mot · FX021358 · 1974-01-26 00:00:00 — av m. fl. om ökat anslag till vissa bilaterala nordiska projekt m. m. Svenska har i sitt anslagsäskande för /74 hemställt om en höjning av det bidrag för allmän upplysningsverksamhet om , som utgått . I sitt yttrande över den begärda anslagsökningen hänvisar departementschefen till den pågående utredningsverksamheten inom och rörande arbetsfördelningen inom den nordiska informationsverksamheten och konstaterar, att han utöver viss kompensation för pris- och löneökningar inte kan tillstyrka den av föreningen . En tillbakablick på de statsanslag som utgått för föreningens upplysningsverksamhet visar att föreningen /70 erhöll . och att en höjning med totalt . begärdes för /71. 1970 avstyrkte departementschefen föreningens begäran under hänvisning till pågående utredningar om en förstärkt officiell nordisk upplysningsverksamhet. Sedan likalydande motioner om den begärda ökningen framlagts i båda kamrarna godkände dock den begärda höjningen från . a.: Utskottet har förutsatt att man vid pågående utredning och diskussion rörande förstärkt nordisk upplysningsverksamhet beaktar olika organs, bland dem , roll inom beröda informationsarbete och anser sig kunna räkna med att även framgent får omfattande uppgifter på upplysningsområdet. För /74 framhöll att en höjning av anslaget för allmän upplysningsverksamhet från . var nödvändig med hänsyn till den kostnadsökning som skett . I sitt yttrande över den begärda höjningen hänvisade departementschefen även till pågående utredningsverksamhet inom de offentliga nordiska organen rörande den framtida informationsverksamheten. beslöt att föreningens anslag skulle utgå oförändrat med . för /74. Departementschefens motivering för sitt avstyrkande i årets statsverksproposition av den begärda höjningen var alltså densamma som förekom 1970 och 1973. Det är uppenbart att man från departementets sida under en följd av år tagit till bakgrund de oklara förhållandena inom den officiella informationsverksamheten när man avstyrkt de begärda anslagshöjningarna. Motionärerna anser att en sådan sammankoppling av den officiella informationsverksamheten och den som bedrivs av är olycklig och byggd på en felaktig uppfattning om de nordiska informationsorganens naturliga arbetsområden. Den officiella nordiska informationsverksamhetens utformning och organisation har varit föremål för utredningar sedan de nordiska statsministrarna och presidium gemensamt tillsatte en arbetsgrupp med uppgift att klarlägga upplysningsverksamhetens ändamål och inriktning. Det arbete som genomfördes under ordförandeskap av docent utmynnade bl. a. i inrättandet av en tjänst som samnordisk informationschef. Förslaget realiserades i samband med att presidiesekretariat grundades . Vid sidan av förslaget om en särskild informationschefstjänst föreslog Baerendtzgruppen även en del konkreta informationsåtgärder samt en kunskapsundersökning i syfte att kartlägga kunskaperna om nordiskt samarbete bland den nordiska allmänheten. Ett sammanfattande omdöme om den informationsverksamhet som bedrivs av samt av kultursekretariatet och ministerrådssekretariatet är att denna verksamhet i hög grad inriktas på åtgärder med anknytning till ifrågavarande organs egen verksamhet. Med hänsyn till det nordiska officiella samarbetets utbyggnad framstår det som självklart att man från officiellt håll på ett helt annat sätt än tidigare måste uppmärksamma informationsproblemen. Den nu pågående utredningen utförs av en arbetsgrupp om tre personer, vilken emellertid ännu inte formulerat ett slutgiltigt förslag om hur verksamheten på officiell nivå skall organiseras. Av naturliga skäl måste man utgå från att de officiella organens informationsarbete i väsentlig utsträckning måste inriktas på de förslag om samarbete vilka organen själva arbetar med. De stora och viktiga och till sin art helt specifika uppgifter som sammanhänger med att mera allmänt bearbeta den nordiska opinionen i en mer samarbetsvänlig riktning måste av naturliga skäl överlåtas på andra organ än de officiella. och dess systerföreningar i grannländerna, samarbetande i , har härvidlag genom kontinuitet och sin mångsidighet här kommit att inta en särställning. Den av företagna ovan nämnda opinionsundersökningen ger klart vid handen att en vidgad upplysningsverksamhet av den vittförgrenade och mångfacetterade art bedriver, är särskilt starkt påkallad. Motionärerna som närmare vill belysa föreningens arbete och hur det skiljer sig från det som utförs av de officiella organen finner det uppenbart att redan genom sin karaktär av folkligt förankrad sammanslutning med lokalavdelningar runt om i landet och sin nära anknytning till organisationslivet