mot · FX02429 · 1974-01-24 00:00:00 — av m. fl. om en redogörelse för omsorgerna om psykiskt utvecklingsstörda, m. m. Utan tvivel har omsorgerna om psykiskt utvecklingsstörda blivit väsentligt bättre sedan den nya omsorgslagen trädde i kraft. Detta har medför starkt ökade utgifter för landstingen. Men det finns fortfarande många utvecklingsstörda som inte får erforderliga omsorger. föreslår att begär en samlad redogörelse för omsorgsvårdens situation, grundad på inspektion och behövligt ökat stöd till omsorgerna om psykiskt utvecklingsstörda. Vi föreslår också att omsorgslagen ändras, så att även vuxna utvecklingsstörda ges lämplig utbildning. Ett samhälle för alla har väckt många utförliga riksdagsmotioner om de handikappade. Dessutom har åtskilliga initiativ tagits av enskilda riksdagsmän. Många av förslagen har sin upprinnelse i förslag från handikapprörelsen. Nästan utan undantag har socialdemokraterna avvisat krav på förbättringar för de handikappade. I några, fall har regeringen tagit upp dem, sedan socialdemokraterna först röstat ned dem i . Det krävs mycket mer av beslutsamma insatser för att de handikappade skall få verkliga förutsättningar för en stimulerande gemenskap och ett rikare personligt liv. Samhällets service når inte alltid fram till handikappade. Risken finns att ett långvarigt skattestopp i kommuner och landsting leder till en stagnation i utbyggnaden av omsorger för handikappade. I motion till föregående års riksdag krävde vi bl. a. en översyn av pensionsreglerna i syfte att skapa bättre förhållanden även för yngre handikappade som står utanför ATP eller har mycket liten ATP. Vidare krävdes ökat stöd till handikapprörelsen, statsbidrag till den kommunala färdtjänsten, bättre bostadsförhållanden och arbetsmöjligheter samt en undersökning av de flerhandikappades situation och behov. Det senare yrkandet ledde till tilläggsdirektiv till handikapputredningen. I årets statsverksproposition ges handikapprörelsen ökade anslag. Arbetsförmedlingarna får mer personal bl. a. för att kunna intensifiera arbetet på att bereda handikappade personer arbete. På grundval av förslag från pensionsålderskommittén och en utredning inom angående handikappades pensionsfrågor aviseras en särskild proposition senare till årets riksdag. Kommunalekonomiska utredningen har fått tilläggsdirektiv beträffande statsbidrag till social hemhjälp och färdtjänst. En utredning om bosättningslånen pågår och hjälpmedelsgruppen fortsätter sitt arbete. Det blir således anledning återkomma till förslag som rör de handikappade senare vid årets riksdag. Redan nu vill vi dock aktualisera omsorgsvården. Förståndshandikappet omgärdas sannolikt av fler fördomar än andra handikapp. Det fick förr bl. a. till konsekvens att man byggde för stora anstalter. Anstalterna placerades på betryggande avstånd från tätbebyggelse. Härigenom fick de som vistades på anstalterna inte tillfälle att komma i kontakt med andra, och dessa fick inte möjlighet att korrigera sina missuppfattningar. Genom att utvecklingsstörning ofta förväxlades med mentalsjukdom fick de intagna inte rätt vård och utbildning. Många av dem försämrades av anstaltsvistelsen; de fick mentala störningar, varigenom deras situation försvårades ytterligare. trädde en ny lag om omsorger om vissa utvecklingsstörda i kraft. Huvudmannaskapet ligger på landstingen och innebär skyldighet att bereda psykiskt utvecklingsstörda undervisning, vård och omsorger i övrigt enligt omsorgslagen. Staten svarar dock för undervisning och andra omsorger för psykiskt utvecklingsstörda, som på grund av syn- eller hörselskada inte kan följa undervisningen i särskola. Statsbidrag utgår till landstingen för vissa byggnads- och lönekostnader. Grundsatserna om integration och normalisering är vägledande för insatserna på handikappområdet. Konkreta insatser för att integrera de utvecklingsstörda bättre i samhället börjar nu komma. Antalet inackorderingshem ökar och kraven på de utvecklingsstördas boendemiljö preciseras. Ett intressant utvecklingsarbete har vuxit fram i samarbete mellan FUB och olika experter. Inom FUB-rörelsen drivs också en alltmer omfattande verksamhet för att stödja föräldrarna, så att de själva skall kunna medverka i träningen av sina utvecklingsstörda barn. Omsorgslagens bestämmelser om hemmavård går bl. a. ut på att huvudmännen skall hjälpa föräldrarna att anordna träning i hemmen. Utan tvivel har omsorgerna om psykiskt utvecklingsstörda blivit väsentligt bättre sedan den nya omsorgslagen trädde i kraft. Detta har medfört starkt ökade utgifter för landstingen. Men de krav som omsorgslagen ställer är ännu långt ifrån tillgodosedda. Det finns fortfarande många utvecklingsstörda som ej får erforderliga omsorger. Bland dem som får omsorger ingår ännu många barn som inte får någon undervisning, träning eller pedagogisk stimulans och åtskilliga vuxna som inte deltar i några aktiviteter. De flerhandikappade är starkt eftersatta. Många specialsjukhus domineras av en långtidsvård med delvis låg standard. På åtskilliga vårdhem behövs ytterligare