ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FX021599 · 1974-02-06 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:4 med förslag till ny firmalag, m. m. Det förslag till ny firmalag m. m. 1974:4) som framlagts för prövning synes i allt väsentligt uppfylla de krav som kan ställas på modern lagstiftning. I propositionen föreslås bl. a. att handelsregister som f. n. lokalt förs i vissa kommuner skall överföras till länsstyrelserna. Av praktiska skäl förefaller det riktigt att så sker, inte minst med tanke på att registrering då ger skydd för hela länet. Detta praktiska synsätt måste emellertid vägas mot kravet på ett absolut integritetsskydd för enskilda personer. Från sida har i partimotion till årets riksdag poängterats att detta integritetsskydd måste förstärkas och därvid har vi fäst uppmärksamheten på att en hård centralisering av personregister måste undvikas. Därutöver har vi understrukit att sådan förstärkt kontroll kan ske inte bara genom att uppgifter ur dataregistren underkastas kontroll utan också genom att uppgifter som går in i dataregistren behandlas på motsvarande sätt. Om så sker synes vara lämpligt organ som huvudman för handelsregister. I sammanhanget måste emellertid uppmärksammas vikten av att kommunerna ges all den service från länsstyrelsernas sida som de rimligen kan begära. Enligt vårt sätt att se skall kommunerna ges vidgad självstyrelse, innebärande större ansvar och möjligheter att vidta åtgärder för att främja bl. a. sysselsättningen. För att kommunerna skall kunna fylla dessa vidgade funktioner på ett ändamålsenligt sätt måste de ha tillgång till informationer, bl. a. sådan information som ges i handelsregister, för att kunna få en god överblick över företagandet i den egna kommunen. Får de kommunala förtroendemännen sådan information, ökas deras möjligheter att fatta beslut, ägnade att öka den sociala tryggheten i den egna kommunen. Skall integritetsskyddet fungera måste emellertid alla slag av statliga register, som innehåller personuppgifter, vara regionalt begränsade och ingen utvidgning får ske utan att först givit sitt godkännande. Av det skälet finns det anledning att rikta kritik mot förslaget till handelsregisterlag, där Kungl. Maj:t enligt 1 § ges rätt att förordna om ett gemensamt register för två eller flera län. Såsom förslaget är formulerat innebär det att regeringen utan hörande kan förordna om en sammanslagning av de i detta sammanhang aktuella registren i en utsträckning som i högsta grad skulle vara ägnad att urholka det integritetsskydd som regionala register får anses ha. Det bör i stället i lagtexten slås fast att registren skall föras för varje län utan möjlighet för Kungl. Maj:t att ensam förordna om vare sig en utvidgning eller en inskränkning av de i lagen fastställda regionerna. På vederbörande utskott torde få ankomma att utarbeta erforderlig lagtext. Med hänvisning till det ovan anförda hemställer vi att beslutar sådan ändring av 1 § förslaget till ny handelsregisterlag (prop. 1974:4) att Kungl. Maj:t icke ges rätt att förordna att handelsregister skall föras gemensamt för två eller flera län. H. () () ()
mot · FX021604 · 1974-02-07 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:20 med förslag till ny lagstiftning om kriminalvård i anstalt m. m. Flera olika stadganden i proposition 1974:20 angående lagstiftning om kriminalvård i anstalt m. m. innehåller bestämmelser om isolering av den intagne. I 19, 20 och 23 §§ i förslaget till lag om kriminalvård i anstalt användes uttrycket avskild från andra intagna. I 47 och 50 §§ i samma lagförslag heter det innesluten i enrum. Det är ovisst om formuleringarna är avsedda att uttrycka olika grader av isolering eller om uttrycken brukats som synonymer. En betydligt viktigare synpunkt är emellertid följande. har forskningar gjorts för att kartlägga de medicinska följderna av isolering. Det finns en omfattande litteratur att tillgå i ämnet. Man vet att en strängt genomförd isolering har allvarliga medicinska verkningar på den intagne och att nyanseringen av omständigheterna vid isoleringen har mycket att betyda ur medicinsk synpunkt. De stadganden i förslaget som innehåller regler om isolering anger förutsättningar vilka inbördes är av principiellt olika slag. I 19 § anges planläggning av den intagnes vård som förutsättning. I 20 § preciseras preventiva skäl, såsom fara för annans säkerhet eller risk för rymning. I 23 § anges våldsamt uppträdande som grund för ett nödvändigt omhändertagande och avskiljande. 