mot · FX02230 · 1974-01-22 00:00:00 — Motioner nr 230232 är 1974 av m. fl. angående de planerade fasta förbindelserna över . godkände den överenskommelse som träffats mellan de svenska och danska regeringarna om fasta förbindelser över . Överenskommelsen om fasta förbindelser över innebär dels att förbinder sig att bygga och finansiera en landsvägsförbindelse mellan och (KM-leden), dels att en järnvägstunnel mellan och () byggs och finansieras gemensamt av och . Avsikten är att avgifter skall tas ut av trafikanterna på för att täcka drift- och kapitaltjänstkostnaderna. KM-leden skall enligt överenskommelsen komma till stånd så att den skall kunna öppnas för allmän trafik och . Arbetena på skall påbörjas och bedrivas i den takt som ländernas resurser tillåter med hänsyn särskilt till åtagandena för att få till stånd KM-leden och en flygplats på Saltholm. En riktpunkt för planeringen skall vara att tunneln färdigställs omkring . hemställde dock hos Kungl. att utredningsarbetet beträffande järnvägstunneln skulle påskyndas och att förhandlingar skulle upptas med den danska regeringen i syfte att tidigarelägga tunnelbygget så att blir färdig med KM-leden. anförde dessutom vissa synpunkter på planeringsoch miljöfrågorna. Frågan om fasta förbindelser mellan och har diskuterats . Flera utredningar har gjorts. Förslag av olika innebörd har lagts fram. De svenska och danska Öresundsdelegationerna fastslog i ett betänkande att en kombinerad fast förbindelse mellan och skulle ge till lägsta ekonomiska insats den bästa lösningen för hela Öresundstrafiken. De svenska och danska Öresundsgrupperna framhöll i sitt betänkande att behov förelåg av fast förbindelse såväl mellan och som mellan och , men de ansåg att den första vägförbindelsen borde anläggas mellan de förstnämnda orterna. Det är betydelsefullt att fasta kommunikationsleder mellan och kommer till stånd. De är ägnade att förbättra förbindelserna mellan de nordiska folken, och tillsammans med framtida led över Stora Bält bör de dessutom underlätta kontakterna mellan och den europeiska kontinenten. Även med hänsyn till de teknisxa problem och de säkerhetsfrågor som följer av båt- och färjtrafikens expansion är det av betydelse att fasta förbindelser kommer till stånd. Trots att frågan om fasta förbindelser över varit föremål för utredningar , utgör föreliggande material inte tillräckligt underlag för beslut i frågan. De framlagda förslagen har huvudsakligen vilat på tekniska och snävt ekonomiska värderingar. Följderna från ekologisk synpunkt av så omfattande projekt som det här gäller har inte beaktats. De trafikpolitiska konsekvenserna är inte heller tillräckligt utredda. Ej heller har hänsyn tagits till de effekter som den föreslagna broförbindelsen kan få i fråga om ytterligare koncentration av bebyggelse och näringsliv till . Frågor som rör trafik-, regional- och miljöpolitik måste enligt vår mening grundligt belysas innan beslut kan fattas. Mot denna bakgrund kunde inte biträda det förslag till fasta förbindelser över som framfördes i propositionen till riksdag. Partiets synpunkter utvecklades dels i en motion i anledning av propositionen, dels i en reservation i betänkande 1973:25 av partiets förträdare i trafikutskottet. Vi vidhåller vår uppfattning att prioritet måste ges åt HH-leden och att förbindelserna mellan och måste få en annan lösning än den föreslagna motorvägsförbindelsen. Betänkligheterna har stärkts genom den hotande energibristen. har fått bära en allt större del av trafiken i vårt land, främst genom den enskilda bilismens expansion. Järnvägarnas relativa betydelse har därigenom minskat. Nackdelarna med denna utveckling blir mer och mer påtagliga. Bilismen ger upphov till miljöproblem i form av bullerstörningar och luftföroreningar. Växande landsvägstrafik ökar riskerna för trafikolyckor. Bilismen är vidare mera energikrävande än den kollektiva trafiken. Hotet om energibrist gör det angeläget att minska det starka beroendet av bilismen. Mera energisnåla trafikmedel måste så långt möjligt ges företräde. Den framtida trafikplaneringen måste därför inriktas på att främja den kollektiva