ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FX021032 · 1974-01-26 00:00:00 — av fröken och fröken om ökat statsbidrag till förskoleverksamhet för döva och hörselskadade barn. Under höstriksdagen 1973 fattade väsentliga beslut rörande den fortsatta förskoleverksamheten med anledning av prop. I det sammanhanget tog inte ställning till frågan om den framtida kostnadsfördelningen för förskoleverksamheten mellan stat och kommun. Med hänsyn till det stora behovet av att stimulera kommunerna till en snabb utbyggnad av förskoleverksamheten för att genomföra den allmänna förskolan och avlasta kommunerna en del av det tunga kostnadsansvar dessa har för förskoleverksamheten beslöt emellertid om en betydande uppräkning av statsbidragen till verksamheten. Förstärkningen av statsbidragsgivningen tog emellertid inte sikte på den grupp barn som är döva eller hörselskadade. Enligt vår mening måste situationen som denna grupp förskolebarn befinner sig i uppmärksammas bättre, bl. a. när det gäller formerna för hur deras behov av förskola skall tryggas och ges en tillfredsställande utformning. Den resursförstärkning som skett från statens sida till kommunerna för förskolebarnen i övrigt bör omfatta även denna grupp. Det skall här bara understrykas att ett av huvudsyftena med förskolereformen var just att ge ett bättre stöd till de mest stödbehövande barnen. I en gemensam skrivelse har och anhållit att överläggningar mellan berörda parter tas upp beträffande en uppräkning av bl. a. de statsbidragsbelopp som fastställts i kungörelsen (1956:252) angående statsbidrag till förskolor, skolhem och hemundervisning för döva och hörselskadade barn. Enligt departementschefens uppfattning bör frågan om detta statsbidrags storlek prövas i samband med frågan om kostnadsfördelningen mellan stat och kommun i fråga om förskoleverksamheten som helhet. Ett sådant uppdrag har på begäran lämnats till kommunalekonomiska utredningen. Enligt vår uppfattning är det väsentligt att överläggningar mellan parterna beträffande en uppräkning av statsbidraget kommer till stånd. De insatser som bör komma till stånd för att nå hörselskadade och döva barns föräldrar med information och uppsökande verksamhet samt insatser i förskola, skolhem och hemundervisning för dessa barn är av den karaktären att de går utöver vad den vanliga förskoleverksamheten kan ge. Specialinsatser är nödvändiga. I dessa överläggningar bör även frågan om en utvidgning av det särskilda stödet till synskadade barn kunna tas upp till prövning. Frågan om en förstärkt statsbidragsgivning till denna del av förskoleverksamheten måste enligt vår mening tas upp till 1* 1974. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att hos Kungl. begär att överläggningar skyndsamt skall tas upp med berörda parter om en uppräkning av statsbidragen till den i motionen berörda förskoleverksamheten och att därav föranledda förslag framläggs.
mot · FX021034 · 1974-01-25 00:00:00 — angående grunderna för statsbidrag till landstingskommunal vårdskola och sjuksköterskeskola. Vid av landsting bedriven vårdskola och sjuksköterskeskola under samma administrativa ledning sker olika beräkningar när det gäller statsbidrag till skolledare resp. biträdande skolledare. Skolan arbetar som en enhet i samma byggnader med viss gemensam personal, utrustning etc. Trots detta gäller att vid framräkning av poängunderlag för skolledare får arbetet i bägge skolformerna tas med vid beräkningen men inte när det gäller biträdande skolledare. Om det t. ex. krävs 70 poäng för erhållande av statsbidrag till biträdande rektor och detta poängunderlag är baserat på arbetsuppgifter med 50 poäng i vårdskolan och 20 poäng i sjuksköterskeskolan erhålles icke statsbidrag, detta trots att tjänsten sammantaget omfattar de stipulerade 70 poängen. Hade däremot dessa 70 poäng baserats på verksamhet enbart i gymnasieskolan hade statsbidrag kunnat utgå. bör göra Kungl. Maj:t uppmärksam på detta, som måste anses vara ett felaktigt system, och uttala att en ändring bör komma till stånd så att samma beräkning i de ovan relaterade fallen blir tillämplig. Med hänvisning till vad som anförts hemställes att hos Kungl. anhåller om förslag till ändring av beräkning av poängunderlag för tillsättande av skolledare och biträdande skolledare enligt vad i motionen anförts.