1 47 och 50 §§ åter stadgas om inneslutning i enrum som disciplinär bestraffning. Denna uppräkning ger vid handen att redan de olika grunderna för isolering ger anledning till nyansering av verkställigheten. Om antager de ovan uppräknade stadgandena i oförändrat skick, torde man därför kunna motse detaljerade tillämpningsföreskrifter beträffande isolering. Vi anser det angeläget att man vid utarbetandet av dylika tillämpningsföreskrifter även låter de medicinska synpunkterna spela en roll. Man bör emellertid inte stanna härvid utan söka få fram ytterligare material som belyser verkningarna i medicinskt hänseende av isolering i skilda former av intagen. Under hänvisning till det anförda hemställes 1. att som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna att vid utarbetandet av tillämpningsföreskrifter till lagbestämmelserna om isolering av intagen hänsyn tas till medicinska synpunkter på sätt förordats i motionen, 2. att hos Kungl. Maj:t anhåller om en undersökning med uppgift att såsom förordats i motionen närmare kartlägga de medicinska verkningarna av skilda former av isolering av intagen. GOTAB 74 7015 S Slockholm 1974
mot · FX021608 · 1974-02-06 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:25 angående vissa ekonomisk-politiska åtgärder. Bland de åtgärder som föreslås i proposition 1974:25 ingår förslag till kompensation för mervärdeskattebelastningen på byggnadskostnader vid byggande av bostäder. Syftet är att eliminera de kraftiga kostnadsstegringar inom byggnadsverksamheten som skett främst genom ökade materialpriser. Borttagandet av mervärdeskatten med verkan från avser också att utgöra en stimulans till ökad byggnadsverksamhet och därmed en minskning av arbetslösheten. Härigenom erhålles också en förbättring av den allmänna köpkraften. har en icke oväsentlig minskning av bostadsbyggandet ägt rum. Enligt bostadsbyggnadsplanerna för kan man inte skönja någon återgång till den höga nivå bostadsbyggandet haft fram . Det föreliggande förslaget avser att stimulera bostadsbyggandet genom att kostnadsstegringarna mildrats, men byggnadsnivån kommer ändå att förbli lägre än den kapacitet som finns inom denna sektor. Detta innebär att fortsatta svårigheter att upprätthålla sysselsättningen kommer att föreligga. De aktuella uppgifterna om arbetslösheten bland byggnadsarbetarna bekräftar detta. Inom de frivilliga organisationerna och främst olika frikyrkosamfund finns ett uppdämt behov av byggande av samlingslokaler och kyrkor. Enligt stickprovsvisa kontakter finns över hela landet ett stort antal nybyggnader under projektering. För att förverkliga planerna krävs stort engagemang från de enskilda medlemmarnas sida, eftersom finansieringen i allt väsentligt beror på deras insatser. De kraftiga prisstegringarna har väsentligt ändrat kostnadssituationen för dessa organisationer och medför ökat tryck på förmågan att finansiera planerat byggande. Det finns stor anledning för samhället att stimulera bostadsbyggandet för att därigenom förbättra boendet och öka trivseln. De frivilliga organisationerna fyller också en betydelsefull uppgift när det gäller att skapa ett mänskligare och trivsammare samhälle. Ungdomsverksamheten får en allt starkare framtoning inom alla ideella organisationer. Detta gäller inte minst frikyrkor och invandrarkyrkor. För att möta denna utveckling behöver organisationerna ändamålsenliga och tidsenliga lokaler. Genom att vidga den föreslagna kompensationen för mervärdeskatten på bostadsbyggande till att omfatta även byggnader för de frivilliga organisationernas verksamhet uppnås två mål. Dels kan planerade lokalbyggen genomföras och i vissa fall tidigareläggas, dels skapas över hela landet ytterligare ett stort antal arbetstillfällen inom byggnadsbranschen. Det förutsättes att genom finansutskottets försorg utformas erforderliga detaljbestämmelser och författningstext. Med hänvisning till det anförda hemställes att beslutar att därest godkänner i proposition 1974:25 föreslagna riktlinjer för mervärdeskattekompensation dessa måtte i motsvarande omfattning gälla även sådana lokaler för de frivilliga organisationernas verksamhet som anförts i motionen. () () () () () () GOTAB 74 7018 S 1974
mot · FX021615 · 1974-03-12 00:00:00 — av och i i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:24 med förslag till bisjukdomslag, m. m. Stödet till biodling tas upp i proposition 1974:24 angående bisjukdomslag, m. m. Departementschefen tillstyrker lantbruksstyrelsens förslag när det gäller rubrikerna Särskilt stöd åt biskötsel och växtodling och bekämpning av smittsamma bisjukdomar. När det gäller lantbruksstyrelsens förslag om att biodlingen skall erhålla av införselavgiftsmedel har Kungl. Maj:t överlämnat dessa synpunkter till statens jordbruksnämnd: Nämnden har fått i uppdrag att efter överläggningar med lantbrukarnas förhandlingsdelegation och nämndens konsumentdelegation avge förslag om prisregleringen för jordbrukets produkter för tiden efter . Förslaget kommer