mot · FX021673 · 1974-04-02 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:61 angående stöd till intensifierad skogsvård i norra , m. m. Vi finner det angeläget att stödja skogsbruket i norra , och vi delar departementschefens uttalade målsättning att starta ett program som syftar till att minska en framtida svacka i virkesförsöijningen och att förbättra sysselsättningen. För skogsnäringen är det viktigt, mot bakgrund av att efterfrågan ligger långt över prognoserna för avverkningar, att avverknings volym en kan ökas. En sysselsättningsminskning inom skogsnäringen får negativa följdverkningar inom andra näringar. Detta försämrar den regionala balansen och påverkar hela samhällsekonomin. När det gäller bidragsreglerna föreslås i propositionen ett stöd av högst av godkänd kostnad i inre stödområdet och högst i de övriga områden som departementschefen anser vara bidragsberättigade. Vi anser att dessa bidrag bör höjas för att åstadkomma den effektiva stimulans som åsyftas. En höjning bör ske till för det inre stödområdet och till för övriga delar. Beträffande gränsdragningen synes det inte minst från sysselsättningssynpunkt viktigt att skogsbruket inom hela allmänna stödområdet får del av det här föreslagna 60-procentiga bidraget. Vi finner det dessutom motiverat att får del av bidraget. kommer i vår att ta ställning till motioner från flera partier om införlivande i allmänna stödområdet. Klimatgränsen går snett över landet, och någon större skillnad på växtligheten i och i Hälsinglands kustland finns inte. har relativt gott avsättningsläge, men å andra sidan har dyrare planteringskostnader. Beträffande stöd till avverkning av tras- och restskogar bör detta förtydligas. Departementschefen säger att det är angeläget att påskynda en fortsatt restaurering av sådana lågproducerande bestånd som har karaktären av tras- och restskog och som vanligen uppkommit genom olämpliga huggningsformer under första hälften av detta århundrade. säger departementschefen att avverkning av tras- och restskogar samt fullständiga återväxtåtgärder på områden där tras- och restskogar avverkas bör omfattas av detta stöd. Enligt riksskogstaxeringens huggningsklassindelning benämns typen tras- och restskogar som huggningsklass E. Dessa arealer är emellertid numera av mycket ringa omfattning. För att syftet med programmet skall uppnås måste även dåligt bestockade slutavverkningsskogar liksom återväxtåtgärder efter deras avverkning vara stödberättigade. Dessa skogar ingår i riksskogstaxeringen som De sämre delarna av dess D3:or är ofta resultatet av olämpliga huggningsformer. Inom områden med höga kostnadslägen, s. k. dåliga avsättningslägen, är det vanligt att man utöver dåliga rotnetton har höga kostnader för återväxtåtgärder. finns möjligheter att från skogsförbättringsanslaget erhålla bidrag, när reproduktionsplikten är betungande. Eftersom det är angeläget att stimulera skogsbruket inte minst inom sådana områden, borde det vara naturligt att denna bidragsmöjlighet, som av olika skäl haft obetydlig omfattning, underlättas. Vi anser därför att det bör uttalas att områden med s. k. betungande reproduktionsplikt skall stödjas. Inom samverkans- och skogsvård sområden utgår stöd från norrländska skogsproduktionsanslaget till bidragsberättigade åtgärder med normalt samt fria plantor. Detta bidrag är förmånligare än av kostnaderna, som enligt propositionen föreslås utgå i inre stödområdet. Eftersom ej all skogsmark ingår i samverkans- eller skogsvårdsområden och eftersom samverkansområden ej kan bildas på skogar som enligt skogsvårdslagen karakteriseras som svårföryngrade skogar där dessutom stödbehovet ofta är störst uppnås ej avsedd stimulanseffekt. Vi föreslår därför att fria plantor generellt skall lämnas till bidragsberättigade återväxtåtgärder. Vi finner ingen anledning att jämställa enskilda personer och bolag i bidragssystemet. Den höjning i bidragsprocenten som vi föreslår bör enbart gälla för de enskilda skogsägarna. Skilda beskattningsgrunder och skogens omloppstid motiverar denna särbehandling. För att ett stimulanspaket skall bli känt och utnyttjat av så många enskilda skogsägare som möjligt fordras enligt vår uppfattning en omfattande upplysningsverksamhet. Normalt bedrivs statsunderstödd skoglig upplysningsverksamhet av skogsvårdsstyrelserna. För att få starkare effekt av dessa stimulansåtgärder skulle det emellertid vara mycket värdefullt och av stor betydelse om skogsägarföreningarna inom berörda områden medverkade i spridande av kännedom om stimulanspaketet. Med hänvisning till ovanstående hemställes att beslutar 1. att statsbidrag för intensifierad skogsvård i norra för enskilda skogsägare skall uppgå till högst av godkänd kostnad inom det inre stödområdet och till högst i allmänna stödområdet jämte , 2. att dåligt bestockade slutawerkningsskogar liksom återväxtåtgärder efter deras avverkning skall vara stödberättigade, 3. att fria plantor generellt skall lämnas till bidragsberättigade återväxtåtgärder. . () ()