ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FX021326 · 1974-01-26 00:00:00 — om successivt införande av vårdnadsbidrag för mindre barn. Det familjepolitiska inslaget i beskattnings- och bidragssystemet bör knytas till barnen. En utförlig motivering för detta ståndpunktstagande lämnas i gemensam partimotion till årets riksdag av och . Vårdnadsbidrag för mindre barn Vetenskapen har allt klarare kunnat påvisa att levnadsförhållandena har avgörande betydelse för deras utveckling. Utan tvekan är det under dessa barnens första levnadsår, som föräldrar har den största ekonomiska belastningen, ofta innebärande att den ena eller i enföräldrafallet den ensamma föräldern måste avstå från förvärvsarbete, betala för särskild barnpassning osv. Det måste därför ses som särskilt angeläget att inom familjebeskattnings och -bidragssystemets ram utöver det allmänna barnbidraget stödja småbarnsföräldrar genom ett särskilt vårdnadsbidrag till barn under 3 å ålder. Även för vårdnadsbidrag framföres utförliga motiv i ovannämnda, gemensamma partimotion. Vårdnadsbidrag på t. ex. /barn/år kostar med beräknade 340 000 barn ca 800 mkr./år. Utsträcker man vårdnadsbidraget att utgå till blir kostnaden ca /år. Införandet av ett vårdnadsbidrag bör kunna ske i anslutning till den allmänna översyn av familjebeskattningen som pågår. I detta sammanhang skulle man exempelvis kunna överväga att på nytt pröva behovet av den skattereduktion som infördes med individuell beskattning av fysiska personer. Vid en eventuell avveckling av reduktionen måste man ta hänsyn till de hemmamakar, som på grund av uppnådd ålder och kanske begränsad utbildning för förvärvsarbete har ringa möjlighet att på grund av skattesystemets omläggning ändra sin egen status i familjelivet eller som behöver för sin ekonomiska anpassning till ett ändrat skattesystem. Med hänsyn till behovet av övergångsregler skulle man t. ex. kunna tänka sig en avveckling efter en angelägenhetsindelning, som med början exempelvis kunde få följande utformning: För hemmamakar födda , dvs. eller mera , bibehålles nuvarande rätt till skattereduktion. För hemmamakar födda 1930, dvs. 1975, minskas skattereduktionen , då rätten till skattereduktion upphör. För hemmamakar födda , dvs. och yngre 1975, minskas skattereduktionen , då rätten till skattereduktion upphör. För ensamstående med barn bör särskild regel skapas. Likaså måste den faktiska sambeskattningen av vissa makar avskaffas. Ovanstående resonemang får ses såsom exempel på ett sätt att skapa medel till vårdnadsbidrag. Annan väg eller kombination av vägar kan givetvis också tänkas. I tabellbilaga görs ett försök att visa ungefärliga belopp vid ett successivt införande av vårdnadsbidrag 1976 med /barn , , 1978 och . och från , vilket senare vårdnadsbidrag bör kunna utsträckas att utgå till varje barn . Med hänvisning till det anförda hemställer jag att hos Kungl. Maj:t begär förslag till ett successivt införande av vårdnadsbidrag för barn under 3 å ålder. Ungefärliga siffror vid successiva införandet av ett vårdnadsbidrag Totalkostnad ca mkr. ej fyllda kr./år: Vårdnadsbidrag till barn ej fyllda kr./år: Totalkostnad ca mkr.
