mot · FX02578 · 1974-01-24 00:00:00 — av m. fl. Tillgången till en bra bostad är en grundförutsättning för den enskildes möjlighet att skapa sig en god livsmiljö. Samhället måste medverka till att alla medborgare, oavsett hemort, får en bra bostad i en god miljö till skälig och rättvis kostnad. Den förda bostadspolitiken har haft en alltför begränsad målsättning. De senare årens bostadspolitik har utan tvivel inneburit en förbättring av bostadsstandarden i landet. Bristen på bostäder har emellertid i alltför stor utsträckning dikterat produktionen av lägenheter. Inom har vi understrukit att det är nödvändigt att producera de bostäder människorna vill ha. Vi har därför förordat en ökad småhusproduktion. Vidare har vi krävt åtgärder för bättre boendemiljöer såväl i områden med flerfamiljshus som i områden med småhus. pågår en rad utredningar inom bostadspolitikens område. Andra har avslutat sitt arbete. I statsverkspropositionen redovisar bostadsministern att han inför höstriksdagen har för avsikt att på grundval av dessa utredningar lägga fram ett samlat program för bostadspolitiken innehållande bl. a. miljö-, service-, beskattnings-, finansierings- och konkurrensfrågor. Bostadspolitiken måste därvid ges en bättre inriktning. I denna motion nöjer vi oss med att ta upp de bostadspolitiska frågor som skall behandlas under årets vårriksdag. Vi vill understryka att i den framtida avvägningen mellan olika boendeformers ekonomiska villkor gäller det att skapa ett så långt möjligt ekonomiskt neutralt system. Ett sådant system måste också innebära att fler människor än ges möjlighet att skaffa sig bostad i småhus. Inte minst viktigt är det att bereda sådana möjligheter för de unga familjerna. Vid en bedömning av den så livligt debatterade bostadsbeskattningen är det nödvändigt att dessa aspekter beaktas. Under det närmaste året skall det s. k. miljonprogrammet för bostadsbyggande 19651974 fullföljas. Därmed har ett kvantitativt ambitiöst program kunnat verkställas. Att miljonprogrammet genomförts innebär emellertid inte att alla nu bor i bra bostäder. kommer det att finnas stora behov att täcka genom nyproduktion och upprustningsåtgärder. 3 sami Nr 578-584 riksdag antog Kungl. Maj:ts förslag om insatser för att få till stånd en mer omfattande sanerings- och upprustningsverksamhet. Denna intensifierade saneringsverksamhet är dikterad av det behov de många människor som bor i dåliga bostäder har, men också av sysselsättningspolitiska skäl. I och med att den totala omfattningen av bostadsbyggandet dämpats har sysselsättningsproblemen för byggarbetskraften varit svåra. Inte minst för de äldre utgör saneringsverksamhet lämpliga arbetsuppgifter. För att snabbt få till stånd en omstrukturering av byggföretagens verksamhet till att mera vara inriktad på sanering och upprustning beslutade införa ett initialstöd för saneringsåtgärder i flerfamiljshus om per lägenhet, vilket skulle utgå om åtgärderna ingångsattes före . Enligt vår mening finns det ingen grund för att begränsa stödet till att endast omfatta flerfamiljshusen. Såväl bostadspolitiska som sysselsättningspolitiska skäl talar för att stödet bör omfatta alla bostadshus. framstår det dessutom som angeläget att giltighetstiden för stödet förlängs , så att det utgår till hus där saneringsåtgärderna startats före . I anslagsframställningen inför /75 föreslog vissa angelägna förbättringar för belåning av nybyggda småhus. Förslagen innebar att möjligheten till fördjupning av det statliga bostadslånet skulle kunna ges utan nuvarande begränsning. Styrelsen ville också slopa den regionala inskränkning i långivningen som hänger samman med att vissa kreditinstitut är förhindrade att lämna lån utanför s. k. hälsovårdstätort. Högsta belopp för låneunderlaget vad gäller byggnadskostnader föreslås höjt från