ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FX021689 · 1974-04-04 00:00:00 — av herrar i Stenkyrka och i i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:28 angående den statliga intar en särställning i i fråga om minnesmärken och fynd från forntid och medeltid. Det gotländska materialet har utomordentlig betydelse inte bara för utan även för forskningen på kontinenten. Öns kulturminnesvård spelar också en stor roll för turismen. betydelse som turistmål har understrukits i betänkandet Turism och rekreation i (SOU 1973:52). En planmässig utforskning av öns fornminnen pågår genom Gotlandsundersökningar (RAGU). Organisationen har byggts upp successivt i samråd med . Viss svårplacerad arbetskraft får härigenom meningsfull sysselsättning. Organisationen är ännu ej permanent. Den samarbetar med landsantikvarien i länet. Propositionen om den statliga kulturpolitiken föreslår flera reformer av betydelse för kulturminnesvården i vårt land. De avser både den centrala och den regionala organisationen, den statliga bidragsgivningen m. m. I detta sammanhang har utpräglade särart inte närmare berörts. Förslagens innebörd för del kan därför inte klart överblickas. Det framstår som självfallet att internationellt betydelsfulla kulturminnesvård bör vinna beaktande och stöd i samband med ett beslut om den statliga kulturpolitiken. 1 första hand måste givetvis fullgoda garantier skapas för den framtida utvecklingen av pågående arbete. Därutöver är det angeläget att en mera fast och permanent organisation för dessa arbeten åstadkoms än den nuvarande. Organisation och resurser för kulturminnesvård bör bli föremål för särskilda överväganden i anslutning till riksdagsbeslutet om kulturpolitiken. Det får ankomma på regeringen att avgöra i vilka former det bör ske. En möjlighet synes vara att anförtro uppgiften åt den arbetsgrupp som departementschefen förutskickar för vissa frågor rörande den statliga bidragsgivningen, arbetsfördelningen mellan och den regionala organisationen m. m. Av anförda skäl hemställs att med anledning av propositionen 1974:28 anhåller hos Kungl. Maj:t om särskilda överväganden rörande kulturminnesvården på i enlighet med vad som anförts i motionen. () PER A. ()
mot · FX021699 · 1974-04-04 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:14 angående studiesocialt stöd. Med anledning av de justeringar som departementschefen har föreslagit i propositionen 1974:14, när det gäller höjningen av resetillägget från 65, 85, 110 och . till 75, 95, 125 och . för avstånd om 6, 15, bör det i motionen nr 1974:1294 föreslagna bidraget för en ytterligare resklass uppjusteras till . Med hänvisning till ovanstående och i övrigt till motiveringen i motionen 1974:1294 hemställes att hos Kungl. Maj:t begär att resetillägg enligt studiestödslagen utgår med . om resan är . () i Ulfsbyn
mot · FX021703 · 1974-04-05 00:00:00 — av herrar och i i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:28 angående den statliga kulturpolitiken. Maj:ts proposition 1974:28 bygger i väsentliga delar på betänkande SOU 1972:66. Remissbehandlingen och den offentliga debatten kring detta betänkande tyder på att både myndigheter och berörda organisationer i princip stöder förslag. I propositionen läggs fram förslag om mål, ansvarsfördelning och organisation beträffande samhällets kulturpolitiska insatser. Denna motion behandlar endast frågan om kyrkomusikerutbildningen, som både i betänkande och i propositionen behandlas mycket knapphändigt. Departementschefen konstaterar att kyrkomusikerorganisationen inte är att hänföra till det slag av institutionsverksamhet som behandlas i propositionen. Vi beklagar att frågan om kyrkomusikerorganisationen . Den utveckling som ägt rum, särskilt när det gäller tillgången på skolkantorer, kan enligt vår mening leda till en utarmning av musiklivet på de orter där skolkantorn sedan gammalt svarat för dels en god undervisning i musik inom det obligatoriska