i enlighet med de riktlinjer som angivits i motionen, 8. att uttala att som riktmärke för markfördelningstävlingar bör gälla vem som kan erbjuda en bra boendemiljö och boendeservice till lägsta pris, 9. att ansluta sig till de riktlinjer för markupplåtelse som angivits i motionen, 10. att uttala att en låg allmän räntenivå är av stor betydelse för att minska den statsfinansiella påfrestningen i anledning av bostadsfmansieringssystemet, 11. att lånetaket för privata hyreshus fastställs till 90 96, 12. att tilläggslån för byggnader som kan förklaras som byggnadsminnen skall kunna utgå i kombination med räntesubventionerade bostadslån, 13. att det kommunala ansvaret för statslån till egnahem fastställs till 5 96 av låneunderlaget , 14. att hos Kungl. Maj:t begära förslag om en anpassning av gränserna för intäktsschablonen och schablonavdraget till de nya taxeringsvärdena på fastigheter, 15. att hos Kungl. Maj.t begära att översynen av de centrala bostadsmyndigheternas verksamhet sker med parlamentarisk medverkan, 16. att i övrigt beakta vad som i motionen anförts. () i Lane-Herrestad () i Glömminge