mot · FX021036 · 1974-01-25 00:00:00 — om statsbidrag för personell assistans till handikappade elever vid obligatoriska skolor. Statsbidrag lämnas till kommunerna för anordnande av personell assistans för vissa handikappade elever i m. m. För /74 har Kungl. Maj:t meddelat följande bestämmelser angående dessa bidrag: Statsbidrag utgår med . till personell assistans för vissa handikappade elever i . fördelar beloppet mellan kommunerna med utgångspunkt i antalet grundskoleelever i respektive kommun . äger utöver vad som följer av punkt 1 besluta om statsbidrag till personell assistans inom en sammanlagd utgiftsram av . för dels elev i specialskolan, dels elev i som lider av Spielmeyer-Vogts sjukdom, dels kommun med särskilt stort medelsbehov för personell assistans. Statsbidrag enligt punkterna 1 och 2 utbetalas till kommun efter bestämmande. Med anledning av dessa bestämmelser har beslutat att bidrag till personell assistans kan utgå till rörelsehindrade elever, synskadade elever och elever som lider av Spielmeyer-Vogts sjukdom i och i specialskolan. Av detta framgår att några statsbidrag till personell assistans till psykiskt handikappade elever, som exempelvis på grund av ångest behöver någon vid sin sida, inte utgår. som man med tillfredsställelse kan notera att anslaget har höjts i årets statsverksproposition till . så måste man konstatera att någon vidgning av bestämmelserna inte föreslås. Departementschefen redovisar att han avser att senare föreslå Kungl. Maj:t att i stort sett motsvarande regler som för innevarande läsår utfärdas för nästa läsår. Erfarenheten har visat att det finns ett stort behov av personell assistans också till psykiskt handikappade elever. Det finns därför starka skäl att ändra bestämmelserna så att statsbidrag också kan utgå till psykiskt handikappade elever. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad som i motionen anförts angående bestämmelser för statsbidrag till personell assistans för handikappade elever.
mot · FX021037 · 1974-01-26 00:00:00 — om ökad administrativ utbildning av sjuksköterskor. I bilaga 10 till statsverksproposition s. 378380 framläggs, på grundval av förslag till verksamheten vid SIHUS, departementschefens förslag i frågan för /75. De av godtagna riktlinjerna för vidareutbildning av sjuksköterskor m. m. 1968:66, SU 1968:108, rskr 1968:259) innebär bl. a. att SIHUS i fortsätningen skulle svara för lärarutbildning och viss kursverksamhet i anslutning till denna. Övergångsvis förutsattes dock vissa uppgifter utanför lärarutbildningen ligga kvar hos institutet. I erforderlig omfattning skall tills vidare även administrativa kurser kunna anordnas vid institutet. I sina anslagsäskanden till SÖ för /75 hade SIHUS :s styrelse hemställt om medel till anordnande av tre administrativa kurser om två terminer. I sina anslagsäskanden tog emellertid SÖ endast upp en administrativ kurs. Enligt vad som under hand erfarits var skälet härtill dels att departementschefen i 1971, 1972 och statsverkspropositioner för sin del endast bifallit en av äskade tre administrativa kurser, dels att de administrativa YRK-kurserna påbörjades . Utvecklingen inom hälso- och sjukvården har bl. a. inneburit att administrationen har blivit alltmera komplicerad. Krav på omdispositioner, utvidgningar och nya avdelningar reses och måste utredas, vilket i sin tur medfört bl. a. att antalet administrativa tjänster utökats, fler klinikföreståndare, blockföreståndare, föreståndare inom öppen vård etc. I samma takt som denna expansion har ej sjuksköterskor med adekvat administrativ utbildning kunnat anställas. av besatta klinikföreståndartjänster har ej formell kompetens för dessa befattningar. Intresset för utbildning vid SIHUS är stort. 1972/73 sökte 205 till administrativ kurs. 24 antogs och 181 blev således ej antagna. Man hälsade med stor tillfredsställelse de yrkesinriktade kurserna i hälso- och sjukvårdsadministration, som började ges vid universiteten . De första kurserna ägde rum i och , och i dessa deltog 18 sjuksköterskor. För en fullständig administrativ utbildning krävs att man genomgått både A-kurserna (20 poäng) och B-kurserna (20 poäng) i hälso- och sjukvårdsadministration. De första B-kurserna ägde således rum . startade A-kurser vid ytterligare ett antal orter. Med det anförda synes det dröja alltför länge innan dessa kurser kan ge den behövliga utbildningen till ett tillräckligt stort antal sjukskö terskor, som är administrativt verksamma. I första hand bör antalet YRK-kurser i hälso- och sjukvårdsadministration utökas lika väl som antalet studieplatser för sjuksköterskor utökas på varje kurs. Innan dessa åtgärder hunnit få effekt är det dock nödvändigt att utöka antalet administrativa kurser vid SIHUS. Mot bakgrund av det anförda hemställes att för /75 måtte besluta att tre administrativa kurser anordnas av SIHUS. /ENKEL (fp)
