ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FX021172 · 1974-01-25 00:00:00 — om förbud mot ändring eller rivning av kulturhistoriskt värdefulla byggnader. vårriksdag gav Kungl. Maj:t som sin mening till känna att Kungl. Maj :t borde överväga möjligheten att lämna förslag till en sådan provisorisk, ytterligare rivningsreglering som skulle medge att man i byggnadslovsärenden enligt byggnadslagstiftningen får till stånd en prövning motsvarande den som kommun ger uttryck för i tillståndsärenden enligt lagen om byggnadstillstånd m. m. Med anledning härav föreslog Kungl. i proposition till höstriksdag att i byggnadslagen skulle införas en ny paragraf, 35 a, innebärande att byggnadsnämnd får meddela förbud mot rivning av byggnad inom område med stadsplan eller inom område där förbud mot nybyggnad råder enligt 35 §, om byggnaden innehåller bostadslägenhet som ägaren regelmässigt uthyr för annat ändamål än fritidsändamål och som ej utgör del av hans egen bostad och om sådant förbud är påkallat från bostadsförsörjningssynpunkt. Propositionen antogs av . De i statsverkspropositionen till riksdag föreslagna åtgärderna till stöd för upprustning av kulturhistoriskt värdefull bebyggelse samt lånevillkoren härför visar nu att det från bebyggelsmiljösynpunkt var en allvarlig brist att det provisoriska rivningsförbudet kom att begränsas till enbart bostadsfastigheter. För att värnandet av sådan miljö skall vara meningsfullt bör även byggnader som saknar bostadslägenheter och som är av stort värde för miljön åtnjuta rivningsskydd. Med stöd av det anförda hemställes att i skrivelse till Kungl. måtte begära att ett provisoriskt lagförslag till förhindrande av ändring eller rivning av kulturhistoriskt värdefulla byggnader skyndsamt framlägges.
mot · FX021173 · 1974-01-24 00:00:00 — av herrar Åkerfeldt och i om avskrivning av vissa förbättringslån. Räntefritt stående förbättringslån som inte överstiger får avskrivas . Beloppsgränsen gäller fr. o. m. . gällde fr. o. m. en beloppsgräns om , vilken i sin tur ersatte den ursprungliga beloppsgränsen fr. o. m. om . Ändringarna i beloppsgränser har tagits in i lånekungörelsen utan övergångsbestämmelser. Därav anses följa att före utlämnade räntefria stående lån om högst , som dock ligger över de äldre gränserna, fortfarande får bevakas för avskrivningsprövning . Det torde inte finnas några sakliga motiv att inte låta den nya beloppsgränsen tillämpas även på äldre lån. En sådan ordning skulle medföra administrativ förenkling. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna att räntefria stående förbättringslån om ursprungligen högst , vilka beviljats även före , genast får avskrivas. (c) . ()
mot · FX021176 · 1974-01-25 00:00:00 — av herrar och Gadd angående utformningen av programmet vid öppnande. Genomförandet av den nya grundlagen innebär att parlamentarismen blivit lagfäst. är därmed definitivt den representativa demokratins främsta forum. öppnades riksdag genom att dess ledamöter vandrade upp till , till statsöverhuvudet. Det var en relikt från den tid då det konungsliga väldet hade sina rötter i tron på ett gudomligt ursprung. högtidliga öppnande var tidigare ett uttryck för detta. När nu öppnande kommer att ske i finns det all anledning att detta sker under sådana värdiga och former som anstår en kulturnation. Det förefaller oss naturligt att vid programmets utformning representanter för landets kulturarbetare engageras. Därigenom bör garantier skapas för ett värdigt och till tiden väl anpassat programinnehåll, som genom massmedias medverkan kan nå ut till medborgarna. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställes att beslutar att som sin mening uttala att utformningen av programmet för öppnande sker i samarbete med representanter för kulturarbetare.
