mot · FX021690 · 1974-04-04 00:00:00 — av herrar i Agnäs och Nisser i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:28 angående den statliga kulturpolitiken. Propositionen redovisar den internationella samverkan som sker inom kulturområdet. Både och arbetar med kulturpolitiska projekt liksom de nordiska länderna, bl. a. i . Om formerna och sättet för denna samverkan heter det: Det allmänna kulturutbytet och kultursamarbetet över gränserna sker i första hand genom direkta kontakter mellan berörda kulturinstitutioner och enskilda kulturarbetare i resp. land. Vad som sker i form av kulturutbyte och samarbete nationerna emellan är förvisso av stort värde. En utbyggnad och förstärkning av denna samverkan kulturpolitiskt och en vidgning av utbytet på kulturens område är viktiga både för kulturen i sig själv och för världsfreden och förståelsen folken emellan. I debatten om kulturpolitiken har de etniska minoriteterna på något sätt kommit bort. Kulturutbytet och kultursamverkan mellan nationerna i stort har skymt de små folkgruppernas problem, deras speciella behov av kulturfrämjande åtgärder och nödvändigheten av att information folken emellan om dessa gruppers existens och kulturella värden sker. Det är av vikt att minoriteter inom ett land bereds tillfälle att lära känna folkgrupper i andra delar av världen för jämförelse och utbyte av värden och erfarenheter. Uppenbart är att etniska minoriteter i dagens värld spelar en alltmer betydande roll. i , basker i , keltiska grupper i , och låter tala om sig i olika massmedia. Indianernas nationella frågor kan här nämnas alltifrån indianböckernas mycket skiftande litteratur till dagens kamerareportage. Tyvärr har minoreternas liv och kultur ofta fått vara föremål bara för nyfikenhet och ämne för underhållning. Verklig kunskap om deras förhållanden har inte meddelats, och framför allt har föga eller intet gjorts i syfte att låta världens olika minoriteter lära känna varandra. Åtgärder i syfte att främja egenartad kultur Dessa minoriteter har mycket att ge på det kulturella området. Som ett enda exempel kan nämnas den svenske fotografen film som visserligen aldrig sänts i svensk TV men visats utomlands och vunnit stor uppskattning, senast i , där en språklig grupp kämpar för erkännande. Filmen speglar samernas kulturella liv. Deras konst såsom den återgetts i denna film bidrager till att andra folkminoriteter dels får kunskap om andra etniska gruppers kultur, dels lär känna vägar att utveckla sin egenart och hävda t. ex. sitt språks integritet. Film, teater och litteratur som presenterar och informerar om dessa folkgruppers kultur bör därför främjas genom stöd vid framställningen och genom åtgärder för deras distribution. Det är också väsentligt att konstskapare som själva hör till dessa etniska minoriteter eller känt kallelsen och har förmågan att arbeta för deras kultur bereds möjligheter till studier och informativ verksamhet i andra delar av världen att deltaga i kulturella aktiviteter t. ex. i och , i eller på samt på platser, där representanter för olika kulturer av detta slag möts. Som exempel kan nämnas MRA:s konferenscenter i Caux eller i . Kulturpropositionen ägnar knappast något utrymme åt samernas kulturfrågor. Utredningens betänkande Ny kulturpolitik sysslar inte heller med denna svenska folkminoritet. Det kan anses betecknande för svenskt kulturarbete i stort att samernas konst och konsthantverk, deras folklore och språk på sin höjd är föremål för romantiskt intresse, släkt med de urgamla sagorna och berättelserna om lapparna, sagofolket i den eviga snöns land. har dock samerna själva genom sina samebyar och sina föreningar samt i viss mån genom facklig verksamhet ägnat frågan om sitt språks framtid och sin kulturs bevarande stor uppmärksamhet. Deras svårigheter är många i när hela deras existens hotas och deras gamla näringar måste vika. I viss mån har samerna kunnat nå kontakt med andra etniska minoriteter bl. a. i , och den nämnda filmen har t. ex. gett information om deras liv och vidgat andra nationers kunskap om vårt land och om samerna. Viktigt är emellertid att samiska kulturutövare får större möjligheter till studier, resor och ökad kontakt samt att samiska konstnärer och samer verksamma på kulturens område bereds tillfälle att deltaga i konferenser, utställningar och kurser utomlands och att kulturarbetare utifrån med samma ställning kan lära känna dem. Medel bör därför finnas till stipendier eller annat anslag för samer som deltager i kulturutbytet över de nationella gränserna. Med hänvisning till det anförda hemställes att till främjande av samernas internationella kultur utbyte med andra etniska minoriteter och för aktiviteter som ger information om deras kultur anvisar . () PER-ER1K C. NISSER (m)