mot · FX021443 · 1974-01-26 00:00:00 — av i m. fl. angående statsbidrag till viss trafik mellan öar och fastland. Goda kommunikationsmöjligheter till rimliga avgifter är en nödvändig förutsättning för en orts fortbestånd och utveckling. är det ett självklart krav från befolkningen även i glest befolkade bygder att någon form av kommunikationsservice skall finnas. Kommuner och länsstyrelser genomför nu en trafikplanering för att klarlägga de trafikbehov som finns och hur dessa skall lösas. Trafikplaneringen behandlar dock inte kostnaderna för trafiksystemen och kostnadsfördelningen. Planeringsarbetet får därför inte tas till intäkt för att inte redan nu rätta till de orättvisor som finns när det gäller kostnadsansvaret för viss trafik. Vi tänker härvid på skärgårdskommunikationerna. I de fall staten inte helt svara för väginvesteringarna kan statligt bidrag utgå till byggande av enskilda vägar med 70 respektive av godkända kostnader. Även till de årliga underhållskostnaderna utgår bidrag med samma procenttal. I glesbygdsområden där kollektiv trafik inte kunnat upprätthållas och finansieras med biljettintäkter kan kommun erhålla bidrag till viss del av underskottet enligt riksdagsbeslutet om bidrag till s. k. olönsam busstrafik. De ovannämnda stödformerna gäller inte när det är fråga om att ordna kommunikationerna mellan öar eller mellan fastlandet och öar. Såväl investeringarna i båtar och färjor vilka kan betraktas som vattenvägens motsvarighet till den enskilda vägen som den årliga kostnaden för trafiken måste helt bäras av trafikanterna eller av kommunerna. Den statsbidragsmöjlighet som trots allt finns för anskaffande av båt eller färja är beroende av prövning från fall till fall och skapar härigenom osäkerhet om vilka villkor som kan komma att gälla för respektive kommunikationsled. Som ett exempel på en kommun som måste satsa stora belopp för trafiken vill vi nämna i . Kommunen som består av ett flertal öar har kommunikation med fastlandet och . För denna färjeförbindelse svarar statsverket. För att befolkningen på de andra öarna skall ha möjligheter utnyttja färjetrafiken till fastlandet har kommunen en omfattande färje- och båttrafik. Underskottet för denna trafik uppgår till . Statsbidrag har erhållits med men har då angetts vara av karaktären engångsbidrag. Det är enligt vår mening angeläget att skärgårdens kommunikationer erhåller fastställda bidragsmöjligheter. Detta skulle bäst ordnas genom att statsbidragskungörelserna för bidrag till byggande och underhåll av enskilda vägar tillämpades för båt- och färjedelen av en Det är ett klart rättviseintresse att så sker men dessutom kan tilläggas att det från många samhällssynpunkter är angeläget att skärgården även framgent är befolkad. Vi måste då medverka till att minska skärgårdsbefolkningens kommunikationskostnader på samma sätt som beträffande fastlandsglesbygd. Vid sin behandling av trafikutskottets betänkande 1973:15 har intagit en positiv ståndpunkt till frågan om statsbidrag till viss trafik mellan öar och fastland. Detta ställningstagande grundas på konstaterandet att skärgårdskommuner i bidragshänseende kommer i ett sämre läge än övriga kommuner. Med hänvisning till det anförda hemställes att beslutar att investeringar i båt eller färja för trafik mellan öar eller mellan öar och fastlandet och de årliga kostnaderna för driften skall vara statsbidragsberättigade enligt bestämmelserna om bidrag till enskilda vägar. () i Lane-Herrestad GOTAB 74 5949 S 1974