mot · FX021177 · 1974-01-25 00:00:00 — av fröken m. fl. om ökad information till utlandssvenskarna angående deras rösträtt. Personer som för längre eller är bosatta utomlands och är kyrkobokförda i landet har, om de uppfyller i vallagen preciserade villkor, rösträtt i de svenska riksdagsvalen. Villkoret är att de finns upptagna i den särskilda röstlängd som skall upprättas för varje valkrets. I särskild röstlängd upptages, efter ansökan, den som 1. uppfyller de villkor som gäller för rösträtt och 2. enligt personband ej är kyrkobokförd i riket men varit kyrkobokförd här under de fem kalenderår som närmast föregått det år då röstlängden upprättas. Ansökan att bli upptagen i särskild röstlängd göres skriftligen hos centrala valmyndigheten . Ansökan som göres för sent upptages ej till prövning. Vid ansökningshandling skall fogas intyg som visar att sökanden har giltigt svenskt pass och enligt passet är svensk medborgare. Intyget skall vara utfärdat av svensk beskickning, annan svensk utlandsmyndighet som centrala valmyndigheten bestämt eller svensk polismyndighet som röstlängden upprättas. Är ansökningshandlingen ej åtföljd av sådant intyg, upptages ansökningen ej till prövning. Blanketter till ansökan och intyg skall finnas tillgängliga hos centrala valmyndigheten samt hos svensk beskickning och annan svensk utlandsmyndighet som centrala valmyndigheten bestämmer. De utlandssvenskar som önskar utnyttja sin rätt att rösta i svenska riksdagsval måste alltså underkasta sig ett relativt omständligt förfarande. De måste två gånger infinna sig hos någon av de svenska myndigheter som anges i vallagen. Detta kan för många vara förenat med betydande kostnader och besvär. Allvarligare är emellertid att informationen till utlandssvenskarna om förfarandet tycks vara mycket bristfällig. Den som försummar att före göra ovan nämnd ansökan går miste om sin rösträtt. är valet så långt borta att ansökan lätt glömmes bort även av dem som känner till vallagens bestämmelser, om de inte blir informerade om att den måste göras. Många utlandssvenskar går till följd av den bristande informationen förlustiga sin rätt att rösta. valtekniska utredning har enligt riksdagsbeslut fått i uppdrag att utreda frågan om vidgad rätt för utlandssvenskar att deltaga i val till . Det synes vara angeläget att frågan om utvidgad information till utlandssvenskarna om förfarandet för att kunna utnyttja sin rösträtt därvid också tas upp till behandling. Med stöd av vad som anförts hemställer vi att beslutar ge valtekniska utredning i uppdrag att skyndsamt utreda möjligheterna till och formerna för utökad information till utlandssvenskar angående förfarandet för att få utöva rösträtt i de svenska riksdagsvalen. () P. O. ()
mot · FX021178 · 1974-01-26 00:00:00 — av m. fl. om förbud mot retroaktiv lagstiftning. Ett lika utmärkande som grundläggande drag i vårt rättssamhälle är att människorna med utgångspunkt i lagar och förordningar tar konsekvensen av sina handlanden. Medvetandet att ett beslut också kan få kända juridiska konsekvenser är av största betydelse för rättsmedvetandet och den enskildes möjligheter att finna sig till rätta i samhället och känna rättstrygghet. En omvänd situation, där ansvaret för ett handlande är osäkert på grund av att de j uridiska konsekvenserna bestäms och då med retroaktiv verkan, skapar stor osäkerhet och är i hela sitt perspektiv demoraliserande. Retroaktiv lagstiftning som är till förfång för enskilda människor och juridiska personer är helt oförenlig med rättssäkerheten. Med stöd av vad ovan anförts hemställes att ger Kungl. Maj:t till känna att s. k. retroaktiv lagstiftning, som är till förfång för enskilda medborgare och juridiska personer, icke får förekomma. H. () () () () () ()
mot · FX021180 · 1974-01-26 00:00:00 — om förhandsinformation angående statsverkspropositionen till ledamöter. Statsverkspropositionen är ett omfattande aktstycke, som det tar en hel del tid att sätta sig in i. De som bäst behöver göra detta är självfallet riksdagsledamöterna. Det känns därför egendomligt och är inte till nytta för ett effektivt studium inför den relativt korta allmänna motionstiden för den enskilde ledamoten att man sänder ut förhandsinformation till pressen och massmedia samt vissa andra speciellt utvalda under det att riksdagsledamöterna först får sin egen direkta information i samband med öppnande då ju kommentarer kan publiceras från dem som fått förhandsinformation. Samma rätt och möjlighet till direkt förhandsinformation borde även komma samtliga riksdagsledamöter till del, naturligtvis med samma inskränkningar beträffande offentlighet och publicitet, som gäller för dem som erhåller förhandsinformation. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer jag att måtte besluta att samtliga riksdagsledamöter skall erhålla samma förhandsinformation om statsverkspropositionen vid samma tider och på samma publiceringsvillkor som de vilka regelmässigt nu haft denna förmån.