mot · FX021039 · 1974-01-26 00:00:00 — angående den planerade civilingenjörsutbildningen i . I propositionen 1970:88 säger föredragande statsrådet följande: För förläggning av högre teknisk utbildning till talar samma allmänna skäl som jag tidigare redovisat beträffande . I fråga om motiven och förutsättningarna för att förlägga högre teknisk utbildning till bör, såsom både norrlandsberedningen och remissinstanserna framhållit, beaktas den livskraftiga och differentierade industri som finns i regionen. Industripolitiska skäl talar sålunda starkt för att högre teknisk utbildning förläggs till . Utbildningen bör få en sådan inriktning att den bidrar till den industriella utvecklingen i regionen. Planeringen för utbildningen bör liksom i samordnas med planeringen av andra resurser för teknisk utveckling och forskning. För att, som man hoppades, realisera bl. a. dessa intentioner tillsattes en organisationskommitté med uppgift att under UKÄ planera för högre teknisk utbildning och forskning i övre . Den s. k. hade alltså tillskapats. , då fortfarande ingenting åstadkommits i fråga om förslag rörande , ställde jag en enkel fråga till statsrådet . Av svaret fick jag det bestämda intrycket att kommittén ej, som man själv antytt, behövde några tilläggsdirektiv för att fortsätta sitt arbete. har man emellertid inte kunnat undgå märka att kommittén uppträtt synnerligen tveksamt i fråga om Skellefteåutbildningen. Mot bakgrund av intentionerna , som ovan citerats, och som även underströks i uttalande har det varit och är helt otillfredsställande att det för del ännu inte hänt någonting konkret i den här frågan. Näringslivet och de kommunala myndigheterna i väntar att statsmakterna gör sin plikt, den att stå vid de ord som citerats ur statsrådsanförandet. Konkreta åtgärder för att förverkliga de gjorda utfästelserna brådskar! Med hänvisning till det anförda hemställer jag att i skrivelse till Kungl. Maj:t begär att förslag om genomförande av planerna på avslutande civilingenjörsutbildning i ofördröjligen förelägges , samt att i sammanhang härmed uttalar att den högre tekniska utbildningen i skall organiseras så att den blir kvalitativt likvärdig med motsvarande utbildning på andra håll i landet och att för ernående av denna målsättning erforderliga forsknings- och utvecklingsresurser anvisas. NILS-ER1C () i
mot · FX02104 · 1974-01-16 00:00:00 — av m. fl. om höjning av ersättningen till vittne. I enlighet med Kungl. Maj:ts kungörelse utgår ersättning till vittne m. fl. för tidsspillan, och denna ersättning utgår om det kan antagas att vederbörande går miste om inkomst eller på annat sätt lider ekonomisk förlust. Den ersättning som kan utgå till vittne för tidsspillan är fastställd till högst /dag jämte viss ersättning för uppehälle, om det kan antagas att vederbörande haft sådan kostnad. Om vittne behöver anlita vårdare eller annan för att kunna inställa sig bestämmes ersättningarna för dennes inställelse enligt de grunder som gäller för vittne. Otaliga exempel från våra domstolsförhandlingar finns där vittnen på fråga om ersättning säger sig gå miste om den eller den löneinkomsten och helt naturligt då begär vad man går miste om i form av lön, men vederbörande blir då upplyst om av rättens ordförande att den högsta ersättning som kan komma i fråga är . Utöver det, av de flesta människor upplevt som obehagligt, att få vittna inför domstol, så tvingas man även göra ekonomisk förlust. Det finns vidare exempel som visar att vittnen som är egna företagare och inte kan direkt visa på att man gått miste om inkomst fördenskull inte fått någon som helst ersättning för tidsspillan, detta trots att både en och tagits