kan bedriva upplysningsverksamhet av en helt annan omfattning och karaktär och på ett helt annat plan än officiella informationskontor rimligen kan göra. Genom lokal mötesverksamhet, regionala konferenser, allmän kurs- och seminarieverksamhet, skolverksamhet, genom skriftutgivning och artikeltjänst samt inte minst genom det omfattande vänortsutbyte, föreningen initierat och hela tiden följer, stimulerar och genom sina lokalavdelningar i stor utsträckning organiserar, når föreningen ut till en bred allmänhet. I sin framställning om statsanslag för /75 ger föreningen en allmän översikt över sin verksamhet. Vi vill i detta sammanhang understryka vissa moment i denna vilka synes oss på ett särskilt sätt representera viktiga insatser som ligger långt utanför officiella upplysningsorgans naturliga verksamhetssfär. Föreningens 155 lokalavdelningar arbetar på sina orter i nära kontakt med kommunala organ och lokalt organisationsliv. I mötesverksamheten har man kunnat registrera ökad åhöraranslutning. Inte minst har det visat sig värdefullt att lokalavdelningarna som initiativtagare går samman med andra lokala organisationer som mötesarrangörer. Därigenom har man kunnat nå en större publik än som eljest varit fallet. För kännedomen om grannländernas förhållanden, de nordiska samarbetssträvandenas inriktning och resultat spelar lokalavdelningarnas mötesverksamhet otvivelaktigt en betydande och av allt att döma tilltagande roll. Föreningens länsorganisationer utövar en tilltagande aktivitet särskilt i fråga om konferensverksamhet, härvidlag i nära samarbete med länsbildningsorganisationer. Betydelsen av gränsregionalt samarbete som kraftigt underströks av statsminister vid session i har föreningen tidigt insett. har gränsregionala samarbetskonferenser stått långt framme på dess program. Vi vill erinra om den långa serie Nordkalottkonferenser som genomförts under medverkan av regeringsmedlemmar, departementstjänstemän och företrädare för centrala ämbetsverk. Det torde vara en allmän uppfattning att här gjort en viktig insats för den ömsesidiga förståelsen och för viljan till nordiskt samarbete på . Nästa äger rum i . Av andra gränsregionala konferenser kan nämnas den i som torde ha varit utgångspunkten för den översyn av kommunallagstiftningen från gränsregional synpunkt som företagits samt den i som bl. a. förde fram önskemålet om en nordisk miljövårdskonvention vilken numera står nära sitt förverkligande. Slutligen bör särskilt framhållas de båda i samarbete med sin finländska systerorganisation genomfört 1972 och 1973 vilka bl. a. resulterat i bildandet av ett Kvarkenråd med uppgift att främja utbytet och samarbetet i första hand mellan och . Här väntas stora kommande arbetsuppgifter för föreningen. Föreningens kurs- och konferensverksamhet har fått allt större omfattning och inte minst tillkomsten av föreningens kurscentra och Bohusgården har spelat roll i detta sammanhang. Verksamheten redovisar kurstitlar som betalar kulturen?, Levnadsstandardlivskvalitet, Vad får vem veta?, Förskolan och samhället, Att vara tillsammans, Ungdomen och samhället, Nordiskt miljöseminarium, miljö-Nordens framtid. Det bör också nämnas att föreningen under beteckningen Kommunernas kulturliv ordnat en serie uppmärksammade kurser med bl. a. betänkande som utgångspunkt. Dessa kurser har givit starkt eko i grannländerna. Kurs- och seminarieverksamheten behandlar alltså problematik av högsta aktualitet i samtliga nordiska länder och torde betyda mycket för ömsesidig förståelse och påverkan och knytandet av många för framtiden fruktbara kontakter. En verksamhet av detta slag med deltagande från alla de nordiska länderna bedrivs icke i nämnvärd omfattning av andra arrangörer än föreningarna . I nuvarande läge torde den få betecknas som viktigare . Föreningens betydande skolarbete bl. a. är inemot 1 000 skolor medlemmar av föreningen gäller dansk., finsk och norsk lektoratsverksamhet, lärår- och elevutbyte, lärarkurser, läroboksgranskning, framställning av särskilt nordiskt undervisningsmaterial, skolresor, lägerskolor m. m. Det bekostas till största delen av särskilda statsbidrag men utgifterna för ledning och administration bestrids utanför dessa. För skolans nordiska undervisning är insats av central betydelse. Föreningens publikationsverksamhet bedrivs i nära samarbete med systerföreningarna. i utkommer och sprids över i en upplaga på omkring 100 000 ex. Publikationen har en unik ställning som organ för bred nordisk information. Tillsammans med systerföreningarna utger föreningen också årliga medlemsböcker som sprids i motsvarande stora upplaga och också de alltså är betydelsefulla informationsinstrument. Bland senare skrifter kan nämnas "natur framtid, ett uppmärksammat och livligt uppskattat inlägg i miljövårdsdebatten. "Från till Failaka", en antologi med bidrag av samtliga mottagare av , i världen, en översikt över de nordiska ländernas samarbete på det internationella planet, i FN, i utvecklingshjälpen osv. samt Folket i berättar. En bred folklig nordisk kontaktverksamhet utspelas inom ramen för det nät av vänortsförbindelser som skapat och i vilket över 160 svenska kommuner ingår. Förbindelserna har lett till kontinuerlig kontakt och erfarenhetsutbyte, fortlöpande förbindelser mellan organisationer och institutioner, pressaktivitet gällande vänorterna och omfattande reseverksamhet. Vänortsförbindelserna svarar för ett folkligt nordiskt umgänge av väldig omfattning och med ett innehåll av djupare kvalitet än enbart den turistiska. De binder samman olika delar av och gör grannländerna till för medborgarna upplevda realiteter. På ett alldeles särskilt sätt är de av betydelse när det gäller att öka den nordiska samhörighetskänslan och samarbetsviljan. har i denna skrivelse hänvisats till föreningens nära kontakt Flertalet stora riksorganisationer är samverkande medlemmar och spelar stor roll för och i föreningens arbete. Föreningen har följdaktligen en del av sin verksamhet inriktad på upplysningsarbete i och genom dessa samverkande medlemmar. Vissa kurser bl. a. en lång serie kallad och kursen Arbetskraftsfrågor och ekonomisk politik 1972 har särskilt vänt sig till organisationernas folk och denna typ av verksamhet skall fortsättas. Föreningen har vidare genomfört en kartläggning av organisationernas nordiska kontakter och samarbete. Denna kartläggning följs nu upp av och Nordfack (Fackliga ). De anslutna riksungdomsorganisationerna är företrädda i föreningens ungdomsrepresentantskap som i samarbete med motsvarigheter i grannländerna svarar för huvudparten av föreningens allt mer omfattande ungdomsverksamhet vilken bl. a. gäller nordiska kurser för dessa organisationers medlemmar. Av ovan nämnda enkät framgår med stor tydlighet att även om ungdomen tillmäter nordiskt samarbete mindre betydelse än de äldre gör så är dess intresse för ökad nordisk information mycket stort. Detta förhållande bekräftas av den ökande anslutningen till föreningens ungdomskurser. Av vad som här framhållits torde framgå att den upplysningsverksamhet, som i samarbete med sina systerföreningar bedriver till sin art och inriktning helt skiljer sig från den som är naturlig för informationsorganen inom och . Det står emellertid också klart att föreningen är beredd att i likhet med tidigare även fortsättningsvis medverka som distributör av sådant informationsmaterial som produceras av de officiella organen ävensom att på annat sätt ställa sin kurs- och konferensverksamhet i vidaste mening till förfogande för informationsåtgärder organiserade av de officiella organen. Uppenbart är vidare att föreningens omfattande upplysningsverksamhet inte kan finansieras på frivillig väg utan att ett kraftigt statligt stöd måste säkras för verksamhetens fortbestånd. Det i departementschefens yttrande avgivna löftet om viss kompensation för pris- och löneökningar utgör enligt motionärernas mening inte en betryggande garanti för att denna verksamhet skall kunna fortsätta och förstärkas. Motionärerna vill i sammanhanget också påtala de risker som uppkommer för föreningens fortsatta arbete som upplysningsorgan om inte den begärda höjningen i sin helhet tillstyrks. Redan har föreningen av ekonomiska skäl måst minska arbetsstyrkan på sitt i förväg underutrustade centralsekretariat med två heltidsanställda. En fortsatt inskränkning skulle ha en ödesdiger effekt på föreningens arbetsmöjligheter. Det är även av betydelse att i detta sammanhang framhålla att de informationstjänster som gör kostnadsmässigt är fördelaktiga för statsmakterna som ju otvivelaktigt önskar dem utförda. Förhållandet mellan ekonomisk satsning och resultat är erfarenhetsmässigt exceptionellt gynnsamt. En ideell förening bedriver sin verksamhet på ett helt annat sätt än ett officiellt organ. Inte minst viktigt är, att frivilliga krafter stimuleras till insats landet runt. En ökad satsning på som informationsorgan borde garantera att de anslagna medlen utnyttjas maximalt. Med stöd av det som här anförts hemställer vi att för /75 måtte besluta om en höjning av anslaget till nordiskt kultursamarbete så, att bidraget till viktiga verksamhet kan utgå med begärda . Vi finner det väl motiverat att statsanslaget till allmänna verksamhet utgår med begärda . Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att till Bidrag till vissa bilaterala nordiska projekt m. m. för /75 anvisar ett reservationsanslag av . P. O. () () () (vpk) i