mot · FX021513 · 1974-01-26 00:00:00 — av m. fl. om vidgad lokal konsumentpolitisk verksamhet. Samhällets konsumentpolitik fungerar ej tillfredsställande. Den ger inte medborgarna den hjälp och det stöd man har rätt att förvänta sig. Genom propositionen 1972:33 anges vissa riktlinjer för en utbyggd konsumentpolitik: Det huvudsakliga målet för denna bör vara att stödja konsumenterna och förbättra deras ställning på marknaden. Detta mål kan i första hand nås genom att hushållen ges bättre möjlighet att planera den egna verksamheten bl. a. genom att de lår bättre information om marknadens utbud och om olika sätt att tillgodose de egna behoven. Informationsflödet från konsumenterna till producenterna bör ökas och förbättras så att produktionen anpassas bättre till konsumenternas behov. Genom inrättande av skedde en erforderlig utbyggnad på det centrala planet. Regionalt ökades antalet hemkonsulenter med sex till 39, men inga ändringar föreslogs i deras organisatoriska ställning. Den kommunala verksamheten framhölls som viktig, men trots detta föreslogs i propositionen, efter samråd med , endast en mera begränsad verksamhet. För att få till stånd en effektiv konsumentpolitik som verkligen svarar mot medborgarnas behov och önskemål är det nödvändigt att konsumentinformationen fungerar på samtliga tre nivåer. Det är endast genom samspel mellan dessa tre organ som vi kan åstadkomma en god konsumentpolitik. En förutsättning för en decentraliserad konsumentpolitik, där konsumenterna verkligen kommer till tals, är att det finns lokala konsumentorgan. Det är först när dessa finns som den centrala verksamheten kan fungera meningsfullt. Ett centralt verk är beroende av dessa lokala organ som fångar upp konsumenternas verkliga problem. Konsumenterna skall således själva genom sina påtalade behov och önskemål styra den centrala verksamheten i stället för tvärtom. En effektiv konsumentpolitik förutsätter också en nödvändig närhet till konsumenten, vilket endast kan ske genom lokala organ. Ett kommunalt engagemang innebär också en större bredd på den konsumentpolitiska debatten och därmed ett större intresse och engagemang från kommuninvånarna och från organisationer av olika slag. Den regionala hemkonsulentverksamheten var före underställd lantbruksnämnden och omfattade då huvudsakligen frågor som gällde lantbruk och lantbruksföretag. Tyngdpunkten var förlagd till att biträda lanthushållen med rationalisering av arbetet. Verksamheten inriktar sig numera på alla konsumenter och på aktuella konsumentpolitiska frågor, såsom konsumentens rättigheter m. m. Detta är en utveckling som vi hälsar med tillfredställelse, även om vi tyvärr måste konstatera att resurserna numera är otillräckliga för att tillgodose alla intressen. Hemkonsulenterna är nu knutna till länsstyrelserna. Deras verksamhet skall inriktas på: stöd och bistånd vid uppbyggnad av och annan konsumentpolitisk verksamhet, utbildning och information i konsumentfrågor, råd och hjälp i konsumentfrågor i den mån det inte ankommer på den lokala verksamheten (till exempel rörande hushållens större planeringsfrågor), bevakning och rapportering av konsumentfrågor och problem till och andra konsumentorgan samt medverkan i undersökningar. Så länge den kommunala verksamheten inte är utbyggd har hemkonsulenterna en omfattande direkthjälp till konsumenterna. En uppsökande verksamhet bland resurssvaga grupper är en av de viktigaste uppgifterna och den bör intensifieras. Det är nödvändigt att resurser ges som möjliggör för hemkonsulenterna att svara mot den efterfrågan som föreligger. Med hänvisning till ovanstående hemställes att framhåller nödvändigheten av en vidgad lokal konsumentpolitisk verksamhet. () ()