skolväsendet, dels en omfattande frivillig verksamhet på musikens område. I vårt land finns f. n. ca 1 600 skolkantorstjänster. Det har blivit allt svårare att besätta dessa tjänster. Detta torde hänga samman med att den utbildning som tidigare ägde rum vid seminarier och lärarhögskolor under pågående läsår slopades. /67 bedrevs denna utbildning på 19 platser med sammanlagt 153 elever. I sommarkurserna, där lärare och lärarkandidater då hade företräde, deltog samma läsår sammanlagt 104 elever, därav 34 icke lärare eller lärarkandidater. Sedan undervisningen vid lärarhögskolorna lagts ner har elevunderlaget vid sommarkurserna förändrats därhän att lärare och lärarkandidater i ringa utsträckning deltar. Detta är enligt vår mening olyckligt, eftersom tillgången på behöriga sökande till skolkantorstjänster därigenom ytterligare kommer att sjunka. I propositionen nämner departementschefen en faktor som verkar i samma negativa riktning, nämligen de samordningssvårigheter som finns i den fria skapande verksamheten genom de skilda bestämmelser som gäller för olika kategorier av lärare och ledare, däribland kyrkomusiker. Han anser därför att möjligheterna till samordning av arbetsuppgifterna inom mer än en verksamhetsform bör undersökas. Vi finner det angeläget att en sådan undersökning kommer till stånd. 1 * 1974. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar 1. att hos Kungl. Maj:t begära förslag om återinförande av kyrkomusikerutbildningen vid lärarhögskolorna under pågående läsår, 2. att hos Kungl. Maj:t begära en översyn av de bestämmelser som gäller för bl. a. skolkantorerna i fråga om samordning av arbetsuppgifterna inom olika verksamhetsområden.
mot · FX021715 · 1974-04-05 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:28 angående den statliga kulturpolitiken. De blindas förening (DBF) utger ett stort antal blindskriftstidningar och taltidningar. Kostnaderna för dessa ligger f. n. i storleksordningen . Ett par av de viktigaste är Kulturspegeln som utkommer som taltidning med ett nr och återger ett antal viktigare kulturartiklar ur pressen, samt . Den sistnämnda utkommer en gång och i två versioner, dels i blindskrift, dels i en storstilsupplaga för mindre gravt synskadade. Kostnaderna för Kulturspegeln uppgick till ca , för de två versionerna av till knappt 60 000 respektive ca 16 000. Statsbidrag har tidigare anvisats under posten B 54. Bidrag till speciella folkbildningsåtgärder under särskild rubrik tillsammans med vissa andra tidskrifter. I propositionen 1974:28 återfinns bidragsposten under rubriken 27.8 Bidrag till särskilda kulturella ändamål. Enligt departementschefen skall anslag för detta ändamål kunna anvisas ur delposten 4.10 Övrigt. De i och för sig motiverade och rationella omdisponeringar som genomförts i propositionen 1974:28 är till en del svåra att överskåda. Bidragen till de ovan nämnda tidskrifterna är emellertid av så stor betydelse att de bör brytas ut ur delposten Övrigt och uppföras som särskild delpost, förslagsvis i storleksordningen . Med stöd av det anförda hemställes att beslutar begära att som en särskild delpost under Bidrag till särskilda kulturella ändamål skall tas upp Bidrag till blindskriftstidningar och taltidningar med ett belopp om . P.O. ()
mot · FX021716 · 1974-04-05 00:00:00 — av m. fl. 1 anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:28 angående den statliga kulturpolitiken. I sin anslagsframställning för nästa budgetår har i fråga om anslaget Bidrag till de handikappades kulturella verksamhet föreslagit bl. a. att anslagsposten Bidrag till De blindas förening för biblioteksverksamhet höjs med . I propositionen 1974:28 har departementschefen räknat med en sammanlagd höjning med . under denna post och anslagsposten Framställning av studielitteratur för synskadade högskolestuderande. Höjningen av anslagsposten till biblioteksverksamheten kan därför beräknas stanna vid . De blindas förening har för nästa budgetår räknat