mot · FX021763 · 1974-04-16 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:64 angående finansiering av ett nytt stålverk i . I proposition 1974:64 har Kungl. Maj:t föreslagit att godkänna i propositionen förordade riktlinjer för finansieringen av ett nytt stålverk i och till teckning av aktier i för /75 anvisa ett investeringsanslag av . Förslaget innebär att skall uppföra ett nytt stålverk i , 80, som skall producera ämnen. kommer att i full drift direkt sysselsätta ca 2 300 personer. Av den totala produktionen beräknas komma att vidarearbetas vid andra svenska stålverk, resten skall exporteras. Kapitalbehovet för 80 inklusive prisstegringar och räntor samt rörelsekapital beräknas av NJA i löpande penningvärde till . NJA bedömer att behöver finansieras externt genom kapitaltillskott och lån. Resterande finansieras internt inom NJA. Den externa finansieringen skall ske på följande sätt. NJA erhåller ett statligt lån på samma villkor som lokaliseringslån på . Genom aktieteckning till viss, icke angiven överkurs avses Statsföretag tillskjuta . En lämplig del av det tillkommande nya kapitalet skall tillföras . Resterande belopp, , skall upplånas. I propositionen (s. 38) sägs att Statsföretag förväntar sig statliga garantier för denna upplåning. Om sådana garantier skall lämnas av staten och om lånet skall upptagas av NJA eller av Statsföretag framgår inte av propositionen. Till det aktietillskott som skall tecknas av Statsföretag skall staten bidraga genom nyteckning av aktier i . skall alltså finansieras internt inom Statsföretag, medan resterande skall tillskjutas av staten under de kommande fyra budgetåren. faller på /75. Nyteckningar av aktier i skall även de ske till viss, icke angiven överkurs. Statsföretag säger sig förvänta att staten är beredd att bära en del av eventuell förlust som kan uppstå under stålverkets första verksamhetsår. Enligt departementschefen kan 80 väntas lämna avkastning på investerat kapital omkring 1980. Detta kommer framhåller departementschefen givetvis att beaktas, när staten ställer krav på utdelning från Statsföretag. Enligt propositionen (s. 35) måste den av NJA angivna avkastningen betraktas som förhållandevis hög och ge projektet en ekonomisk Avkastningen på investerat kapital skulle komma att bli mellan beroende på utvecklingen. Omräknat till avkastning på av NJA satsat kapital, de som NJA satsar av egna medel och de varmed det egna kapitalet ökas, skulle avkastningen bli mellan . Större delen av produktionen från 80 beräknas bli avsatt på den europeiska kontinenten. De presumtiva kunderna utgörs av andra järnverk, vilkas valsvérkskapacitet är större än produktionsförmågan hos de egna metallurgiska avdelningarna och som därför kan tänkas vara intresserade av att köpa ämnen utifrån. Det har inte funnits annat än en marginell marknad för stålämnen. Enligt NJA:s bedömningar håller dessa marknadsförutsättningar nu på att förändras. Meningarna är delade om det skall uppkomma en i princip ny och stabil marknad för stålämnen. Vissa experter framhåller att även om en ny och mera långsiktig ämnesmarknad skulle uppkomma det fortfarande skulle bli fråga om en mycket konjunkturkänslig marknad, eftersom det i stor utsträckning blir fråga om marginella kvantiteter för köparna. Denna starka konjunkturkänslighet medför speciella problem, eftersom 80 genom sin kapitalintensitet är starkt beroende av ett högt kapacitetsutnyttjande. Det är därför angeläget att försäljningen i så hög grad som möjligt kan baseras på långsiktiga kontrakt. Den föreslagna investeringen, som måste betraktas som vårt lands största industriella satsning, har i propositionen främst bedömts från regionalpolitiska utgångspunkter. Som i det följande närmare utvecklas, kan det i hög grad diskuteras, om projektet skall betraktas främst ur denna synvinkel och om inte i första hand allmänt näringspolitiska bevekelsegrunder bör tillmätas avgörande betydelse. De motiv regeringen föredragit att skjuta i förgrunden har också medverkat till att frågan om 80 fått en starkt partipolitisk prägel, vilket försvårat den öppna förutsättningslösa debatt om projektet som från både företagsekonomiska och samhällsekonomiska synpunkter varit önskvärt. Redan i förra årets valrörelse drogs projektet in i valkampen av företrädare för socialdemokraterna. Även om från ansvarigt håll uttalanden kringgärdades med reservationer, åstadkoms redan i detta skede en partipolitisk bindning. Även om fortsatta utredningar skulle ha givit vid handen att projektet inte var företagsekonomiskt motiverat, skulle till följd av den politiska debatten kring projektet regeringen fått svårt att dra sig ur detta. Det politiska trycket har också lett till att utbyggnadsplanerna forcerats och att det beslutsunderlag som presenterats inte är så fullständigt som man haft rätt att kräva för en investering som tar i anspråk en så betydande del av vårt lands resurser som nästan . Den planerade investeringen motsvarar alltså närmare 1/3 av industriinvesteringar eller av industriinvesteringarna . Hänsyn har då icke tagits till de betydande följdinvesteringar som stålverket måste föranleda i kommun, för sjöfarten och för anskaffande av ytterligare isbrytare. En väsentlig fråga är om en investering av detta slag kommer att höja de totala industriinvesteringarna i med motsvarande belopp eller om den ersätter industriinvesteringar som annars skulle ha kommit till stånd. Det finns alltså risk för att investeringarna för 80 kan komma att undantränga andra investeringar. 