mot · FX02183 · 1974-01-18 00:00:00 — om införlivande av med det allmänna stödområdet, m. m. Som riktlinjer för regionalpolitiska insatser angav att bl. a. de s. k. skogslänen skall ha oförändrad befolkning 1980. För innebär detta 294 000 invånare. Planeringsnivån angavs i propositionen 1972:1 1 1 till 290 000300 000 personer. Utvecklingen visar att snabba och kraftfulla insatser är nödvändiga i länet, om det angivna målet skall uppnås. Invånarantalet har sjunkit och var nere i 292 000. En jämförelse med andra skogslän visar att utvecklingen varit särskilt ogynnsam i X-län och att intet av de övriga skogslänen ligger så nära den nedre gränsen i de i propositionen 1972:111 angivna befolkningsramarna. Se nedanstående tabell. Län Befolkningsramar Befolkningens stor 1972:111 lek den 31/12 1973 S 280 - 290 283 W 270 - 280 278 X 290 - 300 292 Y 260 - 270 267 Z 125 - 135 133 AC 230 - 240 234 BD 250 - 260 259 Den anmärkningsvärda förändringen jämfört under 1960talet ligger i att minskar rätt kraftigt, medan håller ställningarna ganska väl, dock med betydande förluster inom vissa delar av landskapet. Det sista gäller framför allt . har länet tappat så mycket att befolkningssiffrorna nu är nere i samma nivå som . Närmare besett är läget nu avsevärt sämre än då, eftersom det främst är ungdom som flyttat ut det . Detta resulterar i en klar tendens till förgubbning, särskilt i de inre delarna av . Härtill kommer att länet har högre arbetslöshet än riksgenomsnittet och att det därför finns stor risk för fortsatt utflyttning. bildar primärcentrum för enligt regionalpolitiska beslut. förlorade invånare och 230. Det förefaller därför uppenbart att åtgärder även måste sättas in för att skall få ett expansivt primärt centrum. I det sammanhanget måste jag beklaga att inte förlädes till . När så inte skedde, bör komma i fråga vid lokaliseringen av den högre utbildningen, även om bör få huvuddelen av den högre utbildning som lokaliseras till . Men även andra sysselsättningsfrämjande åtgärder måste sättas in i länet, såväl där som i länet som helhet, om målsättningen oförändrad länsbefolkning 1980 skall kunna nås. är dock den svårast drabbade regionen i länet. Kommunen ingår som enda kommun i i det inre stödområdet. Det beslut som fattade om bibehållande av tingsrätten i var av väsentlig betydelse när det gäller att hindra en negativ utveckling. Men självfallet är inte detta nog för att vända den negativa trend i fråga om befolkningsutvecklingen som kommunen fått leva . Den industriella expansionen i kommunen har inte räckt till för att kompensera den mycket stora avgången från jord- och skogsbruk. klassades av som regionalt centrum, och det vore i högsta grad allvarligt om den nuvarande servicenivån inte skulle kunna vidmakthållas för framtiden. Behovet av stödåtgärder är mycket stort, och jag vill därför på nytt föreslå att ett statligt industricentrum förläggs till . Kommunens läge i den södra delen av det inre stödområdet innebär en betydande fördel när det gäller möjligheterna att attrahera företag. har också ett fördelaktigt läge från kommunikationssynpunkt. Ett statligt industricentrum förlagt till skulle på ett verksamt sätt komplettera de satsningar som redan gjorts inom kommunen. En positiv utveckling av näringslivet inom länet som helhet försvåras av en rad, ofta godtyckliga gränser inom länet. Stödområdesgränsen t. ex. delar länet mellan och . De senaste årens utveckling har klart dokumenterat hur angeläget det är att hela länet får tillhöra stödområdet. Jag får därför även upprepa mitt förslag att inordnas i det allmänna stödområdet. hamnar ibland på mellanhand när det gäller åtgärder i syfte att gagna Norrlandslänen. Så är t. ex. fallet när det gäller den statliga upphandlingen. Företag inom övriga Norrlandslän har vissa fördelar vid lika anbud jämfört med företag i övriga delar av landet vid statlig upphandling, men detta gäller inte företag inom . Härigenom kan ett företag i det inre stödområdet gäller företag i komma i ett sämre läge i fråga om statliga beställningar än företag i en lång rad expansiva orter utanför det inre stödområdet. Enligt min mening bör även när det gäller fördelar räknas till Norrlandslänen. På denna punkt innebar fjolårets riksdagsbeslut ett steg i rätt riktning, men det är angeläget att gå vidare. Med hänvisning till vad som anförts i motionen får jag härmed hemställa 1. att i skrivelse till Kungl. Maj:t begär förslag om inordnande i allmänna stödområdet, 2. att hos Kungl. Maj:t begär att i fråga om regler för statlig upphandling jämställs med övriga Norrlandslän, 3. att hos Kungl. Maj:t anhåller om att försök med industricentrum påbörjas i . GOTAB 74 5704 S 1974