mot · FX02533 · 1974-01-22 00:00:00 — av m. fl. angående den framtida forskningen rörande avfallsteknik. Under detta århundrade har i våra större kommuner de undan för undan ökande avfallsmängderna blivit alltmer påträngande, och samhället har nödgats göra betydande insatser både ekonomiskt och i fråga om markdisposition för att undanskaffa och lagra upp avfallet. Såväl transporter som slutlig behandling har växt till problem, förstärkta av mer och mer stegrade omgivningshygieniska krav och angelägenheten att skydda vår natur mot okontrollerad och ohämmad kvittblivning genom upplagring. Såsom antytts har avfallets mängd ökat starkt, särskilt under de två senaste årtiondena. I vissa större kommuner fördubblades mängden avfall från hushåll/bostäder under de fyra första decennierna av vårt århundrade men nådde ändå knappast upp till /invånare och år. Nästa fördubbling skedde och därefter . minskade avfallets volymvikt. förefaller ökningstakten ha dämpats något. Detta förhållande bör dock ej tas till intäkt för ett antagande att något maximum nåtts. En analys av pappersförbrukningen i visar till exempel utplåning i vissa intervaller men dessemellan stark stigning med fortlöpande stigning som medelvärde. Mängden industriavfall, som kommunerna har att omhänderta, har ökat mångdubbelt. Avfallsproblemen berör såväl uppsamling som transport och slutligt omhändertagande. Samlad kunskap om avfallshantering finns sällan att få. har visserligen tillgång till expertis av olika slag. sker emellertid forskning på olika håll och inom olika specialiteter, och en samlad vetenskaplig bedömning kan knappast göras med de resurser vårt land förfogar över på detta område. Tekniken på avfallsområdet har utvecklats starkt. Nya krav på återvinning och återanvändning skapar problem som i flera fall var okända för något tiotal år sedan. Vissa tidigare metoder för rationalisering av avfallshanteringen blir t. ex. oanvändbara, om sortering av sopor skall ske. Den senaste energikrisen har aktualiserat övergång till metoder där avfallet kan utnyttjas för energiframställning, antingen genom bättre förbränningsanordningar eller, givetvis hellre, genom användande av pyrolys. Varningar för därigenom ökade luftföroreningar genom förbränning har dock framställts av många. Återanvändningsprincipen talar å andra sidan för samkompostering och återföring av slammet i det produktiva jordbruket. Andra står upp och varnar för faran av att jorden ökar sitt innehåll av tungmetaller, om rötslam läggs ut över våra åkrar. Åtskillig kritik kan riktas mot dagens kommunala avfallshantering. Kortsiktiga ekonomiska bedömningar ligger ofta till grund för beslut om destruktionsmetoder. Någon samlad samhällsekonomisk syn på olika hanteringsmetoder finns inte, och många beslutsfattare upplever starkt bristen på tillförlitligt beslutsunderlag. Både mot bakgrund av miljöfarorna vid avfallshantering och i vad gäller de kostnader som är förknippade med hanteringen är det betydelsefullt att kunskapsunderlaget för grundläggande föreskrifter, för planering och för genomförande blir så brett och aktuellt som möjligt. Det bör grundas på största möjliga samlade erfarenhet och vara baserat på stark förståelse för ekologiska krav. Den bästa förutsättningen för uppnåendet av en gedigen kunskapsbas torde vara att på högskolestadium universitet, teknisk högskola eller lantbrukshögskola inrätta en professur i avfallsteknik. Vid en sådan institution skulle resurser kunna finnas för angelägen forskning och för samordning av forskningsresultat från andra länder. Få områden torde vara så tvärvetenskapliga som just forskning om avfallshantering. Hanteringen berör t. ex. såväl biologi och kemi som transportteknik och kemisk apparatteknik. Även om svarar för forskning när det gäller avfallshanteringen, skulle en nära anknytning till en högskoleinstitution säkerligen påverka också övrig forskning i gynnsam riktning. Just mångsidigheten i ämnet får inte medföra att man avstår från en högskoleanknuten forskningsverksamhet. Vi föreslår därför att UKÄ får i uppdrag att lägga fram förslag om hur man inom dess verksamhetsområde skall kunna samordna forskningen när det gäller avfallsteknik samt till nästa års riksdag lägga fram förslag om ev. inrättande av en professur i detta ämne. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj :t anhåller om att UKÄ får i uppdrag att utreda hur den framtida forskningen när det gäller avfallsteknik skall organiseras samt att förslag med anledning av utredningen föreläggs nästa års riksdag. () () . NISSER (m)