mot · FX0228 · 1974-01-11 00:00:00 — av m. fl. angående den ekonomiska ersättningen vid rehabilitering. Vid 1969 och riksdagar väckte representanter för kommunisterna förslag om utredningar för att få fram en ny socialförsäkringsform kallad rehabiliteringsersättning. Vid efterföljande riksdagar har vpk fört fram samma tankegång i samband med väckta förslag om införandet av en allmän social försäkring. Rehabiliteringsersättningen har då föreslagits bli en nödvändig komplettering av gällande försäkringssystem som socialförsäkringssystemet ses över i syfte att få till stånd en fungerande enhet. Förslagen om införande av en allmän social försäkring har inte vunnit bifall i . De utskott som behandlat förslagen har i allmänhet sagt att tiden ännu inte är mogen för en samlad översyn. Man har också hänvisat till att olika utredningar arbetar med olika delfrågor och att man vill avvakta dessa utredningars förslag. Vi anser emellertid att det inte går att skjuta på frågan om utredning för att få underlag för att utforma en rehabiliteringsersättning hur länge som helst. Det är anledningen till att vi bryter ut frågan om rehabiliteringsersättning ur förslagen om en allmän social försäkring. Det finns också andra anledningar. Internationellt ser vi hur man i andra länder inför system liknande dem som vi föreslagit. Den västtyska regeringen har exempelvis lagt fram ett lagförslag om rehabilitering för handikappade, som beräknas träda i kraft detta år. Lagförslaget bygger på principen att alla handikappade, oavsett orsaken till handikappen, på ett snabbt och obyråkratiskt sätt skall få möjligheter att komma ut i arbetsoch samhällslivet. Den handikappade och hans familjs uppehälle skall tryggas under hela rehabiliteringsperioden genom en enhetlig övergångseller sjukersättning, som skall uppgå till av senast erhållna stadigvarande bruttoinkomst. Det framhålls också att lagförslaget är särskilt viktigt för barn och äkta makar, som är medförsäkrade, därför att även de får större möjligheter att få rehabiliteringshjälp. Det gäller särskilt läkemedel och tekniska hjälpmedel, exempelvis proteser, rullstolar, hörapparater samt arbetsterapi och behandling på kuranstalter. Lagförslaget i ligger i linje med de förslag och motiveringar vi tidigare framfört i . Vi anförde i motion nr 1970 i dåvarande andra kammaren bl. Rehabilitering måst enligt vår mening i det här sammanhanget ges en vid definition. Den måste således inte bara innefatta medicinsk rehabilitering i sluten vård och åtgärder av arbetsvårdande natur utan också åtgärder som ligger inom den öppna vårdens ram såsom protesträning, utprovning av tekniska hjälpmedel, nya aktiveringsformer utanför sjukhusens områden för exempelvis svårt psykiskt sjuka etc. Vi pekade också på att frågan om ersättning vid rehabilitering måste lösas på ett sådant sätt att inte de ekonomiska orättvisorna, dvs. klassamhällets utslag i form av låga löner beroende på bristande möjligheter att få del av utbildning etc. som i sin tur ger spegeleffekter i form av låg sjukpenning vid sjukdom, låg ersättning vid olycksfall och skada samt låg pension, byggs in i ersättningssystemet. Vi förordar alltså inte det västtyska systemet i det här avseendet. Handikapporganisationerna är allmänt överens om att det behövs ett sådant system som vi föreslagit. I HCK:s program Ett samhälle för alla konstateras att en brist är att socialförsäkringssystemet är alltför splittrat och att det i första hand ger den bästa trygghetsgarantin åt dem, som redan befinner sig i en ekonomiskt och socialt relativt välordnad tillvaro. För andra råder uppenbara brister. Det är därför nödvändigt med en så fullständig samordning som möjligt av olika försäkringssystem som tillförsäkrar alla ekonomisk trygghet. Man kräver sedan bl. a. att pensionsbestämmelserna får en sådan utformning och tillämpning att rehabiliteringssträvandena stimuleras, samt att bestämmelserna rörande invaliditetstillägg, invaliditetsersättning och vårdbidrag m. fl. ändras så att alla som har merkostnader på grund av handikapp får kompensation för dessa. Vårt förslag stöds också av DHR, , i dess antagna närprogram 197375, där det i avsnittet Rehabilitering bl. a. sägs: För att rehabilitering skall bli tillgänglig för alla måste den enskilde ges ekonomiska förutsättningar att efterfråga och tillgodogöra sig den. Rehabiliteringen är för många en under hela livet fortlöpande process. Regelbundet måste man byta de ortopediska hjälpmedlen och hörapparaterna, få den sjukgymnastiska behandling och den konditionsfrämjande träning som är nödvändig för att man trots besvärande handikapp på skall kunna fungera. Förbundet kräver därför införande av en allmän rehabiliteringsförsäkring (kursiverat av oss) vars syfte skall vara att svara för förlorad arbetsförtjänst i samband med alla slag av rehabiliterande åtgärder att täcka rehabiliteringskostnader på samma sätt som sjukförsäkringen nu täcker sjukvårdskostnader att samordna medicinsk, social och arbetsmässig rehabilitering. Det är möjligt att genomföra dessa propåer på två sätt: Antingen gör man den helhetsöversyn vi tidigare föreslagit och åter för fram vid denna riksdag och tillskapar en allmän social försäkring eller också avvaktar man ytterligare och gör en delutredning när det gäller behovet av en översyn som tar hänsyn till handikappades behov och krav. Det sistnämnda är möjligt att genomföra inom ramen för tillskapandet av en rehabiliteringsersättning, dvs. en allmän översyn av hela socialförsäkringssystemet och till socialförsäkringssystemet angränsande områden när det gäller formerna för ekonomisk ersättning vid alla former av rehabilitering, innefattande inte bara den person det primärt gäller utan även hans barn och andra sammanlevande. Med hänvisning till det anförda föreslår vi att måtte uttala sig för att frågan om ekonomisk ersättning vid alla former av rehabilitering och tillskapandet av en ny ersättningsform, kallad rehabiliteringsersättning, utreds och att förslag härom föreläggs . (vpk) i (vpk) (vpk)