mot · FX02156 · 1974-01-18 00:00:00 — av m. fl. om vidgad rätt till ersättning för hörselskador i arbetet. Antalet personer som arbetar i hörselskadande bullermiljöer i vårt land är sannolikt mycket stort. En undersökning visade att inte mindre än 160 000 personer inom vissa industrier arbetade i miljöer med en bullernivå på lägst och att hälften av dessa hade en bullernivå som översteg . Hörselskador till följd av buller är också mycket vanliga. Vid t. ex. sågverk, gruvor, järnverk, anläggningsarbeten och vissa skogsarbeten har hörselskador diagnosticerats för mellan . Ökat trafik- och omgivningsbuller samt buller inom industri och hantverk har medfört att den allmänna bullernivån nu är väsentligt högre än vid seklets början. Undersökningar har visat att trafikbullret under ökat med en å två decibel . Denna stegring av bullernivån medför alldeles speciella svårigheter för personer med nedsatt hörsel. I en artikel i nr 1973 har professor och ingenjör på ett mycket klargörande sätt visat på bristerna i yrkesskadeförsäkringen när det gäller de hörselskadade. Författarna redovisar i sin artikel 25 fall av bullerbetingad hörselskada, vilka av befunnits vara icke ersättningsberättigade enligt yrkesskadeersättningslagen men vilka trots detta haft betydande olägenheter av sin yrkesskada, t. ex. genom svårighet att uppfatta samtal och arbetsorder och att uppmärksamma olycksrisker. De lagbestämmelser som reglerar ersättningen vid yrkesbetingad hörselskada överensstämmer i stort med motsvarande stadganden olycksfallsförsäkringslag, vilken i sin tur i huvudsak överensstämde med en lag av . I lagen hade man till ledning för bedömningen även angett vissa preciserade invaliditetsgrader för olika skador. Sålunda angavs som ersättning vid ensidig och som ersättning vid dubbelsidig dövhet. Någon omprövning av dessa graderingar har inte skett. Lagstadgad rätt till ersättning för bullerskador infördes för övrigt först . Till en början var endast svår hörselnedsättning grund för ersättning. För att kunna få ersättning enligt gällande lag fordras att minst 1/10 av arbetsförmågan blivit nedsatt. I praktiken har det blivit så att det är svårt att finna hörselskadade som fått ersättning för yrkesskada. Frågan gäller inte enbart ersättning för minskad arbetsinkomst på grund av en yrkesskada. I praktiken vet vi hur dåligt arbetarnas rättsskydd fungerar när det gäller att få ekonomisk kompensation för den lönenedpressning som ett eller flera arbets- och yrkesbyten betingade av skador för med sig. Men yrkesskadelagen innehåller dock när man väl fått en minsta gräns av nedsatt arbetsförmåga fastställd bestämmelser som ger den enskilde individen möjligheter till ersättning vid tid för yrkesutbildning som är ägnad att minska verkan av skadan . Det är därför av väsentlig betydelse från denna trygghetssynpunkt att bli omfattad av lagen när man fått en yrkesskada. Resonemanget är parallellt med de krav som rests från t. ex. de silikosskadades sida. Med hänvisning till det anförda föreslår vi att hos Kungl. Maj:t begär en översyn av gällande regler och praxis för handläggning av ersättning för hörselskador i arbetet, förorsakade av buller i syfte att säkerställa vidgade möjligheter till sådan ersättning. (vpk) INGA (vpk) PER (vpk) (vpk)