mot · FX02955 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. angående beskattningen av enskild firma. De mindre och medelstora företagen spelar en betydelsefull roll i det svenska näringslivet och den svenska samhällsekonomin. Inom sektorerna handel, hantverk, industri och service får cirka 900 000 personer sin sysselsättning i företag med mindre än 50 anställda. av de anställda inom dessa sektorer arbetar i företag med mindre än 50 anställda. Samhällsekonomins utvecklingsmöjligheter är således i hög utsträckning beroende av de mindre och medelstora företagens utvecklingsmöjligheter. En politik som vill ta till vara dessa måste skapa goda förutsättningar för olika företagstyper och företagsstorlekar att bedriva sin verksamhet. Det krävs en god miljö för företagsamheten. En god företagsmiljö innebär bl. a. ett krav på bättre stabilitet i den ekonomiska politiken. Snabba omsvängningar och ryckighet i den ekonomiska politiken kan skapa oanade svårigheter för företagen. Planering och investeringsförutsättningar kan hastigt förändras genom för företagen oförutsebara politiska beslut. En näringspolitisk ryckighet, som går utanför ramen för vad som är konjunkturpolitiskt motiverat, är till nackdel för samhällsekonomin. En god företagsmiljö innebär vidare en fungerande kreditmarknad och framför allt möjligheter för företagen att på rimliga villkor bygga upp ett eget kapital. Den nuvarande utformningen av skattelagstiftningen motverkar en välbehövlig konsolidering inom många företag. Dubbelbeskattningen av aktiebolags utdelade vinster innebär att det är föga meningsfullt för mindre företag i aktiebolagsform att vidga ägarkretsen, så länge man inte håller sig helt inom den grupp som själv arbetar i företaget. Arvsskatternas nivå gör att många företag inte överlever ett arvskifte. En icke obetydlig del av svensk företagsamhets utvecklingsmöjligheter tillspillogives på grund av de alltför höga arvsskatterna. Substansvärdeprincipen vid förmögenhetsvärderingen medför också många problem för de medelstora familjeföretagen. Principen innebär en kraftig övervärdering av dessa företags förmögenhetsvärde i förhållande till vad som gäller för börsnoterade företag. En partiell övergång till avkastningsvärdering förefaller önskvärd. En god företagsmiljö bör innefatta företag, som arbetar i skilda företagsformer. arbetar enskilda firmor med många handikapp av skatteteknisk och annan natur. Lön till företagarens hustru är inte avdragsgill i en enskild firma men väl i ett aktiebolag; ett aktiebolag har möjlighet till vinstutjämning genom avsättning till investeringsfonder, en möjlighet som inte finns i den enskilda firman; förmögenhetsvärderingen och realisationsvinstbeskattningen är utformade på ett sätt som är till nackdel för den enskilda firman. Ytterligare ett stort antal exempel skulle kunna ges på hur den enskilda firman är missgynnad i jämförelse med aktiebolaget. Detta förhållande har lett till att många rörelseidkare har ombildat sina företag till aktiebolag. Vi har därför ett mycket stort antal aktiebolag i . Frågan om likställighet mellan olika företagsformer och en bättre företagsmiljö för framför allt de enskilda firmorna innebär särskilt i samband med höjningen av minsta aktiekapital från till en angelägen uppgift för reformarbetet. En god företagsmiljö innebär också en rimlig begränsning av företagens uppgiftsskyldigheter gentemot statliga och kommunala myndigheter. Antalet uppgifter, som de olika företagen tvingas ge till myndigheterna, är mycket stort. Totalt rör det sig om ett tusental uppgifter som myndigheterna inkräver; alla dessa uppgifter inkrävs inte av varje företagare, men för de företagare som hamnat bland några av specialurval kan antalet uppgifter till myndigheterna överstiga 150. Införandet av det nya informationssystemet för utbyte av information mellan företag och lokala och regionala myndigheter innebär