80 har en mycket hög kapitalinsats per sysselsatt. Kostnaden per anställd kan beräknas uppgå till ca . För en ny modern verkstadsindustri beräknas motsvarande kostnader uppgå till ca per anställd. Man skulle således vid en lika stor investering i verkstadsindustrin kunna få ut en åtta gånger högre sysselsättningseffekt. Om den totala investeringsvolymen inte ökas, skulle det alltså kunna innebära att ett genomförande av 80 leder till en mindre sysselsättning i landet jämfört med vad som annars skulle kunna uppnås. Värdet av dylika jämförande kalkyler måste å andra sidan bedömas med hänsyn till projektets betydelse för det svenska näringslivet i dess helhet och främst för den svenska järn- och stålindustrin. Om synfältet vidgas från det regionalpolitiska området till det allmänt näringspolitiska, kan slutsatserna bli andra och för 80 mera positiva. Vi återkommer härtill i det följande. Som redan anförts har den utgångspunkt för sin bedömning som regeringen valt och den brådska som frågans politisering medfört avsevärt begränsat möjligheterna att redovisa ett fullständigt och klarläggande underlag för ifrågavarande i förhållande till vårt lands resurser väldiga investering. Kalkylerna om den förväntade lönsamheten bygger på uppgifter från NJA och Statsföretag. Regeringen har genom industridepartementet haft möjlighet att noga studera beräkningarna. Tidsmässiga eller resursmässiga begränsningar gör att vi inte har ens tillnärmelsevis samma möjligheter att göra erforderliga ingående självständiga bedömningar och analyser. Det är att ställa orimliga krav på ett oppositionsparti att det skall på samma sätt som en regering kunna ta ansvaret för en satsning av skattebetalarnas pengar av denna storleksordning. Vår granskning och därmed också vårt ansvar måste därför rimligen begränsas till mera översiktliga bedömningar av det material som ställts till förfogande och i hög grad bygga på förtroende för de experter som berörda statsföretag och - anlitat. Även om regeringen inför näringsutskott redovisat material utöver det som i övrigt beretts tillfälle att ta del av, måste ansvaret för projektet och tillförlitligheten hos det därför presenterade underlaget i sista hand bäras av regeringen. Som redan understrukits, har regeringen skjutit i förgrunden de regionalpolitiska motiven för 80. Att tillkomsten av stålverket är ägnat att både direkt och indirekt bidraga till en ökning av sysselsättningen i Luleåområdet är närmast självklart. Å andra sidan är de regionalpolitiska effekterna av 80 inte odelat positiva. Investeringen medför ytterligare förtätning av en redan förut industriellt starkt koncentrerad miljö. Miljöpolitiskt medför detta inte enbart fördelar för Den nya investeringen är därjämte ägnad att ytterligare markera den regionala obalansen inom . Glesbygden kommer att ytterligare avfolkas och arbetsmarknaden domineras av en enda tung bransch. Det är huvudsakligen manlig arbetskraft som kommer att efterfrågas vid det utbyggda NJA. Av länsarbetsnämndens utredning framgår indirekt att arbetskraftsbehovet icke helt kan tillgodoses inom länet och att strukturförändringarna inom jord- och skogsbruk måste fortgå. Med hänsyn inte minst till befarade negativa effekter i övre och framför allt dess inland är det angeläget att särskilda insatser övervägs för att motverka den obalans som järnverkets tillkomst kan medföra. Starka skäl talar för ett borttagande av den allmänna arbetsgivaravgiften inom det inre stödområdet. Likaså bör på nytt övervägas de förslag till direktstöd till det norrländska jordbruket och skogsbruket vilka vi tidigare fört fram och som är föremål för utredning och förslag. bör hos Kungl. Maj:t begära att ett program för dylika åtgärder att stödja sysselsättningen i inland ofördröjligen framläggs. Som vi tidigare antytt i denna motion, har vi den bestämda uppfattningen att 80 i första hand bör bedömas från riksomfattande näringspolitiska utgångspunkter. Kan det med andra ord anses berättigat att det svenska folkhushållet gör en så betydande satsning av sina tillgångar i ett projekt av de dimensioner det här är fråga om och kan ett dylikt projekt ge den avkastning samhällsekonomiskt och företagsekonomiskt som satsningen kräver? Med reservation för den allmänna osäkerhet som oundvikligen råder och de svårigheter som föreligger för ett oppositionsparti att överblicka utredningsmaterialet har vi likväl kommit till den slutsatsen att projektet bör