mot · FX021644 · 1974-03-26 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:70 med förslag till abortlag, m. m. Enligt är människan skapad av . Varje människa har samma värde. Det gäller inte blott man och kvinna, gammal och ung utan även det ofödda barnet. Enligt börjar människans liv inte vid födelsen utan vid konceptionen. Fostret är icke en del av moderns kropp utan en fristående individ. Det äger fördenskull samma värde som vilken människa som helst efter födelsen. Rätten till liv tillkommer varje människa. Denna syn omfattas av kristendomen, eftersom den tror att gjort dödens makt om intet och fört liv och oförgänglighet i ljuset genom . Skaparen vill värna alla, och hans omsorg gäller även det ofödda barnet. Enligt följer han med sin blick den mänskliga individen ända från begynnelsen i moderlivet till dödens dag. Maj:ts proposition 1974:70 kom vid . Det kan erinras att denna söndags texter bl. a. framställer moderskapets höghet och sanningen att ett barn kan förnimma storhet redan före födelsen. Se, när ljudet av din hälsning nådde mina öron, spratt barnet till av fröjd i mitt liv. förbjuder människan att utsläcka människoliv. Det femte budet lyder alltfort: Du skall icke dräpa. Skaparen är ensam Herre över liv och död. Eftersom fostret redan är en människa med människovärde och livets rätt, kan man inte döda ett utan att kränka livet. Lika självklart som det är att ett barn, en vuxen eller en gammal inte får dödas är det enligt att fostret inte får fördrivas. I motsats till hedendomen hävdar kristendomen alltså livets totala helgd. I vissa trakter torde ännu en hednisk syn råda som tillåter att svaga eller defekta barn inte omhändertas. före kristendomen i kunde ett barn utsättas att förgås. För sedan legaliserades i en nazistisk stat barmhärtighetsdöden. Oönskade, förhatliga eller improduktiva individer kunde avlivas, stundom i samband med s. k. vetenskapliga experiment. Hedendomen var åter lagfäst mitt i . De allra flesta demokratier, alla civiliserade nationer har uttalat sin avsky för vad som då skedde. Från biblisk synpunkt är en lag som tillåter abort hednisk. Det är ofattbart att sekulariseringen nått så långt i att fri abort kan införas. En skrämmande materialism kalkylerar endast värdet av standard, bekvämlighet och ekonomisk . Om barnet kan anses medföra inskränkningar på något sätt för moderns eller föräldrarnas frihet eller rättigheter menar man sig kunna avlägsna det genom abort. Den kristna etiken är därmed helt övergiven. Enligt nu gällande lag är abort en nödfalltsåtgärd. Tillämpningen av denna lag har emellertid blivit allt friare. Utan att lagen förändrats på någon punkt har aborterna ökat och nått en omfattning som innebär att i praktiken nästan alla ansökningar tillstyrkts. Även där psykiater, gynekolog och kurator avstyrkt abort har tillstyrkt. Praxis har alltså blivit att lagen betraktats som obefintlig. Lagbrotten har icke beivrats. Det nu föreliggande lagförslaget betecknas därför på vissa håll som välkommet emedan det täcker verkligheten. uppgick aborterna trots lagen till ett antal av 26 000. i stället för att hävda den gamla lagens tillämpning och värna om livet förutsätts nu att fosterdödandet skall fortsätta legaliserat. Våra resurser är begränsade när det gäller hälsovård och sjukvård. De många aborterna är ett hot mot övrig sjukvård. har enligt en tidningsartikel vid en utställning slagit fast att aborterna, som kräver av kvinnosjukvårdens resurser, måste hejdas. Liknande uppfattning har framförts på många håll. Cancersjuka får vänta. Läkare och kliniker måste prioritera abortsökande. Det riktiga är att skärpa och förtydliga nuvarande lag och tillse att lagen följs i praktiken. Abort får icke heller kallas operation, eftersom detta ord här är vilseledande. Operation täcker begreppet ingrepp i livsbevarande syfte och bör endast användas som sådant. Fri abort är inte humant Den fria aborten framställs ofta som en humanisering men innebär ingen humanitet. Antalet unga flickor som genom talet om en liberal praxis av lagen förletts till att närmast se abort som ett preventivmedel har ökat. Vad en abort betyder för deras framtida hälsa är inte utrett, men klart är att många får psykiska men