mot · FX02882 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. om införlivande av med det allmänna stödområdet, m. m. Trots närheten till landets största storstadsområde utgör ett utpräglat glesbygdsområde, med vikande befolkningsunderlag och stora brister när det gäller sysselsättning och service. uppgick befolkningen på skärgårdens 150 permanent bebodda öar till ca 12 000. hade folkmängden minskat till ca 7 000. Befolkningsminskningen hade således varit . Om inte kraftfulla åtgärder vidtas måste man anta att befolkningen kommer att fortsätta att minska i rask takt. Åldersstrukturen i skärgården är sådan att en folkminskning är oundviklig även om nettoutflyttningen upphör. I den skärgårdsutredning som i framlade 1970 har räknats fram att om man bortser från eventuella in- och utflyttningar så kommer de höga dödlighetstalen i sig att leda till en folkminskning på ca 400 personer fram . En nettoinflyttning i samma storleksordning är alltså nödvändig enbart för att hålla skärgårdens befolkningstal . redovisar att den dominerande orsaken till att människor överväger utflyttning är sysselsättningssvårigheter. Det innebär att en mycket stor del av dem som flyttar i och för sig hade velat stanna kvar på orten. Det finns således anledning att anta att många framtvingade flyttningar kan vara förenade med besvärliga psykologiska och sociala omställningsprocesser. Till detta kommer att den fortgående folkminskningen leder till en successiv försämring av underlaget för den i många fall redan bristfälliga servicen. Isoleringen för de kvarboende ökar också. Utvecklingen i skärgården visar således upp en problembild som är gemensam för de flesta andra utpräglade glesbygdsområdena. Till skärgårdens speciella problem hör dessutom de stora kommunikationssvårigheterna, särskilt med öar som saknar färja eller broförbindelser. Kommunikationsförhållandena försvårar pendling till och från arbetet och bidrar till att försämra servicesituationen. Särskilt stora är problemen när det gäller sjukvård, skolgång och försörjning med dagligvaror. En viktig aspekt på skärgårdsproblematiken är självfallet dess roll som rekreationsområde för främst befolkning. En bofast befolkning samt fungerande näringsliv och service är en oundgänglig nödvändighet för att denna funktion skall kunna fyllas på ett riktigt sätt. En stor del av ansvaret för skärgårdens utveckling faller självfallet på de regionala och lokala myndigheterna. Det är t. ex. sak att tillse att skärgården har en tillfredsställande service beträffande sjukvård och kommunikationer, liksom skärgårdskommunerna måste svara för att inte skärgårdsbefolkningen eftersätts när det gäller service. Även statsmakterna måste dock känna ett ansvar för att befolkningsutvecklingen vänds i skärgården och tillräckliga sysselsättningsmöjligheter skapas. Skärgården är i hög grad beroende av kraftfulla regionalpolitiska insatser. Det framstår därför som nödvändigt att möjligheter skapas att för använda de olika regionalpolitiska instrument som tillämpas inom allmänna stödområdet. Med hänsyn till de speciella problem för sysselsättning och service som föreligger i skärgården måste det också bli möjligt att sätta in sådana stödåtgärder som finansieras av anslaget för särskilda stödåtgärder i glesbygden. Med hänvisning till ovanstående hemställes att beslutar 1. att i fortsättningen skall ingå i allmänna stödområdet, 2. att särskilt glesbygdsstöd skall kunna utgå i .