förbättringar. Över huvud taget måste kvaliteten i omsorgerna höjas väsentligt i flera avseenden. a. har de kostnader för landstingen som ett uppfyllande av omsorgslagens bestämmelser innebär lett till meningsmotsättningar mellan vissa landsting och som är tillsynsmyndighet. och har genom sin omsorgsdelegation i skrivelse till anfört klagomål över handläggning av ärenden rörande omsorgerna om psykiskt utvecklingsstörda. framhåller i sitt yttrande till över denna skrivelse bl. a. följande: Den byggnadstekniska och materiella standarden är fortfarande inte tillfredsställande. På grund av den starka förslitningen av dessa byggnader är det som byggdes i stor utsträckning redan uttjänt. Vidare har nybyggenskapen bl. a. med avseende på avdelnings- och sovrumsstorlek inte följt de principer som sedermera visat sig avgörande för att man skall nå framgång med framför allt rehabiliteringsinsatserna. Styrelsen framhåller också att renovering och ombyggnader relativt sett mest omfattat de mindre institutionerna, medan åtskilliga stora och tunga vårdenheter, till vilka här även räknas de tidigare mentalsjukhusen för psykiskt efterblivna, fortfarande kräver omfattande upprustning eller nybyggnad. Boendet lämnar på många institutioner fortfarande mycket i övrigt att önska i fråga om standard. Anstaltsprägeln är en ej ovanlig företeelse. Arbetet för att rasera de totala storanstalterna, flytta de utvecklingsstörda ut i små elevhem eller andra små institutioner och in i samhällena, att normalisera deras liv och integrera det med andras så långt möjligt måste enligt vår mening fortsätta. För en fortsatt utveckling mot mera hemboende erfordras bl. a. förbättring av vårdbidragen. bor de utvecklingsstörda allt oftare på femdagarshem. De vistas i föräldrahemmet dels under varje veckoslut och andra , -dels under ferier. De måste ha en säng när de kommer hem, helst ett eget rum. Men vårdbidrag utgår bara vid sammanhängande hemmavistelser, omfattande minst . I praktiken medför detta ofta att vårdbidrag endast utgår för halva den tid barnen vistas hemma . Enligt vår mening bör familjerna erhålla vårdbidrag för hela den tid barnen vistas i föräldrahemmet. Detsamma borde gälla för de kommunala bostadstilläggen. Integreringstanken är accepterad och flertalet handikappade undervisas i vanliga klasser. Den ökade integreringen kräver emellertid resurser i form av hjälpmedel, anpassade läromedel, personlig service, stödundervisning m. m. Brister på dessa områden leder till svårigheter för många elever med handikapp. Den ökande integreringen medför vidare att de elever som blir kvar i specialskolor är de svårast handikappade. Då det gäller skolundervisning av rörelsehindrade barn som inte är utvecklingsstörda utgår statsbidrag till elevassistent för praktiska uppgifter. I särskolan utgår inte sådana statsbidrag ens för rörelsehindrade elever. Eleverna i särskolan bör ges personell assistans likvärdig med . Statsbidrag bör införas för denna verksamhet. I motionsparet 1:1071 och 11:1256 vid riksdag begärde representanter för förslag om vuxenutbildning för de ungdomar som lämnat från en specialklass eller från särskolan. a. anfördes: De ungdomar som lämnat skolan från en specialklass eller från särskolan har i regel ett betydligt sämre utgångsläge än andra. Härtill kommer att i ett snabbt föränderligt samhälle utbildningsklyftan blir alltmer besvärande. Den nuvarande vuxenutbildningen anknyter i regel till förkunskaper och använder en studietakt, som är främmande för dessa ungdomar. Resultatet blir att man drar sig för att söka sig till vuxenutbildningen. underströk i sitt utlåtande (1970:190) önskvärdheten av att man på lämpligt sätt söker tillgodose f. d. specialklasselevers och f. d. särskolelevers behov av för dem särskilt anpassad vuxenundervisning. Utskottet förutsatte att denna fråga beaktas av utbildningsmyndigheterna. Vad utskottet anförde med anledning av dessa motioner gav som sin mening till känna för Kungl. Folkhögskolor och bildningsförbund gör betydelsefulla insatser för handikappade på vuxenutbildningens område. Ytterligare insatser bör emellertid möjliggöras. De nuvarande möjligheterna till yrkesutbildning för psykiskt utvecklingsstörda tillkom genom omsorgslagen. Enligt lagen är psykiskt utvecklingsstörd särskolpliktig till och särskolplikten kan utsträckas till . Ett stort antal f. d. särskolelever har sålunda inte haft de möjligheter till utbildning som finns. För att bereda dessa utvecklingsstörda yrkesinriktad undervisning bör särskilda yrkesinriktade kurser anordnas för vuxna utvecklingsstörda. Härför erfordras ett tillägg till omsorgslagen och statsbidrag till lärarlöner. På vederbörande utskott torde få ankomma att utarbeta erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda och vad som anförts i motionen 1974:470 hemställes1 att hos Kungl. 1. att en samlad redogörelse för omsorgsvårdens situation, grundad på bl. a. inspektion, föreläggs , (Se även motion 1974:470.) 2. förslag till i behövlig grad ökat statligt stöd till omsorgerna om psykiskt utvecklingsstörda. /ENKEL (fp)