mot · FX021755 · 1974-04-16 00:00:00 — av i m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:14 angående studiesocialt stöd. 1 propositionen 1974:14 föreslås en del förbättringar på studiestödets område. Detta är positivt, men inte tillräckligt. Framför allt undanröjs inte det uppenbara missförhållandet att den enskilde tvingas skuldsätta sig för att finansiera sina studier. Studerandeantalet inom olika skolformer har ökat kraftigt. Den tekniska utvecklingen ställer allt större krav på kunnande och specialisering inom såväl industri som administration. Utan att ha utbildning utöver är det svårt att få varaktiga och kvalificerade arbeten. Att utbildningen och ökat explosionsartat beror främst på produktivkrafternas spontana utveckling och inte påen planerad strävan efter ökad jämlikhet på utbildningens område. Utbildningspolitiken har anpassats efter kapitalets krav på välutbildad arbetskraft. Den kapitalistiska produktionsordningen förmår inte upprätthålla full sysselsättning. Kvinnorna, de äldre och de lågutbildade är särskilt utsatta. Allt fler dras in i utbildningsmaskineriet. Utbildningen kan inte betraktas enbart som en rättighet utan också som en skyldighet, ett tvång för att man skall kunna hävda sig på arbetsmarknaden. finns i studiemedelssystemet tanken om utbildning som ett privilegium kvar. De studerande tvingas leva på lån. De stora studieskulderna och svårigheterna att klara uppehället drabbar framför allt studerande från arbetarklassen. De måste antingen leva under mycket knappa ekonomiska omständigheter eller förvärvsarbeta vid sidan av studierna. Detta påverkar valet av studieväg och kan leda till studiemisslyckanden. Det leder också till att befästa och förstärka den sociala klasskiktningen till utbildningar som är långa, sammanhållna och mer kvalificerande. Studiemedelssystemet har vidare alltmer fått karaktären av ett utspärrningssystem. Studerande som inte klarar den ökade takten och stressen i utbildningssystemet tvingas avbryta sina studier av ekonomiska skäl. Resultatet blir ofta en halvfärdig utbildning och höga studieskulder. En ökad satsning på studie- och yrkesorientering samt ökad kurativ verksamhet är nödvändiga men löser inte de grundläggande problemen. Kostnaderna för utbildningen av arbetskraft bör i väsentligt ökad grad åvila kapitalägarna. Som det nu är har den av den kapitalistiska utvecklingen krävda högre utbildningen flitt betalas framfor allt av arbetarklassen. Men det är kapitalisterna som nyttjar den utbildade arbetskraften. För arbetarklassen är utbildning i växande omfattning en tvingande nödvändighet för att kunna sälja sin arbetskraft. Studietiden medför ekonomiska uppoffringar, som är speciellt kännbara för ungdom från arbetarhem och för vuxenstuderande. Den studiesociala politiken måste läggas om så att dessa orimligheter upphör. Att studera skall inte innebära att man hamnar i en position som är sämre än den har som arbetar. Jämställdhet kan främjas genom att studielön införs för alla studerande . Studielönen bör vara anpassad till den allmänna lönenivån och lika för alla studerande. En utredning med direktiv att föreslå att studielönesystem enligt ovanstående riktlinjer bör tillsättas. I motionen 1974:205 har vi framfört detta krav. Vissa förbättringar i det nuvarande studiemedelssystemet kan och bör dock genomföras . Studiemedel utgår med maximalt av basbeloppet. Detta är enligt vår mening otillräckligt och bör, för att tillförsäkra de studerande en rimlig levnadsstandard, i en första omgång höjas till av basbeloppet. I propositionen föreslås att studiebidraget för ett läsår höjs från . Ursprungligen utgjorde studiemedlens bidragsdel av totalbeloppet, men denna är inte som totalbeloppet indexreglerad. Detta har medfört att bidragsdelen ständigt har minskat. Den föreslagna höjningen är marginell och kommer mycket snart att ätas upp av stegrade levnadsomkostnader. Den föreslagna höjningen innebär att bidragsdelen höjs till av totalbeloppet, med nuvarande basbelopp. kan man räkna med att bidragsdelen åter är nere i . Bidragsdelen bör höjas till i första hand av studiemedelsbeloppet samt indexregleras. Studielön kan införas via successiva höjningar av bidragsdelen. Barntillägget utgör av basbeloppet och utgår i form av återbetalningspliktiga studiemedel. Enligt den principiella synen att samhället skall svara för merparten av barnkostnaderna bör barntillägget utgå i form av icke återbetalningspliktiga studiemedel. Det är orimligt att studerande med barn skall åsamkas en högre studieskuld. Barntillägget bör höjas så att det motsvarar de reella kostnaderna för barnets tillsyn och uppehälle. Vuxenstuderande, som läser på deltid inom vuxenutbildning, erhåller endast den återbetalningspliktiga delen av studiemedlen, till skillnad från deltidsstuderande vid universitet och högskolor där även bidragsdelen utgår. Även om SVUX arbetar med frågan om de vuxnas studiefinansiering finns inget skäl som talar för att denna skillnad skall bestå. Principen måste här vara att samtliga studerandekategorier erhåller samma medelstilldelning med hel- och deltidsstudier samt barninnehav som enda variabler. Med hänvisning till ovanstående föreslås att beslutar 1. att höja studiemedlen till av gällande basbelopp, 2. att hos regeringen hemställa om förslag om en höjning av bidragsdelen av studiemedlen till av studiemedlen, 3. att bidragsdelen av studiemedlen skall vara knuten till basbeloppet, 4. att hos regeringen hemställa om en plan för ytterligare höjning av bidragsdelens andel av studiemedlen, 5. att barntillägget görs icke återbetalningspliktigt, samt 6. att bidragsdelen utgår till samtliga studerande inom studiemedelssystemet oavsett studieform. (vpk) i (vpk) (vpk) (vpk) INGA (vpk) (vpk) i