med en kostnadsökning med ca . för löner och material i löpande verksamhet. Detta innebär att av den i propositionen föreslagna höjningen blott återstår (580 000400 000=) . att disponera för omkopieringar till kassetter av talböcker som finns tillgängliga blott på de äldre, s. k. öppna spolarna. Som departementschefen framhåller (s. 471) är det angeläget att övergången från äldre spoltyper till de moderna kassetterna sker under så kort övergångsperiod som möjligt. Enligt DBF:s och SÖ:s beräkningar förutsätter en övergångstid av ett årligt anslag på . Som ovan nämnts finns emellertid /75 blott . disponibla enligt propositionen. Den beräknade övergångstakten kan således inte hållas med mindre än att andra funktioner inom de blindas biblioteksverksamhet reduceras eller på annat sätt blir eftersatta. Bidraget till De blindas förenings biblioteksverksamhet bör höjas med . Det kan nämnas att kulturutskottet i sitt betänkande 1974:1 under anslaget Ersättning åt författare m. fl. för utlåning av deras verk genom bibliotek m. m. beräknat medel till författare och översättare för nyttjande av deras verk i form av talböcker som i stort sett motsvarar en övergångstid . Under åberopande av det anförda hemställs att till Bidrag till de handikappades kulturella verksamhet för /75 utöver vad som föreslagits i propositionen anvisar . (vpk) () () i Ulfsbyn 74 7418 S 1974
mot · FX021719 · 1974-04-05 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:28 angående den statliga kulturpolitiken. Den verksamhet Dramatiska teatern bedriver har en central roll i det svenska teaterlivet och för dess utveckling. Den konstnärliga förnyelsen och experimentverksamheten utgör ett självklart och betydelsefullt inslag i teaterns arbete. Dramatiska teatern har genom sin lågprispolitik sökt skapa förutsättningar för en bred allmänhet att ta del av teaterutbudet. Denna strävan är allmänt erkänd och accepterad då den motverkar en kommersialisering av denna del av kulturlivet. 1 propositionen 1974:28 betonas att Operan och Dramatiska teatern har ett riksansvar som traditionellt bestått i att vårda den klassiska, särskilt den svenska repertoaren. har de till uppgift att aktivt verka för en konstnärlig förnyelse som kan komma hela det professionella teaterlivet till del. Vidare konstateras att de statliga teatrarna har tre huvuduppgifter, nämligen att spela på hemmascenerna, turnera i olika delar av landet samt framträda i radio och TV. Departementschefen framhåller också vikten av att lågprispolitiken upprätthålles. För att Dramatiska teatern skall kunna motsvara de förväntningar som rättmätigt ställs på den, fordras att den gives nödvändigt ekonomiskt utrymme för konstnärlig utveckling och experimentverksamhet. Teatern bör inte ställas inför sådana ekonomiska realiteter att den finner sig föranlåten att avstå från det risktagande som sådant utvecklingsarbete måste innebära. De ekonomiska villkoren måste därför formas så, att kan förverkliga de mål som uppställs. De ökade intäkter utöver dem som budgeterats har kunnat utgöra en garanti för utvecklingsarbetet. Innevarande budgetår skall 2,2 milj. kr. redovisas som recettinkomster, dvs. För nästa budgetår föreslår nu departementschefen att 2,5 milj. kr. skall redovisas i recetter. På utgiftssidan har kostnadsökningen på materialsidan, dvs. den sida av verksamheten som inte är löner, beräknats till . 