mot · FX021812 · 1974-04-30 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:89 angående ändringar i valutalagstiftningen, m. m. I såväl promemorian angående riktlinjer för svenska företags utlandsinvesteringar som i propositionen nr 89 angående ändringar i den svenska valutalagstiftningen diskuteras införande av förbud mot investeringar i områden som är föremål för kolonial exploatering. I första hand gäller det de portugisiska kolonierna i samt . I propositionen föreslås att investeringar i kolonier ej skall förbjudas med hänvisning till att inga sådana svenska investeringar är kända . Detta är i sig inte felaktigt, men har vi kännedom om att när det gäller är svenska medintressenter aktuella såväl när det gäller varvsindustri som tändstickstillverkning. I , och pågår en konflikt mellan och organisationer i kolonierna som strävar till att befria länderna från det koloniala förtrycket. Befrielseorganisationernas arbete för bättre förhållanden i länderna och för självständighet har varit relativt framgångsrikt. För att begränsa befrielseorganisationernas framgångar har hämtat hjälp från och . Enligt uppgift i pressen har även höjt tullarna på införsel av varor till sina kolonier för att skapa möjligheter till direkta utländska investeringar. Riskerna för att svenska företag investerar i kolonier torde därmed ha ökat. Något tvivel om att dessa investeringar står i strid med officiella utrikespolitiska linje kan ej råda. Finansministern bekräftar själv denna svenska inställning till investeringarna i propositionen. Vid skrivandet av denna motion pågår en kupp i . De politiska målsättningarna för dem som står bakom kuppen är i detta läge oklara. Enligt uppgift är kuppen ett uttryck för ett missnöje med den förda kolonialpolitiken från sida. De nya makthavarna synes vilja föra en kolonial politik där de ekonomiska satsningarna ges en större betydelse. Även de nya kuppmännen eftersträvar uppenbarligen fortsatt kontroll över , och . Detta är en utveckling som starkt oroar de befrielserörelser som regeringen och gett ekonomiskt stöd. Den kan därför ej stå i samklang med den svenska utrikespolitiken när det gäller kolonier i . Genom etablering i kolonierna blir företagen intresserade av en stabil utveckling i dem. Det innebär att de blir intresserade av att kontroll över länderna upprätthålls. Detta är samma koloniala ordning som genom att ge stöd till koloniernas befrielserörelser vill upphäva. Med tanke på vad som ovan angetts och med tanke på den syn de nya styresmännen i gett uttryck för är ett förbud mot svenska företags investeringar i de portugisiska kolonierna önskvärt. Det kan ej vara riktigt att svenska intressen ställer sig i en situation där de ger stöd till förhållanden som genom beslut i söker motarbeta. Risk finns naturligtvis också för att svenska medborgare kan bli delaktiga i konflikten på ett sätt som ej står i överensstämmelse med de utrikespolitiska målsättningarna, om svenska investeringar företas i kolonier. En inriktning av den portugisiska politiken där den ekonomiska kontrollen över kolonierna tillmäts betydelse innebär, med tanke på att många svenskägda företag kan förmås att deltaga i ett portugisiskt investeringsprogram, en icke önskvärd utveckling. Denna kan undvikas genom att svenska företags investeringar i kolonier förbjuds. står i ett klart beroendeförhållande till i strid mot beslut av och generalförsamling. Den självständighet som enligt FN skulle haft har förhindrats av . Det är oacceptabelt att svenska företag genom sina investeringar i skulle kunna ytterligare försvåra en självständighetsprocess. Därför bör svenska investeringar även i förbjudas. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar att i skrivelse till Kungl. Maj:t hemställa om förslag till sådana kompletteringar till den föreslagna lagen om ändringar i valutalagstiftningen att svenska investeringar i , , , och förbjudes. () ()