mot · FX021491 · 1974-01-26 00:00:00 — av m. fl. Några huvuddrag i utvecklingen på energiområdet Det moderna samhällets framväxt och den industriella utvecklingen har varit kombinerade med en mycket kraftig ökning av energianvändningen. Den årliga förbrukningen av primärenergi i världen, dvs. ianspråktagande av kol, olja, vattenkraft, uran och andra energikällor i naturen, har mångdubblats . Det är framför allt industriländerna, som har nyttiggjort sig av detta och energiförbrukningen där fortsätter alltjämt att accelerera. Jämsides med den snabba ökningen av totalförbrukningen har de olika energikällornas inbördes betydelse successivt förändrats. Dominansen för ved och andra sådana bränslen som finns tillgängliga på själva jordytan gick redan tidigt förlorad, varefter kolet blev den viktigaste energikällan i globala sammanhang . Efter har oljan och naturgasen ryckt fram som den i särklass viktigaste energikällan under det att kolet i sin tur trängts tillbaka. Industriländernas planer när det gäller den framtida energiförsöijningen är inriktade på fortsatt ökning av oljeförbrukningen men också på utnyttjande av kärnkraften i stor skala. I har utvecklingen på energiområdet präglats av att vattenkraften har varit den viktigaste inhemska energikälla, som gått att ekonomiskt utnyttja, under det att koltillgångarna är nära nog obefintliga. Vattenkraften fick därigenom redan på ett tidigt stadium långt större betydelse än i de flesta andra länder. Som en konsekvens av detta konsumeras fortfarande en ovanligt stor del av energin i form av elkraft i vårt land. Sedan oljan intagit kolets plats som den viktigaste energikällan i globala sammanhang och vattenkraftstillgångarna i i stor utsträckning blivit utbyggda har energisituationen i vårt land i större utsträckning än tidigare kommit att följa ett internationellt mönster. Vattenkraften intar visserligen fortfarande en framskjuten plats i energibalansen men energiproduktionen baserar sig nu i första hand på olja. utgjordes av den tillförda energin av olja, varav en del utnyttjas för produktion av elkraft. Vattenkraften bidrog och utvanns från lutar, vedavfall m. m., bland annat i samband med massaframställning. Återstoden utvanns i huvudsak från kol och koks. Energitillskottet från kärnkraftverken är fortfarande obetydligt. Vid fullt utnyttjande av de anläggningar som är under byggnad kan man emellertid räkna med ett betydande tillskott därifrån . Detta innebär att den svenska energiproduktionen till övervägande del är grundad på importerade varor och att de inhemska energikällornas bidrag till energibalansen fortfarande sjunker. En övergång till användning av kärnkraft innebär i det avseendet ingen förändring, eftersom de svenska uran tillgångarna inte är ekonomiskt brytvärda och under alla förhållanden inte kommer att kunna anrikas här i landet . Det starka importberoendet medför självfallet speciella problem, något som inte minst den nu aktuella oljekrisen har lämnat besked om. Trots att oljeembargot bara lett till en relativt måttlig nedgång i tillförseln, har det tvingat fram ransoneringar med åtföljande störningar i produktion och samhällsliv. Att många länder är i samma situation som och att det i viss utsträckning är möjligt att välja mellan olika inköpskällor och leverantörer gör dock att man kan se framtiden an med något större tillförsikt än vad importbränslenas andel i den tillförda energin i och för sig ger anledning till. Det är emellertid ostridigt att beredskapssynpunkterna måste tillmätas betydligt större vikt än , både vad avser leveranserna under fredstid och möjligheterna att klara en avspärrning vid pågående krig. Trots den snabba efterfrågeökningen på energi och det växande importberoendet tedde sig energisituationen och större delen av relativt oproblematisk, åtminstone på kort sikt. Det fanns fortfarande vattenkraft att bygga ut och utbudet av olja på världsmarknaden ökade ännu snabbare än efterfrågan. Det fanns därför inga svårigheter att tillgodose det snabbt växande behovet av olja ens till mycket låga priser. Bortsett från Suez-krisen, som i första hand påverkade den internationella transportapparaten för olja, kunde därför tillförseln fortgå ostört. Andra störningar, t. ex. de förseningar som