mot · FX021310 · 1974-01-26 00:00:00 — om sänkning av den allmänna pensionsåldern till . Den allmänna pensionsåldern är alltfort för det övervägande antalet människor i vårt land . För statstjänstemän och tjänstemän inom det enskilda arbetslivet är den dock lägre i allmänhet . Ännu lägre pensionsålder gäller för vissa mindre grupper. Sänkning av pensionsåldern är en åtgärd som samhället måste vidta för att ge de äldre en rättvis del av standardhöjningen. De äldre harju genom sina arbetsinsatser lagt grunden till dagens välfärdssamhälle. Samhället bör kraftigt medverka till att förbättra den äldre arbetskraftens situation, särskilt mot bakgrund av att de äldres ställning på arbetsmarknaden blivit alltmer problemfylld och andelen äldre bland de arbetslösa är stor. Flera länder har också betydligt lägre pensionsålder än . Det är orimligt att vissa grupper har rätt till full pension , medan andra får denna rätt först . En sådan uppdelning av medborgarna när det gäller en av de mest grundläggande trygghetsfrågorna kan helt enkelt inte få bestå. En allmän regel i vårt land kan sägas vara att de kroppsarbetande grupperna i samhället har högre pensionsålder än tjänstemännen. Det är dock värt att erinra om att SAF och LO träffat en överenskommelse som från ger samtliga LO-medlemmar en värdesäkrad ålderspension redan . Detta visar att de avtalsslutande parterna finner en sänkning av pensionsåldern vara en angelägen reform. Men skall alla få möjlighet till full pension erfordras dock lagstiftning. Utgångspunkten måste självfallet vara att inga grupper kommer i ett försämrat läge vid en sådan ändring. Visserligen finns redan nu möjligheter till förtidspensionering, men då med betydande reducering av pensionsbeloppen som följd. Därför känner sig många, som skulle behöva få avgå med pension , tvingade att fortsätta med arbetet tills de nått . Förtida uttag måste även gälla ATP, och det lägre belopp som kommer att utgå efter reduceringen gäller under den försäkrades hela återstående levnad, varför den samlade ekonomiska förlusten kan bli betydande. Införandet av det s. k. åldersstödet har visserligen inneburit en avsevärd förbättring, men kvar står att många får vänta med att avgå tills 67-årsgränsen nåtts, om de vill erhålla full pension. Medan tjänstemannen på ena sidan verkstadsdörren kan få avgå med full pension vid , måste verkstadsarbetaren på andra sidan samma dörr gå kvar i arbetet , innan han erhåller samma möjlighet. Mot denna orättvisa har jag under en lång följd av år opponerat mig i Jag återkommer även med kravet att det utarbetas förslag om en sänkning av den allmänna pensionsåldern till . Men är jag angelägen framhålla att pensioneringssystemet även i fortsättningen måste medge individuell valfrihet. En rörlig pensionsålder tar hänsyn till att behovet av pensionering infaller för olika människor, beroende på såväl individuella förhållanden som typ av yrkesverksamhet. Rörligheten i fråga om pensionsåldern bör dock tillgodoses utan de stora ekonomiska återverkningar som nuvarande system innebär. Den arbetande pensionsålderskommittén bör med förtur utarbeta förslag till sänkning av pensionsåldern. Under åberopande av vad som anförts får jag härmed föreslå att hos Kungl. 1. att sedan pensionsålderskommittén presenterat sitt betänkande och detta remissbehandlats förslag framläggs om sänkning av den allmänna pensionsåldern från 67 till , att gälla fr. o. m. , 2. att förslaget även skall innehålla bestämmelser om möjligheter till individuella variationer utan den kraftiga reducering av pensionsbeloppet vid förtida uttag som gäller, samt 3. att förslaget därutöver skall inrymma möjligheter till delpension.