mot · FX021327 · 1974-01-26 00:00:00 — av herrar i och om ändrade regler för utbetalning av kommunala bostadstillägg. De grunder som bestämmer det kommunala bostadstillägget är bl. a. mantalsskrivningsorten, och detta leder till besvärande konsekvenser för den som flyttar från en kommun till en annan. Om vederbörande flyttar från en kommun med lågt maximerat bostadstillägg och där hyran är relativt låg, så kan han få behålla det låga bostadstillägget i den nya kommunen . I en del fall upp till . Vid förra årets riksdag framfördes förslag (motion 1973:1140) att bestämmelserna skulle ändras dithän att en följsammare utbetalning kunde ske. hänvisade i sitt avslagsyrkande till att det pågick utredningsarbete som borde avvaktas. I en reservation i remissyttrandet från kommunförbundet ansluter man sig dock till motionärernas uppfattning och anser att socialutredningen borde få tilläggsdirektiv och se över ändrade regler för utbetalande av bostadstillägg. I lag (nr 392) om hustrutillägg och kommunalt bostadstillägg till folkpension 2 § sägs: Kommunalt bostadstillägg skall, där kommun så beslutat, utgå till den, som åtnjuter folkpension, förtidspension eller änkepension och är mantalsskriven inom kommunen, eller till där mantalsskriven hustru som åtnjuter hustrutillägg. Då de kommunala bostadstilläggen i dessa fall skall vara ett ekonomiskt stöd för pensionärer med svårigheter att försörja sig, bör lagens bestämmelser om koppling till mantalsskrivningsorten utredas och formuleras så att möjlighet bereds till en följsammare utbetalning av de kommunala bostadsbidragen till de reella och aktuella bostadskostnaderna. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att socialutredningen får i uppgift att snabbt se över reglerna för utbetalande av bostadstillägg så att bestämmelserna ändras därhän att de kommunala bostadstilläggen följsammare kan utbetalas i anledning av flyttning.
mot · FX021330 · 1974-01-26 00:00:00 — av herrar i Lane-Herrestad och i om statsbidrag till landstings sommarhemsverksamhet. Utvecklingsstörda har, liksom andra människor, behov av att ibland få byta miljö och komma närmare naturen, särskilt men även vid andra tillfällen. Det är erkänt, i enlighet med den s. k. normaliseringsprincipen, att de bör ha sådana möjligheter. Det är av stor betydelse också för familjer med utvecklingsstörda barn och ungdomar att de genom att ha sina barn på sommarhem kan få viss ledighet från ett vårdarbete som ofta är mycket betungande. Även för utvecklingsstörda som bor på institution är det av stort värde om de ibland kan få byta miljö. , , driver 20 sommarhem med drygt 1 000 platser, och landstingens omsorgsstyrelser har likaledes utvecklat en verksamhet av liknande omfattning. Det är emellertid helt otillräckligt, ty av de nära 32 000 utvecklingsstörda som erhåller omsorger enligt omsorgslagen, måste det finnas åtskilligt fler som har detta behov av att få komma till ett sommarhem eller ett fritidsläger. En del av den sommarhemsverksamhet som finns är dessutom i behov av kvalitativa förbättringar, t. ex. i fråga om brandförebyggande åtgärder liksom även vad beträffar den service som ges på sommarhemmen. Att driva sommarhem tillhör icke de uppgifter som är uttryckligen nämnda i omsorgslagen. I nuvarande trängda ekonomiska läge för landstingen är det då naturligt att man tills vidare särskilt söker främja sådant som anses tillhöra de obligatoriska omsorgerna. Det har hänt i åtskilliga fall att landstingens sommarhemsverksamhet till och med blivit inskränkt, vilket vållat bekymmer i många hem. Det ter sig som en orättvisa att primärkommunerna kan erhålla statsbidrag för sommarhem men icke landstingen. Med stöd av vad som här anförts hemställes att hos Kungl. Maj:t begär utredning och förslag om statsbidrag till sommarhemsverksamhet driven av landsting enligt samma grunder som för sommarhem drivna av kommuner. () i Lane-Herrestad . () i GOTAB 74 5933 S 1974