redan tidigt uppstod i atomenergiprogrammet, påverkade inte heller situationen i stort. Behovet av en övergripande energipolitik känns givetvis i en sådan situation mindre påträngande. Statens engagemang i energifrågorna var också länge begränsat till produktionen och distributionen av elkraft, där staten genom vattenfallsverket svarar för ungefär halva produktionen. Behovet av större oljelager för att kunna klara en avspärrning under krig fordrade också ökade insatser av beredskapskaraktär. Atomforskningsprogrammet hade fortfarande sin tyngdpunkt på mera grundläggande frågor, men ambitionen var att få fram en egen svensk linje. Sedan utbyggnaden av vattenkraften hade kulminerat blev behovet av energipolitiska insatser mera påtagligt. Även var dock dessa insatser i första hand koncentrerade till elkraftområdet. Målsättningen för den energipolitik, som på detta sätt växte fram, var i första hand att söka tillgodose den väntade ökningen i förbrukningen av elkraft och annan energi till billigt pris. Beredskapssynpunkterna, miljöfrågorna, farhågorna för uttömning av vissa energikällor, risken för framtida prishöjningar på olja och möjligheterna att hindra en ohämmad ökning av förbrukningen ägnades däremot föga intresse. Oljeförsörjningen betraktades fortfarande som oproblematisk och de höjningar som vidtogs av energibeskattningen hade nästan uteslutande statsfinansiella motiv. I en centermotion i 1971 (nr 1088) konstaterades, att utvecklingen på energiområdet snabbt skulle komma att aktualisera en rad svåra avvägningsproblem både av ekonomisk och annan art. Motionärerna pekade bl. a. på det klara sambandet mellan den tilltagande miljöförstöringen och den ökade energiförbrukningen. Dessa problem kommer sannolikt att växa i storlek på ett närmast drastiskt sätt , framhölls det bl. a. i motionen. Motionärerna begärde att en plan för hur energibehovet skall tillgodoses skulle utarbetas, eftersom en sådan plan dittills saknats. Motionen ledde till att begärde hos Kungl. Maj:t, att en parlamentariskt sammansatt skulle tillsättas. Regeringen tillmötesgick dock inte denna begäran längre än att den redan tidigare tillsatta energiprognosutredningen utökades med en referensgrupp med parlamentariker. Många av de avvägningsfrågor och problem som antyddes i den nämnda centermotionen har efter hand blivit direkt akuta. De har också i mycket hög grad fångat allmänhetens intresse. Som exempel vill vi här bara nämna vattenkraftutbyggnaden i tidigare utnyttjade vattendrag, miljöproblemen i samband med utbyggnaden av oljeraffinaderierna, försurningen av mark och vattendrag till följd av de ökade svavelutsläppen, de mycket svårbemästrade oljeutsläppen till sjöss osv. Uppräkningen kan göras mycket lång. har den rent ekonomiskt grundade avvägningen i valet mellan olika energikällor blivit mindre självklar i samband med bl. a. de språngartat höjda oljepriserna och kostnadsutvecklingen på kärnkraftens område. har inte minst problemen i samband med utvinning av kärnkraft blivit alltmer uppenbara. Främst är det här fråga om avgörande säkerhetsproblem men också kärnkraftverkens rent ekonomiska bärighet på nuvarande tekniska stadium har allt mer böijat att sättas i fråga. Dessa frågor togs upp i en centermotion i 1973 (nr 1467). I motionen pekades både på de säkerhetsrisker som kan vara förenade med den normala driften av kärnreaktorer och de avfallsprobelm, på vilka det ännu över huvud taget inte anvisats någon lösning. Motionen utmynnade i krav på förbud mot vidare utbyggnad av atomkraftverk, om de risker som och är förknippade med det fastställda utbyggnadsprogrammet inte kan accepteras från säkerhets- och miljösynpunkt. ansåg sig sakna tillräckligt underlag för ett bestämt ställningstagande i denna fråga. Inga beslut borde därför fattas om att bygga ut kärnkraften ytterligare förrän ett nytt allsidigt beslutsunderlag, innefattande bl. a. information om forskningsresultat och utvecklings tendenser, hade förelagts . Minoriteten i ansåg att dessutom inget nytt kärnkraftverk skulle få tas i drift och inget nytt kärnkraftbygge få sättas igång under i första hand . Det är uppenbart att den livliga diskussion som har forts om de här antydda problemen tillsammans med erfarenheterna från den nu