och många löper risk att förbli barnlösa trots att de senare önskar barn. I stort bidrager fri abort inte till kvinnans frigjordhet utan till kvinnans förnedring. Det naturliga är att kvinnan får rätt att föda sitt barn och garantier för dess försöijning. Man kan inte tala om kvinnans rätt till abort. Ett barn har i princip alltid en far med samma rätt till barnet, och barnet har rätt att få födas. deklarerade de katolska biskoparna i : Endast när en stat är villig att försvara det ofödda livet, förtjänar den att kallas rättsstat. Den svenska kristenhetens syn kan redovisas t. ex. genom biskop ord: Ett liv är också ett människoliv. Att släcka det är att göra sig till herre över en medmänniskas liv och förgripa sig på något okränkbart. Det är därför en ytterligt allvarlig sak, när man kräver laglig rätt till abort. Det betyder att staten gör sig till herre över medborgarnas liv, och det betyder att läkarvetenskapen tas i bruk för att släcka liv. Bådadera är lika förkastligt. (Kampen om människan, s. När det nu talas om att fosterfördrivning skall avkriminaliseras, innebär det att lagstiftningen avlägsnar sig från humanitet, från etik, från den djupaste demokratiska principen den om människovärdet som har grundlagt och uppburit hela vår kultur. Kulturens rötter utsätts därmed för ett allvarligt angrepp i den planerade lagstiftningen. Statsmakten som det högsta Sammanställningen av remissyttranden abortkommittés betänkande (SOU 1972:39) visar stor övervikt för de instanser som ansluter sig till fri abort. Detta är ett vittnesbörd om en breddad avkastning av vårt land, som ägt rum på . Ännu för en mansålder sedan torde nästan alla i princip ha omfattat den kristna synen på som ensamt suverän över liv och död även de som inte hade kyrkliga intressen eller bekännelse. Statens ledning och myndigheter erkände auktoritet och att både enskilda och stater stod till svars inför en övergripande norm, lag och Ord. Statens makt begränsades av bud. erkänner statsmakten inte längre att det finns något som står över den själv. Själv vill den avgöra vad som är rätt Majoritetens uppfattning blir bestämmande och den skenbara mänskliga nyttan ställs över den gudomliga auktoriteten. Detta kan en aldrig godkänna eller lyda. Här kan ur Svenska prästförbundets remissvar anföras: förslag är lika oförenligt med biologisk livssyn som med den kristna livsåskådningen och den västerländska kulturuppfattningen om livets okränkbarhet och vaije mänskligt livs oändliga värde. Förslaget är därför främmande för de västerländska folken lagstiftningstradition, vilken utformats av den kanoniska rätten, som härutinnan ytterst härstammar från egna ord om barnen, de sjuka och ålderdomssvaga samt om alla dessas fulla, oändliga värde. Det innebär ett oerhört ansvar att byta ut rätten till liv mot rätten till abort och att levande människofoster inte blott aborteras utan används för vetenskapliga experiment. Motiveringen för de flesta indikationer för abort som formellt gäller med nuvarande lag är ofta svagt grundad. Abort bör vara tillåtligt endast i yttersta nödfall. Lagförslaget står även i strid mot de förklaringar om de mänskliga rättigheterna som även antagit, bl. a. den av FN :s generalförsamling 1959 antagna Allmänna förklaringen om barnens rättigheter. Förslaget är också oförenligt med den resolution som antog vid kongress i som i sju punkter fastslår att abort får utföras endast på strängt medicinska grunder då moderns liv är i fara. En rättstat som ännu vill hävda livets okränkbarhet och auktoritet måste i stället för att göra en mot rättfärdigheten stridande praxis till lag hävda lagen och därtill vidtaga förebyggande åtgärder på olika plan, socialt och ekonomiskt och informativt. En återgång till fostran och undervisning om lära om livets helgd och livets oändliga värde är oundgängligen nödvändig, om ej en kulturell katastrof skall inträffa. I första hand bör den nuvarande lagen överses och stärkas, dess tillämpning hävdas och motiveringarna för de olika indikationerna granskas. Under alla förhållanden kan lagförslaget i proposition 1974:70 inte annat än avvisas. Med hänvisning till det anförda hemställes att avslår Kungl. Maj:ts proposition 1974:70. () i Agnäs