mot · FX021693 · 1974-04-04 00:00:00 — av i m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:28 angående den statliga kulturpolitiken. Vid reformeringen av skolsystemet har såväl som Kungl. Maj:t i olika sammanhang framhållit att folkhögskolans uppgifter också blir betydelsefulla. Den nu arbetande folkhögskolutredningen är ett yttryck för denna syn. Utredningen skall som främsta uppgift klarlägga vilken roll folkhögskolan kan och bör spela i kulturliv och utbildningssamhälle. Då det gäller den senare angelägenheten skall bl. a. uppmärksammas folkhögskolans insatser för vuxenutbildningen och samverkan mellan folkhögskola och annan studieverksamhet. Folkhögskolans insatser i vårt kulturliv som sålunda också skall uppmärksammas av utredningen är ett viktigt och karakteristiskt drag hos skolformen. Här har folkhögskolan en lång och rik tradition och bygga på, utformad framför allt genom de intima kontakterna med folkrörelser och den frivilliga bildningsverksamheten. Ett aktuellt utslag av denna på det allmänna kulturlivet inriktade ambition är att enligt redovisning 67 ämneskurser kommer att anordnas av folkhögskolorna med litteratur, konst, konsthantverk, teater och film som teman. Skapande dramatik, konsthantverk, grafisk konst, historiska musikinstrument är några karakteristiska kursrubriker. Mer än 70 folkhögskolor är engagerade i denna och liknande ämneskursverksamhet instundande sommar. ämneskurser är 500. Praktiskt taget samtliga och inte endast sålunda de nu redovisade är uttryck för de strävanden, som i sitt betänkande Ny kulturpolitik definierar som mål för kulturpolitiken. Vid sidan av denna på särskilda målgrupper inriktade verksamhet bedriver folkhögskolan en bred, mot allmänheten riktad, kulturaktivitet med föreläsningar, konserter, teaterföreställningar, konstutställningar m. m. Inte sällan är folkhögskolorna dessutom förmedlare mellan andra kulturaktiviteter (, Rikskonserters, Riksutställningars) och allmänheten, en roll folkhögskolan kan spela bl. a. med hjälp av sina lokalresurser. Såväl i den egna bygden som, via samverkande folkrörelser, i landet i stort blir folkhögskolan en allmän kulturförmedlare av betydande mått. Det är därför anmärkningsvärt att i sitt betänkande Ny kulturpolitik (SOU 1972:66) så föga uppmärksammat folkhögskolans nuvarande roll i kulturlivet och dess möjligheter till insatser i den nya kulturpolitiken. Maj:ts proposition nr 1974, Den statliga kulturpolitiken, anföres att kulturämnena är rikt representerade på samtliga folkhögskolor samt att skolorna utgör kulturcentra på sina respektive orter och därvid spelar en betydande roll. De naturliga konsekvenserna av dessa konstateranden uppmärksammas emellertid knappast då det gäller att tillvarata folkhögskolornas insatser i den framtida kulturpolitiken. Ett utslag av detta är att folkhögskolan över huvud taget inte nämns då kulturorganisationen i landstingskommunerna beröres. Landstingen är dock huvudmän för mer än 50 folkhögskolor. Med tillfredsställelse skall dock konstateras att Kungl. 1974:1 (bil. 10 s. 419) förordat att övningslärare vid folkhögskola bör få räkna in ledaruppgifter för allmän studiecirkel i sin tjänstgöringsskyldighet och därmed genom sina yrkesskickligheter och sina erfarenheter kunna bidra till ett mera aktivt kulturarbete på respektive orter. Med hänvisning till det anförda hemställes 1. att ger Kungl. till känna vad som i motionen anförts om folkhögskolans roll i kulturlivet och vikten av att dess insatser tillvaratas vid den kommande utformningen av kulturpolitiken, 2. att hemställer att motionen överlämnas till folkhögskoleutredningen för beaktande. () ()