förverkligas. Den nya teknik och de tendenser i allmänhet som gör sig gällande på den internationella stålmarknaden samt den snabbt växande efterfrågan av stålprodukter ute i världen kommer med all sannolikhet att öppna nya och växande möjligheter för stålämnesproduktion. Det finns ingenting som motsäger att vårt land med dess månghundraåriga traditioner inom stålhanteringen har goda förutsättningar att delta och att hävda sig i detta utvecklingsskede. Det torde vara känt att åtskilliga svenska stålverk länge umgåtts med planer att själva var för sig eller gemensamt med andra bygga ut enheter för ämnesproduktion. Vid ett förverkligande av 80 måste dessa planer för överskådlig tid skrinläggas. Den omständigheten att allmänna medel ansetts böra komma till användning för en industriell expansion som eljest skulle ha kommit till stånd med enskilda medel förtjänar att särskilt beaktas vid realiserandet och finansieringen av 80. Förutom till riskerna för skattebetalarnas pengar och det statsfinansiella läget måste också hänsyn tas till den omständigheten att utnyttjandet av allmänna medel i näringsverksamhet erfarenhetsmässigt visat sig leda till lägre krav på effektivitet och kostnadskontroll än vad fallet är vid satsningar av enskilda medel. Tillskott av allmänna medel har ju i regel visat sig kunna påräknas, om gjorda kalkyler inte hållit vad de Betecknande för den inställningen är att Statsföretag tydligen inte i investeringen inkalkylerat alla befarade förlustrisker utan uttryckligen ansett sig böra förutsätta att staten skall bära en del av den förlust som kan uppkomma . Mot detta betraktelsesätt har departementschefen i propositionen inte riktat någon gensaga. Även om vi anser att 80 bör realiseras, kan vi alltså inte godta de riktlinjer därför som regeringen uppdragit. Principiella skäl den för vår svenska blandekonomi vedertagna gränsdragningen mellan allmänna och enskilda uppgifter samt den gängse ansvarsfördelningen mellan offentliga myndigheter å ena sidan och enskilda å den andra talar emot att staten ensam skall så hårt och så omfattande engagera sig i affärsmässig företagsverksamhet. Statsfinansiella skäl talar också däremot, liksom även de allmänna effektivitetssynpunkter som här ovan anförts. Slutligen kan starkt ifrågasättas om det är rimligt att i det expansionsskede vari NJA nu befinner sig ta de risker för överansträngning av företaget som projektets förverkligande i NJA:s egen regi kan föranleda. Det må i sistnämnda hänseende erinras om att NJA:s verksamhet tidigare under en lång följd av år varit förlustbringande. Företaget befinner sig i en stark expansionsperiod. Investeringsprogram 70 har kostat ca . kommer att investeras ca i ett koksverk. Övriga investeringar beräknas uppgå till . Detta innebär alltså en utbyggnad med mer än . Denna snabba expansion och storleken på den satsning som 80 utgör aktualiserar frågan om NJA har administrativ kapacitet att hantera en så snabb utveckling som det här är fråga om. All erfarenhet visar att en snabb utbyggnad av ett företag alltid erbjuder stora risker; inkörning och anpassning av nya enheter medför lätt oförutsedda störningar, det brukar vara svårt att snabbt skaffa ny yrkesskicklig arbetskraft, administration och organisation måste byggas ut. Mot bakgrunden av vad här anförts föreslår vi följande 80 bör uppföras i enligt den i propositionen angivna tidsplanen, 80 bör realiseras som ett fristående objekt ett nytt aktiebolag. Detta motiveras av såväl administrativa skäl som med hänsyn till de former för verkets finansiering som nedan föreslås. Det nya företagets samarbete med NJA och grundas på långsiktiga samarbetsavtal. 80 finansieras enligt propositionen med den skillnaden, att den andel av investeringsbeloppet som staten förutsätts tillskjuta genom nyteckning av aktier i , dvs. för vidare befordran till NJA och 80 finansieras genom aktieteckning på öppna marknaden, varvid svenska stålföretag och andra intressenter inbjudes tillsammans med NJA och att ingå i det nya aktiebolaget för uppbyggnad och drift av 80. tillförs därigenom sakkunskap och erfarenhet från den svenska järn- och stålhanteringen, varjämte en i och för sig önskvärd riskspridning åstadkommes. Det föreslagna investeringsprojektets omfattning kan befaras leda till att kapitalmarknaden överansträngs och andra angelägna investeringar trängs undan. Detta ställer krav på allmänt kreditpolitiska och investeringsfrämjande åtgärder. Genom den av oss föreslagna formen för projektets förverkligande, bör det ligga nära till hands att tillgodose en stor del av lånebehovet på den internationella marknaden. Med åberopande av det anförda får vi hemställa 1. godkänner de av oss i motionen uppdragna riktlinjerna för finansieringen av ett nytt stålverk i , 2. i skrivelse till Kungl. Maj:t hemställer att ett program möjligt framlägges i syfte att stödja sysselsättningen i inland enligt i motionen angivna riktlinjer. () () G. () PER () i Gäddvik GOTAB 74 7458 S 1974