mot · FX021332 · 1974-01-26 00:00:00 — av herrar i Lane-Herrestad och i angående statsbidraget till driften av särskolor. Primärkommunerna erhåller statsbidrag till elevassistenter för praktiska uppgifter i skolan då det gäller rörelsehindrade elever som inte är utvecklingsstörda. I särskolan erhålles inte sådant statsbidrag ens för rörelsehindrade, trots att eleverna där är i mycket stort behov av assistent. Framför allt i träningsskolan är assistansbehovet framträdande. Orsaken till att statsbidrag inte utgår till elevassistenter i särskolan anges vara att personlig assistans åt elever i särskolan utgör en del av vårdansvaret som inte åvilar kommunen utan . Det finns anledning fråga varför landstingen skall ha ett vidare ekonomiskt huvudansvar än primärkommunerna som har hand om rörelsehindrade barns skolgång. I särskolan är det vanligt att något eller några av barnen under skoldagen kommer i den situationen att de behöver personlig assistans. Lärarna har inte möjlighet att då ta hand om barnen på det sätt som behövs. Följden blir då lätt den att även de övriga eleverna blir oroliga och stämningen i klassen olidlig. För läraren blir då enda utvägen att sända hem de barn som inte går att ha kvar i klassen under resten av skoldagen. Detta är i många fall inte möjligt eftersom där inte finns någon som kan ta emot barnen. I vissa fall innebär osäkerheten att barnen kan vara kvar i skolan att någon av föräldrarna får avstå från förvärvsarbete för att kunna vara hemma och ta emot sitt barn då det normalt skulle vara i skolan. Svårigheterna skulle kunna avhjälpas om det i skolan fanns någon elevassistent. Denne skulle kunna lugna de speciellt oroliga eleverna genom att särskilt ta hand om dessa vid olika tillfällen och i övrigt hjälpa eleverna med olika praktiska uppgifter . En utvidgning av statsbidragsgivningen till att omfatta personell elevassistans för särskolans och då främst träningsskolans elever skulle bidraga till att det stora behovet av elevassistenter där bleve tillgodosett. Med hänvisning till det anförda hemställes att beslutar om sådan ändring av reglerna för statsbidrag till driften av särskolor att statsbidrag också skall utgå till kostnader för personlig elevassistans. () i Lane-Herrestad . () i
mot · FX021335 · 1974-01-26 00:00:00 — av i m. fl. om förbud mot reklam för alkohol och tobak. Med anledning av prop. 1973:123 beslöt att anta såsom vilande för vidare grundlagsenlig behandling förslag till ändring i tryckfrihetsförordningen. Denna ändring innebär, att första steget nu tagits i vårt land för att öppna möjligheten att genom lagstiftning förbjuda reklam i tryckt skrift för alkohol och tobak. Vi hälsar detta med tillfredsställelse och förutsätter att Kungl. Maj:t, så snart nämnda ändring i tryckfrihetsförordningen konfirmerats av , lägger fram förslag om förbud mot reklam för alkohol och tobak. Såsom framhöll i sitt betänkande 1973:23 och anslöt sig till är det ett vitalt intresse för samhället att konsumtionen av dessa vanebildande gifter nedbringas. De stora hälsorisker som är förknippade med användningen av dessa medel är klart bevisade. Det är särskilt angeläget att konsumtionen av dessa medel, om den över huvud taget skall förekomma i en människas liv, tar sin början . Det är därför horribelt att unga människor, så snart de har lärt sig läsa och långt innan de uppövat sin förmåga till kritisk och självständig bedömning, utsätts för det enorma kraftprov som det av samhället accepterade opinionstrycket innebär. införda begränsningar i reklamen för alkoholhaltiga drycker och tobak är ett steg i rätt riktning men helt otillräckliga. Det är ett starkt otillfredsställande förhållande att skillnaden mellan de insatser som görs i konsumtionsfrämjande syfte i detta avseende och åtgärder i form av undervisning och annan upplysning är så oerhört stor. som helt andra resurser än måste ställas till förfogande i förebyggande syfte måste också reklam i alla former för alkohol och tobak enligt vår mening helt förbjudas. Vi noterar med tillfredsställelse att tidigare rekommenderat regeringarna i att införa förbud mot tobaksreklam och sannolikt kommer att behandla frågan om förbud mot alkoholreklam vid sin session i . Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t begär att förslag om förbud mot alla former av reklam för alkhohol och tobak möjligt framlägges. MAJ () () () ()
mot · FX021336 · 1974-01-26 00:00:00 — av m. fl. angående anställnings- och lönevillkoren för praktikanter inom barnstugeverksamheten. Allt fler övertygas om att praktik och arbetslivserfarenhet är en viktig del i yrkesutbildningen. Det gäller också blivande förskollärare och fritidspedagoger som praktiserar på barnstugorna. Praktiken är för dessa en s. k. förpraktik - dvs. den skall av innan de börjar på förskoleseminariet. Praktiken är både önskvärd och nödvändig. Genom den får ungdomar en inblick i yrket innan de söker till seminariet. De har möjlighet att känna sig för om de passar eller kommer att trivas med det arbete de tänkt utbilda sig för. Praktikanterna finns på daghem, fritidshem och lekskolor. Där gör de en vitsordat värdefull insats praktiken varar. Personalbristen på barninstitutionerna