mot · FX021058 · 1974-01-25 00:00:00 — av fröken och fröken om subventionering av visssa universitetsrestauranger. Enligt beslut ankommer det på staten att svara för att gemensamma restauranglokaler kommer till stånd för anställda och studerande vid universitet och högskolor (prop. Huvudprincipen skall därvid vara att erforderliga lokaler skall uppföras och finansieras enligt samma principer som i övrigt gäller för den statliga byggnadsverksamheten vid universitet och högskolor. I vissa fall kan dock lokalerna uppföras av studentkår (motsv.) och finansieras då genom ett särskilt statligt ränte- och amorteringsfritt lån från den under kapitalbudgeten uppförda Lånefonden för studentkårlokaler. Villkor och former m. m. för sådant lån regleras kungörelse om lån för anskaffning av studentkårlokaler (SFS 1963:398 med senare ändringar). Inredning och utrustning av universitetsrestauranger kan anskaffas och finansieras på två sätt. Den f. n. mest tillämpade formen för anskaffning är finansiering via de särskilda kostnadsramar för inredning och utrustning statsmakterna anvisar. I detta fall ombesörjs upphandlingen m. m. av resp. och och högskolor. Den andra vägen för anskaffning av inredning och utrustning är en lånefinansiering med stöd av bestämmelserna kungörelse om lån för inredning och utrustning (SFS 1970:273). Denna form, som bl. a. innebär att låntagaren icke endast disponerar utan även äger inredningen och utrustningen är möjlig att tillämpa för såväl studentkårer som driftbolag (motsv. Dessa båda former kan i princip tillämpas oberoende av vem som äger eller finansierar lokalerna. Till grund för driften av universitetsrestaurangerna ligger bl. a. de uttalanden som gjordes av statsmakterna (prop. 1967:104, s. 47 och följande). Under hänvisning till såväl de betydande kostnaderna för lokaler samt inredning och utrustning som till statens ansvar för att de anställdas berättigade intressen tillvaratas ansåg departementschefen det motiverat med ett ökat statligt inflytande i och kontroll över restaurangdriften. Kravet på en rationell driftorganisation motiverade enligt departementschefen att målet bör vara att de olika driftenheterna förs samman i en enda organisation på varje universitetsort. Möjligheterna att genom samverkan med annan restaurangverksamhet nedbringa portionspriset borde också tillvaratas. proposition anförde departementschefen slutligen att staten bör kunna svara för en del av det rörelsekapital som behövs för verksamheten, även om detta kapital ansågs obetydligt i förhållande till kostnaderna för lokaler samt inredning och utrustning. Inflytande över och medverkan vid driften avsågs ske genom att Kungl. och de anställda vid berörda läroanstalter utsåg ledamöter i driftbolagens styrelser samt genom att Kungl. , eller den myndighet (f. n. ) Kungl. bestämde, utsåg en revisor i resp. driftbolag. Dessa villkor för driften har sedermera föreskrivits i de lånevillkor och upplåtelseavtal, varom Kungl. , som har Kungl. Majits uppdrag att fortlöpande svara för planeringen och samordningen m. m. av restaurangverksamheten vid universitet och högskolor, har i sitt delbetänkande Universitetsrestauranger - Mål och subventioner (Ds U 1973:4-5) föreslagit mål för den statliga universitetsrestaurangverksamheten samt dessutom bl. a. att universitetsrestauranger i subventionshänseende jämställs med personalrestauranger vid statliga verk och myndigheter. Detta innebär att staten svarar för samtliga lokalkostnader, vilket jämfört med nuvarande system medför att universitetsrestaurangerna avlastas ofta betydande fasta kostnader. Den ökade subventioneringen föreslås dock endast omfatta driftenheternas primärverksamhet, dvs. i huvudsak lunch-, middags-och kaffemåltider. Således föreslås i förekommande fall att nöjesverksamhet av typ dans även fortsättningsvis skall svara för sina lokalkostnader. Subventioneringen föreslås tekniskt utformas så, att lokalkostnaderna för universitetsrestauranger i princip bestrids på samma sätt som motsvarande kostnader för läroanstalternas övriga lokaler. förslag utgick således ifrån att den restaurangservice som bedöms erforderlig bör komma i åtnjutande av samma statliga, utökade subventioner, oavsett om denna service tillhandahålls i av staten ägda lokaler eller i av studentkår ägda och med statliga lån enligt ovan uppförda lokaler. Remissinstanserna har i allt väsentligt tillstyrkt kommitténs förslag. Även tillstyrker universitetsrestaurangkommitténs förslag att lokalkostnaderna för universitetsrestaurangerna bestrids på samma sätt som gäller för läroanstalternas övriga lokaler, men anser dessutom att den tekniska utformningen av avtal med och ersättning till fastighetsägarna bör övervägas ytterligare. I statsverkspropositionen säger sig dock departementschefen inte vara beredd att förorda utökade subventioner till sådan restaurangverksamhet som bedrivs i s. k. lånefinansierade lokaler (prop. 1974:1, bil. 10, s. 230). Det finns dock enligt vår uppfattning ingen anledning att särbehandla den restaurangverksamhet som bedrivs i s. k. lånefinansierade lokaler. Enligt tidigare beslut har lokaler för restaurangverksamhet kunnat finansieras på basis av endera av de principer som vi redogjort för tidigare. Att införa ett subventioneringssystem som omfattar endast restaurangverksamhet som bedrivs i lokaler finansierade enligt en av dessa principer och lämna restaurangverksamhet som bedrivs i lokaler finansierade enligt den andra principen utanför, förefaller oss sakligt obefogat och dessutom stridande mot av statsmakterna tidigare uttalade intentioner. Denna inkonsekvens framstår som desto märkligare när man kan konstatera att en ingående prövning av behovet av restauranglokaler sker, oavsett på vilket sätt dessa lokaler skall finansieras. Det bör vara möjligt för och universitetsrestaurangkommittén i samråd att skyndsamt till Kungl. Maj:t redovisa kompletterande alternativa förslag på hur den tekniska utformningen av subventioneringssystemets genomförande för lånefinansierade restauranglokaler kan göras. Det kan dock enligt vår uppfattning finnas anledning att Kungl. Maj:t i varje enskilt fall - på framställning av och universitetsrestaurangkommittén - prövar lämpligheten av att en sådan enhet ingår i subventioneringssystemet. Härigenom får Kungl. möjlighet att i detalj ta ställning till den tekniska lösningen för systemets genomförande. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att bemyndigar Kungl. att på särskild framställning medge att subventionering jämväl får utgå till sådan restaurangverksamhet som bedrivs i s. k. lånefinansierade lokaler vid universitet och högskolor.