i anspråk. Självklart gör vederbörande en ekonomisk förlust genom att arbete som inte i dylikt fall kunnat bli utfört måste utföras , såsom , kvällar eller nätter. Det är rätt naturligt att jämförelse görs med andra medverkande vid rättegångstillfällen där ersättning utgår av statsmedel, såsom ersättningen till nämndemännen, som utgår med /dag jämte traktamente enligt det statliga reglementet, eller ersättningen till advokater som försvarare, där det inte är ovanligt att kostnaderna får stanna på statsverket. Eftersom det är av den största betydelse att genom vittnesmål få upplysningar och sakuppgifter som underlag för rättens bedömningar, får inte en alltför njugg ersättning till dessa vittnen utgöra det hinder som kan innebära svårigheter att få fram dessa vittnesmål, och med beaktande av penningvärdets förändring är det även från den synpunkten fullt motiverat med en uppjustering av nu utgående ersättning. Enligt vår mening bör sålunda en höjning av ersättningen till vittnen och vårdare ske och utgå efter samma grunder och med samma belopp som till nämndemän. Med hänvisning till det anförda hemställes att måtte besluta att fastställa ersättningen av allmänna medel till vittnen m. fl. till /dag jämte traktamente enligt det statliga reglementet fr. o. m. . () () GOTAB 74 5688 S 1974
mot · FX021041 · 1974-01-25 00:00:00 — av fröken m. fl. om obligatorisk undervisning i maskinskrivning i . Under det förarbete som ägde rum i anslutning till revisionen av läroplanen diskuterades införandet av maskinskrivning som ett obligatoriskt ämne för samtliga elever. Den slutliga form som Läroplan 69 fick erbjuder emellertid inte möjligheter för vare sig obligatorisk undervisning i maskinskrivning eller tillvalsundervisning annat än som ett alternativ inom fritt valt arbete. I stället skall maskinskrivningen vara en färdighet som övas med att eleverna skall skriva ut rapporter, redogörelser, elevtidningar, uppsatser eller liknande. Det primära vid denna användning är inte att ge eleverna systematisk färdighetsträning i maskinskrivning utan att hjälpligt lära dem att med hjälp av en skrivmaskin åstadkomma en något så när acceptabel och läsbar produkt, där innehållet är det väsentliga. Genom systemet med resurstimmar kan viss lärarhandledning erbjudas de elever som väljer att skriva ut sina arbeten på maskin. De erfarenheter som föreligger från årskurserna 7 och 8 i modell Lgr 69 visar emellertid att den maskinskrivningsverksamhet som bedrivits haft stora nackdelar. För det första är det mycket få elever som i årskurs 7 får några grundläggande kunskaper i maskinskrivning som går att bygga vidare på i årskurs 8. Maskinskrivning som ett alternativ inom ramen för fritt valt arbete är inte så attraktivt att det väljs av stora elevgrupper. För det andra måste det erbjuda nästan oöverstigliga svårigheter för en lärare i maskinskrivning att ta hand om en grupp elever som konfronteras med var sin skrivmaskin enbart med den målsättningen att göra en utskrift. Att bedriva systematiska undervisningsövningar är naturligtvis ogörligt i det fallet, eftersom tiden enbart skall användas för utskrifter. Skall en fortsatt färdighetsträning i maskinskrivning kunna äga rum i årskurserna 8 och 9, måste den föregås av en grundläggande undervisning på ett tidigare stadium. Färdighetsträning kan med fördel sättas in . En lösning vore därför att redan i årskurs 6 lägga in en veckotimma maskinskrivning i utbyte mot en veckotimma från något annat ämne, där undervisning med fördel kan ges i halvklass, t. ex. svenska. En annan utväg vore att använda tid avsedd för fritt valt arbete i årskurs 7 till obligatorisk undervisning i maskinskrivning. Under hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar hos Kungl. Maj:t begära förslag om obligatorisk undervisning i maskinskrivning i årskurs 6 eller 7 i . () /ENKEL (fp)
