mot · FX021972 · 1974-11-19 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:170 angående utgifter på tilläggsstat I till riksstaten för /75. präglas av en betydande expansion. Det stora investeringsprogrammet IP 70 avslutades detta år, och man går vidare med IP 74 som främst avser stålverket. I propositionen 1974:170 (s. 85-88) redogörs för de beslutade utbyggnaderna och de därmed förknippade positiva konsekvenserna för NJA och regionen. Vi är överens om den bedömningen. Den starka satsningen på NJA, vilken pressades fram genom en aktiv och enhetlig folkopinion i länet, är ett betydande steg för att stoppa utflyttningen men också för att utveckla NJA till ett stort och konkurrenskraftigt företag. Men den hastiga expansionen i Luleåområdet som enligt tillgängliga prognoser kommer att öka befolkningstalet från 63 000 till över 100 000 skapar också problem. Kommunen måste nu i rask takt söka skaffa fram och investera väldiga summor för att bygga ut samhällsservicen på alla områden. På kommunalt håll har man räknat fram att investeringarna kommer att uppgå till om man skall kunna bygga ut samhällsservicen på olika områden i den omfattning som föranleds av de statliga industriinvesteringarna. I kommunens yttrande inför arbetet med Länsplanering 74 konstateras att de som måste investeras i vägar, gator, bostäder och andra former av samhällsservice endast kan skattefinansieras med . Kommunen skulle därmed tvingas till en upplåning som förefaller helt orimlig, inte minst mot bakgrunden av de stora låneskulder som kommunen redan har. Den i sig positiva satsningen på NJA och 80 har redan skapat problem. står 1 800 människor i bostadskön, och dess omfång växer. Kollektivtrafiken måste snabbt byggas ut, 10-talet nya skolor måste till, barntillsynen kräver nya stora investeringar, en rad omfattande åtgärder på fritidssektorn måste vidtas osv. Det gäller en rad krav därutöver som hänger samman med målsättningen att skapa en människovänlig och väl fungerande samhällelig miljö. Redan när NJA byggdes visade det sig hur det kan gå när industriell utbyggnad och samhällsplanering inte går hand i hand. Konsekvenserna finns att beskåda i form av illa planerade och hastigt utbyggda bostadsområden samt miljömässiga och sociala problem. Den fortsatta expansionen i får inte gå snett än en gång på grund av kortsynthet, bristande kommunala resurser eller otillräcklig samplanering mellan stat och kommun. Däremot, om möjligheterna tas till vara och tillräckliga resurser skaffas fram, har både stat och kommun en möjlighet att visa hur bra det kan bli när statlig industriexpansion och samhällsplanering går hand i hand. Det vöre naturligt att den möjligheten togs till vara i en kommun, där statens roll som företagare blir alltmer framträdande. Att forma en så god samhällsmiljö som det är möjligt är mot den bakgrunden inte enbart en angelägenhet. Men det står också klart att det handlar om resurser, och det är djupt olyckligt om kommunens nuvarande ekonomiska trångmål innebär att man prutar på kraven, att man tvingas skjuta nödvändiga samhällsinvesteringar i bakgrunden. Då kan bli ett exempel på hur en stark statlig industriexpansion snabbt driver fram alla de negativa företeelser som kännetecknar de flesta storstadsområden. Men så får det inte bli. Människornas intressen måste ställas i förgrunden, och tillräckliga medel för att så skall kunna ske bör skaffas fram. Vi har i det föregående berört de stora kostnader som den statliga industriexpansionen medför för kommunen; uppskattas nödvändiga samhällsinvesteringar till . Det kan inte vara rimligt att enbart kommunen skall svara för dessa kostnader. Staten bör ta på sig minst hälften av de kostnader som är förenade med den hastiga expansionen i Luleåområdet och därmed befrämja en samhällsplanering i folkets intresse. Regeringens proposition innehåller tyvärr icke någon antydan om att sådana planer föreligger, och med anledning av att skyndsamma åtgärder är påkallade vill vi i detta sammanhang fästa uppmärksamhet på de i motionen anförda problemen. Ett enligt vår mening från alla synpunkter befogat statligt stöd till kommun inför den förestående statliga industriella expansionen och de krav på ökad samhällsservice detta medför kan ske i flera former. Ett direkt expansionsstöd på förslagsvis vore en tänkbar form. En annan - eventuellt båda - kan vara ett ränte- och amorteringsfritt expansionslån på förslagsvis , som ger kommunen ett välbehövligt andrum att klara den jättelika satsning det här blir fråga om. Med hänvisning till det anförda hemställs att , i anledning av propositionen 1974:170 (bilaga 11) Kapitalbudgeten V. Fonden för låneunderstöd, Lån till , som sin mening uttalar att frågan om ett expansionsstöd till kommun i anslutning till utbyggnaden av NJA enligt i motionen förordade alternativ av regeringen skyndsamt upptas till behandling och att förslag härom föreläggs .