mot · FX021351 · 1974-01-26 00:00:00 — av herrar Lorentzon och om förändringar i den svenska almanackans allmänna flaggdagar. 1 den svenska almanackan finns bl. a. fastslaget allmänna flaggdagar. De är till antalet tolv. Fem av dem är helt ägnade hyllning åt kungahuset. Endast en av dagarna kan anses som en Folkets dag. Att är en monarki framgår av almanackan. En av de kungliga hyllnings- och fiaggdagarna är den s. k. . Att denna dag fortfarande finnes med som en märkesdag kan te sig underligt från flera synpunkter. Det är nu 11 enligt historien stupade vid Lutzen. Dagen var en märkesdag för reaktionärer. Många svenskar minnes fortfarande hur och dess ungdomsförbund utnyttjade - - som sin särskilda politiska mönstringsdag. Vi minns stöveltrampet, fanborgarna, de alltigenom reaktionära talen denna dag. Hur man sökte att återuppliva krigiska, chauvinistiska och inkräkta nationella stämningar, inspirerade av den expansionspolitik som de makthavande i - dess kungahus och adel - svarade för . arbetarrörelse har blivit organisatoriskt starkare. Ungdomen mera politiskt medveten. Högern och dess ungdomsförbund kan inte längre på samma sätt som tidigare politiskt utnyttja . hjältekonungen, som även fått tillnamnet den store, har ansetts som den största kung någonsin haft. Han förde krig på mark . Han var förkämpe för den enda och sanna tron har barnen lått lära sig under hundratals år. Skolböckerna har överflödat av hyllningar till denna kung och hans bedrifter. Det har inte varit måtta på glorifieringen. För eftervärlden har han framställts som den store hjälten och trosmartyren. överklass har under århundraden som gått behövt denna hjältegloria, därför har framställts på sätt som skett. Vem var då i verkligheten denne kung? Vad är sanningen? Mänskligt att döma svarade han för ett obeskrivligt lidande för folken ute i såväl som i , där även plundringar och stöld hörde till ordningen för dagen. Författaren har i sina böcker Min svenska historia och Otrons artiklar återgivit autentiskt material, bevarat i svenska , som i viss mån ger en annan bild av karaktär än den historieskrivarna skildrat. Materialet har inte tidigare varit tillgängligt för en större allmänhet och har helt saknats i historieböckerna. bör hållas räkning för dessa sina forskningsrön och att han ställt dem till folkets förfogande. På s. 42 i sin bok artiklar skriver : 1 ett danskt arbete om fann jag nu ett svenskt avtryck, daterat och skrivet av överbefälhavaren på den svenska sidan, den nyblivne, 17-årige konungen . Brevet är ställt till hans kusin . Det beskriver i uttrycksfulla ordalag ett krigståg som kungen just företagit genom . Han berättar hur hans trupper har lyckats helt ödelägga och fördärva 24 stora skånska kyrksocknar med dess befolkning. Med välbehag och triumf i tonen skildrar hur hans krigsfolk hade - 'grasserat, skövlat, bränt och ihjälslagit alldeles efter vår egen vilja. Brevskrivaren framhåller, att svenskarna 'inget motstånd haft från fienden - vilket man gärna tror, eftersom denne fiende bestod av värnlösa civila människor, bland dem även kvinnor och barn. betraktar denna människoslaktning som ett svenskt Song My i , före amerikanernas Song My 1968. fortsätter: Parallellerna emellan de båda siaktningarna av värnlösa människor är helt slående, knektar fick slå ihjäl 'alldeles efter vår egen vilja. De hade av sin konung full frihet att härja och döda. Och man frågar sig hur många människor som efter genomförandet av dådet hade undkommit levande i de 24 kyrksocknarna i . Är det krigsäran bakom bl. a. folkmorden i som högtidlighålles då det sjungs i den svenska nationalsången om de fornstora dar, då ärat ditt namn flög över jorden? Eller kungssångens: Du folk av frejdad stam? har som gått varit föremål för vissa svenska samhällsklassers dyrkan. finnes fastslaget i den svenska almanackan att han skall hyllas genom allmän flaggning . Dock fyller inte denne konung samma roll som . Från att tidigare ha varit en politisk tillgång för överklassen, tycks han numera vara glömd även där. Hans minne bör ej äras. historia är inte dess kungars historia. Det är historien om folkets ständiga kamp försitt människovärde, fred och harmoni. Krig och folkmord är inte folkets önskningar. Kampen för de mänskliga rättigheterna har alltid stått i förgrunden. En av dessa uppgifter var genomförandet av allmän och lika rösträtt. Folkets kamp för denna sin rättighet mot de besuttnas hårdnackade motstånd kröntes med framgång först då fattade sitt beslut. är det dess. Denna historiska tilldragelse är dock inte föremål för någon uppmärksamhet bland flaggdagarna i den svenska almanackan. Det kan anföras att arbetarklass mångåriga kamp för att skulle bli allmän fridag och i almanackan införas som allmän flaggdag vore tillräckligt. Men även om försvinner ur almanackan som allmän flaggdag återstår fyra av för hyllningar till monarkin och det svenska kungahuset. Folkets kamp för erövrande av den allmänna rösträtten borde stadfästas i almanackan som allmän flaggdag. Med hänvisning till det anförda föreslås att hemställer hos regeringen att avföres ur den svenska almanackan som allmän flaggdag, att införes som allmän flaggdag och får beteckningen Folkets dag. (vpk) (vpk)