mot · FX02855 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. om skärpt lagstiftning mot monopol och karteller. och särskilt har koncentrationstendenserna inom näringslivet varit påtagliga. Det gäller både om man ser till produktions- och ägarförhållanden. Många företag framför allt medelstora har försvunnit som självständiga enheter. De har köpts upp av större företag, slagits samman med andra eller helt enkelt lagts ner. Resultatet har blivit att allt färre företag dominerar en allt större del av marknaden. Av över 500 varugrupper motsvarande av all tillverkning i landet dominerades 1970 1/3 av ett företag eller en kartell. Koncentrationsutvecklingen är särskilt påtaglig inom vissa branscher. Det gäller t. ex. livsmedelssektorn. Inom kvarnindustrin t. ex. domineras marknaden helt av två stora företag. Kungsörnen, som ägs av jordbrukets föreningsrörelse, har av den svenska mjölmarknaden. Enda konkurrenten av betydelse är KF:s som har av marknaden. KF säljer dock endast genom kooperationens butiker och utgör därmed inte någon direkt konkurrent. Mindre kvarnar svarar bara för av förmalningen. Någon import av mjöl förekommer knappast. När det gäller glasstillverkning och glassförsäljning är situationen likartad. Glace-Bolaget, som har av marknaden, ägs av jordbrukets föreningsrörelse till , resten ägs av multinationella Unilever. Den andra kvarvarande glassjätten är KF:s Winner som har av marknaden. Av de mindre glasstillverkare som återstår är det ingen som har rikstäckning. Inom bryggeribranschen har genom successiva uppköp av företag kunnat tillskansa sig ca hälften av marknaden. Den äger och driver 14 bryggerier. a. , Top i , bryggeri AB och bryggerier köpts upp. Men man har köpt och lagt ner ytterligare nästan 20. Näst störst är med två bryggerier. Utöver dessa finns bara 17 18 privatägda bryggerier kvar i . 1905 fanns det 240 stycken. Utländska bryggerier har ännu inte fått något starkare fotfäste i men av mellanölet kommer dock från utlandet. Trots att koncentrationsutvecklingen även med internationella mått mätt gått långt i förutses ytterligare steg i samma riktning. menar t. ex. att en avsevärt ökad koncentra-tion är nödvändig för att utnyttja stordriftsfördelarna i produktionsledet. Det skulle inom exempelvis livsmedelsindustrin innebära att de 670 bagerier som fanns skulle reduceras till mindre än 10. Av de över 200 mejerierna skulle 60 bli kvar, av de 88 bryggerierna skulle 4 bli kvar etc. Att koncentrationsutvecklingen har påtagliga konsekvenser för konsumenterna är uppenbart. Det är de som får bära nackdelarna. Priskonkurrensen sätts ut spel på viktiga marknader. I stället tar sig konkurrensen uttryck i ökade reklamsatsningar och skenbara produktförändringar. Urvalet av produkter begränsas, och sortimentet blir starkt standardiserat. De problem som fåtalsdominansen skapar måste mötas med en aktiv konkurrenspolitik. Det är ett viktigt krav från konsumentsynpunkt. Men den måste innebära att samhället intar en mer skärpt attityd till monopol och karteller inte söker samarbete med dem. Ett monopol blir inte mer acceptabelt bara för att staten är med och delar ansvaret. Och för konsumenterna blir följderna desamma. Det visar erfarenheterna från t. ex. Durox och Apoteksbolaget. En aktiv konkurrenspolitik måste innefatta åtgärder på fyra plan: o Det fordras en konkurrens- och prisövervakning som innebär att man studerar verkningarna av fåtalsdominansen på olika marknader för att kunna slå larm om t. ex. alltför stora prishöjningar uppträder. Redan existensen av en övervakning kan förmå även företag med en helt dominerande ställning att iaktta återhållsamhet när det gäller prishöjningar och därigenom till en del begränsa verkningarna av konkurrensbegränsningarna. O En annan väg att hålla uppe konkurrensen är att tillse att det inom olika branscher finns en stark och utvecklingskraftig sektor av mindre och medelstora företag och att det finns goda möjligheter att etablera nya företag. I detta avseende kan den förda regeringspolitiken sägas ha haft snarare koncentrationsförstärkande än konkurrensbefrämjande effekter. Möjligheterna att använda mindre och medelstora företag som konkurrensfrämjande medel begränsas också av att man inte kan förhindra att framgångsrika mindre företag köps upp av större konkurrenter. Ett uppmärksammat exempel på detta är inköp av Wexjö mekaniska verkstad, som därefter lades ner med stora friställningar som följd. o I branscher där det endast finns en tillverkare kan konkurrensen upprätthållas genom import. Men som konkurrensfrämjande medel har den sina begränsningar. I branscher där transportkostnaderna är en tung faktor eller där det rör sig om från transportsynpunkt skrymmande varor är det knappast realistiskt att räkna med att monopol eller fåtalsdominans skall kunna brytas genom ökad import. I vissa fall förekommer också att den största importören just är det företag som dominerar på tillverkningssidan. o Det viktigaste medlet i kampen mot nomopoltendenserna inom näringslivet är dock en effektiv lagstiftning. Den svenska konkurrenslagstiftningen bygger på den s. k. missbruksprincipen, dvs. mot en konkurrensbegränsning kan ske först om denna kan tänkas ha skadlig verkan. Endast två konkurrensbegränsningsfall är straffbelagda. Det gäller dels förbudet mot bruttopriser, dels förbudet mot anbudskarteller. I övriga fall tillämpas ett förhandlingsförfarande. I jämförelse med många andra länder framstår den svenska konkurrenslagstiftningen som mild. De amerikanska konkurrensbegränsningsreglerna bygger t. ex. på förbudsprinciper och gör det möjligt att förbjuda samarbetsöverenskommelser inom näringslivet och riva upp existerande monopol. Denna möjlighet saknas i den svenska lagstiftningen. Också konkurrensreglerna i bygger på förbudsprincipen. Den engelska konkurrensbegränsningslagstiftningen tillämpar s. k. omvänd bevisbörda, dvs. det åvilar den anklagade att visa att det inte föreligger någon konkurrensbegränsning. I är det den åklagande, närmast NO, som skall påvisa att en skadlig konkurrensbegränsning föreligger. Den engelska lagstiftningen ger också möjlighet att förhindra företagssammanslagningar som skulle vara ogynnsamma från konkurrenssynpunkt. Mot bakgrund av tendenserna till ökad fåtalsdominans inom många branscher är det enligt vår mening nödvändigt att skärpa den svenska konkurrenslagstiftningen. Utgångspunkten för en sådan revision bör vara att staten i sin hand skall ha effektiva instrument för att kunna ingripa mot konkurrensbegränsningar. Den nuvarande lagstiftningen tillgodoser inte i alla avseenden detta krav. För att man skall kunna bedriva en effektiv konkurrenspolitik fordras att man har möjlighet att förbjuda konkurrensbegränsande avtal, möjlighet att förhindra fusioner som leder till monopol eller stark fåtalsdominans och möjlighet att bryta upp existerande monopol. Gällande lagstiftning bör därför omarbetas så att dessa krav tillgodoses. En ny lag bör utformas också med hänsyn till de multinationella företagen. Internationella förhållanden måste kunna tas med i bilden, t. ex. då konkurrenseffekterna av en företagssammanslagning skall bedömas. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi att hos Kungl. Maj:t begär att en utredning tillsätts för att framlägga förslag om skärpt konkurrenslagstiftning i enlighet med vad som anförts i motionen. /ENKEL (fp) GOTAB 74 5851 S 1974