trafiken. De möjligheter som järnvägarna erbjuder måste tas till vara i större utsträckning. Inte minst viktigt är att de långa godstransporterna i så stor utsträckning som är praktiskt möjligt går på järnväg. I direktiven till den trafikpolitiska utredningen framhålls att det finns anledning att inom ramen för det trafikpolitiska utvecklingsarbetet ägna särskild uppmärksamhet åt järnvägstrafiken och dess möjligheter att utvecklas i marknadsoch servicehänseende. Det föreligger sålunda en strävan hos myndigheterna att stimulera järnvägstrafiken. Frågan är vilka effekter en broförbindelse mellan och får i detta avseende. Det förefaller sannolikt att den skulle främja biltrafiken och förmodligen även stimulera godstrafiken på landsväg. Därmed skulle bron få konsekvenser som står i strid med uttalandena i bl. a. direktiven till den trafikpolitiska utredningen. Det är angeläget att dessa frågor klarläggs. Trafikförbindelserna med måste få en lösning som ligger i linje med de allmänna trafikpolitiska målsättningar som gäller inom vårt land. Det innebär att järnvägstunneln mellan och enligt vår uppfattning måste färdigställas i första hand. När det gäller det fortsatta utredningsarbetet angående K M-leden bör möjligheterna att också där ordna förbindelsen med rälsbunden trafik i första hand övervägas. och har redan betydande trafikproblem. En broförbindelse med landsvägstrafik skulle främja motorfordonstrafiken på ett sätt som skulle försvåra de lokala problem. Med rälsbunden trafik skulle man lättare kunna komma till rätta med svårigheterna. Trafiken till och från en eventuell flygplats på Saltholm bör mot denna bakgrund kunna ordnas bättre med järnväg än med motorväg. De svenska och danska Öresundsgrupperna övervägde en kombinerad landsvägs- och järnvägsförbindelse mellan och . Därvid förutsattes skilda tunnlar. På uppdrag av Öresundsgrupperna utfördes en undersökning, som visade att vid en tåghastighet av kan vid sidan av den övriga tågtrafiken överföras 2 600 bilar i en riktning. En fyrfilig vägförbindelse har vid samma fordonshastighet maximalt en kapacitet på 2 400 fordon i en riktning. Det utredningsmaterial som sålunda finns bör efter ytterligare bearbetning och anpassning till aktuella förhållanden kunna komma till användning vid bedömningen av frågan om en spårbunden förbindelse på . Förutsättningen bör vara att person- och godståg med specialtåg för transport av bilar kommer till användning. Det finns i detta sammanhang anledning erinra om att enligt artikel 6 i den föreliggande överenskommelsen före kan begära att tunneln mellan och Saltholm skall utföras med ytterligare en tunneldel, avsedd för järnvägstrafik mellan och . I anslutning till tanken på en järnvägstunnel av detta slag bör alternativet med en järnväg i tunnel mellan och utredas. var planeringsdiskussionerna i hög grad inriktade på att Malmö- och Köpenhamnsområdena tillsammans skulle bilda ett storstadsområde . Det skulle för innebära att en betydande del av befolkningen koncentreras till , som tillsammans med Stockholms- och Göteborgsregionerna skulle utgöra befolkningsmässigt tre dominerande områden. I detta perspektiv skulle en bro mellan och vara betydelsefull. Den och andra åtgärder skulle främja expansionen inom området med en snabb befolkningsinflyttning. Tankegångar av denna art finns uppenbarligen fortfarande i stor utsträckning kvar. I den presenterade regionplanen för sydvästra beräknas befolkningen i området öka med omkring 130 000 invånare och med omkring 300 000 invånare . Detta skulle innebära en fortsatt snabb omflyttning av människor, och följden måste bli att stora delar av vårt land därigenom berövas sina utvecklingsmöjligheter. beslut angående regional utveckling och hushållning med mark och vatten får emellertid anses delvis innebära en brytning med den tidigare förhärskande uppfattningen. Statsminister framhöll i propositionen 1972:1 1 1 att regionalpolitiken "måste vidareutvecklas till en välfärdspolitik för alla delar av landet. Hela samhällsverksamheten måste engageras i strävandena att åstadkomma större jämlikhet mellan människorna i olika regioner i fråga om både