ytterligare en belastning på företagen. Till andra viktiga komponenter i en politik för en god företagsmiljö hör helt naturligt arbetsmarknadspolitiken, regionalpolitiken, utbildningspolitiken, trafikpolitiken, frågor som rör företagens forskning, utveckling och lokaler. Arbetsmiljöpolitik, konsumentpolitik och handelspolitik har också betydelse för företagsamheten och dess utvecklingsmöjligheter. Det är angeläget att konsekvenserna för företagen av föreslagna åtgärder inom samtliga de nämnda områdena beaktas innan åtgärderna vidtas. Tyvärr har i vissa frågor företagsamhetens, och då särskilt den mindre företagsamhetens, intressen satts åt sidan, vilket har fått mindre önskvärda konsekvenser för den ekonomiska utvecklingen. Arbetsmarknadspolitiken bör enligt vår uppfattning främst inriktas på åtgärder, som stimulerar företagen att öka sin sysselsättning. Genom en politik som ökar sysselsättningen inom den reguljära företagsamheten minskas behovet av direkta sysselsättningsskapande åtgärder i AMS:s regi. En sådan utveckling bör kunna innebära dels sänkta kostnader för samhällets arbetsmarknadspolitik, dels en bättre och mer meningsfull sysselsättning för dem som annars hade drabbats av arbetslöshet och dessutom en bättre anpassning av samhällets totala produktion till vad som är samhällsekonomiskt riktigt och i överensstämmelse med marknadens efterfrågan. En förutsättning för full sysselsättning är ett expansivt näringsliv med god lönsamhet. Planeringen av industriområden och industrihus är en viktig faktor för många företag. Kontakterna mellan företag och företagarorganisationer i samband med kommunalt engagemang i sådana projekt bör förbättras. Industrihus erbjuder ett gott lokalalternativ för många mindre företag. Även om antalet industrihus ökat kraftigt finns ännu stora möjligheter att genom fortsatt expansion på detta område erbjuda de mindre företagen gynnsamma lokalalternativ. Reformerna på utbildningsområdet har varit ett centralt moment i politiken . Reformerna har bland annat inneburit att yrkesskolan har integrerats med gymnasiet. Denna integration har tyvärr medfört att de rena yrkesfärdigheternas betydelse i yrkesutbildningen har minskat. Av denna anledning måste i vissa yrken påbyggnadsutbildning efter gymnasieskolans yrkesinriktade linjer anordnas. Eftersom det har kunnat konstateras att den ökade arbetslösheten bland ungdomen främst gäller personer utan yrkesutbildning, som det finns en tydlig brist på yrkeskunnig arbetskraft, framstår en ökad satsning på företagsanknuten yrkesutbildning som ett angeläget önskemål, med goda utsikter att positivt påverka arbetsmarknadssituationen. På utbildningsområdet är det naturligtvis inte enbart ungdomsutbildningen som är aktuell. Många äldre företagare har en bristfällig utbildning. I viss utsträckning kan naturligtvis dessa företagare tillgodogöra sig den ordinarie vuxenutbildningen, men av särskilt intresse är kunskaper som kan vara till direkt nytta för dessa företagare i deras yrkesutövning. Olika kanaler för att sprida sådan utbildning bör prövas. Framgångsrika försök har bl. a. gjorts via lokalradion; andra värdefulla insatser görs i företagar- och branschorganisationernas regi. Dessa insatser, liksom utbildningen inom företagen, borde kunna ges större stöd från utbildningsmyndigheternas sida. Samhällets ekonomiska politik har utvecklats så att selektiva åtgärder fått allt större betydelse. De selektiva åtgärderna innebär att de många småföretagen helt eller delvis ställs utanför det system av ekonomiska förmåner som ställs till de större företagens förfogande. Men då det gäller arbetsgivaravgifter och skatter utformas bestämmelserna generellt så att de belastar alla företag lika eller ofta belastar de mindre företagen mer än de större. Den selektiva ekonomiska politiken kan aldrig anpassas till ett näringsliv, där småföretagen spelar en betydande roll. Den