ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FX021770 · 1974-04-18 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:79 med förslag till lag om ändring i lagen (1971:52) om skatterätt och länsrätt, m. m. De föreslagna lagändringarna är ägnade att förkorta handläggningstiden vid länsrätt och länsskatterätt. Detta syfte kan bedömas bli uppnått i icke ringa omfattning. Denna ambition bakom förslaget är värd stöd; det kan med fog göras gällande att en snabb och säker handläggning av rättsliga angelägenheter redan som sådan tillgodoser ett väsentligt rättssäkerhetsintresse. Allmänheten skall sålunda inte nödgas avvakta rättsliga beslut under avsevärda tidrymder. Regeringsförslaget kan i allt väsentligt godtagas. På en punkt bör emellertid en förbättring kunna vidtagas. Frågan om på vem det skall ankomma att avskilja enmansmålen är ytterst sparsamt behandlad i propositionen. Det är en mycket väsentlig fråga från rättssäkerhetssynpunkt. Det bör därför såsom föreslagits av ett antal remissinstanser i lagen direkt utsägas att ansvaret för avskiljandet av enmansmål skall ligga hos ordinarie ordförande. Uppgiften är grannlaga, fordrar säkert omdöme och kräver stor erfarenhet. Det torde ankomma på vederbörande utskott att utforma lämplig lagtext. Med åberopande av det anförda hemställer jag att måtte besluta, med godtagande av propositionen 1974:79, att ansvaret för avskiljandet av enmansmål skall ligga hos ordinarie ordförande och att lagtexten tillföres ett tillägg härom.
mot · FX021771 · 1974-04-18 00:00:00 — av i i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:86 angående skyldighet att använda bilbälte. Maj:ts proposition 1974:86 överlämnas förslag till lagstiftning ang. bilbälten, vilket jag hälsar med tillfredsställelse. Jag instämmer i de motiveringar som anges. Allt som kan göras för att rädda liv och rädda människor från lidande är värt vårt stöd. Jag kan också förstå att taxibilar i ett inledningsskede undantages i förslaget även om det är med en viss tvekan. När det gäller taxibilar som användes för skoltransporter måste jag dock anmäla en avvikande mening. Inom glesbygdsområden förekommer taxibilar ofta för transport av elever till bl. a. högstadieskolan, och där fyller eleverna i stor utsträckning måttet för säkerhetsbältets användning såväl i vad avser ålder som vikt och längd. Dessa elever färdas ofta i privatbilar med användningsplikt t. ex. i föräldrars sällskap, men när de transporteras genom skolans försorg behöver de inte följa säkerhetsreglerna. Detta inträffar i en ålder då de av polisen undervisas i respekten för gällande trafiklagar i samband med uppnådd mopedålder. Detta innebär enligt min uppfattning en alltför stor påfrestning för dem, då det oftast dessutom är barnen som ser till att föräldrarna efterlever de trafikregler de inhämtat kunskaper om. kan någon invända att detta är lätt avhjälpt genom att placera dessa elever i skoltaxins baksäte. Jag vet dock av erfarenhet att skolans ledare vid uträkning av antal skolskjutsar och kostnader måste räkna med alla platser för att inom rimliga gränser få barnen till resp. skolenheter. Jag vill därför föreslå att besluta att undantaget för taxibilar inte gäller vid transport av skolbarn till och från skolan eller av skolan anordnade resor till bad, idrottstävlingar och liknande. Under åberopande av ovanstående hemställer jag att måtte besluta att förslaget om undantag för taxibilar från lagstiftning om bilbälten inte skall gälla vid transport av skolbarn till och från skolan eller av skolan anordnade resor till bad, idrottstävlingar och liknande.
