mot · FX02424 · 1974-01-24 00:00:00 — om ett program för familjepolitikens utbyggnad. Familjen har en nyckelfunktion i samhället. Dess situation har förändrats beträffande såväl uppväxt- och boendemiljö som förhållandet till arbetsliv och samhälleliga institutioner. En förändring av familjestrukturen har blivit en av konsekvenserna av urbanisering och strukturomvandling. Familjen är en liten och därigenom sårbar enhet, tregenerationsfamiljen är ovanlig och kontakten med anhöriga försvåras genom att avstånden till dessa ofta är stora. Förutom att detta i många fall är en emotionell förlust har det också inneburit att många uppgifter som tidigare utförts inom familjen nu måste tillgodoses genom insatser från stat och kommun och genom det kommersiella serviceutbudet. En ständig växelverkan äger rum mellan familj och samhälle, men samhällets anpassning till familjens krav släpar efter. Det är familjepolitikens uppgift att genom ändamålsenliga och väl planerade insatser underlätta för familjen att fylla sin viktiga roll i ett förändrat och föränderligt samhälle. För att åstadkomma en positiv utveckling såväl inom familjen som i hela samhället är det nödvändigt att man fäster stor vikt vid barnens situation. Familjepolitikens mål skall vara att utjämna standardskillnader och skapa en god uppväxtmiljö. Stödet till barnfamiljerna skall vara ett led i strävandena för jämlikhet och solidaritet mellan olika grupper. De åtgärder som vidtas inom familjepolitikens ram bör syfta till en ekonomisk standardutjämning mellan dem som har barn och dem som inte har barn. a. med utgångspunkt i familjepolitiska kommitténs förslag gjorts delreformer på familjepolitikens område. Någon samlad bedömning av erforderliga åtgärder har dock inte gjorts. Den otillfredsställande samordningen mellan skattepolitik och socialpolitik har bl. a. medfört att systemet f. n. inrymmer besvärande marginaleffekter. Detta har lett till att en inkomstökning i en familj, t. ex. då andra maken går ut i förvärvsarbete, enbart medfört en synnerligen blygsam standardförbättring - skatter och avgifter har ökat och sociala förmåner har minskat. lade i sitt slutbetänkande fram ett omfattande program för utbyggnad av det ekonomiska stödet till barnfamiljerna. Kommittén påvisade att de största möjligheterna att förbättra familjeekonomin föreligger om båda föräldrarna får möjlighet att förvärvsarbeta. a. med hänsyn härtill underströk kommittén starkt vikten av en fortsatt snabb utbyggnad av den av stat och kommun understödda barntillsynen. Det ekonomiska stödet inom familjepolitikens ram bör enligt kommitténs mening i huvudsak ta sikte på barnens försörjning och inte på försörjning av hemmavarande förälder. Endast i särskilda situationer bör ett stöd lämnas, som ger en viss kompensation för bortfallet av den ena förälderns arbetsinkomst. Familjens situation är ofta problematisk. Detta får negativa konsekvenser för barnen som inte i tillräcklig grad kan uppnå en god kontakt med föräldrar som är för trötta och stressade för att orka ägna sig åt barnens problem. För att få en förbättring till stånd är det nödvändigt att man på arbetsmarknaden underlättar för småbarnsföräldrar att arbeta deltid om de så önskar och att man genom ökade möjligheter till flexibel arbetstid och förkortad arbetstid samt mindre krav på övertidsarbete ökar deras tid med barnen. Genom familjepolitiska stödåtgärder måste stat och kommun medverka till att bättre ekonomiska förutsättningar för föräldrarnas valmöjlighet skapas. Därvid bör särskild hänsyn tas till kostnaderna för vård av barn i de åldrar där regelbunden tillsyn är nödvändig. utgår stöd till vårdnaden av de barn för vilka institutionell tillsyn utnyttjas. Stödet utgår i form av statsbidrag till daghem, fritidshem och familjedaghem och i form av betydande kommunala kostnader för att ordna denna tillsyn. En