mot · FX021181 · 1974-01-26 00:00:00 — om förbud mot försäljning av datalagrat personregister. Behovet av ett väl fungerande skydd för den personliga integriteten har från centerhåll slagits fast vid många tillfällen, bl. a. i samband med uppläggningen av personregister på data. Tillkomsten av datalagen och datainspektionen har i det sammanhanget varit betydelsefull. Med nuvarande bestämmelser äger dock exempelvis företag rätt att köpa person- och adressregister för reklamändamål. Resultatet har blivit att hushåll och enskilda personer utsätts för en omfattande direktreklam. Förledande dataskrivna reklambrev, i vilka ofta bara förnamnen nämns och där t. ex. en kommande födelsedag är ett ledmotiv i en uppmaning att köpa en viss produkt, kan ge mottagarna intrycket att det här verkligen rör sig om ett personligt brev. Det kan ifrågasättas om denna typ av reklam står i god överensstämmelse med de regler som gäller för reklamverksamhet i vårt samhälle. Klart är emellertid att denna typ av reklam görs möjlig genom datatekniken och företagens möjligheter att lätt skaffa sådana register. Det enda sättet att effektivt skydda hushållen mot denna reklamflod och i vissa fall direkt otillbörliga reklam är att förbud utfärdas mot försäljning av dataregister för kommersiellt bruk. Med hänvisning till det ovan anförda hemställer jag att hos Kungl. begär översyn och förslag till sådan ändring i datalagen att försäljning av personregister för kommersiellt bruk omöjliggörs.
mot · FX021182 · 1974-01-26 00:00:00 — av m. fl. om offentliga utskottsutfrågningar. Offentliga utfrågningar i samband med utskottsbehandling av olika frågor skulle på i avsevärd mån kunna berika arbete och stimulera den offentliga debatten. Sådana förekommer i ett antal länder och har inte minst visat sig vara ett utomordentligt värdefullt inslag i det politiska systemet i dessa länder. Det torde finnas få som i de länder där offentliga utskottsförhör tillämpas skulle vara beredda att påyrka att de avskaffades. Allmänhetens brist på intresse för och dess arbete har ofta påtalats. Bland anledningarna till detta återfinnes säkert det faktum, att i sitt arbete mera sällan bjuder på de nyheter och den öppenhet som är en förutsättning för att den skall kunna tilldra sig intresse. Offentliga utskottsförhör skulle med all säkerhet leda till ett ökat intresse bland allmänheten för arbete. Under beredningen av olika ärenden insamlar utskott ofta ett omfattande och intresseväckande faktamaterial, genom utfrågningar av experter, statsråd, organisationsföreträdare m. fl., som endast i mycket ringa omfattning kommer till offentlig kännedom genom utskottens betänkanden. Ett system av offentliga utskottsförhör skulle bidra till att tillföra debatten i angelägna samhällsfrågor ett bättre och intressantare faktamaterial än vad den kanske annars skulle ha haft tillgång till. Socialdemokratin har konsekvent ställt sig avvisande till att lyfta på sekretessen kring de förhör i olika frågor som förekommer i utskott. Motiveringarna har varit skiftande. Det har t. ex. hävdats att offentliga utskottsförhör skulle försvaga allmänhetens intresse för kammardebatten eller att de kunde leda till störningar av den förtroendefulla och avspända atmosfär som av tradition präglar utskottsarbetet i den svenska . Intet av dessa argument förefaller oss ha någon