mot · FX021432 · 1974-01-26 00:00:00 — av fröken m. fl. angående barns säkerhet i trafiken. Barn saknar i hög grad förmågan att anpassa sig efter trafikens krav på omtänksamhet och försiktighet. Sunt förnuft, olycksstatistiken och olika specialundersökningar tyder på detta. Experiment har visat att barn , för vilka man i bild presenterat en konkret trafiksituation, i regel var ur stånd att beskriva och motivera ett riktigt handlande i situationen. Om man utgår från att barns förmåga att förstå trafikregler inträder med att deras lekar får fastare regler, kan man inte vänta sig att barn under 11 12-årsåldern skall ha någon riktig insikt i de komplicerade trafikreglerna. Viktigast är kanske att barnen i trafiken inte är trafikanter i konventionell mening. De har sina tankar målmedvetet inriktade på att snabbt förflytta sig från ett ställe till ett annat. De är, som professor ständigt framhåller, lekande varelser även i trafiken. För att minska barnolyckorna i trafiken måste en rad åtgärder vidtas. Viktigast bland dem är att planera och bygga samhällen så att barn i största möjliga utsträckning kan hållas borta från motortrafiken. Barnen skall inte behöva passera livligt trafikerade gator på väg till och från skola, daghem och lekplats. Där miljön, som tyvärr ofta är fallet, i detta avseende är felplanerad bör man göra säkra övergångsställen. En ständig information om barnens beteende i trafiken är nödvändig. Genom att i förarutbildningen och i den allmänna upplysningsverksamheten oavlåtligen betona att barnen är en riskfaktor i trafiken kan man få de vuxna trafikanterna att rätta sig efter detta. Det räcker inte om denna information riktas till barnens föräldrar. Målsättningen måste vara att upplysa samtliga vuxna trafikanter om de små barnens svårighet att klara sig i trafiken. Dessutom måste dessa åtgärder kombineras med utbildning och uppfostran av barnen i trafiksäkerhet. Även om det är svårt att lära ut ett trafikriktigt beteende till små barn, visar olika experiment dock att det är möjligt. Det är därvid viktigt att den allmänna förskolan utnyttjas för att ge de små barnen en lämplig trafiksäkerhetsutbildning. Det är också nödvändigt att trafikundervisningen i ges ökade resurser. Framför allt är det angeläget att den teoretiska undervisningen i klassrummet följs upp med praktiska tillämpningsövningar ute i trafiken. Skolans närområde bör också vara föremål för den reguljära trafikpolisens uppmärksamhet, särskilt vid de tider då eleverna går till och från skolan. Ett särskilt kapitel när det gäller barn och trafiksäkerhet utgör skolskjutsarna. Vi räknar med att det förslag skall genomföras som går ut på att fordonen förses med en upplyst takskylt som bringas att blinka när fordonet står stilla för på- och avstigning. Andra åtgärder skulle kunna vidtas beträffande platserna inuti fordonet. Enligt uppgift förekommer det på sina håll att barnens antal överstiger sittplatsernas. Detta leder i sin tur till att barnen rusar mot bilen för att först nå fram till en sittplats, vilket måste innebära onödiga riskmoment. Från allmän trafiksäkerhetssynpunkt måste det också vara angeläget att vaije barn har möjlighet att sitta under färden till och från skolan. En översyn av säkerhetsfrågan för barnen i skolskjutsarna blir ännu mera angelägen inför de krav på ökad försiktighet som den allmänna förskolans genomförande kommer att innebära. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hos Kungl. Maj:t begära en översyn av de förhållanden som är av betydelse för barnens säkerhet i trafiken, varvid skolskjutsproblemen bör ägnas särskild uppmärksamhet.