mot · FX02383 · 1974-01-24 00:00:00 — angående polisbevakningen vid de större flygplatserna. Ett problem som uppmärksammats är flygplanskapningar och andra sabotagehandlingar mot luftfarten. Sålunda har genom resolution uppmanat medlemsstaterna att vidta kraftåtgärder för att förhindra brott mot flygsäkerheten. Kommissionen för förebyggande av politiska våldsdåd framhöll vikten av att åstadkomma en flygplatskontroll som är så effektiv som möjligt och där behövliga insatser är samordnade på bästa sätt. Under har delade meningar rått om hur denna flygplatskontroll lämpligast skulle organiseras. har framhållit bristerna i den nuvarande organisationen med flygplatspoliser hörande under respektive lokala polisdistrikt. Sålunda lyder polisen på under polisdistrikt och den kommande flygplatsen på nedanför kommer, såvitt gäller polisen, att hänföras till . har föreslagit att flygplatspolisen antingen organiseras direkt under styrelsen, i likhet med övrig polis som har till uppgift att utreda viss brottslighet med riksomfattande spridning, eller hänförs till de tre storstädernas polisdistrikt. Överläggningar har ägt rum mellan luftfarts- och polismyndigheterna i de nordiska länderna beträffande samordningen av insatserna för att åstadkomma effektivare flygplatskontroll. Av avgörande betydelse ansågs vara att den polispersonal som måste finnas för säkerheten på flygplatserna är väl förtrogen med de speciella arbetsuppgifter som kommer i fråga och om möjligt särskilt avdelas härför. I och har polismyndigheterna vid storflygplatserna brutits ut ur den lokala organisationen, trots att dessa länder endast har vartdera en storflygplats. Utvecklingen beträffande flygplanskapningar och andra sabotagehandlingar ger verkligen anledning att snabbt försöka åstadkomma så effektiva säkerhetsåtgärder som möjligt. Det kan förefalla som om flygplatskontrollen vore den svagaste länken i kampen mot den internationella terrorismen. Visserligen finns vid våra större flygplatser, framför allt , en viss beredskap. Man kan göra visitationer sticksprovsvis. Det finns årskontrakt med ett vaktbolag, som gör vad det kan, och det finns passpolis. Men detta innebär inte något egentligt skydd mot en överrumplande attack, genomförd av en grupp vältränade k-pistbeväpnade från exempelvis Palestinagerillan. Terrorister rör sig över gränserna och kan utnyttja den varierande skyddsstandarden och de ibland inte så snabba kontakterna mellan olika länder. Den passfrihet vi i vanliga fall upplever som något positivt mellan de nordiska länderna ställer ökade krav på det enskilda landets insatser för att göra terroristbekämpningen mer effektiv. Det är i och för sig uppenbart att Märstapolisen vid ett terroristlarm från skulle göra allt vad den kunde för att snabbast möjligt komma till platsen och sätta in alla tillgängliga resurser. Men det räcker inte. Allt talar för att Märstapolisen om inte läget är onormalt tursamt kommer att nå fram för sent vid en överrumpling. Det svenska flygplatsskyddet behöver en förvarningstid för att bli effektivt. En effektiv organisation skulle bidra till att förbättra möjligheterna härtill. Om flygplatspolisen vid hänfördes till ökades möjligheterna till en effektivare organisation, som kunde förstärka skyddet mot överrumpling på flygplatsen och därmed öka beredskapen mot terroristdåd. En sådan organisatorisk förändring skulle också underlätta kontinuerlig tjänstgöring och nödvändig specialutbildning av flygplatspolisen. Under åberopande av det anförda hemställer jag att 1. som sin mening ger Kungl. till känna att samtliga tjänster som flygplatspolis vid de tre största flygplatserna i landet bör ingå i personalplanerna för , och polisdistrikt, 2. hos Kungl. hemställer att samtliga flygplatspoliser vid lösgörs från polisdistrikt och organisatoriskt uppförs på personalplanen för .