mot · FX021772 · 1974-04-18 00:00:00 — i anledning av Kungl. Majrts proposition 1974:86 angående skyldighet att använda bilbälte. Enligt gällande regler finns bilbälten i framsätet på alla personbilar fr. o. m. Dessutom har bilbälten frivilligt monterats in på många äldre fordon. Någon annan skyddsanordning av passivt slag, som kan ersätta bilbältena, finns inte. Tyvärr används inte bilbälten av alla förare och passagerare. Mot bakgrund av det material som propositionen redovisar i fråga om antal trafikolyckor och den reducering av dessa som kan ske genom användning av bilbälten synes den nuvarande situationen ej tillfredsställande. Propositionens förslag om skyldighet att använda bilbälte vid färd med personbil bör därför accepteras. En lagstiftning av nu aktuellt slag kan ej bli verksam utan bilisternas positiva medverkan. Det är därför angeläget att myndigheterna genom en effektiv upplysningsverksamhet söker föran-kra lagstiftningen i allmänna medvetandet. Även om gjorda undersökningar visar att man hos den större delen av bilisterna har anledning förvänta sig ett positivt mottagande, är det angeläget att lagstiftningen förankras hos alla grupper. Lämpligt organ bör därför få i uppdrag att fram tili dess lagen träder i kraft och därefter genomföra en brett upplagd informationskampanj. Sedan de nya bestämmelserna införts bör även andra åtgärder prövas för att bilbälten skall användas. En lämplig väg att gå vore att polisen närmast efter lagstiftningens ikraftträdande ägnade ökad uppmärksamhet åt användningen av bilbälten. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening uttalar A. att lämpligt organ får i uppdrag att genomföra en brett upplagd informationskampanj i anledning av de nya bestämmelserna, B. att polisen uppmanas att närmast efter bestämmelsernas ikraftträdande ägna särskild uppmärksamhet åt användningen av bilbälten.
mot · FX021773 · 1974-04-18 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:86 angående skyldighet att använda bilbälte. I propositionen 1974:86 föreslås, med få undantag, skyldighet att använda bilbälte vid färd med personbil. Bältesplikten föreslås sanktioneras med bötesstraff för den som inte använder bilbälte. Motiveringen för förslaget är att antalet dödade och skadade i trafiken därmed skulle minska. Detta motiv är givetvis riktigt även om det också finns exempel på att just användningen av bilbältet kan vara skadligt. Att ta till så drastiska åtgärder som obligatorisk bilbältesanvändning under straffhot är dock att gå alldeles för långt. Liknande frihetsinskränkningar skulle då också med samma motivering kunna tillgripas på flera områden. I propositionen framhålles betydelsen av att en bilbälteslagstiftning har stöd hos allmänheten. Departementschefen anser sig också ha anledning att räkna med ett positivt gensvar hos bilisterna på en lagstiftning. Det finns inget som tyder på att så är fallet. Det finns ingen anledning att tro att den majoritet av bilisterna som inte frivilligt använder bilbältet i någon större utsträckning skulle vara positiv till tvångslagstiftning. Dessutom skulle säkert en stor del av dem, som använder bilbältet frivilligt, reagera negativt mot tvång att använda bältet. Detta styrks av erfarenheterna från , vilka redovisas i propositionen. Det visar sig där att, trots skyldighet att använda bilbältet, använder bältet i tätort, medan användningen på landsbygden endast är . Detta trots att längre körsträckor och högre farter borde motivera en ökad användning på landsbygden. Att användningen är större i tätorter torde bero på större risk för upptäckt. 1 propositionen sägs att man inte med information, propaganda och utvecklingsarbete för förbättring av hanteringsegenskaperna skulle kunna få en tillräckligt hög användning. Denna uppfattning kan vi inte dela. Förbättrade bältestyper som inte upplevs så negativt, enhetliga låsmekanismer som gör handgreppen enkla samt förbättrad information och propaganda skulle troligen leda till en betydligt högre användning på frivillig väg. Men eftersom detta återstår att göra så har vi inte erfarenhet av det. I propositionen föreslås bötesstraff för den som inte använder bilbälte. Men det redovisas inte vem som skall vara ansvarig om föraren ej kan förmå sin passagerare att använda bältet. Skall då föraren eller passageraren eller båda fä böta? Varje föreskrift av tvingande karaktär måste kompletteras med kontroll från samhällets sida av efterlevnaden. Denna kontroll måste vara så effektiv att de flesta överträdelser kan beivras. I annat fall bidrar föreskriften till uppluckring av det allmänna rättsmedvetandet. Skyldighet att använda bilbälte vore uppenbarligen en föreskrift, vars efterlevnad ej kan godtagbart övervakas. Det förslag om obligatorisk användning av bilbälten som föreligger är också ett nytt, och inte tillräckligt befogat, ingrepp i den enskildes handlingsfrihet. Förslaget bör därför avvisas. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar avslå Kungl. Maj:ts proposition 1974:86 angående skyldighet att använda bilbälte.
