mot · FX021313 · 1974-01-26 00:00:00 — Motioner nr 1313 1974 1974 1313 - 1318 om änkepension och barntillägg enligt lagen om allmän försäkring. Enligt lagen om allmän försäkring utgår full änkepension från folkpensioneringen bl. a. till änka som har vårdnaden om och stadigvarande sammanbor med barn , vilket vid makens död stadigvarande vistades i makarnas hem eller hos änkan. (AFL 8:1) Sådan änkepension reduceras när (yngsta) barnet uppnår med en femtondel som återstår till dess änkan fyller femtio (AFL 8:4). Vidare utgår barntillägg från folkpensioneringen, efter gjord ansökan, till den som har ålderspension, förtidspension eller sjukbidrag från folkpensioneringen (AFL 9:1). Tillägget förutsätter att försöijaren uppfyller de allmänna förutsättningarna för rätt till folkpension och är alltså egentligen inte en barnet tillkommande förmån. Vissa undantag från rätten att uppbära barntillägg finns reglerade i lagen. Tillägget utgår som höjning av de i detta stycke inledningsvis nämnda tre slagen av folkpension för varje barn till den försäkrade eller dennes hustru. Det utgår således t. o. m. den månad barnet fyller (AFL 16:9). beslöt i enlighet med Kungl. Maj:ts proposition nr 47 att barnpension från folkpensioneringen fr. o. m. 1974 skall utgå till dess barnet fyller mot tidigare 16 (AFL 8:5). Några åtgärder vidtogs däremot inte beträffande övriga ovannämnda åldersgränser, och föredragande statsrådet gick inte heller in på dem i propositionen. Bakgrunden torde vara av familjepolitiska kommittén anförda motiv. Man menade nämligen att man snarare borde sänka än höja åldersgränsen för rätt till änkepension, eftersom den ovan berörda reduktionsregeln närmast skulle ta sikte på tillsynskostnaderna för barnet. Å andra sidan, framhöll kommittén, kan det finnas skäl för en höjning av åldersgränsen för barntillägg, eftersom dessa även eller främst tar sikte på konsumtionskostnaderna (SOU 1972:34, s. 315). En sådan motivering är knappast hållbar. Såväl barnpension som änkepension och annan inkomst går huvudsakligen, för att inte säga helt och hållet, åt till konsumtion. Tillsynskostnaderna då barnen är mindre torde vara små till den del de bekostas med egenavgifter i jämförelse med de konsumtionskostnader barnen drar med sig när de blir äldre. Detta är varje förälder med växande barn fullt medveten om, vilket gör den ovan refererade, av familjepolitiska kommittén avgivna motiveringen desto mer obegriplig. Kommittén har å andra sidan understrukit att det blir allt vanligare att barnen försörjs av föräldrarna och bor hemma även när de är . Då (1972) beräknade kommittén att av 16-åringarna fortsätter i gymnasieskolan. Flertalet är innan de avslutar sin utbildning för att sedermera söka sig egen bostad och egna inkomster. Kommittén anförde vidare en mängd skäl för att 16-årsgränser, i den mån de finns kvar, bör ersättas med 18-årsgränser. När det gäller skattelagstiftningen, underhållsskyldighet, bidragsförskott, barns civilrättsliga handlingsförmåga m. m. är redan den åtgärden genomförd. Vi anser således att fullt bärande motiv föreligger för sådana konsekvensändringar i lagen om allmän försäkring som syftar till att upphävandet av rätten till full änkepension från folkpensioneringen i barnfallen liksom rätten till barntillägg från folkpensioneringen knyts till barnets uppnående av och ej som . Denna åtgärd måste för öviigt ses som en naturlig följd av att åldersgränsen för barnpension från folkpensioneringen höjts till . Med stöd av vad ovan anförts hemställes att hos Kungl. Maj :t begär förslag till innevarande års riksdag, syftande till sådana ändringar i lagen om allmän försäkring att rätten till full änkepension från folkpensioneringen, då denna grundas på förekomsten av barn, samt rätten till barntillägg från folkpensioneringen, upphör först då barnet uppnått i enlighet med vad i motionen anförts.