större tyngd. Offentliga utskottsförhör skulle med all sannolikhet leda till ett starkt ökat intresse för arbete i stort och för dess vitala roll i vår folkstyrelse. De risker för en störning av atmosfären i utskotten som framförts förefaller oss starkt överdrivna och utgör i alla händelser knappast ett argument av den tyngd att det kan tillmätas någon vikt. Kraven på öppenhet och offentlig debatt får aldrig underordnas vaga önskemål om att bibehålla en viss atmosfär. Mot bakgrund av vad som ovan anförts hemställes att den av tillsatta utredningen om arbetsformer ges i uppdrag att senast under höstriksdagen 1975 framlägga förslag till offentliga utskottsförhör. H. () ()
mot · FX021183 · 1974-01-26 00:00:00 — av i och angående rekryteringen av kyrkvärdar. Enligt församlingsstyrelselagens § 54 utser kyrkorådet bland ledamöter och suppleanter i rådet kyrkvärdar för den tid de blivit valda till ledamöter eller suppleanter. Kyrkvärdarna skall bl. a. tjänstgöra vid gudstjänster och tillsammans med församlingsprästen tillse att kyrkans inventarier väl vårdas enligt kyrkolagen. Det är alltså ett stort ansvar som åvilar dem, och det gäller uppgifter som fordrar ansvar, omdöme och kunnighet av sina innehavare. har det visat sig svårt att fylla behovet av kyrkvärdar, eftersom de skall väljas ur en så liten krets som kyrkorådet utgör. Detta blir speciellt förhållandet i församlingar med flera kyrkor, där det finns behov av flera kyrkvärdar än vad som är fallet i församlingar med endast en gudstjänstlokal. Även om kyrkvärdskapet av många anses ha karaktär av hedersuppdrag avstår åtskilliga kyrkorådsledamöter och -suppleanter av tidsskäl och andra orsaker från att åta sig uppgiften som kyrkvärd. Visserligen är antalet ledamöter i kyrkoråd inte begränsat enligt församlingsstyrelselagen, men av arbetsmässiga skäl och för att kyrkorådets numerär bör stå i rimlig proportion till fullmäktigeförsamlingens storlek kan inte kyrkorådet som församlingens styrelse vara särskilt stor. Med nuvarande bestämmelser är det säkerligen många duktiga, intresserade och för kyrkvärdsuppgiften lämpliga personer som inte kan väljas just därför att de av olika orsaker inte blivit invalda i kyrkorådet. Kretsen ur vilken kyrkvärdarna får väljas borde vidgas till att även omfatta ledamöter och suppleanter i kyrkofullmäktige. Också med denna utvidgning av kategorin som skulle kunna väljas, utser kyrkorådet kyrkvärdar, varför kyrkorådets inflytande på valet icke på något sätt inskränks genom en sådan lagändring. Eftersom mandatperioden är densamma för kyrkofullmäktige och kyrkoråd uppstår heller inte skilda mandatperioder för kyrkvärdar som tillhör kyrkorådet eller enbart tillhör kyrkofullmäktige. Gällande bestämmelser leder lätt till det förhållandet att man vid val av kyrkoråd måste försöka tillse att man i rådet inväljer tillräckligt många personer som är beredda att åta sig uppgiften som kyrkvärd. Uppgifterna för kyrkorådsledamöter och kyrkvärdar är dock olika, och det vore en fördel för rekryteringen till både kyrkoråd och kyrkvärdskap om kretsen varur kyrkvärdar kan väljas blir något utvidgad. Med hänsyn till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om förslag till sådan ändring av lagen om församlingsstyrelse att kyrkvärdar även skall kunna väljas bland ledamöter och suppleanter i kyrkofullmäktige.
