mot · FX021453 · 1974-01-25 00:00:00 — av herrar i och om utveckling av mindre skogsmaskiner, m. m. har arbetstillfällena inom skogsbruket minskat kraftigt. Antalet dagsverken har gått ned ifrån 1950 till ca 11 miljoner 1970. Den sammanlagda minskningen är . I första hand är den kraftiga nedgången i arbetstillfällen ett resultat av den snabba tekniska utvecklingen inom skogsbruket. Med den nuvarande inriktningen på högmekaniserade avverkningsmetoder anpassade för bl. a. stora kalhyggen kommer antalet arbetstillfällen att fortsätta att kraftigt minska. En sådan utveckling kommer att skapa en rad svåra samhällsproblem. I första hand kommer sysselsättningsläget att bli ännu allvarligare i de delar av landet där dessa problem redan nu är som störst. Dessutom får samhället ännu större svårigheter att klara de regionalpolitiska målsättningarna. Även kombinationen av arbete i jordoch skogsbruket försvåras. Därigenom påskyndas nedläggningstakten inom jordbruket, och försörjningen av livsmedel påverkas negativt. Dessutom har övergången till stora kalhyggen och till tunga transportmaskiner inom skogsbruket fått allvarliga konsekvenser för miljön. I arbetsgruppen för skogsbrukets arbetsmarknadsfrågor som tillsatts av har sysselsättningen inom skogsbruket analyserats ingående. Av arbetsgruppens material framgår tydligt sambandet mellan en högmekanisering och ett kraftigt minskat behov av arbetskraft inom skogsbruket. Gruppen belyser bl. a. att helmekaniseringen vid upparbetningen vid avverkningarna kommer att öka från 1980. Antalet sysslesättningstillfällen beräknas minska från 82 000 till 47 1980. kommer att drabbas särskilt hårt genom den höga mekaniseringstakten främst inom bolags- och statsskogarna. Enbart antalet beräknas minska från 12 000 till 2 500 vid ingången . Arbetsgruppen räknar med att i första hand kommer bortfallet av arbetstillfällen att gå ut över deltidsarbetande inom skogsbruket. Det är naturligt att samhället kommer att ställas inför mycket stora svårigheter när detta stora bortfall av arbetstillfällen måste ersättas med nya. En dämpad takt i den extremt högmekaniserade utvecklingen är därför starkt motiverad för att trygga sysselsättningen inom skogsbruket. Ett bortfall av ca 35 000 arbetstillfällen torde direkt och indirekt beröra uppskattningsvis 100 000 människor. Om alternativet för dessa är att flytta från glesbygdsregionerna till större tätortsområden, försvagas serviceunderlaget ytterligare i stora glesbygdsområden. Det är därför naturligt att räkna med att en minskad sysselsättning inom skogsbruket leder till en ytterligare försvagning av sysselsättningen inom den serviceverksamhet som alltjämt finns kvar i dessa områden. En kraftig kapitalförstöring i form av outnyttjade bostäder, och privat service skulle bli följden av denna utveckling. Dessutom motverkas samhällets regionalpolitiska strävanden. Enligt den tidigare omnämnda arbetsgruppens beräkningar kommer av alla transporter i skogen att utföras av specialtraktorer 1980. I takt med denna utveckling minskar förutsättningarna att använda vissa jordbruksmaskiner för transporter i skogen. Resultatet blir dålig lönsamhet på nödvändiga maskininvesteringar inom jordbruket. Jordbruket har stora behov av en jämn sysselsättning . För såväl anställda som egenföretagare är detta angeläget. Kombinationen av arbete i jordbruket och i skogen ger även möjligheter att utnyttja t. ex. jordbrukstraktorerna på ett effektivare sätt. Genom den pågående högmekaniseringen inom skogsbruket minskas i snabb takt förutsättningarna för en jämn sysselsättning. För att öka användbarheten av t. ex. jordbrukstraktorn i skogen borde utvecklingsarbetet intensifieras för att göra vissa jordbruksmaskiner bättre anpassade för skogsbruket. För att skapa lönsamhet för allt större och dyrbarare maskiner ökar kravet på stora kalavverkningar. De negativa verkningarna för naturen och djurlivet är uppenbara. Även markskadorna av allt större maskiner är allvarliga. En inriktning mot mindre och mot naturen skonsammare maskiner är av miljömässiga skäl starkt motiverad. Ett forskningsarbete pågår på det skogstekniska området inom Stiftelsen . Staten tillsjuter sammanlagt 14,85 milj. kr. till finansieringen av detta forskningsarbete. Det ramprogram som är upprättat för detta utvecklingsarbete är tyvärr inte inriktat på att i första hand få fram mindre maskiner eller på att göra vissa jordbruksmaskiner mera användbara i skogsbruket. För att relativt snabbt få fram forskningsresultat på detta område borde det nuvarande avtalet revideras och förlängas och ett nytt ramprogram upprättas. Det fortsatta forskningsarbetet borde nu helt inriktas på mindre skogsmaskiner som alternativ till de högmekaniserade avverkningsmetoderna. 1 första hand borde maskiner utvecklas för att vara lämpade att ta vara på klenare virke samt anpassade för det mindre, enskilda skogsbruket. Arbetet bör även omfatta t. ex. jordbrukstraktorerna i syfte att göra dessa mera användbara i skogsbruket. För att trygga sysselsättningen inom skogsbruket och i syfte att ge familjejordbruket bättre förutsättningar att leva vidare är detta forskningsarbete angeläget. är en utveckling mot mindre awerkningsmaskiner miljömässigt starkt motiverad. Med hänvisning till det anförda hemställes 1. att hos Kungl. Maj:t anhåller om en revidering och förlängning av forskningsavtalet med , 2. att ett nytt forskningsprogram upprättas med huvudsaklig inriktning på att utveckla mindre skogsmaskiner samt på tekniska förbättringar av vissa jordbruksmaskiner i syfte att göra dessa mera användbara i skogsbruket. () () 1* 1974.