bl. a. att omfatta den beräknade storleken och den huvudsakliga dispositionen av införselavgiftsmedlen. Beräkningar av värdet av binas pollinationsarbete uppges i propositionen ha följande fördelning: Lantbruksstyrelsen beräknar att det uppgår till mellan 16 och 21 milj. kronor inom jordbruk och yrkesmässig frukt- och bärodling. Därtill kommer ca 7 milj. kronor för husbehovsodling av frukt och bär samt värdet för den vilda . Med hänsyn till dessa beräkningar förefaller det rimligt att även staten med budgetmedel direkt stöder biodlingen vid sidan av det mer forskningsinriktade stödet. Vid avvägningen av de föreslagna som stöd till biodlingen borde utgå av prisregleringsmedel, vilka bör fördelas med lika belopp inom och utom fördelningsramen. De återstående bör utgå över budgeten. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att beslutar att till Särskilt stöd åt biskötsel och växtodling för /75 under nionde huvudtiteln anvisa ett i förhållande till Kungl. Maj:ts förslag med förhöjt reservationsanslag av , samt 2. att godkänner vad i motionen anförts angående stöd av prisregleringsmedel. () ()
mot · FX021618 · 1974-03-19 00:00:00 — av och i anledning av Kungl. Majrts proposition 1974:38 med förslag till lag om ändring i atomansvarighetslagen (1968:45). I propositionen 1974:38 föreslås ändring i atomansvarighetslagen (1968:45), innebärande att konvention om skadeståndsansvar vid sjötransport av atomsubstans godkännes. Motiveringen är att det inte sällan varit svårt att få redare att åta sig transporter av atomsubstans, eftersom den som utför sjötransporten kan drabbas av skadeståndsansvar för atomskada. Ansvaret föreslås i propositionen överflyttas helt till innehavare av atomanläggning. Föredraganden framhåller att ansvaret för innehavare av atomanläggning är så högt och dessutom täckt av obligatorisk ansvarsförsäkring att det av hänsyn till de skadelidande inte föreligger något behov av dubbel ansvarighet (s. 8). Detta påstående är enligt vår uppfattning missvisande. Enligt 22 § atomansvarighetslagen är innehavare av atomanläggning visserligen skyldig att teckna försäkring till täckande av sin ansvarighet, men denna är för innehavaren begränsad till (§ 17). Staten bär enligt 28 § ett garantiansvar för de ersättningar som anläggningsinnehavaren har att utge. Vid katastrofolyckor är staten dessutom ansvarig för den del av den uppkomna skadan som inte täcks av anläggningsinnehavarens ansvarsskyldighet. Även det statliga ansvaret är dock begränsat till . Enligt Brysselkonventionen 1963 skall samtliga konventionsstater gemensamt svara för skador upp till 600 miljoner. Blir skadorna ännu större får de skadelidande ingen ersättning för detta. Vi anser det missvisande att påstå att ansvarigheten är hög för innehavare av atomanläggning. En väsentlig utökning av dennes skadeståndsskyldighet är motiverad. Vi anser också att det är egendomligt att redare inte velat åta sig sjötransporterna, om sannolikheten för olyckor är så liten som gjorts gällande av försvarare för atomkraftens utbyggnad. Vilka interna riskkalkyler hos rederierna ligger till grund för detta ställningstagande? Det bör vara självklart att all hantering av atomsubstans sker under skadeståndsansvar för den som ansvarar för hanteringen. Hela atomansvarighetslagen bör ses över, och i avvaktan på detta bör inte konvention om skadeståndsansvar vid sjötransport av atomsubstans godkännas. Med anledning av det anförda hemställes 1. att avslår propositionen 1974:38 med förslag till lag om ändring i atomansvarighetslagen, 1* 1974. 2. att hos Kungl. Maj:t anhåller om en översyn av atomansvarighetslagen (1968:45). () ()
mot · FX021619 · 1974-03-19 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:44 med förslag till lag om ändring i , m. m. Med den nu av slutligt antagna nya grundlagen sänks rösträttsåldern till . Många skäl har samverkat till detta beslut. Ungdomens vidgade engagemang i samhällsfrågorna, deras vidgade kunskaper och en allmän önskan från många håll att ge ungdomarna det ökade samhällsansvar som rösträtten innebär har varit några av dessa skäl. Genom sänkning av rösträttsåldern till har ett gammalt centerkrav tillgodosetts. Det är av många olika skäl naturligt att rösträtts- och myndighetsålder sammanfaller. Detta tillgososes också i de förslag till lagändringar som föreslås i Kungl. Maj:ts proposition 1974:44. Inom områden som är föremål för utredningar och som av den anledningen inte nu ingår i propositionens förslag får denna fråga vidare prövas. Därför kan vi acceptera den uppdelning som skett eftersom utredningarnas arbete och förslag inte bör föregripas genom politiska beslut . Det ökade samhällsansvar och de övriga rättsliga effekter som en sänkning av rösträtts- och myndighetsålder innebär för ungdomarna gör det angeläget att på allt sätt ge dessa en bred information om vad uppnådd rösträtts- och myndighetsålder i praktiken innebär t. ex. när det gäller den förändrade rättskapaciteten. Det bör övervägas att en broschyr med sådan information kan tillställas svenska medborgare inför deras 18-årsdag. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos Kungl. Maj :t begär förslag innebärande vidgad information till dem som uppnår och med huvudsakligt innehåll att klargöra de förändringar i vad gäller rättigheter och skyldigheter som uppnådd myndighetsålder innebär. H. () () ()
