mot · FX0296 · 1974-01-16 00:00:00 — av i Ulfsbyn m. fl. angående den landstingskommunal beredskapen. Primärkommunemas åligganden i beredskapshänseende regleras genom lag (1964:63) om beredskap med tillämpningsbestämmelser (1964:722). I dessa författningar åläggs primärkommunerna vissa beredskapsuppgifter. Kommun är enligt denna lag skyldig att redan i fred planlägga för såväl dessa uppgifter som annan för totalförsvaret viktig verksamhet som kommunen bedriver, vare sig denna är ålagd kommunen i författning eller ej. Lagen innehåller vidare föreskrifter om organisationen för den kommunala beredskapen. I propositionen till lagen om beredskap (1964:4) framhöll vederbörande departementschef att behovet av särskilda föreskrifter om landstingens beredskap närmare skulle undersökas och att det därefter kunde komma i fråga att inarbeta föreskrifter för landstingskommunen i lagen om beredskap. För utredning i ämnet tillkallades en sakkunnig. överlämnade utredningsmannen betänkandet Landstingskommunernas beredskap till chefen för (K 1969:6). Betänkandet remissbehandlades , och först 1973 lär en sammanställning av de olika myndigheternas yttranden ha skett och därefter föredragits inom . har intet avhörts från departementet i frågan. I betänkandet framhålls bl. a. att det råder ett nära samband mellan den fredsmässiga sjukvårdsplaneringen och beredskapsplanläggningen på hälso- och sjukvårdens område. Sjukvårdshuvudmännen landstingskommunerna och de kommuner som står utanför landstingen bär enligt krigssjukvårdslagen ansvaret för planläggningen av den krigssjukvård som inte ankommer på krigsmakten eller civilförsvaret. Detta planläggningsansvar övergår i händelse av krig i ett ansvar för att den civila sjukvården omställs till planlagd krigsorganisation och för att verksamheten efter omställningen bedrivs planenligt. Fredshuvudmännens ansvar för och ställning som betydelsefulla totalförsvarsorgan i fråga om hälso- och sjukvård är således klart markerade. För annan landstingskommunal verksamhet saknas motsvarande regler, och följaktligen saknas också i dagens läge beredskapsplaner för landstingens nämnd- och kansliorganisationer. Utredningen anser att även ansvaret för övrig för totalförsvaret betydelsefull verksamhet som bedrivs av landstingen bör regleras i lag. Vidare betonar utredningen att landstingskommunerna och primärkommunerna i ökande omfattning samverkar och kompletterar varandra på åtskilliga områden. Mot den bakgrunden föreslår utredningen bl. a. att lagen om beredskap i princip görs tillämplig på landstingskommunerna. för beredskap uppgift som centralt samordningsorgan för den primärkommunala beredskapen föreslås därför utökad till att omfatta även den landstingskommunala beredskapen, såväl i fråga om hälso- och sjukvård som annan landstingskommunal verksamhet av betydelse för totalförsvaret. Motioner och interpellationer har väckts för att söka väcka statsmakternas intresse för samhällets beredskapsplanering. Till vad nytta skall man ha ett dyrbart totalförsvar, om man inte först klarat ut hur de lokala resurserna skall användas? Kommunernas och landstingens personella och materiella resurser är ju betydande och av största betydelse för övrigt totalförsvar. Det är ju dock på lokal nivå som mycket väsentligt i samhället sker. Från riks- till länsnivå har vi numera en väl inövad ledningsorganisation. Man kan ju fråga sig vad denna egentligen skall leda, om man inte har ordnat upp förhållandena lokalt. Den planläggning det här är fråga om för ett landsting är inte särskilt omfattande och kan jämföras med beredskapsplanläggningen av en medelstor kommun. Det gäller med andra ord en organisationsutredning för landstingens verksamhet under beredskap och krig och att tillföra landstingen nödvändiga resurser, såsom personal, lokaler, fordon, arbetsredskap, varor samt reparations- och serviceverksamhet. Den genomsnittliga kostnaden per landsting (motsv.) kan uppskattas till högst . eller till något . för samtliga landsting. För att få en god grund för en landsomfattande beredskapsplanläggning bör man uppdra åt att i samarbete med berörda centrala myndigheter och möjligt inleda en provplanläggning i ett par landsting. Med stöd av det anförda hemställs att måtte uttala sig för att planläggningen av den landstingskommunala beredskapen möjligt igångsätts. () i Ulfsbyn