mot · FX021043 · 1974-01-25 00:00:00 — om ökat bidrag till personell assistans för vissa handikappade skolelever. /68 utgår statsbidrag till personell assistans för vissa handikappade elever i obligatoriska skolor. Genom beslut har Kungl. Maj:t meddelat bestämmelser för verksamheten innevarande budgetår. Bestämmelserna innebär bl. a. att huvuddelen av statsbidraget fördelas mellan kommunerna av med utgångspunkt i antalet grundskoleelever i respektive kommun . Detta innebär enligt chefen för en önskvärd förenkling av bidragsreglerna. Meningen med den personliga assistansen är att möjliggöra för den handikappade eleven att följa undervisningen och fungera i skolsituationen. Det är därför angeläget att assistansen utformas så att den i möjligaste mån blir en hjälp till självhjälp. Den som svarar för assistansen bör även se som sin uppgift att stimulera elevens självständighet och sociala förmåga. Skolgången är ett led i den utveckling som innebär att eleven successivt frigör sig från beroendet av föräldrarna. Bidraget till personell assistans är utformat så att det skall möjliggöra för fysiskt handikappade elever att kunna följa undervisningen i en vanlig skola. Den utformning bidragsbestämmelserna har fått innebär dock att alla kommuner, oavsett om de i sitt skolväsende har handikappade elever, får del av bidrag. Likaledes innebär det att en kommun med få elever, men med en eller flera gravt handikappade elever, får ett mycket begränsat bidrag, som inte tillnärmelsevis täcker den faktiska kostnaden. Enligt vårt förmenande är det rimligt att statsbidraget är av en sådan storleksordning att det täcker den faktiska kostnaden för personell assistans till handikappade elever i det obligatoriska skolväsendet. Kostnaden för detta torde ändå bli avsevärt lägre än kostnaden för att undervisa dessa elever i specialskolor. uppskattar i sina petita /75 behovet till 3 milj. kr. Departementschefen har anvisat ett belopp av . Vi föreslår alltså en uppräkning av beloppet med . Med hänvisning till ovanstående hemställer vi 1. att uppdrar till Kungl. Maj :t att fastställa sådana regler för bidraget till personell assistans att bidraget täcker kommunens faktiska kostnader, 2. att till Bidrag till driften av grundskolor anvisar ett i förhållande till Kungl. Maj:ts förslag med . förhöjt förslagsanslag om 4 . att Utnyttjas för bidrag till personlig assistans för vissa handikappade elever i obligatoriska skolor. () ()
mot · FX021044 · 1974-01-26 00:00:00 — angående utbildningen av lärare för låg- och mellanstadierna. I propositionen 1974:1 bilaga 10, , föreslås en minskad intagningskapacitet avseende lärarutbildningen. När det gäller klasslärarutbildningen innebär propositionen en minskning i jämförelse med förslag med två klassavdelningar om 24 elever (912 intagningsplatser mot av SÖ föreslagna 960) på lågstadielärarlinjen och en minskning med sju klassavdelningar på mellanstadielärarlinjen (1080 intagningsplatser mot föreslagna 1248), allt avseende /75. Föredragande statsrådet säger sig senare vilja föreslå Kungl. Maj :t hur intagningsplatserna för lärarutbildninjfbör fördelas mellan olika orter nästa budgetår. När motsvarande ärende förelädes inför /74 yttrade dåvarande statsrådet och chefen för : För skolväsendets försörjning med lärare är det särskilt angeläget med en decentraliserad utbildning av lärare för låg- och mellanstadiet (propositionen 1973:1 bilaga 10, s. 439-440). Den grundsyn som utbildningsministern i det citerade uttalandet gjorde sig till talesman för och vilken av lämnades utan erinran äger alltjämt sin giltighet. Iakttagelsen att det icke är betydelselöst för undervisningen om ett icke alltför litet antal lärare på låg- och mellanstadiet har en viss regional förankring har sedan långa tider tillbaka legat till grund för utformningen av klasslärarutbildningen och blev också bestämmande beslut om en reformerad lärarutbildning. Den ligger väl i linje med de erfarenheter som utredningen om skolans inre arbete () synes ha gjort. Mot denna bakgrund är det med beklagande man nödgas konstatera att ett motsvarande uttalande icke återfinnes i årets statsverksproposition. Detta behöver givetvis inte i och för sig innebära någon ändrad uppfattning beträffande själva fördelningsprincipen. Jag anser det emellertid angeläget att nu uttryckligen tar ställning i frågan något som det föregående år icke fanns direkt anledning att göra. att i anslutning till förslaget om ändrad intagningskapacitet för klasslärarlinjen måtte uttala såsom sin uppfattning att det beträffande utbildningen av lärare för låg- och mellanstadiet är angeläget att denna i största möjliga utsträckning bedrives såsom decentraliserad.
