mot · FX021042 · 1974-01-25 00:00:00 — om en kartläggning av studieavbrotten i gymnasieskolan, m. m. Chefen för redovisar i statsverkspropositionen de problem som föreligger i samband med elevernas övergång från till gymnasieskolan. Enligt en undersökning, gjord av SCB, deltog av pojkarna och av flickorna, som gick ut , i undervisningen i gymnasieskolan. Ett annat mått är att bland de elever som gick i årskurs 9 var det som hade sökt till någon studieväg i gymnasieskolan som omfattade en termin eller längre. Det finns alltså en stor grupp elever som efter avslutad grundskola avstår från att direkt söka till gymnasieskolan. Likaså finns det en grupp som av olika anledningar avbryter sina studier i gymnasieskolan redan under det första läsåret. Exempel på sådana anledningar kan vara skoltrötthet, bristande intresse för den linje man kom in på, att man fått arbete etc. Att en grupp elever under ett eller väljer att yrkesarbeta före studierna i gymnasieskolan är i och för sig inget negativt. Det kan tvärtom för eleven själv ha stora positiva effekter. Eleven hinner skaffa sig en uppfattning om vilken utbildning han eller hon vill satsa på, få en praktisk erfarenhet att anknyta de teoretiska studierna till, få livserfarenhet m. m. Men det är väsentligt att skolan har resurser att ge stöd och råd till dessa ungdomar dels i samband med ansökan till gymnasieskolan (hjälp i ställningstagande arbetestudier, linjeval m. ), dels vid terminens början (när eleven skall ställa om sig till skolans vardagsrytm). Framför allt för elever som varit ute i yrkeslivet kan dessa bägge tidpunkter vara kritiska. Enligt min uppfattning har SYO-konsulenterna här en mycket stor arbetsuppgift, framför allt när det gäller att få kontakt med elever som funderar på att avbryta sina studier men även när det gäller kontakter med ungdomar ute i förvärvslivet, som skulle behöva återgå till studier. Eör att SYO-konsulenten på rätt sätt skall kunna fullgöra sina arbetsuppgifter krävs att han/hon får större möjligheter att ägna tid åt den enskilde eleven som har problem. Med det höga delningstal som finns för SYO-tjänster (1/700 elever) är detta mycket svårt. Jag anser det därför nödvändigt att, då antalet utbildade SYO-konsulenter ökat, sänka delningstalet till exempelvis 1/500 elever. Likaså anser jag att det vore värdefullt att få en kartläggning av anledningarna till 1) att ungdomar inte söker till gymnasieskolan, 2) att ungdomar som antagits inte påbörjar studier samt, 3) att ett så högt antal elever som (enligt regionalt begränsade undersökningar) avbry ter sina studier under årskurs 1 i gymnasieskolan. Utöver en sådan kartläggning vore det värdefullt att få en redovisning av de resurser som skolan har att sätta in för att öka dessa ungdomars studiemotivation och därmed minska andelen studieavbrott, vare sig dessa sker efter eller under årskurs 1 i gymnasieskolan. Med utgångspunkt från detta borde ett program utarbetas för att på ett tidigt stadium stödja och motivera elever i riskzonen, så att så många elever som möjligt erhåller en utbildning anpassad efter deras intresse och kapacitet, och därmed närma sig den målsättningen att av 16-åringarna skall erhålla en elvaårig utbildning. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att hos Kungl. 1. att en kartläggning verkställs av studieavbrottens omfattning och orsaker samt skolans resurser för att motverka dessa avbrott, samt 2. att ett program för ytterligare insatser från skolans sida utarbetas, med beaktande av vad som anförts i motionen.