1 realiteten har kostnadsökningen legat på , medan kompensationen uppgår till . Det finns ingen grund för antagandet att publikinkomsterna skall bli . Teaterns utgifter står i direkt relation till intäktssidan. Skall en ökning av biljettintäkterna kunna ske, medför detta ökade kostnader och är inte möjlig att genomföra, om man inte ens får de automatiska kostnadsökningarna täckta. Konsekvensen av departementschefens förslag är därför att de marginaler som skall garantera teaterns utveckling krymper. Departementschefens förslag överenstämmer därför dåligt med allmänt accepterade målsättningar. Risk föreligger att de förändrade ekonomiska villkoren leder till att teaterns ledning tvingas ändra produktionens inriktning mot mer publikfriande föreställningar och/eller höja biljettpriserna. Båda åtgärderna är oförenliga med målsättningen för Dramatiska teaterns arbete. Dramatiska teatern bör redovisa 2,2 milj. kr. Som en följd av detta bör det statliga bidraget ökas med . Med hänvisning till ovanstående hemställes att beslutar att till Bidrag till Operan och Dramatiska teatern för /75 under åttonde huvudtiteln anvisa ett reservationsanslag av . . LIDGÅRD (m)
mot · FX021720 · 1974-04-05 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:28 angående den statliga kulturpolitiken. 1 propositionen 1974:28 framlägger utbildningsministern sin syn på våra dagars förhållande till äldre tiders kultur. Hans uttalande där torde hälsas med den största tillfredsställelse av alla dem som på ett eller annat sätt är verksamma inom kulturminnesvården. När det gäller att omsätta orden i praktiken är det däremot att befara att de av departementschefen föreslagna åtgärderna kommer att visa sig otillräckliga. Det måste erinras om att praktiskt taget alla anslagsökningar inom den kulturella sektorn under en lång följd av år har bromsats, enär man velat avvakta betänkandet från MUS 65. Med tanke på det uppdämda behovet är den (s. 430) föreslagna höjningen av anslag med . MUS 65 hade här föreslagit, att minst 3 milj. kr. skulle ställas till ämbetets direkta förfogande, och en sådan höjning av anslaget är i högsta grad av nöden påkallad, framför allt med tanke på vården av alla de kulturminnen som är belägna i sådana områden, där särskilda sysselsättningsbefrämjande åtgärder ej är aktuella. Det är emellertid icke oberättigat att tala om en kulturminnesvårdens kris i hela vårt land. Detta beror på den plötsliga och oväntade nedskärningen av de stödåtgärder som kommit kulturen till del genom att arbetsmarknadsverket bidragit till tidigareläggning av angelägna arbeten. Denna nedskärning i sin tur torde bero på att kungörelse om statligt stöd till ifrågavarande ändamål saknas och därmed också arbetsmarknadsverkets formella befogenheter att träda in. Så länge dessa befogenheter saknas, spelar den anslagsmässiga utvecklingen av arbetsmarknadsverkets stöd föga roll. Under hänvisning till det anförda hemställes därför 1. att med ändring av propositionen 1974:28 p. 27.11 till anvisar ett reservationsanslag av , samt 2. att anhåller om att Kungl. Maj:t i kungörelse om statligt stöd till vård och underhåll av fornlämningar och kulturhistoriskt värdefulla byggnader ger riktlinjer för dispositionen av detta anslag med sådan innebörd, att arbetsmarknadsverket ålägges följa kungörelsens bestämmelser i vad avser beredskapsarbeten inom det kulturhistoriska området. HANS () i GOTAB 74 7428 S 1974
mot · FX021724 · 1974-04-05 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:47 angående riktlinjer för kursverksamheten vid statens industriverk, m. m. I proposition 1974:47 föreslås bl. a. att statens industriverk tillföres 42 nya tjänster. Som departementschefen erinrar om tillfördes verket vid sin tillkomst 39 nya tjänster. I motion 1973:1804 av m. fl. i anledning av proposition 1973:41 angående industripolitisk verksorganisation anfördes bl. a. att vi ifrågasätter starkt det motiverade i att bilda ett verk för att bedriva branschinriktade utredningar. Självfallet kan statsmakterna finna att sådana undersökningar är önskvärda från allmän synpunkt, och det är naturligt att möjligheter bör finnas att initiera sådana undersökningar. Sådana möjligheter finns också i tillräcklig omfattning. Det är emellertid både naturligt och önskvärt att sådana undersökningar genomförs i nära samverkan med näringslivet och dess branschorganisationer för att tillvarata vad departementschefen (s. 91) anger som det kunnande, den erfarenhet och den kompetens som finns inom företagen. I varje företag finns