selektiva ekonomiska politiken kombineras ofta med åtgärder, som snedvrider konkurrensen mellan olika företag eller företagstyper. Detta förhållande medför att produktionsinriktningen snedvrids och att samhället inte får ut vad som hade varit möjligt ur de insatta produktionsresurserna. Genom den alltmer detaljerade lagstiftningen och de ofta löst formulerade lagbestämmelserna skapas också nya problem för företagen. Endast de allra största företagen har möjlighet att tekniskt sätta sig in i alla detaljbestämmelser som rör företagen, och endast de allra största företagen har möjlighet att få en ändring till stånd om lagar och förordningar orättvist påverkar företagets verksamhet. Det bör vara en allmän strävan att begränsa lagstiftningens omfång och omfattning för att inte skapa en omöjlig situation för de företagare och andra enskilda personer som är skyldiga att följa bestämmelserna. Det sagda gäller även, och kanske framför allt, på skattelagstiftningens område, där bestämmelsernas komplexitet skapar särskilda problem. Samhällets nuvarande politik gentemot företagen bygger ofta på principen att ta med den ena handen för att ge med den andra. Stödåtgärder för näringslivet skall betalas med ökade företagsskatter. Resultatet av en sådan politik blir ökad statlig styrning av näringslivet, en styrning som är till nackdel för många företag och för samhällsekonomin som helhet. Styrningen kan ju inte alltid anpassas till de enskilda företagens förhållanden. Den inställning till företagsamheten som statsmakterna gett prov på har medverkat till att skapa den attityd som gjort att nyföretagandet gått ned högst avsevärt . Nyföretagandets minskning är ett synnerligen allvarligt problem. Det är inte enbart så att grundandet av nya småföretag skall lägga grunden till morgondagens storföretag. Det är genom grundandet av nya småföretag som småföretagsamheten och näringslivet skall bibehålla sin bredd, livskraft och utvecklingsförmåga. Det är också genom grundandet av nya småföretag som vi skall kompensera för den nedläggning av företag som följer i strukturomvandlingens spår. Nyföretagandet är ett livsvillkor för svenskt näringsliv. Ett omfattande nyföretagande kombinerat med riskvilja och utvecklingsoptimism hos existerande företag är viktiga förutsättningar för en gynnsam ekonomisk utveckling. En sådan utveckling förutsätter ett gynnsamt psykologiskt och ekonomiskt klimat för företagsamheten och företagarkrafterna. Ett sådant gynnsamt psykologiskt klimat måste nås genom att goda förutsättningar skapas för alla företag som är framgångsrika på marknaden - om ett företag blir beroende av subventioner eller administrativa (byråkratiska) beslut för att nå framgång råder ingen god miljö för utveckling och nysatsning. Samhället måste genom en generös politik gentemot alla företag skapa den företagsmiljö som är nödvändig för den fortsatta välståndsutvecklingen. Sysselsättningen inom industrin har stagnerat. 1 den allmänna debatten har ibland framförts att den offentliga sektorn är den enda sektor som kan garantera sysselsättningen. Det hävdas därför att den offentliga sektorn även måste växa kraftigt, inte primärt för att det skulle finnas något behov av offentlig service, utan därför att det skulle finnas ett behov av sysselsättning, som inte kan tillgodoses på annat sätt. Ett sådant betraktelsesätt förefaller emellertid inte vara konstruktivt. Betraktelsesättet är statiskt till sin natur, det förutsätter att den trend som noterats skall fortsätta obruten. Den trend som har noterats är emellertid i sig ett uttryck för en politisk styrning och en politisk viljeinriktning. Orsaken till att den offentliga sektorn har ökat sin andel av sysselsättningen är att söka i att de politiska organen har ansett att den offentliga sektorn skall öka. Denna ökning har i sig minskat utrymmet för exempelvis industrin. Ökningen av den offentliga sektorn har