mot · FX021185 · 1974-01-26 00:00:00 — av angående landstingens ledamotsantal. Antalet riksdagsledamöter har fastställts till 350. Stor uppmärksamhet har riktats mot det faktum att antalet ledamöter fastställts till jämnt antal. Kommentarerna tyder på att man uppfattat beslutet som ett misstag, det enda rimliga vore ett udda antal. Kommunfullmäktiges antal skall efter lagändring nu utgöra ett udda tal. Reglerna för kommuns indelning i valkretsar har icke ansetts utgöra hinder för huvudprincipen att antalet ledamöter skall vara ojämnt. Landstingen kan erhålla ledamotsantal som är såväl jämnt som udda. Ledamotsantalet i mitt eget landsting, län, är 58, varav 29 i vartdera politiska blocket. Oberoende av om kommunernas och landstingens valsystem ändras, i enlighet med kommunalvalskommitténs förslag, eller icke, framstår det som önskvärt att sådan översyn vidtages av landstingslagen att bestämmelse om udda antal ledamöter kan i den införas. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att hos Kungl. anhåller om sådan ändring av landstingslagen att landstingens ledamotsantal bestäms till udda antal.
mot · FX021186 · 1974-01-26 00:00:00 — av m. fl. angående utlandssvenskarnas rösträtt. Genom lagändringar 1967 fick vissa utlandssvenskar möjlighet att utöva rösträtt i val till . Bestämmelserna, som tillämpades forsta gången vid val, innebär att utlandssvenskar som varit kyrkobokförda i efter ansökan kan bli upptagna i särskild röstlängd. Under en följd av år har motioner väckts om att vidga utlandssvenskarnas rösträtt, och beslöt att i skrivelse till Kungl. ge till känna vad anfört om en förutsättningslös prövning av möjligheterna att vidga den krets av utlandssvenskar som kan deltaga i val till . Skrivelsen överlämnades till valtekniska utredning. Då utredningen ännu inte framlagt något betänkande och några bestämda uppgifter om när förslag från utredningen kan förväntas inte kunnat erhållas, anser vi oss åter böra ta upp frågan om utlandssvenskarnas rösträtt. har från vårt håll krävts att rösträtt bör tillkomma varje utlandssvensk som varit kyrkobokförd i . Även om vi vidhåller denna uppfattning vill vi, i avvaktan på resultatet av pågående utredningsarbete, förorda en temporär vidgning av femårsgränsen till . 4 kap. 12 § vallagen bör ändras i enlighet härmed. Åberopande det anförda hemställes att antager följande Lag om ändring i vallagen Härigenom förordas att 4 kap. 12 § vallagen (1972:620) skall erhålla följande ändrade lydelse 1 särskild röstlängd upptages, efter ansökan, den som 1. uppfyller de villkor som gäller för rösträtt och 2. enligt personband ej är kyrkobokförd i riket men varit kyrkobokförd här under de tio kalenderår som närmast föregått det år då röstlängden upprättas. Den som nästa kalenderår. Framgår i särskild röstlängd. Denna lag träder i kraft dagen efter den då lagen enligt därpå meddelad uppgift utkommit från trycket i . H. () ()
mot · FX021188 · 1974-01-25 00:00:00 — om en utgåva av regeringsform. utgavs genom på uppdrag av kommittén för firandet av regeringsformens 15-årsjubileum Regeringsformen 1809-1959. I denna skrift omtrycktes regeringsformen med lydelsen av varje paragraf alltifrån den första texten 1809 . Skriften har därigenom kommit att bli ett utomordentligt hjälpmedel för studiet av nyare svensk författningshistoria. kommer mänskligt att döma regeringsform att ersättas med en ny och därigenom utgöra ett avslutat kapitel. Det skulle då gagna kännedomen om det svenska statskickets demokratisering om verket utgåves i en ny upplaga omfattande . Härigenom skulle även författningstexterna berörande parlamentarismens inskrivande i regeringsformen komma att innefattas. Det skulle även vara av värde om berömda memorial vid regeringsformens överlämnande till ständerna 1809 intogs i publikationen. Med hänvisning till det anförda hemställes att beslutar om en nyutgåva av regeringsformen motsvarande den som utgavs .
