mot · FX021076 · 1974-01-26 00:00:00 — av i m. fl. om elektrifiering av järnvägslinjen BorlängeMora. I motion till , senast 1972:257 har yrkats på att åtgärder skulle vidtagas för att elektrifiera järnvägslinjen BorlängeMora. Denna motion blev då föremål för remissyttranden från , , i och näringslivets trafikdelegation. Bakgrunden till motionen var bl. a. de förändringar i persontrafiken som borttagandet av kommer att medföra i förbindelserna söderut genom de längre restider det medförde. Vidare framhölls de fördelar som det skulle innebära från miljösynpunkt om dieselloken ersattes med lok med elektrisk drift samt i övrigt den säkrare och snabbare drift detta också skulle medföra både för person- och godstransporter. I remissyttrande över motionen framhöll att den delade motionärernas uppfattning om betydelsen av snabba järnvägsförbindelser samt trafikmässiga fördelar som skulle kunna uppstå vid sträckans elektrifiering likaså att de i motionen framförda synpunkterna om gynnsamma sysselsättningseffekter hos berörda industrier vid upphandling av material för objektet. i anförde att tillsammans med tidigare framförda motiv så ville anföra ytterligare skäl, som starkt talade för en elektrifiering av järnvägen BorlängeMora. Bakgrunden till ställningstagande i denna fråga var dels Moras nuvarande funktion som centralort för de norra och nordvästra delarna av länet, dels medvetenheten om det stora behov av åtgärder som där erfordras för att styra utvecklingen i linje med de uttalade regionalpolitiska målen. Så till vida intar enligt uppfattning en särställning bland länets regionala tillväxtcentra. Denna uppfattning, som också accepterats av statsmakterna har inneburit att kraftiga satsningar med olika former av regionalpolitiska medel, såsom lokaliseringsstöd, ökad bostadstilldelning etc, har skett i . Dessa satsningar för att åstadkomma ett regionalt mönster i enlighet med fastställda målsättningar har självfallet inneburit och kommer i än högre grad att leda till ökade krav på förbättrade kommunikationer med andra delar av landet. bedömer det vidare, mot bakgrund av Siljansbygdens ställning som ett av landets främsta turistområden, som utomordentligt angeläget att undvika en försämring av kommunikationerna till denna del av länet. En förbättring av kommunikationerna mellan och redan i detta skede torde därvid ligga helt i linje med utformningen av de kommande regionala trafikplanerna. Näringslivets trafikdelegation anförde bl. a.: Under förutsättning att ett standardförbättrande arbete kan ske på denna järnvägslinje i form av beredskapsarbete finner delegationen dock icke skäl till erinran mot motionärernas förslag. Härför talar att trafikservicen till berörda bygder förbättras, vägnätet i någon mån kan avlastas som i dagens situation positiva effekter ur sysselsättningssynpunkt kan uppkomma. I det betänkande som trafikutskottet avlämnade till efter en seriös behandling av frågan framhölls bl. a. att, med hänsyn till den stora betydelse transportväsendets utformning har för lösandet av de lokaliserings- och regionalpolitiska problemen, fortsatta ansträngningar bör göras för att samordna åtgärderna på dessa områden. Det är också angeläget att en fortlöpande uppföljning och effektiv samordning av de trafikpolitiska åtgärderna sker med hänsyn till olika landsdelars behov och intressen. I den integrerade trafikplanering som därvid erfordras bör beaktas inte blott de skilda trafikgrenarnas lönsamhet och kostnadsansvar utan även deras inbördes beroende av varandra samt den totala samhällsekonomiska effekten vid olika transportalternativ. Hänsyn måste därvid tas till sociala, näringspolitiska och lokaliseringspolitiska förhållanden. Utskottet framhöll slutligen att bl. a. regionalpolitiska och arbetsmarknadsmässiga skäl synes dock tala för en elektrifiering av banan. En förnyad och allsidig prövning av frågan med beaktande härav bör därför komma till stånd. I årets statsverksproposition har under redovisats den förnyade prövning som i skrivelse utfört i enlighet med uttalande på trafikutskottets förslag i betänkande , statensjärnvägar anför bl. a. att kostnaderna för en elektrifiering kan beräknas till 11,6 milj. kr. och att mindrekostnaderna uppgår till ca 0,4 milj. kr. Investeringen är, sett från trafikekonomisk synpunkt, klart olönsam. AMS har funnit att elektrifieringen till sin huvuddel inte är lämpad som beredskapsarbete. Kommunikationsministern har därför inte funnit några skäl tala för att nu genomföra en elektrifiering. I den förnyade prövning som SJ gjort över projektet synes man i huvudsak ha byggt på det yttrande som SJ avgav till trafikutskottet över motionen 1972:257 men som kostnadsmässigt räknats upp med 1 milj. kr. Av kostnaden beräknades ca 6 milj. kr. falla på industribeställningar. AMS har i skrivelse beräknat antalet lämpliga dagsverken för den lokalt bundna arbetskraften till omkring 11 200 med en lönekostnad på . Enligt AMS uppfattning är delar av projektet lämpliga att utföra som beredskapsarbete. Men AMS framhåller därjämte att elektrifiering av den berörda bandelen bör medföra vissa trafikmässiga fördelar. kvarstår på arbetsmarknaden ett behov av ökad sysselsättning och att fler arbetstillfällen tillskapas. Ett genomförande av detta projekt skulle bidra härtill. Detta gäller såväl industribeställningar som sysselsättning av arbetskraft. Vi motionärer vill därför framhålla att en kombination av beredskapsarbete och stimulans till industrin skulle få gynnsamma effekter. Mot bakgrund av den nuvarande oljekrisen samt de ökade driftkostnader som dieseldrift därför måste medföra synes lönsamheten vid övergång till eldrift kunna bedömas bli bättre än i de kalkyler som bygger på läget före densamma. Sammanfattningsvis vill vi framhålla, som också framgår av remissinstansernas yttrande, att det är nödvändigt att fortsätta de gjorda satsningarna på att bygga upp näringslivet i Ovansiljansområdet. Som en viktig faktor ingår då en förbättring av kommunikationerna genom snabbare och säkrare järnvägstrafik. Tidsvinster skulle uppnås om lokbyte inte behöver göras i och genom en ytterligare upprustning av spårnätet kunde tågen gå snabbare. Detta gäller både för person- och godstrafik. Allvarlig kritik kan också ur komfortsynpunkt för de resande riktas mot den bristfälliga uppvärmningen av personvagnarna i tågsättet mellan och . De dieselvärmevagnar som därvid används har otillräcklig kapacitet varför temperaturen i den längst bak belägna vagnen blir mycket låg. Därtill kommer att denna form av tåguppvärmning är oekonomisk, för personalen obekväm samt från miljösynpunkt synnerligen otillfredsställande på grund av buller och oljerök. Elektrisk drift skulle eliminera dessa olägenheter. En elektrifiering av denna bansträcka skulle slutligen bidra till en påtaglig förbättring av kommunikationerna för de efter densamma liggande orterna och för den norra länsdelen ge en välbehövlig stimulans och bidra till näringslivets utveckling på samma gång som det bättre skulle kunna fylla transportbehoven för befintlig industri. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t begär åtgärder för elektrifiering av bandelen och att för ändamålet anvisas erforderligt anslag. H. () 1* 1974.