mot · FX021774 · 1974-04-18 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:109 om den framtida organisationen av växtskyddsverksamheten. Maj:ts proposition 1974:109 om den framtida organisationen av växtskyddsverksamheten föreslås att resistentbiologiska verksamheten skall lokaliseras till . diskuterade två förläggningsorter, nämligen och . Båda platserna ansågs av utredningen som lämpliga och att det fanns samordningsfördelar att vinna vilken av de båda orterna som än föredrogs. Å ena sidan hävdades - utan ingående jämförande ekonomisk kalkyl - att från statsekonomisk synpunkt var det billigare av de båda alternativen, medan det å andra sidan åberopades integrationsvinster för vid en lokalisering till . Den primära uppgiften för den resistentbiologiska forskningen torde vara att ge service åt svensk resistensförädling, men växtförädlarna måste även med denna utökade satsning också göra en stor del av de resistentbiologiska undersökningar och utredningar, som är nödvändiga för fortsatt framgångsrik resistensförädling. Tyngdpunkten i denna förädling ligger vid i . Om avdelningen lokaliseras till denna plats och fortsätter den verksamhet som bedrivits där av statens växtskyddsanstalts laboratoriegrupp skulle en nödvändig och värdefull samarbetsinsats kunna göras. Uttalandet om att den resistentsbiologiska verksamhetens objektivitet kan ifrågasättas om avdelningen lokaliseras till i anslutning till utsädesföreningen är märkligt, då ingen anmärkning i detta avseende kunnat riktas mot den laboratoriegrupp som verkat som hyresgäst hos i . För min del kan jag inte se några som helst grundade anledningar att ifrågasätta denna objektivitet. En samlokalisering till en plats torde inte vara något unikt, och i andra fall har man inte ifrågasatt objektiviteten. Vad beträffar kostnadsaspekten bör framhållas att det resistentbiologiska laboratoriet i förfogar över sex rum och ett nyuppfört växthus samt att det finns mark tillgänglig för utbyggnad. Påståendet att kostnaderna för en lokalisering till skulle vara väsentligt lägre än för en lokalisering till synes därför vara föga underbyggt. avseende går propositionens förslag helt emot intentioner. harju tidigare beslutat om utlokalisering av statens växtskyddsanstalt från . föreslås i propositionen att stora delar av denna utlokalisering fbrlägges till ett annat storstadsområde, nämligen MalmöLund. I vad gäller den resistentbiologiska avdelningen finns alternativet , som i vissa avseenden är helt likvärdigt och i andra överlägset . bör därför i konsekvens med tidigare ställningstaganden lokalisera den resistentbiologiska avdelningen till . Med hänvisning till ovanstående hemställer jag att beslutar att den i propositionen 1974:109 föreslagna resistentbiologiska avdelningen lokaliseras till . HANS () i GOTAB 74 7485 1974
mot · FX021775 · 1974-04-23 00:00:00 — : .-'h',. < v. b». i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:41 angående verksamhetsbudget för det nordiska kultursamarbetet m. m. Propositionen 1974:41 avser andel () av den gemensamma nordiska budgeten för forskning, utbildning och allmänkulturell verksamhet för . Budgeten innebär en generell till betydande del indexmässigt betingad uppräkning av de poster som har beräknats för de skilda utgiftsändamålen. Inom området forskning i detta sammanhang ett mycket vitt begrepp innebär ökningen en uppräkning med 22,. Av de femton forskningsposterna har endast en upptagits oförändrad jämfört med budgeten för , nämligen anslaget till Nordiska sommaruniversitetet (NSU). Eftersom årets anslag till NSU, som i budgeten har upptagits till 500000 dkr., har kompletterats med en tilläggsanvisning på 300 000 dkr. av medel till ministerrådets disposition, innebär nu föreslagna 500 000 dkr. en