aktuella oljekrisen gett insikter som i hög grad måste påverka inställningen till energiförsötjningsfrågorna. Kunskap som varit förbehållen en trång krets av experter har blivit mera allmänt spridd. Nya värderingar, där människans globala levnads- och välfärdssituation på lång sikt ställs i centrum, har också alltmer börjat göra sig gällande. Vi delar uppfattningen att energiproblemen måste bedömas från den utgångspunkten. Mot den här angivna bakgrunden hälsar vi med största tillfredsställelse, att regeringen nu visserligen efter betydande fördröjningar har aviserat ett förslag till långsiktigt handlingsprogram på energiområdet till 1975 års riksdag. Utredningsarbetet har också intensifierats och påskyndats på flera viktiga delområden. Det bör därigenom bli möjligt att efterhand få fram ett bättre beslutsunderlag för de svåra avgöranden som förestår. Det är också angeläget att söka ge de grundläggande energifrågorna samma stora utrymme i den allmänna samhällsdebatten, som varit fallet . Det förutsätter att de resultat som kommer fram av pågående utredningar och forskningsprojekt kan göras kända inte bara för beslutsfattare i politiska organ och företag utan också för en större allmänhet. Naturresurserna, vattnet och luften, har länge betraktats som outsinliga tillgångar. Effekterna av den snabbt ökande miljöförstöringen har dock visat att så inte är fallet. Grundläggande för det kommande energipolitiska handlingsprogrammet måste därför enligt vår uppfattning vara att anpassa produktionen och utnyttjandet av energi till naturens egna förutsättningar. Alla nu kända former av energiproduktion är förenade med allvarliga ekologiska problem. Utbyggnaden av vattenkraft medför betydande ingrepp i de områden, där kraftverken installeras. Värmekraftverk drivna med fossila bränslen medför stora risker för luftföroreningar och värmespill. Kärnkraftverken producerar förutom det radioaktiva avfallet stora mängder varmvatten, som medför ekologiska störningar vid utsläppet i naturen. De negativa effekterna på naturmiljön kan emellertid väsentligt reduceras, om produktionen och användningen av energi inrättas med hänsyn till naturens egna förutsättningar. En viktig målsättning i detta sammanhang måste emellertid också vara, att söka förhindra en fortsatt ohämmad exploatering av energikällorna i naturen och söka hålla den totala förbrukningen av energi nere. Det går enligt vår uppfattning mycket väl att förena tanken på ett ytterligare utvecklat välfärdsamhälle med krav på begränsningar av förbrukningen av energi. Stor betydelse har i detta sammanhang bl. a. höjningar av verkningsgraden i olika värmesystem, t. ex. vid uppvärmningen av bostäder och ett bättre utnyttjande av olika former av överskottsenergi i olika anläggningar. Energikrävande processer inom industrin kan likaså i många fall utan olägenheter ersättas av betydligt mer energisnåla. Det är ur ekologisk synpunkt också angeläget att söka utveckla sådana okonventionella energikällor som t. ex. användningen av vindkraft, solenergi, jordvärme och biologiska processer. Dessa bör på ett bättre sätt än nuvarande anläggningar för energiproduktion kunna inordnas i naturens kretslopp. En viktig handlingslinje för framtiden måste därför vara att öka forskningsinsatserna på dessa områden, även om sådana insatser inte skulle ge något resultat. För svenskt vidkommande måste som redan betonats också försörjningssynpunkterna vid avspärrning tillmätas stor vikt, när man drar upp handlingslinjer för framtiden på energiområdet. Den mest näraliggande uppgiften där måste vara att säkra en störningsfri tillgång på olja. Därutöver är det emellertid helt nödvändigt att utveckla metoder som gör det möjligt att på ett rationellt sätt utnyttja de energitillgångar som finns inom landet i form av torv, ved, bark och avfall. Torvmossarna innehåller en mycket stor energitillgång och bör ganska lätt kunna utnyttjas rationellt. Möjligheter kan sannolikt också yppa sig, att utnyttja traditionella bränslen i nya former. Vi tänker här närmast på kolet, som av allt att döma kommer att kunna utnyttjas på helt andra sätt . Även om det i det fallet rör sig om en importvara, är det viktigt att ha tillgång till energiformer som med kortare eller längre varsel