mot · FX021480 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. om ökat anslag till . Ett mycket gammalt önskemål från Svenska samernas riksförbunds sida har varit att förbundet skulle få resurser för upplysningsverksamhet i samebyar och sameföreningar. På flera landsmöten har resolutioner antagits i detta syfte. SSR anser att en i SSRs egen regi bedriven upplysningsverksamhet till samebyar och sameföreningar är det mest effektiva medlet för såväl framsteg inom rennäringen och moderniseringen av samemas näringsliv som möjligheter till aktiviteter inom samekulturen. Den egna organisationen har utan tvivel särskilda förutsättningar att sköta en dylik uppgift på ett effektivt sätt. Det har också lyckats SSR att på olika sätt under en följd av år tillfälligt finansiera en dylik verksamhet. Det har däremot inte lyckats för SSR att få medel så att denna verksamhet kan permanentas. De medel som anslogs av i samband med antagandet av rennäringslagen 1971 för information om denna lag är nu till övervägande del förbrakade för avsett ändamål. SSR anhöll senast hos om ett anslag av allmänna medel för samekonsulentverksamheten. Detta har avslagits av departementet i kungl, brev . I remissyttrande till i frågan har lantbruksstyrelsen uttalat att denna verksamhet enligt lantbruksstyrelsens bedömning är av stor betydelse för den upplysningsoch rådgivningsverksamhet som i sig är en nödvändighet för en positiv utveckling av bl. a. näringslivet inom samebyarna, dock att styrelsen ifrågasätter om denna verksamhet skall bekostas av statsmedel och erinrar om möjligheten att erhålla bidrag av Samefondens medel. Likartade ställningstaganden har gjorts av kammarkollegiet och tidigare av . I fråga om Samefondens möjlighet att bestrida kostnaden för denna verksamhet skall framhållas att fondens avkastning inte förslår att täcka löpande anslag innevarande budgetår, då det över fonden skall bestridas kostnader för alla de verksamhetsgrenar som fonden är ålagd eller i övrigt ansedd skyldig att finansiera. För det fall vissa kostnader skulle avlastas fonden, exempelvis kostnaderna för rennäringens rationalisering, kunde förutsättningar enligt SSR:s mening skapas för att finansiera samekonsulentverksamheten över Samefonden. Då inte heller denna senare väg visat sig framkomlig medför detta att finansieringsfrågan nu synes omöjlig att lösa. Det framstår som otillfredsställande att det ur Samefonden skall betalas de bidrag till rennäringens rationalisering, som för jordbrukets del utgår av allmänna medel. Detta gäller så mycket mer som kronans ombud i målet klart angivit att Samefonden inte ägs av kronan. Utöver vad sålunda tidigare angivits kan sägas att samebyarna genom rennäringslagen fått ett stort antal uppgifter sig anförtrodda som kronoservicen till samebyarna blivit mindre. Byarna har i många fall att självständigt handlägga frågor av stor betydelse såsom jakt- och fisketillstånd såvitt på samebyn ankommer - exploateringsärenden och andra större ärenden. Det är i dessa sammanhang viktigt att likartade principer följs. önskar gärna medverka till att så sker och behöver instrument för att kunna ge därmed sammanhängande service åt samebyarna medlemmar. Kostnaderna för en effektiv samekonsulentverksamhet i det mycket vidsträckta området från till - där kostnaderna för resor m. m. blir dryga kan beräknas till . Därmed skulle det möjliggöras för att ha två konsulenter anställda, en i den södra delen av området och en i den norra delen av området. Med hänvisning till det anförda hemställs att under anslaget Främjande av rennäringen (bilaga 11 p. B 15) anvisar ett i förhållande till Kungl. Maj:ts förslag med . förhöjt reservationsanslag av . (vpk) (vpk)