sysselsättning och service. Trots detta uttalande innebar beslut att planeringen också i fortsättningen kommer att leda till en betydande centralisering. Enligt vår uppfattning borde riksdagsbeslutet i stället ha inriktats på ett decentraliserat samhälle. Alla delar av landet måste få likvärdiga utvecklingsmöjligheter. Näringsliv och bebyggelse skall fördelas över landet i ett nät av livskraftiga regioner och tätorter. Det måste, som påpekats i det föregående, befaras att tillkomsten av en broförbindelse mellan och kommer att medföra ytterligare koncentration till på bekostnad av det övriga landet. Tillfredsställande garantier för att så inte sker måste enligt vår uppfattning presenteras innan ställning kan tas till brofrågan. För detta krävs en aktiv regionalpolitik på grundval av en planering som syftar till att utveckla näringsliv och bebyggelse över hela landet. En fortsatt koncentration skulle också innebära att jordbruket berövades stora markområden. Det måste vara en oriktig resursanvändning att ta högavkastande jord i anspråk för andra ändamål än livsmedelsframställning. Vi vill erinra om att såväl , , som dess ekonomiska och sociala råd, ECOSOC, vädjat till medlemsländerna att utöka produktionen av livsmedel mot bakgrund av den internationella försörjningskrisen. I , som kännetecknas av energikris och ökad global underförsörjning med livsmedel, kan enligt vår mening förstörelse av landets bästa åkermarker och andra oersättliga naturresurser inte accepteras. Vi vill i detta sammanhang också erinra om jordbruksutskottets uttalande (JoU 1969:21) att högvärdig jordbruksmark inte bör tas i anspråk för tätbebyggelse om likvärdiga lösningar kan åstadkommas på annat sätt. För att det skall bli möjligt att skapa tillfredsställande miljöförhållanden i måste tillväxten i området dämpas. Detta skall alltså vara förutsättningen vid prövningen av behovet av en fast förbindelse med . KM-leden kommer i stor utsträckning att fylla lokala trafikbehov. Trafiken på är i långt större utsträckning av rikskaraktär och har betydligt större omfattning. Den totala persontrafiken på Öresundslederna uppgick till 25,3 miljoner enkelresor. Härav föll mer än hälften 13,9 miljoner enkelresor på . Återstoden delades mellan KM-leden 8,3 miljoner enkelresor och Köpenhamn-Landskronaleden, 3,1 miljoner enkelresor. Beträffande personbilstrafiken låg tyngdpunkten i ännu högre grad på . Av propositionen framgår vidare att i fråga om fördelningen av godset på lederna gick av lastbilsgodset över HH-leden och återstoden över KM- och Köpenhamn-Landskronaleden. Av tåggodset gick över HH-leden och resten över KM-leden. En bro på skulle sannolikt dra till sig huvudparten av rikstrafiken. Den trafik som går via och kan alltså förmodas att i stor utsträckning i stället ta omvägen över , om överkomsten där underlättas genom en bro. Det skulle innebära ökad belastning på ett redan hårt exploaterat område. Detta måste undvikas. Därför är det, såsom tidigare framhållits, enligt vår uppfattning angeläget att HH-leden byggs först. Ytterligare koncentration till Malmöomrädet kan, som påpekats i det föregående, beräknas medföra allvarliga miljöstörningar. Även om sådan koncentration kan undvikas kommer en broförbindelse med största sannolikhet att påverka miljön negativt. Man måste räkna med att efterfrågan inom fritidssektorn kommer att öka genom tillkomsten av en broförbindelse på ett sätt som kan medföra miljöproblem. Öresundsgrupperna framhöll att det begränsade och redan nu av fritidslivet hårt utnyttjade och för rekreation lämpade omlandet till skulle komma att ytterligare kraftigt användas vid en fast förbindelse i KM-läget. Den trafik som bron alstrar kommer i större eller mindre utsträckning att belasta det svenska landsvägsnätet, vars standard på grund av bristande anslag på många håll är otillfredsställande. Bron till framtvingar följ dinvesteringar i vägnätet i och angränsande landskap, vilket kan komma att innebära en omfördelning av väganslagen inom . De stora kostnader som anslutningslederna i kräver gör att anslagen kan komma att minska för andra delar av landet med ännu mindre