kan ersätta en del av oljeförbrukningen. Kolet är dessutom ur svensk synpunkt förhållandevis lättillgängligt. Aktuella problem på energiområdet Åtskilliga problem på energiförsöijningens område måste angripas innan något energipolitiskt program föreligger. Dit hör bl. a. insamlingen av information om försörjningsläget. Oljekrisen har gett klart vid handen, att den löpande informationen om försörjningsläget är bristfällig. Insamlingen av fakta sker i stor utsträckning genom internationellt samarbete och i samarbete med de i verksamma oljeföretagen. Som framhållits i bl. a. senaste rapport om konjunkturläget har det i nuvarande krissituation legat i olika parters intresse att inte lämna erforderlig information. En första förutsättning för en tryggad energiförsörjning är givetvis att de som måste fatta beslut har tillgång till en allsidig och pålitlig information och att det finns möjligheter att göra en opartisk värdering av de fakta som samlas in. Enligt vår uppfattning måste denna funktion avsevärt förstärkas. Det bör övervägas att låta uppgiften vila på ett fristående institut, som kan upprätthålla samarbete med olika parter och som kan göra sammanställningar av fakta oberoende av partsintressen. Forskningen på energiområdet behandlas av en särskild utredning. Vi förutsätter att den leder fram till en översiktlig kartläggning och ett program för framtida forskningsinsatser. Vi vill emellertid i detta sammanhang särskilt fästa uppmärksamheten på ett begränsat område, nämligen utvecklingsarbetet särskilt beträffande transporter av inhemska bränslen. Insatserna här kommer enligt vår uppfattning i hög grad att avgöra möjligheterna att utnyttja inhemska bränslen i större utsträckning, t. ex. torv, ved och bark eftersom dessa genomgående kräver en omfattande transportapparat. Också möjligheten att utnyttja gengas som drivmedel kommer in i detta sammanhang. Oljeförsörjningen kommer av allt att döma i fortsättningen att delvis ske genom direkta leveransavtal med producentländerna. Det bör i anslutning härtill övervägas att inrätta en statlig inköpsorganisation för oljeprodukter. En tillfällig sådan har inrättats i samband med oljekrisen. En sådan inköpsorganisation skulle delvis kunna betraktas som ett alternativ till de ofta framförda kraven på en nationalisering av de i verksamma utländska oljebolagen. Det är enligt vår uppfattning osäkert, om man uppnår det syfte som man eftersträvar genom ett statligt övertagande av de nuvarande oljebolagen, eftersom en sådan åtgärd inte ger några som helst garantier för fortsatta oljeleveranser. Raffinaderikapaciteten inom landet motsvarar av det behov som föreligger för den svenska marknaden. En ökning till kan väntas ske, när de utbyggnader som pågår blir klara. Ur försörjningssynpunkt är det viktigt att ha tillgång till ytterligare kapacitet. Både ur miljösynpunkt och av andra skäl är det önskvärt att lägga raffinaderierna nära oljekällorna. De specifika krav som måste ställas från svensk sida, borde kunna tillgodoses genom långtidsavtal med något oljeproducerande land. Alternativet är annars att uppföra ytterligare någon anläggning inom eller exempelvis i samarbete med andra nordiska länder. Skulle det alternativet bli aktuellt, bör möjligheterna att lägga en sådan anläggning inne i landet prövas på nytt. När det gäller vattenkraften bör man i första hand ta till vara de stora möjligheter som föreligger att öka kapaciteten i befintliga kraftverk och bygga nya kraftverk i redan reglerade älvdelar. Det finns däremot enligt vår uppfattning ingen anledning att frångå de beslut som tidigare fattats, att reservera vissa av våra ur natursynpunkt mest värdefulla älvar för framtiden. När det gäller kärnkraften har de invändningar som vi har rest mot en fortsatt snabb utbyggnad fått ökad styrka. Säkerhetsproblemen och avfallsproblemen har inte förts närmare sin lösning. Driftssäkerheten i befintliga anläggningar har dessutom i många fall blivit betydligt lägre än man hade räknat med. Upprepade driftsstopp har sålunda drabbat anläggningar både i och utlandet. Kostnadsnivån för produktion av kärnkraft har därigenom drivits upp. Vi upprepar därför vårt krav från om ett uppskov (moratorium) till 1975 eller annan tidpunkt, då har antagit ett