mot · FX021059 · 1974-01-25 00:00:00 — om preventivmedelsrådgivning för skolungdom. Könsmognaden inträder tidigare än förr, vid i genomsnitt cirka 13,5 års ålder för flickor och för pojkar. Sexualdebuten har också sjunkit i åldrarna, medianåldern ligger troligen mellan 16 och , något lägre i de större städerna än på landsbygden. kan man konstatera att ungdomarna går allt längre i skolan. av svenska ungdomar beräknas sluta gymnasieskolan vid Därefter vidtar för de flesta fortsatt utbildning. Perioden mellan den sexuella debuten och den tidpunkt då man har möjlighet och intresse att sätta barn till världen och ta hand om dem har alltså blivit längre, De rådande normerna hindrar inte heller unga människor att etablera sexuella kontakter. Men samhället har stora brister när de gäller unga människors möjligheter att få preventivrådgivning. De legala aborternas antal har ökat. Å andra sidan har de illegala aborterna med största sannolikhet minskat och kanske t. o. m. så gott som försvunnit. Vid sidan av totalantalet aborter måste dock observeras det faktum att de yngre åldersgrupperna i förhållande till sitt totala antal står för en stor del av ökningen. För gruppen har aborterna, räknat per 100 000 kvinnor, ökat från 1965 till 2 1972, och för gruppen har ökningen varit från 414 till 1 967 . Även beträffande gonorré återfinns större delen av fallen bland ungdomar upp till . Även om orsaken till de höga abortsiffrorna bland de unga inte är klarlagd är det dock uppenbart att preventivmedelsanvändningen brister i stor utsträckning. Man kan förmoda att en rad faktorer spelar in. Dit hör kvardröjande könsrollsvärderingar som bl. a. hindrar flickor från att ta ansvar för preventivmedelsanvändning. Skolan har axlat ett stort ansvar beträffande förmedling av kunskaper och värderingar inom sexual- och samlevnadsområdet. Denna undervisning är mycket viktig. Dock har det visat sig att många andra faktorer än kunskaper spelar in när det gäller preventivmedelsanvändning. Utredningen sexuallivet i visade att sexualkunskapen var lika god hos 1830-åriga kvinnor som genomgått abort som hos en kontrollgrupp. En undersökning i - av 105 abortsökande kvinnor visade på samma fenomen - det brast inte i kunskap om preventivmedel. Snarare tycktes problemet där vara en bristande kon tinuitet i användningen av preventivmedel. N}an upphör av olika skäl med t. ex. p-piller och skaffar inte ersättning. En viktig faktor i det sammanhanget är svårigheterna att snabbt komma till rådgivning. Köerna är fortfarande på många håll månads- och halvårslånga. Unga människor drar sig för att ge sig i kast med den krångliga procedur det ibland innebär att beställa tid på preventivrådgivningsmottagning. Behovet av hjälp kommer snabbt på och kräver omedelbara åtgärder. Vetskapen om de långa väntetiderna gör att många ger upp och förlitar sig på turen. På flera håll i landet har man skapat särskilda ungdomsmottagningar för att komma till rätta med problemen i de yngre åldrarna. 11, ex. är skoldirektionen huvudman för en byrå med en halvtidsanställd läkare (gynekolog) och två halvtidsanställda barnmorskor. I är staden huvudman för en ungdomsmottagning, med mottagning en gång , dit ungdomar är välkomna med alla sorters problem, inbegripet preventivrådgivning. Det har visat sig att preventivrådgivning har blivit den dominerande delen av verksamheten. Även i och har särskilda preventivrådgivningsmottagningar för ungdom öppnats. I kommun har beslutats om en försöksverksamhet med preventivrådgivning inom skolhälsovårdens ram. En tillsatt arbetsgrupp föreslog: att rådgivning till Sollentunaungdomar upp till skulle underlättas genom inrättande av en särskilt mottagning för sexual- och preventivmedelsrådgivning, att mottagningen skulle benämnas Ungdomsmottagningen för sexualoch preventivrådgivning, att verksamheten vid denna mottagning skulle vara kostnadsfri för den enskilde, att en halvtidsanställd barnmorska skulle knytas till verksamheten, att förste skolläkaren skulle ansvara för verksamheten, att någon av skolkuratorerna samt någon socialassisten skulle knytas till verksamheten, att någon skolpsykolog samt socialförvaltningens psykolog skulle knytas till verksamheten, att verksamheten skulle samordnas med socialläkarens och den psykiska barna- och ungdomsvårdens verksamhet, att tid skulle reserveras för personalen för extern förebyggande upplysning, att en folder skulle utarbetas för att sprida information om försöksverksamheten. Kommunfullmäktige har beslutat om en försöksverksamhet i huvudsak enligt gruppens förslag. Enligt min mening är det naturligt att skolhälsovården står som huvudman för preventivrådgivningsmottagningar för skolungdom. Det är en praktisk konsekvens av den sexual- och samlevnadsundervisning som bedrivs. 1 denna framhålls noga att ansvar, hänsyn och omtanke kräver att man inte utsätter någon för risken att bli förälder . Ungdomarna har kontakter med skolhälsovårdens personal . Detta är värdefullt vid ställningstagande till val av preventivmedel, då psykologiska och medicinska hänsyn måste tas. Hur mottagningen organiseras kan variera beroende på lokala förutsättningar. Det är viktigt att skolhälsovårdens personal får adekvat utbildning för sina uppgifter. För preventivrådgivningen bör barnmorska med särskild utbildning i preventivrådgivning ansvara, med tillgång till gynekolog för svårare bedömningar. Skolsköterskor och skolläkare bör ha nära samarbete med preventivrådgivningen. Lämpligt är om byråns personal kan ges tillfälle till deltagande i skolans undervisning för diskussioner med eleverna om preventivfrågor. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att till Kungl. uttalar, att preventivmedelsrådgivning möjligt bör byggas upp inom skolhälsovårdens ram, enligt de riktlinjer som anges i -motionen. GOTAB 74 5877 S 1974