är väl känd. Många kommuner utnyttjar den arbetskraft som praktikanterna utgör. Praktikanttjänstgöringen skapar ekonomiska problem för eleven, då statliga studiemedel inte utgår . Visserligen betalar kommunerna en ersättning till praktikanterna. Men den ersättningen är helt godtycklig och otillräcklig och kan i bästa fall uppgå till . Det erkänns allmänt att problemet är besvärligt och att många kommer i kläm mellan olika system. Eftersom praktikanterna inte ännu är studerande kan de inte få studiemedel. Eftersom de ännu inte är färdigutbildade omfattas de inte av några fackliga avtal. Eftersom de inte är förankrade på arbetsmarknaden kan inte heller det sociala träda till. Den enda lösningen är att ta ett banklån, eftersom de inte kan få studielån förrän de börjar på seminariet, trots att förpraktiken är obligatorisk. På grund av den dåliga betalningen skräms många lämpliga ungdomar bort från den här yrkesvägen. Praktikanterna har ingenting emot att delta i förekommande arbeten på barninstitutionerna. Tvärtom tycker de att de lär sig mera än om de bara ser på. De får också betyg efter praktiktiden i bl. a. flit, arbetstakt och samarbetsförmåga. Betygshetsen finns alltså även här, särskilt som det finns ett mycket större antal praktikanter än det finns platser på förskoleseminarierna. Med dessa villkor är kravet på en anständig lön en självklarhet. Det krav som ställs är att praktiklönen skall motsvara det arbete som i realiteten utförs. Praktikanterna bör minst ersättas enligt lönegrad 6, som är den lägsta medhjälparlönen som betalas vid barnstugorna. Med hänvisning till vad som anförts föreslås att uttalar sig för att till praktikanter på barnstugor ersättning skall utgå, som svarar mot arbetets art, dock lägst begynnelselönen för anställda inom barntillsynsverksamheten, och att statsbidrag härtill skall utgå . (vpk) INGA (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) i
mot · FX021340 · 1974-01-26 00:00:00 — av herrar och i om kontrollåtgärder mot medicinmissbruk. Vårt sjukförsäkringssystem är väl utbyggt. Det har rått en bred enighet om att försäkringen skall vara så utformad, att ingen människa av ekonomiska skäl skall behöva avstå från att söka läkare eller köpa ordinerad medicin. Vid jämförelse med många andra länder har vi anledning att känna oss mycket belåtna med vår sjukförsäkring. Här som alltid gäller dock att medaljen har en baksida. Vi vill ingalunda påstå att försäkringen inbjuder till missbruk, men att den i vissa fall missbrukas tror vi oss dock ha konstaterat. Det vi då närmast tänker på är möjligheterna att hur ofta som helst besöka läkare och fl medicin utskriven. finns inget som hindrar att en person besöker olika läkare samma vecka och får medicin utskriven hos var och en. Detta problem kan naturligtvis ses som ett ekonomiskt problem för sjukförsäkringen. Men det kan lika väl ses som ett medicinskt problem där möjlighet till medvetet eller omedvetet medicinmissbruk föreligger. Exempel finns på att intagande av olika läkares medicin har lett till dödlig förgiftning. Detta främst föranlett av okunnighet eller obetänksamhet. Lika illa är det givetvis om missbruket är medvetet, det torde vara väl känt att det förekommer i alltför stor utsträckning. För att komma till rätta med berörda problem måste någon form av kontrollåtgärder till. Vi vill förorda ett försök med läkar- och medicinböcker. Beteckningen på boken spelar mindre roll, avsikten är dock att varje sjukforsäkrad person skall tilldelas en bok, som ovillkorlgen måste medföras vid läkarbesök, vilka föranleder läkaren att skriva ut recept på medicin. Läkarna ålägges att då recept utskrivs göra anteckningar i patientens bok om datum och vilken medicin som har utskrivits. På så sätt får läkarna möjlighet att kontrollera om vederbörande patient fått tillgång till medicin som har negativ effekt i förhållande till den medicin som man avsett att ordinera. Ovanstående motiveringar framfördes i motion 1973:1158. Vid behandling av denna fick vi motionärer flera uppskattande bevis från läkarhåll på att vårt förslag var värt att prövas. Vårt förslag är enkelt, patienten handhar själv sin sjukjournal, som omfattar besök och medicinförskrivning från alla läkare vederbörande besöker. hänvisning till ett eventuellt datasystem för recepthantering kan inte ge läkarna så snabb information, som om patienten kan visa sin läkarbok. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att hos Kungl. Maj:t anhåller om utredning av kontrollåtgärder mot medicinmissbruk enligt i motionen förordat system.