mot · FX021620 · 1974-03-19 00:00:00 — av m. fl i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:44 med förslag till lag om ändring i , m. m. Genom de ändringar i som trädde i kraft avskaffades särbestämmelserna om utomäktenskapliga barns arvsrätt och likställdes i princip barn utom äktenskapet med barn i äktenskap i arvsrättsligt hänseende. Vid införandet av dessa ändringar anfördes att den bristfälliga registreringen av utomäktenskapliga barn ofta gjorde det svårt att utreda om avliden man hade barn utom äktenskapet. För att förstärka det utomäktenskapliga barnets möjligheter att göra sin arvsrätt gällande har det från många håll ansetts nödvändigt att förlänga den frist under vilken ett utomäktenskapligt barn kan göra sin arvsrätt gällande. I propositionen 1974:44 föreslås att denna frist sätts , dvs. den sista dag då bouppteckning efter avliden skall ha förrättats. Förslaget innebär en väsentlig förbättring jämfört med gällande bestämmelser. Det är självfallet angeläget att på allt sätt underlätta för utomäktenskapliga barn att hävda sin arvsrätt. I detta sammanhang spelar frågan om tidsfristens längd en avgörande roll. Många skäl talar för att den föreslagna fristen är för kort. För dem som t. ex. vistas utomlands eller är på resa kan vara en alltför . Till detta kan läggas att andra svårigheter att spåra upp eventuella arvsberättigade motiverar en ytterligare förlängd tidsfrist. Vi vill därför förorda att tidsfristen under vilken utomäktenskapligt barn eller arvingar till barn utom äktenskap skall kunna hävda sin arvsrätt bestäms , räknat från dödsfallet. Enligt vår mening tillgodoser en sådan tidsfrist också övriga dödsbodelägares berättigade krav på rimlig trygghet för sitt fång. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar att punkt 3 av övergångsbestämmelserna till lagen (1969:621) om ändring i får följande lydelse: Är barn utom äktenskap fött innan nya lagen trätt i kraft och skulle icke arvsrätt mellan fadern och barnet ha förelegat redan enligt äldre lag, ärver barnet och dess bröstarvingar fadern och dennes släktingar endast under förutsättning att annan dödsbodelägare, boutredningsman eller den som sitter i boet från dödsfallet eller, om bouppteckningen förrättas senare, senast vid bouppteckningen fått kännedom om arvingen eller anteckning om barnet före arvfallet gjorts i personakt för arvlåtaren eller annan från vilken arvingen härleder sin arvsrätt. () ()
mot · FX021621 · 1974-03-19 00:00:00 — av i anledning av Kungl. Maj ds proposition 1974:44 med förslag till lag om ändring i , m. m. Som anförts i propositionen 1974:44 innebär 20-årsgränsen en avgränsning mellan yngre och äldre studerande inom studiestödssystemet. För äldre studerande prövas deras rätt till studiestöd endast med avseende på egen och makes (i vissa fall sammanboendes) inkomst och förmögenhet. Studerande som fyllt har rätt till studiestöd enligt studiemedelssystemet oberoende av läroanstalt, om densamma är godkänd för statligt studiestöd. För s. k. yngre studerande gäller att dessa är berättigade till studiemedel för studier vid universitet och högskola samt därmed jämförlig utbildningsanstalt, medan de i övriga fall uppbär studiestöd enligt studiestödsreglementet, varvid deras rätt till studiestöd är beroende av föräldrars inkomst och förmögenhet. Om, som i propositionen 1974:44 föreslås, myndighetsåldern uppkommer den situationen att ungdomar enligt lag är ekonomiskt självständiga vid denna ålder som de för erhållande av studiestöd är beroende av föräldrarnas ekonomi. Detta förhållande finner jag vara orimligt. Det riktiga måste vara att studerande, som fyllt , skall äga rätt att få sitt studiestöd prövat endast mot egen eller makes inkomst enligt de regler som gäller för studiemedelssystemet. Jag föreslår därför att studerande, som uppnått myndig ålder, skall räknas som äldre studerande om han så önskar. För vissa studerande, som fyllt men går i den gymnasiala skolan, bör valfrihet råda. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t hemställer att studerande, som fyllt , skall räknas som äldre studerande enligt studiestödssystemet om han så önskar.