dels dragit till sig arbetskraft, som medförde arbetskraftsbrist inom industrin , dels medfört att den offent liga sektorn tagit allt större del av människornas inkomster, vilket har begränsat deras möjlighet att efterfråga varor och tjänster på den privata marknaden. Utvecklingen mot ökning av den offentliga sektorn är alltså på intet sätt ödesbestämd utan bestämd genom politisk styrning. Så snart de politiska instanserna ger utrymme för ökad privat konsumtion kommer naturligtvis efterfrågan på privata tjänster och varor att öka och därmed sysselsättningen inom dessa sektorer. har kännetecknats av en snabb expansion av den offentliga sektorn. En lika stark expansion torde inte vara aktuell . Det bör alltså finnas goda möjligheter för industrin att åter få utrymme för en expansion av sysselsättningen, även om den privata konsumtionen kan väntas bli förskjuten från varu- till tjänstesektorn. Det finns inte någon anledning att misströsta beträffande industrins och de privata serviceföretagens möjligheter att liksom svara för huvudparten av sysselsättningen i landet. Särskilt de privata serviceföretagens gynnsamma framtidsutsikter bör noteras. I samband med det ökade välståndet överförs allt fler uppgifter från hushållen till kommersiella företag. Denna utveckling har hitintills främst gällt varuproduktionen, där de mest betydande produktivitetsvinsterna varit att finna. torde serviceföretagen ta över en allt större del av hushållens serviceuppgifter. Tvätterier, städföretag och restauranger är tre exempel, som har visat denna utvecklings möjligheter. Det förefaller troligt att denna utveckling kommer att gälla en rad andra branscher . En ökad knapphet på råvaror med därav följande prishöjningar på nyproducerade varor kan även innebära att reparationsverkstäder får en ökad marknad. En ökad betydelse för serviceföretag innebär en ökad betydelse för mindre företag serviceföretagen är ju i allmänhet begränsade till sin storlek. För att fullt ut kunna tillvarata den utvecklingspotential som finns inom det privata näringslivet , torde en politik som tar stor hänsyn till de mindre och medelstora företagens situation vara nödvändig. Trots koncentrationen inom vissa branscher förefaller andra branscher med en förhållandevis begränsad företagsstorlek att ha gynnsamma framtidsutsikter. Det är angeläget att dessa utvecklingsmöjligheter, med betydelse för bl. a. sysselsättningen, tas till vara. Ett sådant tillvaratagande förutsätter emellertid en större förståelse för den mindre företagsamhetens speciella problem. Det framstår således som önskvärt att småföretagsamhetens problem särskilt beaktas i samband med lagstiftningen. Av särskilt intresse är den skattemässiga behandlingen av enskilda firmor och aktiebolag. Som har framhållits i annan motion angående ny företagsform finns en rad skattetekniska motiv för företagare att bedriva rörelsen i aktiebolagsform. Det framstår enligt vår mening som önskvärt att skattereglerna utjämnas så att även företag som drivs som enskild firma kan komma i åtnjutande av de mer förmånliga skatteregler som gäller aktiebolag. Detta särskilt med tanke på att bestämmelserna om minsta aktiekapital i aktiebolag har ändrats. Det gäller möjligheterna att göra avsättningar till investeringsfond, möjligheterna att göra avdrag för företagsledarens utbildning, möjlighet att dra av den latenta skatteskulden på dolda reserver vid förmögenhetsvärdering och ett jämställande av de olika företagsformernas möjligheter att göra reserveringar för ägarens pensionering. Det gäller vidare frågan om särbeskattning av äkta makar som arbetar inom samma enskilda firma. Mot bakgrund av vad som anförts hemställs att hos Kungl. anhåller om förslag till ändringar i skattereglerna för enskild firma så att denna företagsform i enlighet med i motionen berörda avseenden skattemässigt jämställes med aktiebolag. () i Agnäs () . NISSER (m) ()