mot · FX021502 · 1974-01-26 00:00:00 — angående aktier till arbetstagare såsom andel i företagets förmögenhetstillväxt. Den höga ekonomiska tillväxttakten har skett inom ramen för en av samhället styrd, liberal marknadsekonomi inom vilken enskilt företagsägande spelat en betydande roll. Det ökande välståndet har inte automatiskt fördelat sig rättvist mellan medborgarna. Styrning har skett via lagstiftning om skatter, sociala förmåner m. m., och fackföreningsrörelsen har genom sina insatser spelat en avgörande roll när det gällt att på olika sätt tillgodose arbetstagarnas intressen. Inom det enskilda näringslivet finns en tillväxtsektor vars avkastning automatiskt fått tillfalla en grupp medborgare utan att vare sig statsmakterna eller fackföreningsrörelsen ingripit förmögenhetstillväxten inom företagen har tillfallit kapitalägarna ensamma. (Förmögenhetstillväxten inom företagen kan beskrivas såsom produktionsapparatens utbyggnad i form av maskiner, fabriker och andra anläggningar, investeringsfonder osv.). de som redan tidigare ägde kapital har fått detta ägande ökat. t. ex. fann att av landets aktiekapital ägs av av antalet aktieägare. Nationalekonomen professor menade i en DN-intervju att har en av den rika världens snedaste fördelningar av aktiestocken. Arbetstagarna måste få del i förmögenhetstillväxten partiprogram säger bl. a.: Både de som tillskjuter kapital och de som tillskjuter arbetskraft bör få andel i den förmögenhetstillväxt inom företagen som utgör resultatet av de gemensamma insatserna. Åtgärder för att stimulera sparandet i företagen bör utformas så att löntagarna blir delaktiga i förmögenhetstillväxten. En möjlighet är att de anställda genom andelar i företagssparandet får en personligt ägd tillgång som de kan disponera avkastningen av men som de inte när som helst kan ta ut ur företaget. Det kan knappast vara rimligt att samhället även skall bestå av vissa medborgare som innehar kapital och bestämmer var det skall satsas och andra medborgare som tvingas söka arbete för sin försörjning i de företag som ett mindre antal äger och driver. Ett förverkligande av program enligt ovan skulle kunna avsevärt ändra förmögenhetsfördelningen i vårt land och åstadkomma en önskvärd spridning. Det är inte rättvist ur fördelningssynpunkt att fortsätta med olika stimulans- och stödåtgärder åt ett enskilt näringsliv utan att tillse att arbetstagarna får sin berättigade del av förmögenhetstillväxten inom företagen. När denna fråga tagits upp under tidigare riksdagar har det från arbetstagarorganisationernas sida sagts att man vill lösa problemet förhandlingsvägen. Med den inriktning som har, när det gäller arbetstagarnas rätt till andel i den förmögenhetstillväxt som de själva är med om att skapa torde det inte vara möjligt att utan lagstiftningsändring nå tillräckligt genomgripande resultat. En lagstiftning av principiell karaktär hindrar inte arbetsmarknadens organisationer från att avtalsvägen finna mera avancerade lösningar eller lösningar som specialanpassats till en särskild bransch, till särskilda företagstyper osv. Satsning av kapital i aktiebolag, dvs. med ansvarigheten begränsad till den satsade aktieandelen, är den vanligaste formen för kapitalinsats i företag. Avsikten är därvid i stort att det satsade kapitalet skall ge en avkastning av normal storlek, dvs. i rimlig relation till aktuell bankränta, samt viss ytterligare kompensation för det risktagande som aktieplacering av kapital innebär. På lång sikt tillkommer så förhoppningen om framgångsrik verksamhet, så att vinsten utöver ovannämnda avkastning skall ge förmögenhetstillväxt för företaget i form av i företaget återinvesterat kapital. När det gäller att konstruera ett system för arbetstagarnas andel i förmögenhetstillväxten inom företaget torde det därför vara nödvändigt att arbetstagarna tillika blivande andelsägare i företagets förmögenhet i likhet med aktieägarna dels får andel i vinsten och dels får ta sin andel i risktagandet. Arbetstagarnas andel i förmögenhetstillväxten bör därför omvandlas till arbetstagaraktier som också ger däremot svarande andel i inflytande över företaget. Andel i inflytande p. g. a. aktieinnehav rubbar inte det inflytande, som arbetstagarna skall ha i sin egenskap av anställda t. ex. genom lagstiftningen om rätt till representation i styrelse eller genom arbetsmarknadsavtal om medbestämmanderätt osv. För att finna en lagstiftningsformel för relationen mellan de andelar i förmögenhetstillväxten som skall tillfalla arbetstagarna resp. kapitalägarna fordras ett omfattande ekonomiskt/tekniskt