betydande kunskaper om branschens utvecklingslinjer, och sammanfattande bedömningar görs också inom näringslivets branschorganisationer, där tillgång finns på utredningsunderlag. Att inom ett nytt verk bygga upp en fast kader av branschutredare synes därför vara en ineffektiv och dyrbar metod att skaffa nödvändig information. Departementschefen har själv (s. 105) påpekat att behovet av branschutredningar varierar och att det därför behövs en flexibel organisation. Den föreslagna lösningen synes emellertid inte ha påverkats härav. Det föreligger också en betydande risk för att resultaten av utredningarna, om de bedrivs inom ett industriverk, blir verklighetsfrämmande och att de åtgärder som kommer att föreslås som ett resultat av utredningarna i alltför hög grad kommer att bestå i nya selektiva åtgärder. Vi anser därför att dylika undersökningar bör initieras av industridepartementet och genomföras med deltagande av berörda parter i en för varje särskilt ändamål bildad grupp. I motionen hemställdes om avslag på propositionens förslag i vad avsåg inrättandet av ett statens industriverk. Vår kritiska inställning kvarstår, och vi kan därför inte biträda förslaget om ett ökat antal tjänster till det trots vår avstyrkan inrättade industriverket. Några erfarenheter som stöder kravet på en snabb expansion av verksamheten finns uppenbarligen inte heller. Mot bakgrund härav är vi endast beredda att tillstyrka den ökning av antalet tjänster som hänför sig till SIFU:s integrering med industriverket. , som har lil tjänster, skulle således tillföras 13 nya tjänster från nuvarande SIFU. Med stöd av vad ovan anförts hemställes att till : Förvaltningskostnader för /75 under trettonde huvudtiteln anvisar ett förslagsanslag av . () () GOTAB 74 7434 S 1974
mot · FX021726 · 1974-04-05 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:47 angående riktlinjer för kursverksamheten vid statens industriverk, m. m. I propositionen 1974:47 uttalar föredragande departementschefen att industriverket bör vara lokaliserat till . Vi delar denna bedömning. I fråga om placering inom är statsrådet f. n. inte beredd ta ställning utan förordar en ytterligare utredning. Statskontoret anför i sin utredning att en lokalisering av industriverket till ett förortsläge eller en ytterkommun inom inom pendlingsavstånd innebär vissa regionalpolitiska fördelar. har allt starkare önskemål framförts om att inom sprida arbetsplatserna, så att man erhåller en bättre balans mellan bostäder och arbetstillfällen i regionens olika delar. En förläggning av statliga verksamheter till olika förortsområden skulle bidra till att skapa bättre regional sysselsättningsbalans. Förorterna har också fått så goda kommunikationer att t. ex. industriverket utan svårigheter kan uppehålla sina kontakter med olika myndigheter i . Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att uttalar att statens industriverk bör lokaliseras till en förortskommun inom . () ()
mot · FX021728 · 1974-04-05 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:70 med förslag till abortlag, m. m. Proposition 1974:70 tar upp ökade resurser för preventivmedelsrådgivning och -information. De ökade insatserna hälsar vi med tillfredsställelse. Det är angeläget att genom upplysningsverksamhet förhindra att människor kommer i abortsituation. Departementschefen förutsätter att sjukvårdshuvudmännen i sin rådgivningsverksamhet gör särskilda insatser för personer och grupper som har markerat behov av rådgivning och hjälp, t. ex. ungdom, kvinnor som fått abort och invandrare. Departementschefen understryker också vikten av att männen lika väl som kvinnorna skall ha tillgång till rådgivning. är det så att männen ofta är svårast att nå med preventivmedelsrådgivning, eftersom kontakten med samhällets organ för förebyggande hälso- och sjukvård fortfarande i stor utsträckning ankommer på kvinnorna. I propositionen behandlas det långsiktiga handlingsprogrammet för