nedprutning av hittillsvarande anslag. Nedskärningen ter sig som än mer iögonenfallande jämfört med , då ett anslag om 1 050 000 dkr. utgick till sommaruniversitetets verksamhet. Nordiska sommaruniversitetet fyller ett väsentligt behov som tvärvetenskapligt kontaktorgan. Genom sina kretsar som är verksamma på de olika universitetsorterna och vid de årliga gemensamma sommarsessionerna, som hålls på olika orter inom ger sommaruniversitetet möjlighet till fri debatt och värdefull analys av kontroversiella problem utanför gängse akademiska utbildningsgångar och den organiserade forskningen. Det stora inslaget av aktiva forskare inom sommaruniversitetet för verksamhetens kvalitet; öppen redovisning av arbetsresultat från sommaruniversitetets verksamhet lämnas i lätt tillgängliga rapporter. Verksamheten inom sommaruniversitetet bedrivs genom ianspråktagande av de enskilda deltagarnas beredvillighet till uppoffringar i form av tid och pengar. Det är dock nödvändigt att sommaruniversitetet ges ett anslag som ger organisationen rimliga grundbetingelser för fortsatt verksamhet. Enligt min mening är ett anslag om 500 000 dkr. Det bör i stället bibehållas på en i förhållande till oförändrad nivå. Med hänsyn till att Nordiska sommaruniversitetet varit ett av de nordiska projekt som involverat mest personer i aktivt samarbete bör ytterligare medel för nästa budgetår utöver budgeterade 500 000 dkr. garanteras genom ianspråktagande av en del av posten Medel till Nordiska ministerrådets disposition. bör det ökade i realiteten jämfört med oförändrade anslaget med indexmässig uppräkning föras upp i den verksamhetsbudget för nordiskt kulturellt samarbete som blir aktuell . Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer jag att hos Kungl. uttalar att den bör verka för ett i förhållande till oförändrat anslag till Nordiska sommaruniversitetet.
mot · FX021778 · 1974-04-23 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:86 angående skyldighet att använda bilbälte. Maj:ts proposition 1974:86 föreslås skyldighet att använda bilbälte vid färd med personbil. Lagen föreslås träda i kraft . Enligt min uppfattning är det angeläget att trafiksäkerhetslagstiftningen får en sådan utformning att syftet med Kungl. Maj:ts förslag blir förverkligat. Alla rimliga möjligheter som står till buds för att minska antalet olycksfall i trafiken bör vidtagas. Det kan dock ifrågasättas om den föreslagna lagstiftningen kommer att få den önskvärda effekten och om inte det föreslagna ingreppet i den enskildes handlingsfrihet, bl. a. till följd av svårigheten att upprätthålla erforderlig kontroll av efterlevnaden, kan vara ägnad att minska respekten för lagarna. Det synes mig därför både principiellt mer tilltalande och med hänsyn till effekten mer ändamålsenligt, om den avsedda regleringen kunde avse i första hand fordonens utrustning och först i andra hand riktas mot fordonsförare och passagerare. Enligt trafiklagstiftningen på sina håll i skall fordon vara utrustat med sådana säkerhetsbälten, att fordon icke kan framföras såvida bilbälte icke är påkopplat. Enligt min mening bör motsvarande regelsystem införas även i vårt land. Det svenska bilbesiktningssystemet och säkerhetskontrollen i samband därmed ger särskilt goda möjligheter till övervakning i detta hänseende. Med åberopande av vad som anförts hemställs att med avslag på proposition 1974:86 uttalar att det i propositionen angivna syftet bör förverkligas genom en lagstiftning med föreskrifter rörande fordons utrustning i enlighet med vad i motionen närmare angivits. GOTAB 74 7510 S Slockholm 1974
