mot · FX02111 · 1974-01-16 00:00:00 — Motioner nr lil 1974 av i Agnäs m. fl. angående etermediernas nyhetsförmedling i u-landsfrågor. Enligt det gällande radioavtalet skall de två kanalerna och konkurrera med varandra i fråga om nyhetsförmedlingen. I praktiken har resultatet av konkurrensen visat sig innebära att de båda kanalerna i mycket stor utsträckning presenterar samma nyheter , ett förhållande som av TV-tittarna upplevs som föga tillfredsställande. Allmänt frågar man sig, om en ändring inte är möjlig, särskilt som utrymmet för nyheter ju är begränsat och vissa prioriterade nyheter sålunda sänds två gånger eller fler under det att andra av stort intresse inte alls kommer med i sändningarna. Detta problem skulle kunna lösas , t. ex. på så sätt att den ena kanalens program Rapport i huvudsak ägnar sig åt inrikes nyheter och den andra kanalens Aktuellt åt utlandsnyheternas bakgrunder och kommentarer. Därigenom kunde större bredd i utbudet skapas och större utrymme för differentierad nyhetsförmedling finnas, och de båda kanalerna kunde tillsammans utförligare spegla . Anmärkningarna mot försummelser av viktiga nyheter kunde minskas. Som exempel kan anföras den berättigade kritik enligt vår mening som framförts mot att ett viktigt evenemang inte alls presenterats i svensk TV. Det största samkristna arrangemang som någonsin genomförts i vårt land, nämligen den ekumeniska u-veckan, omnämndes över huvud taget inte. I deltog nära nog alla kyrkor och samfund och på de flesta platser i landet genomfördes program kring u-landsfrågor. Över hela landet anordnade enskilda församlingar och 200 lokala ekumeniska planeringskommittéer föredrag, debatter och gudstjänster i frågor som gäller svensk handels- och biståndspolitik, befrielserörelser och företagsinvesteringar i u-land samt mission och enskild livsstil i överkonsumtionssamhället. Det var en ambitiös satsning, som borde i rättvisans namn fått utrymme i den veckans nyhetsflöde. Det kan inte förnekas att man i missionskretsar har en mängd värdefull u-landskunskap och insikter om vad det nya världsläget kräver, men den svenska televisionens ansvariga har tydligen inte uppfattat det. Den objektiva behandling av nyhetsmaterial som avtalet mellan och Radio/TV kräver torde i detta fall ha betytt att u-veckan uppmärksammats i nyhetssändningarna, om avtalet respekterats. Ärkebiskopen m. fl. har i brev påtalat det anmärkningsvärda att u-veckan inte alls korn med. Den totala tystnaden förklaras av TV:s ledning med att andra viktiga nyheter samma vecka behövde allt utrymme. Alltså sändes vissa andra nyheter av bägge kanalerna under det att u-veckan inte alls fick plats. I en intervju återgiven i har biståndsministern bland annat sagt: Så min erfarenhet, säger med övertygelse, är att med en brett förankrad diskussion, en bred debatt, så ska vi kunna driva förståelsen för u-landsfrågorna till en nivå där de räknas som lika viktiga och angelägna som våra egna. Den vidgade debatten som biståndsministern efterlyser kan knappast komma till stånd utan att massmedia på allvar går in för information och upplysning. Om u-hjälpen skall vinna intresse och gensvar bland skattebetalarna måste informationen utvidgas. Härvid kan statsrådets mening i samma intervju anföras och understrykas: tycker sig inte finna ett organiserat missnöje och motstånd mot u-landshjälpen. Men inte heller samma entusiasm och engagemang som . Det är inte så konstigt kanske! Tiderna var bättre då och sämre . Men ska vi successivt kunna öka vårt bistånd med de ganska stora summor det blir fråga om, så måste vi få en mycket bredare debatt. Den breda debatten kommer till stånd, om den viktiga samhällsfråga det här gäller får sin belysning i radio och TV, t. ex. genom rättvist utrymme i nyhetssändningarna i de båda TV-kanalerna. Det vöre önskvärt att SIDA av sitt anslag till information sökte stimulera folkrörelserna till debatt kring de två TV-kanalernas framtida uppgift eller arbetsområden och att möjligheterna att ytterligare entusiasmera och orientera om svenskt bistånd till utvecklingsländerna redan nu tillvaratogs i etermedia. Från de breda folklagren kommer allt starkare krav och påtryckningar om att de ansvariga beslutsfattarna i skall se till att det s. k. enprocentsmålet uppnås. Stora och medvetna medborgargrupper inser nödvändigheten av en ökad biståndsverksamhet, men för att vinna de mångas stöd och reservationslösa medverkan som skattebetalare och givare, måste informationen förbättras och vidgas på alla sätt. TV är det medium som når längst och påverkar starkast. bör uttala sin uppfattning att inom ramen för det gällande avtalet programverksamheten utformas så att ökad förståelse för u-landsbiståndet uppnås samt att inför en ny avtalsperiod synpunkter på kanalernas konkurrensförhållanden debatteras och belyses. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening uttalar att u-landsfrågorna allsidigt bör belysas i etermediernas nyhetsförmedling. () i Agnäs () () () () () i Skärstad 1* 1974.