mot · FX021341 · 1974-01-26 00:00:00 — om sänkning av den nedre åldersgränsen för bostadstillägg. Fr. o. m. har de statskommunala bostadstilläggen utvidgats till att omfatta även låginkomsttagare utan barn. Bidragsrätten gäller låginkomsttagare med egen bostad. Denna utvidgning aktualiserar den nedre åldersgränsen för rätten till bidrag. Ungdomar omfattas i princip inte av stödet. Åldersgränsen för rätten att själv hyra bostad är emellertid enligt 9 kap. 2 §. Personer som hyr egen bostad kan således inte komma i åtnjutande av bostadsstöd trots låg inkomst. Detta är enligt min mening omotiverat. Det finns ingen anledning att enbart av ekonomiska skäl förhindra ungdomar att hyra bostad från . Bestämmelserna bör ändras så, att den nedre åldersgränsen för bostadsstödet sammanfaller med åldersgränsen för rätten att hyra egen bostad. Med hänvisning till det anförda hemställes att beslutar att den nedre åldersgränsen för statskommunalt bostadstillägg sänks till .
mot · FX021345 · 1974-01-26 00:00:00 — av i m. fl. om bidrag till Skid- och . Med hänvisning till vad som anförts i motion 1974:1371 hemställer vi att till Skid- och för / 75 anvisar ett reservationsanslag på . och fortbildning av lärare. () i Ulfsbyn 1 * 1974.
mot · FX021346 · 1974-01-26 00:00:00 — av m. fl. om ökad trafiksäkerhetsinformation i massmedia. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1974:1430 föreslås att uttalar sig för behovet av att massmedia (TV etc.) upplåter plats för information i trafiksäkerhetsfrågor. (vpk) i (vpk) i
mot · FX021347 · 1974-01-26 00:00:00 — av m. fl. om inrättande av ett programråd vid , m. m. har varit föremål för debatt. Den har intensifierats, främst gällt programverksamheten i de olika TV-kanalerna och radioprogrammen samt kostnadssidan. Kritiken, som i vissa fall kan ha varit befogad, har gällt ensidighet och vinklingar, tendensen att jaga avvikande företeelser av minimal dignitet som man förbigår breda och djupgående samhällsföreteelser av mer normal karaktär, en viss flåsighet i nyhetsjakten och därmed följande överbetoning samt bristen på hushållning och ekonomiskt tänkande. Från vårt håll framhölls i en motion till riksdag nr 1232 den stora betydelse de folkliga rörelserna och de positivt arbetande idéella organisationerna har i vårt samhällsliv samt det ringa utrymme de bereddes i programmen och att detta borde ökas väsentligt. I motion 1973:689 yrkades på inrättande av ett programråd vid med motivering att radio och TV intar en helt dominerande roll när det gäller information och upplysning samt underhållning och förströelse, att som samhällsinstitution är sällsynt oåtkomlig för påverkan från allmänhetens sida, att det saknas ett organ, som kan fungera som forum för såväl enskilda som sammanslutningar av olika slag, ett forum där synpunkter och önskemål om den framtida programverksamheten kan framföras samt att ett programråd av det slag som radioutredning föreslagit skulle kunna fylla en sådan funktion. Frågan om programråd -ett eller flera - med bred förankring i samhällslivet borde utredas närmare och erfarenheterna från radionämnden och rådgivande kommittéerna beaktas. Vi anser att de förslag och synpunkter som framförts i de ovannämnda motionerna är minst lika aktuella nu som och hänvisar till de mer utförliga synpunkter de innehåller samt hemställer 1. att hos Kungl. Maj:t beställa förslag till inrättande av programråd vid 2. att ge Kungl. tillkänna att finner det angeläget att det idéella föreningslivet får ett mer rättvisande utrymme i programutbudet i radio och TV och att detta bör framhållas vid kommande förhandlingar med om nytt avtal. () () () ()
