mot · FX02761 · 1974-01-25 00:00:00 — av herrar och i Ulfsbyn om ökat anslag till Lärarhögskolorna: Avlöningar till lärarpersonal m. m. 1971 beslutade om studie- och yrkesorientering (SYO) i grundskola och gymnasieskola (prop. 1971:34, UbU 1971:21, rskr. Till grund proposition låg i huvudsak en inom utarbetad promemoria (Ds U 1970:16). Den nya organisationen har successivt genomförts och omfattar fr. o. m. /75 samtliga elever i grundskola åk 69 och i gymnasieskolan. Redan vid remissbehandlingen av den nämnda departementspromemorian framhöll flera remissinstanser behovet av en utvidgad och förbättrad studie- och yrkesvägledning också utanför utbildningsväsendet. Flertalet remissinstanser, däribland t. ex. LO och TCO, betonade det stora behovet av studie- och yrkesvägledning för de vuxenstuderande. 1 det följande vill vi dessutom peka på några ytterligare grupper, som förefaller oss vara i stort behov av utökade syo-insatser. En hämsko i sammanhanget har varit den begränsade utbildningskapaciteten för och tillgången på kompetenta syo-funktionärer. De 450 syo-konsulenter som utbildats eller f. n. genomgår i årets statsverksproposition avvisar skolövermed snarlik utbildning i stort sett fått tjänster inom den utvidgade syo-verksamheten i ungdomsskolan. a. med tanke på att chefen för utbildningsdepartmentet i årets statsverksproposition avvisar yrkande att utbildningen av studie- och yrkesvägledare bör öka med 60 intagningsplatser trots att detta skulle medföra en relativt måttlig kostnad (. per utbildningsplats) synes denna brist vara täckt i och med utgången av innevarande budgetår, eller i vart fall . Då nu snart de personella resurserna synes vara tillräckliga finner vi det angeläget att behovet av en utvidgad studieoch yrkesvägledning inom utbildningsväsendet i övrigt och utanför utbildningsväsendet utredes närmare och att viss försöksverksamhet kan drivas parallellt med den ovan nämnda. Vi vill särskilt peka på följande angelägna områden: 1971:34 ville dåvarande departementschefen förutom det att han instämde i den syn på studie- och yrkesvägledningens roll i samhället och på mål och program för syo, som kommit till uttryck i departementspromemorian särskilt betona att målet att studie- och yrkesvägledningen skall uppmuntra individens egen aktivitet och självanalys inte får innebära passivitet från studie- och yrkesvägledningens sida. Den skall bidra till att vidga kunskapen om valmöjligheter och måste därför motverka sådana begränsningar i studie- och yrkesvalet som t. ex. beror på den studerandes sociala bakgrund, traditionella könsrollsföreställningar eller bristande motivation att analysera sin egen situation. Vad vi erfarit har denna del av propositionens text och beslut i glädjande omfattning stimulerat yrkesverksamma syo-funktionärer att i sitt arbete komplettera den upplysning och debatt skolan i sin undervisning och övriga verksamhet har att bedriva om t. ex. könsroller och social mobilitet. Emellertid verkar dessa insatser komma alltför sent i den unges utveckling. Många tecken t. ex. den utredning presenterat tyder på att redan 89 åringarna är låsta i en traditionell könsrollsuppfattning då det gäller yrke och framtid och att de omfattar den syn på statusyrken, som är alltför vanlig i dagens vuxensamhälle. Vi tror därför det är angeläget att studie- och yrkesorienteringen om än i begränsad omfattning och parallellt med andra insatser utvidgas till att gälla också åk 15. Detta också med tanke på att de val grundskoleeleverna gör redan i åk 6 visat sig starkt styrande på framtida utbildningsinriktning. Vissa invandrar- och handikappgrupper inom grund- och gymnasieskolan. I petita till årets statsverksproposition understryker SÖ det angelägna i särskilda sy o-insatser för gymnasieskoleelever med handikapp, invandrarelever i ungdomsskolorna över huvud taget och elever i de statliga specialskolorna. SÖ vill också starta en försöksverksamhet på detta område. Trots att kostnaden för denna verksamhet beräknats till endast av den totala kostnaden för syo i grund- och gymnasieskolan skjuter departementschefen ett avgörande . Vi kan omöjligen dela departementschefens ställningstagande på denna punkt. I då antalet partiellt arbetsföra och långvarigt arbetslösa ökar oroväckande och samhällets insatser för rehabilitering och arbetsanpassning i övrigt ges högsta prioritet, syns det oss felaktigt att genom bristande syo-insatser medverka till att gymnasieutbildade och habiliterbara unga handikappade kanske ställs sist i de växande köerna av arbetslösa ungdomar. Vi menar att en försöksverksamhet av berört slag bör startas och läggas till grund för en mer omfattande utbyggnad fr. o. m. , då de personella resurserna kan förväntas vara tillräckliga. Inom specialskolan undervisas gravt syn-, hörsel- eller talskadade barn dels vid ett tiotal särskilda skolenheter, dels i s. k. externa klasser förlagda till . Med tanke på dessa elevers mycket speciella utbildnings- och arbetsmarknadsproblem förefaller det oss vara ett minimikrav att var och en av de särskilda specialskolorna garanteras en egen syo-funktionärstjänst och särskilda resurser för t. ex. utvecklande av studie- och yrkesorienterande material för dessa handikappgrupper, uppsökande verksamhet etc. Elever i s. k. externa klasser torde likaså ha mycket stora och speciella behov av studie- och yrkesvägledning, varför de med relativt högt vikttal förslagsvis vikten sex (6) bör inbegripas i elevunderlaget för de statliga bidragen till sy o-verksam heten i de