mot · FX021779 · 1974-04-24 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:104 med förslag om nya ersättningsregler inom sjukförsäkringen för läkarvård hos privatpraktiserande läkare, m. m. I propositionen 1974:104 föreslås nya ersättningsregler inom sjukförsäkringen för den läkarvård som lämnas av privatpraktiserande läkare, och försäkringsskyddet för patienterna förstärks väsentligt. De till sjukförsäkringen anslutna läkarna blir skyldiga att i sin arvodessättning hålla sig inom de belopp som anges i en av regeringen fastställd läkarvårdstaxa, och därigenom införs således taxebindning av privatläkarvården. Patienten betalar avgift till läkaren, och resten av arvodet betalas ut direkt till läkaren av . Det sker således betydande förbättringar för de patienter som är i behov av privatpraktiserande läkares tjänster, och reformen kan i denna del hälsas med tillfredsställelse. Det hade dock varit av stort värde om även frågan om sjukvårdande behandling hade tagits upp i detta sammanhang och liknande regler införts på detta område. De personer som är i behov av sjukvårdande behandling, såsom sjukgymnastik m. m., har nämligen fått stå för en allt större egenkostnad på grund av att de privatpraktiserande utövarna, som de ofta hänvisas till, anpassat sina arvoden till det allmänna kostnadsläget. bör det understrykas att de taxor enligt vilka ersättning från sjukförsäkringen utgår har hållits oförändrade . Eftersom det ofta rör sig om relativt många behandlingar kan kostnaderna ibland bli orimligt höga för de patienter som berörs, och det kan konstateras att försäkringsskyddet urholkats för deras vidkommande. Frågan om sjukvårdande behandling har varit föremål för behandling . förutsatte då att frågan om ersättning skulle tas upp i samband med att de privatpraktiserande läkarnas taxesättning skulle utredas. Detta har tyvärr inte skett, vilket vi anser otillfredsställande. Enligt vår mening bör det ske en snabb utredning om de privatpraktiserande utövarnas anslutning till ett system liknande det nu föreslagna för privatpraktiserande läkare. I avvaktan på utredningsresultatet bör den nuvarande taxan för sjukvårdande behandling anpassas till dagens kostnadsläge. Med hänvisning till det anförda föreslås att 1. hos Kungl. Maj:t hemställer om en utredning om anslutning av privatpraktiserande utövare av sjukvårdande behandling till ett system liknande det för privatläkare, 2. uttalar att den nuvarande taxan för sjukvårdande behandling anpassas till dagens kostnadsläge. () () GOTAB 74 7514 S 1974
mot · FX021786 · 1974-04-25 00:00:00 — av i m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:109 om den framtida organisationen av växtskyddsverksamheten. Propositionen 1974:109 om framtida organisation av växtskyddsverksamheten innebär att växtskyddsanstalten upphör som fristående enhet. Forskning och försök förs till . Inspektionsverksamheten blir överförd till lantbruksstyrelsen och lantbruksnämnderna. Rådgivnings- och informationsverksamheten blir fördelade mellan sistnämnda organ och högskolan. Växtskyddets samhällsekonomiska betydelse är mycket stor. I propositionen anges att de totala kostnaderna för växtskyddet uppgår till cirka 100 milj. kr. , där staten svarar för 10 milj. kr. Mot detta skall ställas de vinster som man beräknar uppgå till ett belopp inemot . Det föreligger ett behov av utökade resurser inom alla tre huvudgrenarna av växtskyddsorganisationen: forskning och försök, inspektion samt rådgivning och information. Utredningen om kontrollanstalterna på jordbrukets område, som ligger till grund för propositionen, har föreslagit förstärkta resurser till dessa områden. Departementschefen finner emellertid ingen anledning att pröva denna fråga om personalförstärkningar utan hänvisar till de årliga anslagsframställningarna. Det är av största vikt att vid beslutet om omorganisationen också fastslå den erforderliga tjänsteförstärkningen. Den resistensbiologiska