mot · FX021348 · 1974-01-26 00:00:00 — om ökat anslag till Bidrag till ekumenisk verksamhet. Från anslaget Bidrag till ekumenisk verksamhet på utbildningshuvudtiteln anvisas medel till som bidrag till bestridande av årsavgift till Kyrkornas världsråd. framhåller i en skrivelse av att årsavgiften till Kyrkornas världsråd uppgick till och att den beräknats till . Av skrivelsen framgår emellertid också att det svenska bidraget behövde ha varit för att skulle erhålla full kompensation för den kostnadsstegring på som ägt rum . Det innebär att bidrag måste höjas med . Med hänsyn härtill anhåller nämnden om en höjning av statsbidraget till nämnden med till . Föredragande statsrådet föreslår en höjning av bidraget till årsavgiften med . Enligt vår uppfattning bör medge en höjning i enlighet med nämndens äskande med , dvs. utöver förslaget i propositionen. Ärkebiskopen anhöll om ett anslag ur kyrkofonden på som bidrag till Nordiska ekumeniska institutet. Kammarkollegiet fann det rimligt att institutet fick ett skäligt bidrag av allmänna medel. Av principiella skäl avstyrkte emellertid kollegiet att bidraget skulle bestridas av kyrkofondsmedel. Däremot hade kollegiet inte något att erinra mot att det föreslagna bidraget utgick av statsmedel. Institutet anhåller med hänvisning till detta om att statsbidrag skall utgå. Föredragande statsrådet föreslår att budgetår får i statsbidrag under förevarande anslag. Enligt vår uppfattning bör institutet erhålla , vilket skulle innebära en höjning med utöver förslaget i propositionen. Vi föreslår sålunda att förevarande anslag uppräknas med utöver föredragande statsrådets förslag. Med hänvisning till det anförda hemställs att till Bidrag till ekumenisk verksamhet för /75 anvisar ett anslag av .
mot · FX021349 · 1974-01-26 00:00:00 — om ökat anslag till . Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1974:1329 yrkar jag att under åttonde huvudtiteln, punkten B 28, till anvisar 1 milj. kr. Maj:ts förslag att användas till alkoholoch narkotikaupplysning.
mot · FX02135 · 1974-01-17 00:00:00 — om införlivande av , och kommuner med det inre stödområdet. En utgångspunkt för de regionalpolitiska strävandena är att alla människor oavsett bostadsort skall så långt möjligt beredas likvärdiga levnadsbetingelser från sysselsättnings-, service- och miljösynpunkt. Att förverkliga denna målsättning är en förutsättning för att jämlikhetspolitiken skall kunna lyckas. I många delar av landet är emellertid situationen sådan att många människor upplever sig ha små framtidsmöjligheter. Utvecklingen i är i många avseenden dyster. Trots att stora delar av länet ingår i allmänna stödområdet och trots att den nordligaste delen ingår i det inre stödområdet har befolkningsutvecklingen under såväl 1972 som 1973 varit negativ. För att servicen skall kunna upprätthållas måste denna utveckling vändas med alla till buds stående medel. är uppdelat på fyra förvaltningsregioner, nämligen den centrala, den östra, den västra och den norra. Den centrala regionen har en relativt positiv befolkningsutveckling. Utvecklingen i övriga regioner är negativ, och särskilt allvarlig är situationen i den norra regionen. Den norra regionen omfattas av , , och , varav ingår i det inre stödområdet. För att människorna i den norra regionen skall få del av en positiv utveckling fordras kraftiga stimulansåtgärder. Den enda möjligheten att vidtaga sådana åtgärder är att införa hela den norra regionen, dvs. även , och kommuner, i det inre stödområdet. Med hänvisning till ovanstående hemställer jag att beslutar att den inre stödområdesgränsen justeras så att , och kommuner innefattas i detta område. GOTAB 74 5693 S 1974