mot · FX021046 · 1974-01-23 00:00:00 — av herrar i och om ytterligare ämneslärartjänster vid folkhögskolorna. 10 anför departementschefen, att antalet elever vid folkhögskolorna ökat kraftigt. Sålunda uppgick det sammanlagda antalet kursdeltagare under /73 till 47 439 mot 39 159 året förut. Vid folkhögskolorna finns inrättade dels ordinarie, dels extra ordinarie och extra ämneslärartjänster. Tilldelningen av lärartimmar är helt knuten till antalet elever. Proportionen mellan ordinarie och icke-ordinarie ämneslärartjänster är emellertid väsentligt annorlunda än t. ex. inom grundskola och gymnasieskola. Redan när den till i Linköping förlagda utbildningen av lärare för folkhögskola startades , fanns det inom folkhögskolan mer än 400 behöriga men obefordrade lärare. Statistiskt sett innebar detta, vid normal avgångstakt och under förutsättning att skolformen icke tillfördes fler ordinarie tjänster, att de som utexaminerades icke kunde påräkna ordinarie anställning vid folkhögskola förrän omkring . Mot bakgrunden härav och med hänvisning till av antagna grunder för bestämmande av antalet ordinarie lärartjänster i läroämnen inom det allmänna skolväsendet () föreslog SÖ 1968, att antalet ordinarie ämneslärartjänster vid folkhögskolorna skulle ökas, så att av antalet heltidsanställda lärare skulle vara ordinarie under /72. Först under /71 inrättades 40 nya ordinarie tjänster. Under därpå följande budgetår tillkom ytterligare 40. har som tidigare angivits departementschefen uppmärksammat, att elevtillströmningen till skolorna starkt ökat. Inga nya ordinarie tjänster har emellertid inrättats. Detta betyder, att högt räknat hälften av de heltidsanställda lärarna (rektorerna inräknade) innehar ordinarie tjänster. har i anslagsframställning för /75 föreslagit, att 40 ordinarie ämneslärartjänster skall tillkomma. SÖ erinrar om att detta förslag icke medför någon ytterligare kostnad, då icke-ordinarie ämneslärare i befordringsgångens högsta lönegrad har samma löneförmåner som ordinarie ämneslärare. I betänkande 1973:12 anförde utbildningsutskottet, i anledning av i motsvarande ärende väckt motion till riksdag, dels att SÖ då icke framfört förslag om ordinariesättning av lärartjänster, dels att arbete pågick inom lönesystemutredningen beträffande frågan om ändringar i tjänste- och lönesystemet. Utskottet avstyrkte motionen, vilket förslag biföll. En ordinariesättning av en tjänst medför en betydande förstärkning av den anställdes trygghetskänsla. En förändring av proportionerna mellan ordinarie och icke-ordinarie ämneslärartjänster vid folkhögskolorna torde icke med fog kunna anses vara till för en mera generell ändring av det statliga tjänste- och lönesystemet. Med stöd av det anförda hemställes att begär att 40 ordinarie ämneslärartjänster nyinrättas vid de statsunderstödda folkhögskolorna under /75. , 74 5876 S