mot · FX02718 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. om återbesättande vid dialekt- och folkminnesarkivet i av tjänsten sorn förste arkivarie. I proposition 1974:1 Bilaga 10, , B 14. Dialekt- och ortnamnsarkiven samt svenskt visarkiv (DOVA): Förvaltningskostnader (s. 35 ff.) ansluter sig departementschefen (s. 39) till styrelsens för DOVA förslag att dialekt- och folkminnesarkivet i samt ortnamnsarkivet i även bör vara skilda arkiv inom DOVA. Ett tidigare utredningsförslag (prop. 1970:46) förordade en sammanslagning, och i enlighet därmed har arkivchefstjänsten vid dialektoch folkminnesarkivet varit inrättad som extra tjänst. Till innehavare av denna har förste arkivarien vid arkivet (professors namn) varit förordnad. Hans förste arkivariebefattning har vakan tsatts. Han avgår med pension . Styrelsen föreslår (s. 37) att denna chefstjänst skall upphöra att vara extra och i likhet med övriga chefstjänster inom DOVA omvandlas till en extra ordinarie tjänst. Departementschefen biträder detta förslag (s. 39). Styrelsen framhåller vidare (s. 37): Eftersom det inte är troligt att någon tänkbar efterträdare vid sidan av chefsskapet även kan ägna sig åt den alltmer växande och aktuella fonogramverksamheten vid arkivet och då det inte heller är möjligt att lägga fonogramverksamheten på den befintliga personalen, föreslår styrelsen att en f. n. vakantsatt tjänst som förste arkivarie åter får tillsättas. Departementschefen däremot uttalar (s. 39) att med att chefstjänsten blir extra ordinarie bör en vakantsatt tjänst som förste arkivarie dras in. Det måste anses angeläget att denna förste arkivarietjänst behålls och får en ny innehavare efter Hedbloms avgång. Inget skäl har anförts för att beröva det största och äldsta bland (grundat ) denna tjänst, som funnits som extra ordinarie på arkivets personalstat . Den har alltsedan grammofon- (sedermera band-)inspelningarna av svenska folkmål och folktraditioner började varit förbunden med denna verksamhet, fonogramverksamheten. Professor har innehaft tjänsten och utvecklat fonogramverksamheten på ett sådant sätt att institutionen nått en internationellt ledande ställning på området. Arkivets fonogramavdelning har i flera fall i utländsk fackpress betecknats som den förnämsta och i förhållande till vårt språkområdes omfattning största som något land äger. Särskild uppmärksamhet har de inspelningar väckt som arkivet företagit vid tre expeditioner och en resa bland ännu svensktalande ättlingar till våra emigranter i . unikt material har därmed i sista stund räddats åt forskningen. Hedblom har varit kallad att föreläsa vid skilda universitet i och över denna del av arkivets arbete. Fonogramavdelningen i har fått tjäna som förebild vid upprättande av motsvarande institut inom och utom . Det förhållandet att Hedblom kunnat förena föreståndartjänsten vid fonogramavdelningen med chefskapet för hela arkivet bör ses mot följande bakgrund. hade i önskemål framförts om inrättande av en professur vid i nordisk folkminnesforskning, fotad på arkivets omfattande samlingar. Krigsårens statsfinansiella läge omöjliggjorde detta, men frågan löstes av riksdag (prop. 1947:272 s. 144 f.) på så sätt att dåvarande arkivchefen, docent som av sakkunniga förklarats kompetent, förordnades att vara förste innehavare av en professur i nordisk folklivsforskning vid och tillika chef för dialekt- och folkminnesarkivet. Med dåvarande ringa antal studerande i ämnet var ett sådant arrangemang möjligt. När Strömbäck avgick från professuren 1967 hade elevantalet ökats till det tiodubbla och även arkivets verksamhet fått större omfattning. Med anledning därav beslöt statsmakterna att åter skilja professuren från arkivchefstjänsten. För Hedblom, som tjänstgjort som chefens ställföreträdare, inrättades en tjänst som extra arkivchef, ett provisoriskt arrangemang som var motiverat av den inom pågående utredningen (19641969) om de nuvarande . Att Hedblom under de gångna drygt fem åren förmått sköta båda dessa tjänster måste ses mot bakgrunden av hans ovanligt långa och mångsidiga erfarenhet i arkivets tjänst (). framhållande av att ingen tänkbar efterträdare kan bära samma arbetsbörda och att fonogramverksamheten inte heller kan läggas på den befintliga personalen är därför synnerligen väl grundat. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos Kungl. Maj:t framhåller vikten av att tjänsten som förste arkivarie vid dialekt- och folkminnesarkivet i består och återbesätts. () () HANS ()