mot · FX021320 · 1974-01-26 00:00:00 — om vidgad rätt för handikappad till stöd vid inköp av bil. Det allmänna färdväsendet är på de flesta håll så konstruerat att det är svårt eller omöjligt för den handikappade att färdas ensam. På lång sikt måste hela färdväsendet utformas så, att det kan betjäna även handikappade. Det är därför bra att kommunikationsministern efter påstötar från bl. a. folkpartihåll tillkallat en arbetsgrupp med uppgift att se över hur det allmänna färdväsendet bättre kan anpassas till de handikappade. De alternativ som erbjuds den handikappade som vill arbeta, besöka släktingar och vänner, gå på föreningsmöten osv. är den kommunala färdtjänsten eller den egna bilen. Båda dessa alternativ är dock kringgärdade av snäva restriktioner. Dessa drabbar i särskilt hög grad hemarbetande handikappade. Färdtjänsten är en angelägenhet. har denna service byggts ut på många håll, men fortfarande kvarstår oacceptabla brister. I de kommuner som inte infört färdtjänst avvaktar man regeringens ställningstagande till handikapputredningens förslag om statsbidrag till färdtjänsten. föreslog i sitt senaste betänkande ett statsbidrag på av kommunens kostnader för den kommunala färdtjänsten för att komma till rätta med problemen. Med utgångspunkt i att rätten att förflytta sig på lika villkor är en angelägen jämlikhetsfråga finner vi det nödvändigt att utredningens förslag genomförs. Regeringen har överlämnat handikapputredningens förslag till utredningen om kommunernas ekonomi. Från har upprepade gånger föreslagits ett provisoriskt statsbidrag i avvaktan på förslag från denna utredning. Förslag aviseras nu till årets riksdag. föreslog dessutom att rätten till stöd vid inköp av bil för handikappade bör utvidgas. utgår endast stöd vid bilinköp för arbetsresor. Även den som saknar förvärvsarbete utanför hemmet har berättigade önskemål att kunna förflytta sig utanför bostaden. Utredningen menade att bilen kan vara ett gott komplement till färdtjänsten. Jag delar denna bedömning och menar att utredningens förslag bör leda till resultat. Det borde vidare vara rimligt att genom undanröjande av en del svårigheter i parkeringshänseende underlätta för den rörelsehindrade. Särskilt parkeringstillstånd, som t. ex. ger möjligheter att parkera där parkeringsförbud för övrigt råder, måste sökas hos trafiknämnden på respektive orter, dvs. hos olika kommuner. En handikappad kan i vissa fall behöva flera sådana tillstånd, vilket vållar besvär och väntetid. Villkoren för erhållande av dessa tillstånd skiftar från kommun till kommun. En del ges generöst, andra mera snävt. Varje tillstånd är belagt med stämpelavgift. Vid förnyelse förorsakar detta extra kostnader och onödigt besvär för den handikappade med att besöka polishuset. har i enlighet med § 63 i VTF möjlighet att ge dispens från lokal trafikföreskrift om parkeringsförbud. Sådan dispens ges dock endast för begränsad tid, varför ansökan ständigt måste förnyas. Önskvärt vore också att stämpelavgifter å parkeringstillstånd för handikappade slopades och att sådana tillstånd gällde likartat för hela landet. Med hänvisning till det anförda hemställs' att hos Kungl. Maj:t anhåller om förslag om vidgad rätt till stöd vid inköp av bil för handikappade. /ENKEL (fp) 'Se även motion 1974:1421. GOTAB 74 5904 S 1974