långsiktigt program för den framtida energiförsörjningen, i fråga om kärnkraftsutbyggnaden i , innebärande att inget nytt kärnkraftverk får tas i drift eller börja byggas. Kolet torde som tidigare nämnts på nytt kunna bli ett alternativ till oljan. Det kan också komma i fråga att använda kol både i mera konventionella former och i nya former. För att kartlägga förutsättningarna att använda kol bör en inventering ske i vilken utsträckning det finns inskeppningsanordningar, transportmöjligheter m. m. På samma sätt som när det gäller inhemska bränslen har tillgången till transportanordningar en avgörande betydelse när det gäller användningen av kol. Det är enligt vår uppfattning också angeläget att med olika medel stimulera uppförandet av energianläggningar för utnyttjande av torv, ved, sopor och andra inhemska bränslen. Erfarenheter kan bl. a. hämtas från . Vi har i en särskild motion angående den ekonomiska politiken begärt förslag till om ett investeringsstöd för sådana anläggningar. Det bör enligt vår uppfattning kombineras med skärpta krav beträffande installation av uppvärmningsanordningar för alternativa bränslen i privata bostadsfastigheter. Fastighetsägare som kan utnyttja bränsle från egen fastighet bör kunna få utnyttja detta skattefritt. När det gäller att spara energi kan åtgärder som ger snabb effekt vidtas på en lång rad områden. I den tidigare nämnda motionen om den ekonomiska politiken har vi därför fört fram förslag om ett investeringsstöd för investeringar i energibesparande processer och ett motsvarande stöd för isoleringsarbeten i bostadsfastigheter. När det gäller energiförbrukningen i enskilda hushåll bör också avsevärda besparingar kunna uppnås om individuella el- och vattenmätare kommer till allmän användning även i flerfamiljshus. Villkoren beträffande isolering m. m. bör ses över när det gäller lånevillkor för statliga bostadslån. Slutligen vill vi aktualisera en översyn av energibeskattningen. De ändrade kostnadsrelationerna mellan olika energislag, som har blivit följden av de höjda oljepriserna nödvändiggör enligt vår uppfattning en allmän översyn av energibeskattningen. a. måste man söka hindra en övergång från användning av olja till elkraft för t. ex. bostadsuppvärmning, om detta ökade elkraftsbehov endast kan tillgodoses genom oljeproducerad elkraft. I detta sammanhang bör också beskattningens inverkan som styrande faktor beträffande energianvändningen studeras mera ingående. Med stöd av vad som anfört i motionen hemställer vi1 att beslutar 1. att som sin mening ge Kungl. Maj:t till känna vad som anförts i motionen beträffande den grundläggande inriktningen av ett långsiktigt handlingsprogram på energiförsörjningens område, 2. att hos Kungl. anhålla om utredning beträffande formerna för insamling av löpande information beträffande försörjningsläget med olja och andra bränslen, 3. att hos Kungl. Maj:t anhålla om en redovisning av pågående utvecklingsarbete beträffande transporter, hantering och lagring av inhemska bränslen, 4. att hos Kungl. anhålla om utredning beträffande upprättande av en statlig inköpsorganisation för oljeprodukter i enlighet med vad som har anförts i motionen, 5. att som sin mening uttala att frågan om ett inlandsraffinaderi blir föremål för förnyad prövning, om uppförande av ytterligare raffinaderier i aktualiseras, 6. att som sin mening uttala vad som anförts i motionen beträffande utbyggnaden av vattenkraften, 7. att uppskov (moratorium) företas till 1975 eller den tidpunkt då har antagit ett långsiktigt program för den framtida energiförsörjningen, i fråga om kärnkraftsutbyggnaden i , innebärande att inget nytt kärnkraftverk får tas i drift och inget nytt kraftverksbygge sättas i gång, 8. att hos Kungl. anhålla om utredning angående förutsättningarna att i ökad utsträckning använda kol som bränsle och för andra ändamål, 9. att som sin mening ge Kungl. till känna vad som anförts i motionen angående uppförande av energianläggningar för utnyttjande av torv, ved, bark, sopor och andra inhemska bränslen, 10. att hos Kungl. anhålla om utredning angående ett successivt införande av individuella el- och vattenmätare i alla bostadshus. () i Glömminge () i Lane-Herrestad 1 Se även motionerna 1974:1217 och 1974:1579.