mot · FX02606 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. om slopande av mervärdeskatten på livsmedel, m. m. steg prisnivån på konsumtionsvaror i . Enligt de prognoser som gjorts av blir prisstegringen ännu större och kan väntas uppgå till . Priserna på dagligvaror, där livsmedel är den avgörande posten, har stigit praktiskt taget lika mycket som den genomsnittliga konsumentprisnivån. Mellan var ökningen . Denna starka ökning måste då ses mot bakgrunden av att prisstopp råder på vissa livsmedel. Utan prisstoppet hade den genomsnittliga prisstegringen på dagligvaror varit ännu större. Prisstoppet på vissa livsmedel har emellertid icke kunnat hindra att den allmänna prisstegringen såväl på dagligvaror som på konsumtionsvaror i allmänhet fortsatt i ökat tempo. Prisstoppet på mjölk och mjölkprodukter samt kött och fläskvaror har kombinerats med subventioner via statskassan till jordbruket. Genom denna metod har det varit möjligt att förhindra vissa ytterligare prisstegringar som annars skulle ha inträtt. Prisstegringen har emellertid icke kunnat stoppas. Ännu mindre har prisnivån på viktiga konsumtionsvaror, t. ex. livsmedel, kunnat sänkas. De i allt snabbare takt stigande priserna och särskilt de höjda priserna på dagligvaror, däribland livsmedel, utgör en särskilt stark belastning för de grupper som av olika skäl måste ge ut en stor andel av inkomsten på köp av livsmedel. Dit hör barnfamiljerna. Dit hör arbetare med tunga yrken. Låginkomsttagarna, däribland pensionärerna, använder en relativt större del av sina inkomster till livsmedel jämfört med höginkomsttagarna. En prissänkning har därför alltid den största betydelsen för låginkomsttagarna. En prisstegring på dagligvaror belastar hårdast denna grupp. Mervärdeskatten på livsmedel har bidragit till höjningen av livsmedelspriserna. På redan betungande prisstegringar, föranledda av jordbruksavtalet eller av andra orsaker, läggs mervärdeskatt som ytterligare börda, vilket medför en accelererande prisstegring. En betydande del av de inträffade prisstegringarna utgör sålunda mervärdeskatt. Denna innebär liksom höjda priser i allmänhet den tyngsta belastningen på barnfamiljerna och låginkomsttagarna. Det är angeläget att inte endast stoppa prisstegringarna på livsmedel utan att direkt sänka matpriserna. Detta kan åstadkommas genom borttagande av mervärdeskatten på livsmedel. kommunisterna har under en följd av år ställt detta krav, som vunnit en allt starkare anslutning bland allmänheten. Övriga partier i har emellertid röstat mot förslaget om ett slopande av mervärdeskatten på livsmedel. De övriga politiska partierna har i agitationen sökt anföra olika skäl mot förslaget att slopa moms på maten. Dessa invändningar synes icke hållbara vid en granskning, såsom framgår av följande genomgång av några av de vanligaste motargumenten. Påslåendet att administrativa svårigheter förhindrar ett slopande av moms på maten Påståendet är icke hållbart. Det är i stället så, att slopande av mervärdeskatten på livsmedel kan underlätta arbetet såväl för skattemyndigheterna som för de skattskyldiga. I en vanlig livsmedelsaffär behöver, sedan moms borttagits från matvarorna, inräkningen av moms i priserna och redovisningar av mervärdeskatt till myndigheterna endast göras för en mindre del av sortimentet. Det är ju också ett faktum att de flesta länder som f. n. tillämpar mervärdeskatt har en differentiering av skatten, så att livsmedel är helt befriade från skatt eller belagda med en lägre skattesats. De länder som f. n. tillämpar mervärdeskatt är , , , , , , , , , , och . Av dessa är det endast de skandinaviska länderna som inte har differentierad mervärdeskatt i vanlig mening. Påståendet att ett slopande av moms på maten främst skulle gynna högre inkomsttagare Påståendet är felaktigt. Visserligen kan en inkomsttagare med . i inkomst väntas använda mera pengar i kronor räknat för inköp av livsmedel än den som har . i inkomst, eftersom vederbörande har råd att köpa större mängder och dyrare mat. Men relativt sett, dvs. i förhållande till inkomsten, tar livsmedlen en betydligt större andel för låginkomsttagaren än för höginkomsttagaren. Vid en disponibel inkomst . beräknas sålunda kostnaderna för livsmedel ha tagit , medan motsvarande andel vid en disponibel inkomst . Mervärdeskatten på livsmedel tar mera i kronor räknat för en höginkomsttagare än för en låginkomsttagare, men låginkomsttagaren betalar större mervärdeskatt på livsmedel i procent av den disponibla inkomsten än höginkomsttagaren. Några sifferexempel: En familj där båda är inkomsttagare och med 2 barn beräknas betala i mervärdeskatt på livsmedel om årsinkomsten är , . om årsinkomsten är 100 000. Men i förhållande till den disponibla inkomsten tar mervärdeskatten på livsmedel vid en årsinkomst på , vid en årsinkomst på . Och ställer man mervärdeskatten på livsmedel i relation till den totala skatten blir relationstalet vid en årsinkomst på . Detta visar att ett slopande av mervärdeskatten på livsmedel har den största betydelsen för de lägre inkomsttagarna. Dess betydelse är också större för barnfamiljerna än för andra typer av hushåll. Det förhållandet att skattesänkningen i kronor räknat trots allt blir större i högre inkomstlägen om mervärdeskatten slopas på livsmedel bör enligt vår mening motverkas genom en skärpning av beskattningen i övrigt för mera bärkraftiga grupper i samhället. En sådan skärpning är över huvud taget nödvändig om de av oss avsedda effekterna skall kunna uppnås. Vi ser nämligen slopandet av mervärdeskatten på livsmedel som en fördelningsfråga,därdet andra ledet är skärpning av skattebelastningen på kapitalet. Det handlar alltså i vårt förslag om en skattepolitisk fördelningsform, icke om en konjunkturpolitisk s. k. stimulansåtgärd, vilket är fallet i det borgerliga förslaget om en tidsbegränsad nedsättning av mervärdeskatten. har förändringar genomförts i skattepolitiken, vilkas sammanlagda effekt blivit skattelättnader för bolag och stora förmögenhetsägare, men en skärpt beskattning av personer med låga eller medelstora inkomster. Till den senare effekten har framför allt bidragit införandet och höjningen av mervärdeskatten samt höjningen av de kommunala skatterna. Detta är den allmänna tendensen, som icke förändras av företagna justeringar av skatteskalorna. Genom beslut vid olika tillfällen har beskattningen av de stora förmögenhetsägarna och av aktiebolagen lindrats. Det finns alltså starka skäl att lindra beskattningen för de lägre inkomsttagarna och att i stället skärpa beskattningen av stora förmögenheter, höga inkomster, bolagsvinster m. m. Ett slopande av mervärdeskatten på livsmedel betyder för de enskilda konsumenterna att matpriserna i ett slag kan sänkas . En utvidgad priskontroll har att tillse att denna sänkning överallt kommer till stånd. Konsumenterna kommer säkert att kraftfullt medverka härtill. För statskassan betyder slopad moms på livsmedel ett bortfall i inkomster på i runt tal . Detta bör enligt vår mening täckas genom följande skatteskärpningar: Höjning av förmögenhetsskatten. Ett tillämpande av nedan angiven skatteskala kan beräknas inbringa ca 300 milj. kr. För att vissa delar av denna höjning icke skall bortfalla genom gällande spärregler föreslås en höjning av spärrbeloppen till 85 resp. . Höjning av arvs- och gåvoskatten. En höjning föreslås med i genomsnitt , vilket inbringar 135 milj. kr. Höjning av bolagsskatten. En höjning av bolagsskatten till det tidigare gällande 50-procentiga skatteuttaget inbringar ca 400 milj. kr. En återgång till tidigare gällande av skrivningsregler för rörelse- och hyresfastigheter kan beräknas ge en merinkomst för statskassan av 240 milj. kr. Höjning av reklamskatten. Vi upprepar förslaget att den allmänna reklambeskattningen skall utformas som en omkostnadsavgift som tills vidare uttas av beskattningsvärdet. Detta kan beräknas tillföra statskassan ytterligare ca 250 milj. kr. Omsättningsskatt på handeln med aktier. En omsättningsskatt på handeln med aktier, uttagen med förslagsvis av värdet, kan beräknas för /75 inbringa ca 400 milj. kr. Slopande av avdragsrättenför representationskostnader. Sådan ändring av kommunalskattelagen bör utan vidare utredning genomföras, att utgifter för representation och liknande ändamål icke är att hänföra till omkostnader i förvärvskälla, dvs. icke längre får dras av vid beskattningen. Reformen kommer att inbringa minst 200 milj. kr. Begränsning i avdragsrätten för skuldräntor. Denna avdragsrätt gynnar de stora inkomsttagarna och förmögenhetsägarna. Om en gräns sätts vid ett sammanlagt skuldbelopp på . får statskassan ett inkomsttillskott på ca 600 milj. kr. Höjning av arbetsgivaravgiften. Återstoden av det belopp som måste tillföras statskassan för att täcka inkomstbortfallet genom slopandet av mervärdeskatten på livsmedel bör täckas genom en höjning av den allmänna arbetsgivaravgiften. Härför erfordras att denna höjes med 1,2-1,vilket inbringar 1 600-1 800 milj. kr. De under punkterna 1-9 föreslagna skärpningar av skatterna på kapitalet inbringar sammanlagt över 4 000 milj. kr., vilket motsvarar bortfallet genom slopande av mervärdeskatten på livsmedel. Här bör emellertid tillfogas att flera andra åtgärder för en mera effektiv beskattning av kapital m. m. måste genomföras. Dit hör beskattning av stiftelserna, slopande av alla extra skattelättnader för bolagen, begränsning av bolagens skattekrediter samt skärpta åtgärder mot skatteflykt och skattefusk. De inkomstförstärkningar för statskassan som dessa åtgärder kan medföra är svåra att beräkna, men av storleksordningen . Vederbörande utskott förutsättes utarbeta erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar 1. att Förordningen om mervärdeskatt av ändras genom att till 8 § Från skatteplikt undantages såsom punkt 1) tillföres följande, samt att övriga punkter erhåller därav följande omnumreringar: Ändringen av förordningen träder i kraft från . 