primärkommuner dit de lokaliserats. Inom den relativt nya syo-organisationen i särskolan gör säkert syo-funktionärema en god insats. Det verkar dock klart att resurserna är otillräckliga och att en alltför stor del av vad som inom ungdomsskolan i övrigt naturligen anses vara en skolans syo-funktion inom området för omsorg och vård av psykiskt utvecklingsstörda betraktas som en från skolan skild, kurativ uppgift. Liksom i vad gäller specialskolorna skulle det behövas ytterligare resurser för att utveckla studie- och yrkesorienterande material, som dessa ofta mycket gravt handikappade ungdomar kan tillgodogöra sig. Särskolans vidare skolplikt och eftersatta syofunktionema inom särskolan motiverar, enligt vår mening, ytterligare resurser för uppföljning och uppsökande verksamhet bland yngre utvecklingsstörda. Som inledningsvis framhållits underströks från remissinstanser såväl som regering och riksdag de vuxenstuderandes stora behov av studie- och yrkesorientering och beklagades att frågan då inte kunde tas upp till behandling. Glädjande nog har den nya syo-organisationen för ungdomsskolan på de flesta håll givits en sådan organisation att den på ett fördelaktigt sätt kunnat komplettera och samverka med den kommunala vuxenutbildningens studievägledande funktioner. Inom den kommunala vuxenutbildningen saknas dock enhetlig sy o-organisation. Resursmässigt har tyvärr också ofta kraven på en utökad studie- och yrkesorientering kommit i konflikt med behov av andra elevvårdande funktioner och i vissa fall t. o. m. undervisningsbehov (t. ex. mellanstadiekurser i engelska). Inom folkhögskolan, studieförbundens vuxenutbildningsverksamhet etc. finns stora och blott i begränsad omfattning täckta behov av studie Vi menar att den breda, partipolitiska enighet kring kraven på en omfattande satsning på vuxenutbildning, som i andra sammanhang kommit till uttryck i , bör följas av en lika omfattande satsning på sy o-verksam het inom denna sektor. Kriminalvårdsanstalter, ungdomsvårdsskolor etc. Även om möjligheterna till grundläggande studier vid kriminalvårdens anstalter ökat företer utbildningsutbudet där en mycket splittrad bild. Ett litet fåtal studiebegåvade, manliga interner kan mot slutet av sin strafftid på öppen anstalt beredas plats vid Studiegården i . På ett tiotal anstalter finns möjligheter till grundskolestudier inom den kommunala vuxenutbildningen, och på ett fåtal andra anstalter finns viss folkhögskoleutbildning. har de mer initiativrika och sparsamma internerna kunnat läsa per korrespondens antingen i studier arrangerade av korrespondensinstituten eller av statens skola för vuxna. På flertalet anstalter finns vidare möjligheter till viss yrkesutbildning, som föreslås integreras med arbetsmarknadsutbildningen. Behovet av grundläggande utbildning är stort. Enligt informella undersökningar, som företagits bl. a. inom studieoch yrkessektion, skulle omkring en fjärdedel av de intagna vara i behov av undervisning på lågstadienivå och mer än hälften på mellanstadienivå. Organiserad studie- och yrkesorientering förekommer knappast. Assistenter, kuratorer och ett litet fåtal deltidsanställda studieledare utför i mån av tid och förmåga vissa sy o-funktioner. Kort tid före den intagnes frigivning förekommer kontakter med arbetsförmedlingarnas arbetsvårdsenheter. I övrigt påstås de intagna få lita till skvaller fångarna emellan och ett knapphändigt och osystematiskt distribuerat, tryckt material. Enligt vår mening borde de intagnas återanpassning i samhället främjas genom att de redan i början av sin anstaltsvistelse fick del av en god studie- och yrkesorientering och att de därefter fick påbörja ett individuellt utbildningsprogram, byggt på egna förutsättningar och intressen. Detta kräver givetvis betydande syo-resurser. Tyvärr förefaller också ungdomsvårdsskolorna ha otillfredsställda syo-behov. Även om de formellt är organiserade som yrkesskolor synes elevernas utplacering på olika skolenheter oftare baseras på vårdresursskäl än på individens fria val av utbildning, yrke och framtid, något som med en tidigt insatt studievägledning borde kunna ändras. Som framgår av ovanstående är syo-funktionen emellertid tämligen ny. Det framstår därför naturligt att ett omfattande utvecklingsarbete kring syon utförs. Ett sådant arbete bör inbegripa syons funktion i grundskola och gymnasieskola, men även hur man genom studie- och yrkesvägledning skall kunna hjälpa människor som på ett eller annat sätt De av oss skisserade linjerna för syo-organisationens utveckling förutsätter att nya krav kommer att ställas på vissa syo-funktionärer. Det kan vara värdefullt om förslagsvis YRK-kurser i syo om en termin kan startas för vidareutbildning åt speciallärare, särskollärare, fritidspedagoger, anstaltspedagoger. Det kan också vara möjligt att inom nuvarande utbildning förbehålla en viss kvot av platserna för personer med lämplig utbildning eller praktik på de av oss skisserade vidgade sektorerna. Med hänvisning till ovanstående hemställes att tilli Lärarhögskolorna: Avlöningar till lärarpersonal m. m. anvisar ett i förhållande till Kungl. Maj:ts förslag med . förhöjt förslagsanslag av . för möjliggörande av utökad utbildning av studie- och yrkesvalsledare, att som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad som i motionen anförts beträffande YRK-kurser i syo, att hos Kungl. Maj:t begär att i samråd med , och ges i uppdrag att utreda möjligheterna att vidga syo-verksamheten i enlighet med vad som anförts i motionen. () i Ulfsbyn