möjligheter att upprätthålla ett tillfredsställande vägnät som följd. Förutsättningarna för en aktiv regionalpolitik skulle därigenom minska. Detta kan enligt vår mening inte accepteras. Lösningar av frågan om fasta förbindelser över får enligt vår mening inte resultera i en omfördelning av resurserna till nackdel för andra delar av landet. De i det föregående nämnda utredningarna rörande trafik-, regionaloch miljöpolitiska konsekvenser måste också komma till ständ innan några åtgärder vidtas angående KM-leden. I första hand bör möjligheterna att ordna förbindelserna också på denna led genom spårbunden trafik undersökas. Som vi har framhållit i det föregående bör järnvägstunneln mellan och klart prioriteras och färdigställas i första hand. Målsättningen skall vara att den kan tas i bruk sä snart som möjligt och . Frågan om hur motorfordonstrafiken skall föras över sundet på mäste bli föremål för skyndsam utredning. Ftt alternativ är att med hjälp av s. k. biltåg använda järnvägen. Det bör i sä fall inte bli fråga om att enbart ombesörja fordonstransporten över . a. miljöskäl talar för ett mera omfattande system med biltäg. Därigenom skulle järnvägsförbindelsen mellan och automatiskt lösa frågan om övertransport av motorfordon. Det förutsätts i avtalet att en flygplats skall byggas på Saltholm. Pä senare tid har synpunkter framförts som emellertid gör att behovet av en sådan kan behöva övervägas ytterligare. Därvid bör bl. a. den minskande energitillgångens verkningar för flygkommunikationema beaktas. Experter på området har framhållit att de korta flygtransporterna kommer att ersättas av marktransporter. får anses förutsätta en fortsatt ökning av flygtrafiken. Om denna ökning uteblir torde någon ny storflygplats i ö-Köpenham nom rådet inte behövas och därigenom kommer frågan om fast förbindelse mellan och i ett nytt läge. Vidare bör klarläggas huruvida kravet på en storflygplats på Saltholm går att förena med kravet på ett decentraliserat flygplatssystem i , varigenom flyget mera tillfredsställande skulle kunna fylla sina uppgifter. Frågan om en flygplats på Saltholm är en dansk angelägenhet, och det är därför angeläget att danska regeringen klargör sin syn på behovet av en ny flygplats i den förändrade situationen. Frågan bör dock även få en samlad nordisk bedömning. Enligt vår mening bör förnyade kontakter tas med angående utformningen av fasta förbindelser över . Syftet skall vara att få till stånd en lösning, enligt vilken viljan att stimulera den kollektiva trafiken markeras genom att järnvägsförbindelserna tillmäts större betydelse. Detta bör, såsom framhållits i det föregående, ske genom att järnvägstunneln mellan och kommer till stånd i första hand så att den blir färdig och . Då merkostnaderna för att utföra projektet i form av dubbeltunnel synes bli relativt begränsade och då en betydande kapacitetsökning skulle nås genom en sådan bör denna möjlighet undersökas. Projektet skall givetvis utföras på ett ur skilda miljöaspekter betryggande sätt. Beträffande förbindelsen mellan och måste nämnda utredningar rörande trafik-, regional- och miljöpolitiska konsekvenser komma till stånd innan några åtgärder vidtas. I första hand bör möjligheterna att ordna förbindelserna genom spårbunden trafik undersökas. Förutsättningarna skall då vara att specialtåg för transport av motorfordon skall komma till användning. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om att kontakter me tas för nya förhandlingar, syftande 1. till en sådan överenskommelse om fasta förbindelser övt att järnvägstunneln mellan och kommer till stånd i första hand och där effekterna p av en tunnel utvärderats samt att möjligheterna ai bygga dubbeltunnel undersöks, 2. till att frågan om fast förbindelse mellan oc blir föremål för ytterligare utredningar me avseende på verkningarna från trafik-, regional- och miljöpol tisk synpunkt, varvid möjligheterna att ordna eventue förbindelse på med enbart järnvägstunnel undersök: och att på grundval av detl utredningsarbete bereds tillfälle att ta ställning till frågan om fast förbindelse mellan och . () i Glömminge () i Lane-Herrestad () ()