värdefull utbyggnad av sådan tillsyn har skett . En välmotiverad höjning av statsbidragen till den kommunala barntillsynen har beslutats. För den tillsyn och vård som ges i hemmet betalas emellertid i normalfallet ingen ersättning från samhällets sida. Av familjepolitiska kommitténs undersökningar framgår att kostnaderna för vård och tillsyn av i synnerhet små barn är betydande. Barnen behöver ständig omsorg i hemmet genom någon av föräldrarna eller av någon annan vuxen eller på institution. Om en av föräldrarna är hemma, blir familjeinkomsten väsentligt lägre än om båda har förvärvsarbete utanför hemmet. Inom familjepolitiska kommittén förelåg enighet om förslag till värdefulla förbättringar av det familjesociala stödet. Kommitténs majoritet gjorde emellertid inte någon samlad översyn av de familjepolitiska åtgärderna. Sålunda behandlades inte frågan om vårdnadsbidrag och värdesäkring av de familjepolitiska förmånerna. års riksdag har beslut bl. a. fattats om höjning av barnbidragen, om införande av föräldraförsäkring och rätt till viss ledighet för tillsyn av sjuka barn. 1 årets statsverksproposition föreslås att föräldrapenning fr. o. m. En utredning med uppgift att pröva möjligheterna till en utbyggnad av förmånerna för småbarnsföräldrar inom föräldraförsäkringens ram har tillsatts. Många för barnfamiljerna värdefulla reformer har genomförts . Som vi tidigare påpekat kvarstår dock viktiga frågor att lösa. Ett program för utbyggnaden av reformer på familjepolitikens område måste enligt vår mening läggas till grund för det fortsatta reformarbetet. Därigenom får man möjlighet att sätta in åtgärderna där de är mest angelägna som man får en bättre överblick såväl över de familjeekonomiska som de samhällsekonomiska effekterna av föreslagna åtgärder. Likaså kan man lättare överblicka de konsekvenser som den sammantagna effekten av skatter och bidrag kan få vid förändringar i systemet. Målsättningen i ett program för familjepolitiken måste vara att utjämna standardskillnader och skapa en god uppväxtmiljö. Föräldrarnas valfrihet mellan olika tillsynsformer måste förbättras. Genom föräldrautbildning skall föräldrarnas förutsättningar att ge barnen en harmonisk uppväxt ökas. Det är också viktigt att man stimulerar fäderna att i ökad utsträckning ta aktiv del i barnens vård och fostran. Frågor som bör behandlas i ett program för familjepolitikens fortsatta utbyggnad är bl. a. värdesäkring av de familjepolitiska förmånerna, ekonomisk ersättning för vård av små barn och möjlighet att tillgodoräkna sig pensionsår i hemmet. 1 det program för familjepolitikens utbyggnad som skall föreläggas bör barnbidragen liksom utgöra ett centralt inslag för att utjämna standarden mellan dem som har barn och dem som inte har barn. Barnbidragen motsvarar endast en mindre del av de totala barnkostnaderna. De höjningar av barnbidragen som med vissa mellanrum skett har knappast motsvarat penningvärdeförsämringen. Prisstegringar och skattehöjningar har urholkat värdet av barnbidraget. Många familjer har svårigheter att klara ekonomin. Det bör i fortsättningen inte tillåtas att prishöjningar urholkar barnbidragens värde. Därför behövs en teknik som automatiskt tillför barnfamiljerna kompensation för kostnadsökningar. Det finns flera sätt att åstadkomma en värdesäkring genom indexreglering. En teknik är att anknyta barnbidragen till basbeloppet. Detta ändras automatiskt när priser och kostnader ändras. Genom en teknik där man använder sig av procenttal, anknutet till detta basbelopp, är det möjligt att automatiskt kompensera barnförsörjarna för levnadskostnadsstegringen, som annars reducerar bidragens realvärde. Det krävs inga omfattande utredningar för ett beslut om värdesäkring av barnbidragen. Om bestämmer sig för en sådan metodik kan beslut fattas utan dröjsmål. Ersättning för vård av små barn Vi har under en följd av