2. att anta följande författningsförslag: Förordning om ändring i förordningen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt Härigenom förordnas att 11 § 1 mom. förordningen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt skall ha nedan angivna lydelse. Statlig förmögenhetsskatt familjestiftelse utgöra: när den beskattningsbara förmögenheten icke överstiger : av den del av den beskattningsbara förmögenheten, som överstiger ; när den beskattningsbara förmögenheten överstiger 250 000 men icke : och av återstoden; 400 000 men icke : för och av återstoden; : för och av återstoden. Denna förordning träder i kraft . Äldre bestämmelser gäller vid taxering och vid eftertaxering för eller . Förordning om ändring i förordningen (1947:576) om statlig inkomstskatt Härigenom förordnas att 10 § 2 mom. förordningen (1947:576) om statlig inkomstskatt skall ha nedan angivna lydelse. Den statliga inkomstskatten utgör: a) för svenska aktiebolag, sparbanker, sparbankernas säkerhetskassa, ekonomiska föreningar som ingå i jordbrukskasserörelsen, svenska försäkringsanstalter som icke äro aktiebolag samt sådana utländska juridiska personer som ej beskattas enligt 1 mom: av den beskattningsbara inkomsten, i den mån skatten icke skall beräknas enligt c) här nedan; b) för andra femton procent av den beskattningsbara inkomsten. Denna förordning träder i kraft Äldre bestämmelser gäller vid taxering och vid eftertaxering för eller . Förordning om ändring i Förordningen (1970:172) om begränsning av skatt i vissa fall Härigenom förordnas att 3 § förordningen (1970:172) om begränsning av skatt i vissa fall skall ha nedan angivna lydelse: 3 § Vid prövning beskattningsbara inkomsten. Spärrbeloppet utgör av den del av den skattskyldiges enligt forsta stycket beskattningsbara inkomst som ej överstiger och av överskjutande belopp. Denna förordning träder i kraft . Äldre bestämmelser gäller i fråga om skatt på grund av 1974 eller tidigare års taxering och eftertaxering för eller . Förordning om ändring i förordningen (1968:419) om allmän arbetsgivaravgift Härigenom forordnas att 2 och 4 §§ förordningen (1968:419) om allmän arbetsgivaravgift skall ha nedan angivna lydelse: Arbetsgivare erlägger allmän arbetsgivaravgift med belopp motsvarande av summan av vad arbetsgivaren utgivit som lön till arbetstagare i pengar eller naturaförmåner i form av kost eller bostad. I fråga om sådan arbetstagare hos redare som avses i 1 § första stycket förordningen (nr 295) om sjömansskatt beräknas dock allmän arbetsgivaravgift efter den lägre procentsats som Konungen fastställer med motsvarande tillämpning av 2 § andra stycket förordningen (nr 555) angående redares avgifter i vissa fall enligt lagen om allmän försäkring. Vid beräkningen allmän försäkring. Fysisk person, som åtnjutit inkomst av annat förvärvsarbete enligt 11 kap. 3 § lagen om allmän försäkring i form av inkomst av här i riket bedriven rörelse eller inkomst av här belägen jordbruksfastighet som brukas av honom, erlägger allmän arbetsgivaravgift med belopp motsvarande av sådan inkomst, i den mån arbetsgivare icke har att erlägga allmän arbetsgivaravgift för inkomsten enligt 2 § denna förordning. Till grund föregått taxeringsåret. Har inkomst i beräkning. Denna förordning träder i kraft . De nya bestämmelserna tillämpas på löner som utges efter samt på inkomster som hänför sig till tiden efter och som upptages till beskattning vid 1976 eller senare års taxering. Äldre bestämmelser gäller för inkomster som beskattas vid taxering eller vid eftertaxering för eller . 3. att hos regeringen begära förslag om införande av en särskild omsättningsskatt på handeln med aktier att utgå på försäljningsvärdet att gälla från , 4. att arvs- och gåvoskatten höjes med i genomsnitt . 5. att avskrivningsreglerna vid inkomstbeskattningen för rörelseoch hyresfastigheter återställs till vad som gällde före de beslutade ändringarna, dvs. i överensstämmelse med texten i kommunalskattelagen (nr 370), 6. att den i kommunalskattelagen stadgade avdragsrätten för ränta å gäld begränsas till att gälla skuldbelopp understigande , 7. att kommunalskattelagen ändras så, att däri stadgas att utgifter för representation och liknande ändamål icke är att hänföra till omkostnader i förvärvskälla, samt 8. att den allmänna reklambeskattningen utformas såsom en omkostnadsavgift av beskattningsvärdet. (vpk) (vpk) (vpk) INGA (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) i