utredningsarbete. Här kan blott skisseras ett alternativ. Värdet av kapitalägarens årliga insats i ett företags produktion kan sägas vara lika med det pris för vilket han på marknaden kan sälja sin aktieandel för börsnoterade aktier t. ex. = ett årsgenomsnitt av börsvärdet. Värdet av arbetstagarens årliga insats i ett företags produktion torde vara lättare att ange såsom den årliga bruttolönekostnaden, inkl. sociala avgifter. Genom att lägga samman å ena sidan värdet av alla kapitalinsatserna enligt ovan och å andra sidan samtliga arbetstagares bruttolöner bör man kunna få ett relationstal, som ganska väl kan sägas motsvara de båda insatsernas inbördes betydelse. Följden av en fördelning av andelarna i förmögenhetstillväxten enligt ovan mellan kapitalägare och arbetstagare blir den att i arbetskraftsintensiva företag blir arbetstagarnas andel relativt stor medan kapitalägarnas andel blir stor i kapitalintensiva företag. Fördelning i princip enligt ovanstående modell synes ge önskvärd vikt för den part som satsar mest. För att undvika orimliga utslag av en fördelning enligt ovan kan vissa lagregler skapas om maximal relativ andel för endera parten. Såväl fördelningsregler som eventuella begränsningar kan fastställas först efter omfattande beräkningar inom olika typer av företag. Efter erforderliga utredningar kan fördelning av kapitaltillväxten mellan arbetstagare och kapitalägare bli föremål för lagstiftning om försöksverksamhet under t. ex. , eventuellt begränsad till företag som var börsnoterade. För att ytterligare komma till rätta med den från ekonomisk-demokratiska synpunkter olyckliga förmögenhetskoncentrationen i landet kan det vara fördelaktigt att lagstifta om ett frivilligt, av skattelättnader eller på annat sätt stimulerat, enskilt aktiesparande från arbetstagarnas sida. Även här torde ett utredningsarbete erfordras som kan finna lämpliga lagregler för hur aktiesparandet kan utformas. Främst bör förvärv av nyemitterade aktier stimuleras. - Här kan blott skisseras en alternativ lösning. Arbetstagare som förklarar sig intresserade att förvärva aktier i det företag vederbörande är anställd eller i andra företag får t. ex. genom löneavdrag eller annorledes medel överförda till speciella aktiesparkonton. Sådana kan upprättas inom befintliga kredit- och sparinstitut. Dessa svarar för att aktieförvärv sker enligt av spararen angiven plan. Kreditinstituten uppger till taxeringsmyndigheterna sådana belopp för vilka aktier förvärvats, och i sin deklaration blir aktiespararen därmed berättigad till exempelvis relativ skattereduktion. Den senare kan därvid vara differentierad så att förvärv av nyemitterade aktier ger större skattereduktion än andra aktieförvärv. Företag som förklarar sig intresserade att reservera aktier vid nyemission för aktiesparande arbetstagare enligt ovan bör kunna stimuleras till sådana nyemissioner och därmed till skapandet av ett mera spritt aktieägande inom landet genom vissa skattelättnader i samband med emissionen. Även företag som vidtar speciella åtgärder för att stimulera arbetstagarna vid företaget att förvärva företagets egna aktier t. ex. genom att sätta ett fördelaktigt pris, bevilja fördelaktiga lån för förvärven osv. bör på något sätt kunna ges vissa skattelättnader. Genom en ändrad aktiebolagslag eventuellt med en försöksperiod liknande få den stora mängden av medborgare på individuell bas representation i företagsstyrelse som reglerar fördelningen av förmögenhetstillväxten inom företagen mellan arbetstagare och kapitalägare och genom ett av skattelättnader eller på annat sätt stimulerat allmänt, enskilt aktiesparande skulle en önskvärd, successiv spridning av förmögenhetsägandet i vårt land kunna ske. Målet måste vara att genom åtgärder av ovan skisserade slag eller liknande få den stora mängden av medborgare på individuellt bas delaktiga i förmögenhetstillväxten inom näringslivet. Ett spritt, enskilt förmögenhetsägande av detta slag skapar dessutom möjlighet för de många att via aktiespararföreningar o. d. öka sitt inflytande inom produktionen. Med hänvisning till redovisade tankegångar hemställer vi att hos Kungl. Maj:t begär en parlamentarisk utredning med representanter för arbetsmarknadens parter och erforderlig ekonomisk expertis med uppdrag att utreda problemen förenliga med en lagstiftning om 1. fördelning av förmögenhetstillväxten inom näringslivet mellan arbetstagare och kapitalägare i enlighet med ovan anförda tankegångar, 2. ett genom skattelättnader eller annan premiering åt såväl arbetstagare som företag stimulerat aktiesparandet. () ()