mot · FX021623 · 1974-03-20 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:32 med förslag till gruvlag m. m. I propositionen 1974:32 lämnas förslag till gruvlag. I fråga om hinder mot inmutning (2 kap. 2-5 §§) upptar förslaget regler om särskild dispensprövning hos Kungl. eller länsstyrelse då vissa specificerade situationer föreligger. Bland uppräknade, särskilt viktiga, förhållanden ingår bl. a. närhet till bostad eller förekomst av detaljplan. Den generella regeln (2:5) om dispensabelt förbud i övriga fall avser konfliktsituationer där gruvdriften kan antas komma att hindra eller avsevärt försvåra sådan pågående eller planerad användning av marken som är av väsentlig betydelse från allmän synpunkt. Som riksintressen klassificerade anspråk på markanvändningen kan preciseras i den kommunala planeringen i annan form än detaljplanens - t. ex. generalplan även utan fastställelse. De kan även få formen av förordnanden enligt naturvårdslagen och av inte formbundna översiktliga kommunala markdispositionsbeslut. Dessa riksintressen borde lagtekniskt ha betonats genom att nämnas i 2 kap. 3 eller 4 §§. Om så inte sker bör i allt fall förfarandereglerna preciseras, så att de eventuellt motstridiga intressena med säkerhet uppmärksammas vid handläggningen och så att behovet av särskild dispensprövning kan bedömas av Kungl. enligt 2 kap. 5 §. De nämnda reglerna får betydelse (4 kap. 2 §) även vid utmålsläggning. Det anförda motiverar en omarbetning av reglerna i 2 kap. om hinder mot inmutning samt om inmutningsansökan och dess handläggning. Vi förutsätter att vederbörande utskott utarbetar förslag till ändrad lagtext. att antar förslaget till gruvlag med sådana ändringar som garanterar att ett i den fysiska riksplaneringen godtaget allmänt intresse alltid kommer att prövas som dispensärende. () () i\r 1623-1626
mot · FX021624 · 1974-03-21 00:00:00 — av herrar och i i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:42 med förslag till inkassolag m. m. Det nu föreliggande regeringsförslaget till inkassolag tillgodoser ett angeläget behov. Inkassobranschen har i icke oväsentlig utsträckning kännetecknats av metoder som borde vara främmande för vårt samhällssystem, uppbyggt bl. a. på principerna om respekt för den enskilde oavsett ekonomisk ställning och social standard. Många människor har utsatts för en ovärdig behandling med otillbörligt hot och fullföljda trakasserier som frekventa inslag. Det är tillfredsställande att statsmakterna nu sent omsider ämnar sanera denna delvis träskartade bransch. Mot lagförslagets utformning har vi inte funnit skäl framställa någon erinran. Regelsystemet synes vara väl ägnat att på lämpligt sätt anpassa inkassoverksamheten till det moderna samhällets anspråk både på en smidigt fungerande ekonomisk samfärdsel och på rimliga och humana metoder inom denna. De föreslagna lagstiftningsåtgärderna är av hög angelägenhetsgrad. De bör av denna anledning bringas i verkställighet möjligt. Vi kan inte finna det nödvändigt att ikraftträdandet skall uppskjutas till . Med åberopande av det anförda hemställer vi att med antagande av förslaget till inkassolag måtte besluta att ikraftträdandet skall ske . . () i