mot · FX021189 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. angående formerna för öppnande. 1 1 kap. 6 § i det som vilande antagna förslaget till ny riksdagsordning stadgas bl. a. följande: Lagtima öppnas vid ett särskilt sammanträde med kammaren senast på tredje dag. Statschefen förklarar därvid på talmannens Talmannen fastställer efter samråd med vice talmännen ordningen för detta sammanträde. 1 motion 1973:542 föreslogs bl. a. att det högtidliga öppnandet även fortsättningsvis borde äga rum i Rikssalen. Motionen avvisades av . I sitt avstyrkande konstaterade att den föreslagna riksdagsordningen icke innehöll några bestämmelser om var öppningsceremonin skulle äga rum. Utskottet utgick emellertid, liksom grundlagberedningen, från att ceremonin normalt skulle äga rum i plenisal. Stor enighet tycks råda om uppfattningen att arbete verkligen bör inledas med en officiell öppningshögtidlighet. uttalade i sitt betänkande att den bör anpassas till det mönster som gäller i ett parlamentariskt statsskick. Det högtidliga öppnandet i Rikssalen bygger på mycket gamla traditioner, äldre än det nuvarande . Ceremonierna har genomgått många förändringar, i riktning mot förenkling. Förenklingarna har lett fram till en ceremoni som av många iakttagare, bl. a. diplomatiska kåren, brukar beskrivas som en av de högtidligaste och mest värdiga statsceremonier som över huvud taget förekommer. Sedan ceremonin börjat direktsändas i televisionen har den lått en bred förankring hos allmänheten. Enligt vår mening bör öppnande även fortsättningsvis äga rum i Rikssalen. Ceremonierna har som nämnts undergått många ändringar ; det är i sin ordning att de åter ändras för att markera anpassning till det mönster som gäller i ett parlamentariskt statsskick. Dessa ändringar behöver inte bli omfattande. Det är möjligt att majoritet förordar att öppnande äger rum i plenisalen enligt grundlagberedningens och något oklara rekommendationer. Det är uppenbart att i så fall även detta bör präglas av ett värdigt ceremoniel. Utformningen torde komma att stöta på ej obetydliga svårigheter, icke minst på grund av det provisoriska utformning. På goda grunder tror vi oss förstå att en bred opinion vill behålla huvuddragen i de tillämpade formerna för öppnande. Med hänvisning till det anförda hemställer vi 1. att uttalar att öppnande bör äga rum i Rikssalen med de ändrade ceremonier som kan motiveras av det som vilande antagna förslaget till ny riksdagsordning och ny regeringsform, 2. att , därest yrkandet under 1 icke vinner bifall, uttalar att talmannen efter samråd med vice talmännen till sig knyter en kvalificerad arbetsgrupp som utarbetar förslag till nya former för öppnande. () i Lane-Herrestad () i Heden () i Ulfsbyn
mot · FX0212 · 1974-01-11 00:00:00 — om slopande av den allmänna arbetsgivaravgiften för kristna och andra humanitära organisationer. Företag som producerar varor och tjänster kan i allmänhet kompensera sig för ökade kostnader genom höjda priser. Den allmänna arbetsgivaravgiften som infördes och därvid uppgick till på företagens lönesumma har fördubblats två gånger och uppgår nu till . Även om inte alla företag kan kompensera sig för avgiften och i stället tvingas friställa personal eller lägga ned verksamheten har andra företag, särskilt de som är oberoende av import från utlandet liksom export till utlandet, sökt kompensera sig genom höjning av priserna. För de religiösa samfunden och för hjälporgan som Röda korset, och Rädda barnen har detta inte varit möjligt med undantag för den verksamhet som bedrivs i konkurrens med annan näringsutövning. För huvudinriktningen av sin verksamhet har således de religiösa samfunden och vissa andra hjälporgan på ett olyckligt sätt drabbats av den allmänna arbetsgivaravgiftens införande och senare höjningar. Den verksamhet som dessa organisationer bedriver bör inte betungas eller försvåras. Alla de medel som insamlas bör oavkortade få användas för humanitär gärning. Avgiften bör därför inte uttas från kyrkor och frikyrkor samt hjälporgan som Röda korset, och Rädda barnen. Med stöd av ovanstående hemställs att hos Kungl. Maj:t begär förslag under innevarande år om borttagande av den allmänna arbetsgivaravgiften för kristna och andra humanitära organisationer.