till . Den enskildes möjlighet att finansiera ett småhus måste bli bättre. Småhusbyggandet har ökat något , vilket inneburit ökade krav på kreditinstituten. De aktuella restriktionerna för belåning är inte tillämpliga på dagens byggkostnader. Vi finner det vara angeläget att redan nu fattar beslut innebärande att småhusbyggarna ges bättre möjlighet att finansiera sina hus. bör därför biträda förslag om förbättrad belåning av nybyggda småhus. I vad gäller de olika lånegränserna vill vi understryka vikten av att dessa utformas så, att en effektiv konkurrens mellan såväl producerande som förvaltande företag åstadkommes. Mot denna bakgrund är det väl motiverat att lånegränsen för enskilt ägda flerfamiljshus höjs till av låneunderlaget mot nuvarande 85. Vad gäller småhus som bebos av låntagaren har det tidigare varit vanligt att den blivande egnahemsägaren har bidragit till kontantinsatsen genom eget arbete på fastigheten. Införandet av moderna byggmetoder har gjort det svårare att utnyttja den möjligheten. Vi anser det vara angeläget att den enskildes möjligheter till egnahemsägande underlättas. Det är därför motiverat att höja den övre lånegränsen från . Bostadslån för ombyggnad av småhus som inte uppfyller kraven i fråga om varaktigt behov, god bostadsstandard och god bostadsmiljö beviljas endast om låneunderlaget uppgår till högst . Detta belopp fastställdes av riksdag efter det att gällt . har byggnadskostnaderna ökat mycket kraftigt, vilket påpekade vid fjolårets riksdagsbehandling. Justeras inte denna beloppsgräns ytterligare uppåt, urholkas förutsättningarna för att utnyttja dessa lån. Vi finner en uppräkning till vara synnerligen väl motiverad. har föreslagit vissa åtgärder för bevarande av kulturhistoriskt värdefull bebyggelse. Utredningen föreslog bl. a. att ränte- och amorteringsfria tilläggslån skall kunna utgå för särskilt värdefull bebyggelse som är av byggnadsminneskaraktär. Ränte- och amorteringsfriheten skall gälla , varefter man på grundval av hyrespolitiska förutsättningar skall ta ställning till om lånet skall betalas på vanligt sätt. Befinnes det vara omöjligt att begära återbetalning av lånet, kan antingen ränte- och amorteringsfriheten förlängas ytterligare fem eller eller också lånet avskrivas eller uppsägas helt eller delvis. Utredningens förslag omfattar också småhus som bebos av ägaren. Detta måste anses rimligt, då den äldre bostadsbebyggelsen i stor utsträckning består av en- och tvåfamiljshus. I statsverkspropositionen föreslår emellertid departementschefen att lån till sådana hus som bebos av ägaren skall förenas med villkoret att de obligatoriskt börjar amorteras . Detta krav kan få orimliga konsekvenser vad gäller bostadskostnad för den enskilde. I likhet med vad som gäller för andra former av tilläggslån bör även för denna kategori ställning tas till återkrav av lånet med utgångspunkt i de hyrespolitiska förutsättningarna. Med hänvisning till det anförda hemställes 1. att initialstödet för saneringsåtgärder förlängs till att omfatta hus där saneringsåtgärderna igångsatts och att stödet omfattar samtliga hus i enlighet med vad som anförts i motionen, 2. att medgiva förbättrade möjligheter till belåning av nybyggda småhus i enlighet med vad som anförts i motionen, 3. att medgiva att övre lånegränsen för statligt bostadslån höjs till för småhus vilka bebos av ägaren och för enskilt ägda flerfamiljshus, 4. att låneunderlagsnivån för lån till ombyggnad av småhus som inte uppfyller kraven på varaktigt behov höjs från till från , 5. att medge att ränte- och amorteringsfria tilläggslån för bevarande av kulturhistoriskt värdefull bostadsbebyggelse utgår på lika villkor till hus som bebos av ägaren som till hus där lägenheterna upplåts med hyres- eller bostadsrätt. () i Lane-Herrestad () i Glömminge MAJ () ()