år krävt att ekonomisk ersättning skall utgå till förälder som vårdar små barn i hemmet. Om båda föräldrarna väljer att yrkesarbeta skall denna ersättning i stället kunna användas till att täcka barntillsynskostnader. Den ersättning som utgår genom föräldraförsäkringen kan ses som ett första steg mot ett förverkligande av våra krav. Det är enligt vår mening motiverat att samhället bidrar till kostnader na för vård och tillsyn av små barn. Stödet bör vara så utformat att det ger ökade valmöjligheter mellan yrkesarbete utanför hemmet och barnavårdande insatser i hemmet. Någon form av vårdnadsbidrag bör därför införas. Detta skall utgå från den dag då ersättningen från föräldraförsäkringen upphör och bör då utgå med samma belopp för varje barn upp till en viss ålder. Eftersom de ekonomiska resurserna är begränsade bör den övre åldersgränsen tills vidare sättas till . Härför talar det faktum att vårdnadsbehovet otvivelaktigt är störst i barnets liv. Frågan om utformningen av det vårdnadsbidrag som skall utgå från den tidpunkt då föräldraförsäkringen upphör bör enligt vår mening tas upp till prövning av en parlamentarisk utredning. Bland de frågor som därvid behöver belysas är bidragets storlek. Storleken hänger nära samman med frågan om bidraget skall vara beskattat. En särskild fråga är hos vem av föräldrarna det i så fall skall beskattas. Frågan om bidraget skall vara pensionsgrundande för ATP kan också uppkomma i detta sammanhang. Pensionsår inom tilläggspensioneringen för barnavårdande insatser i En förutsättning för att erhålla full ATP-pension är pensionsgrundande inkomst under . För många föräldrar, särskilt flerbarnsföräldrar, kan detta vara svårt att uppnå. självklart att en av föräldrarna avhåller sig från förvärvsarbete utanför hemmet. De vill själva ta hand om vården av sina barn. 1 andra fall kan exempelvis bristen på barntillsynsplatser göra det nödvändigt. 1 flertalet fall blir det modem som under längre eller avhåller sig från det förvärvsarbete hon annars skulle ha haft. Ställningen i ATP-systemet för dem som gör barnavårdande insatser i hemmet är inte tillfredsställande. Det behövs en utbyggnad av barntillsynsverksamheten för att göra det möjligt för dem som så önskar eller måste att förvärvsarbeta. Dessutom behövs som ovan framhållits ett vårdnadsbidrag som kan bidraga till att minska de ekonomiska konsekvenserna för dem som avhåller sig från förvärvsarbete barnen är små. Vi anser att samhället bl. a. på dessa sätt bör erkänna de barnavårdande uppgifterna som en betydelsefull samhällsinsats. För dem som av sitt yrkesverksamma liv avstår från förvärvsarbete på grund av vård av barn i hemmet kan antalet pensionsgrundande år bli för få för att full ATP skall erhållas. Ett led i valfriheten och i samhällets uppskattning av de barnavårdande uppgifterna anser vi vara att den som vårdar barn i hemmet bör få tillgodoräkna sig ett visst antal pensionsår inom tilläggspensioneringen. På detta sätt bör alla, som är inriktade på förvärvsarbete, komma upp i tillräckligt antal tjänsteår för full ATP-pension. Frågan bör bli föremål för närmare utredning, varefter förslag bör föreläggas . Eftersom enligt statsverkspropositionen inget förslag om en samlad familjepolitisk reform skall föreläggas från regeringens sida, bör hos Kungl. Maj:t anhålla om ett program för familjepolitikens fortsatta utbyggnad. I programmet bör bl. a. ingå indexreglering av barnbidragen, utbyggnad av föräldraförsäkringen och införande av vårdnadsbidrag för barn . Skyndsam utredning bör göras om rätt för hemarbetande till pensionsår inom tilläggspensioneringen för barnavårdande insatser. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om förslag till ett program för familjepolitikens utbyggnad innehållande bl. a. värdesäkring av barnbidragen och införande av vårdnadsbidrag i enlighet med vad i motionen anförts.