verksamhetens utvidgning är oundgänglig. Biologisk och integrerad bekämpning samt tjänsten i nematologi är också av synnerlig vikt. Växtinspektionen, där utredningen föreslår en ny befattning, är underbemannad, och förstärkningen är välmotiverad. När det gäller rådgivning och information är två nya befattningar betydelsefulla, dels en inom trädgård som rådet, dels en för norrländskt växtskydd. Vi anser att samtliga 11 tjänster som utredningen föreslår är väl motiverade. Personalförstärkningen är motiverad av rent ekonomiska skäl, som vi tidigare påpekat, samt även för att omorganisationen skall leda till en väl fungerande växtskyddsverksamhet. Dessutom kan tilläggas att detaljplaneringen av den nya organisationen avsevärt försvåras om beslutet om tjänstetilldelningen skjuts upp till avgörande i samband med den årliga anslagsframställningen. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att vid sin behandling av propositionen 1974:109 med förslag till framtida organisation av växtskyddsverksamheten beslutar om personalförstärkning i enlighet med det förslag som avgivits av utredningen om kontrollanstalter på jordbrukets område. () () () ()
mot · FX021787 · 1974-04-25 00:00:00 — av i m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:110 angående vissa varvsfrågor. 1 propositionen 1974:110 föreslås bl. a. att 65 milj. kr. avskrivs av det villkorliga kapitaltillskott på sammanlagt 115 milj. kr. som staten har lämnat . Dessutom föreslås att det av staten tidigare uppställda kravet på årlig ränta vid återbetalning av kapitaltillskotten bör helt efterges. Enligt vad vi erfarit uppgick den ackumulerade ränteskulden till 57,5 milj. kr. Som också framgår av propositionen (s. 6) beslöt statsmakterna 1971 att lämna ett kapitaltillskott till Statsföretag på 105 milj. kr. för teckning av aktier i å nominellt 60 milj. kr. till en överkurs av 45 milj. kr. Överkursen avsåg att täcka större delen av varvets förluster t. o. m. . väntades det ekonomiska resultatet bli positivt för varvet. Vinstutvecklingen har också varit positiv i Uddevallavarvet. redovisades en vinst före dispositioner men efter skatter på 15,9 milj. kr. uppgick vinsten definierad på samma sätt till 49,2 milj. kr. Resultatet beräknas bli bättre än det för . Uddevallavarvets investeringsprogram,som har kostnadsberäknats till 610 milj. kr., kommer till betydande del att finansieras av . Statsföretag, som önskar utdelning på sitt investerade kapital, anser att kapitaltillskotten bör efterskänkas eftersom reglerna föreskriver att de av staten lämnade kapitaltillskotten skall återbetalas med ränta innan utdelning lämnas på aktierna. Flera skäl talar för att staten ej bör efterskänka sina kapitaltillskott eller räntan därå. Kapitaltillskotten har lämnats på vissa villkor, och det skall enligt vår mening till mycket starka skäl innan staten med avsteg från dessa villkor efterskänker fordringar på statliga företag. Uddevallavarvets resultat är nu positivt och kan förväntas bli så . De investeringar som Statsföretag skall medverka till kommer ändå i sinom tid att lämna avkastning. Investeringarna måste också bedömas fristående från företagets tidigare ställning. Visserligen skulle ett efterskänkande av kapitaltillskotten leda till att staten via Statsföretag får tillbaka medlen, men vi anser att en dylik åtgärd skulle försvåra överblicken över resultatet i Statsföretagsgruppen. Av dessa skäl kan vi icke biträda förslaget om medgivande att villkoren för återbetalning av kapitaltillskotten till ändras i enlighet med vad departementschefen har förordat. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att avslår propositionen 1974:110 i vad avser ändring av villkoren för återbetalning av kapitaltillskotten till . () () HANS () ()