preventivmedelsinformation genom . Sammanställningen av målgrupper som nämnden anser det viktigt att nå är beslutsfattare, informatörer, rådgivare och opinionsbildare, ungdomar, nyblivna föräldrar samt kvinnor som fått abort. Vi anser att det är viktigt att nämnden också i praktiken når männen med information. Det vore olyckligt om endast kvinnorna i de olika målgrupperna blev delaktiga av informationen. I olika sammanhang betonas det delade ansvaret för familjen mellan man och kvinna. Detta är viktigt att poängtera i detta sammanhang; familjeplaneringen får inte förbli en kvinnofråga. anvisas till särskild informationsverksamhet genom ungdoms- och kvinnoorganisationer. Vi instämmer helt i synpunkterna på att ungdomen är en viktig målgrupp, som vi vill framhålla att männen har varit och är missgynnade när det gäller familjeplaneringsinformation. Delvis beror det på gamla värderingar och synen på mannen, som är den som kan allt, vet allt. Dessutom har rådgivningsverksamheten i stor utsträckning bedrivits på institutioner, mödravårds- och gynekologmottagningar, vilka det inte är naturligt att männen besöker. när ökade insatser görs på informationssidan, anser vi det angeläget att männen inte kommer i en sämre situation än kvinnorna. Ökade kunskaper för männen betyder också ökad trygghet för dem, och då behöver inte osäkerheten döljas bakom en överlägsen attityd. och kvinnan har samma ansvar och skall visa samma hänsyn för varandra i samlevnaden. De skall också ha samma reella möjligheter att få kunskaper och information så att de kan uppfylla kraven. Om upplysningsverksamheten skall få avsedd effekt krävs enligt vår mening målinriktade insatser för att nå männen. Det är därför angeläget att ovan framförda synpunkter beaktas vid den fortsatta uppläggningen av informations- och rådgivningsverksamheten samt vid resurstilldelningen. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t begär att initiativ tas som syftar till en breddning av informationen om samlevnadsfrågor så att man genom ökad resurstilldelning i samband med abortlagens genomförande i större utsträckning kan nå även vuxna män. GOTAB 74 7433 S 1974
mot · FX021730 · 1974-04-06 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:70 med förslag till abortlag, m. m. Den av Kungl. Maj:t framlagda propositionen 1974:70 med förslag till abortlag har kommit utan varsel. Den var inte upptagen i propositionsförteckningen för innevarande vår eller i det komplement som delades ut till riksdagsledamöterna i mais månad. Även om det förflutit avsevärd tid sedan abortutredningen lämnade sitt betänkande, som fick namnet Rätten till abort, kan regeringens underlåtenhet att varsla om den nu föreliggande propositionen knappast försvaras. Än mer graverande blir helhetsbilden om man tar i betänkande det faktum att regeringen inte ens inhämtat lagrådets mening beträffande lagförslaget. Oavsett vilken inställning man kan ha i sakfrågan är den alldeles för allvarlig att hanteras på ett så lättvindigt sätt som håller på att ske. Frågan om vilka avsteg från principen om livets okränkbarhet man kan tillåta sig vållar säkerligen för de allra flesta svåra samvetsöverväganden. Därför måste det anses synnerligen oskäligt att med så kort varsel avkräva de politiska partierna ett ställningstagande. Den största orättvisan vederfars emellertid väljarna, inför vilka de olika partierna i ett val borde redovisa en överarbetad och i demokratisk ordning grundad uppfattning. Därför bör lagförslaget anstå till dess väljarna, vägledda av de olika partiernas samvetsgrant redovisade inställning, i nästkommande val själva får möjlighet att ta ställning. Med stöd av vad som anförts hemställs att med avslag å propositionen 1974:70 beslutar att som sin mening ge Kungl. Maj:t till känna att förslag till abortlag bör tas upp av den riksdag vars sammansättning bestäms i nästkommande val, så att väljarna får möjlighet att själva påverka utgången i en så allvarlig samvetsfråga.