mot · FX021334 · 1974-01-26 00:00:00 — av fru tredje vice talmannen m. fl. om ledighet från arbete genom sabbatsperiod. De frågor som ställer gamla värderingar på huvudet och som rubbar invandasystem avfärdas ofta alltför lättvindigt. Just för att det kostar så mycken möda att omsätta revolutionerande idéer i praktiken värjer vi oss i det längsta. Långledighet (sabbatsår, sabbatsperiod) är en sådan tanke som man helst skjuter långt framför sig. Det är så mycket lättare att göra avvägningen fritid-arbetstid för , eller än att göra den för ett helt liv. Med en fantasirik flora av motiveringar lyckas de flesta fl sig själva och även andra att tro att tanken hör hemma endast i landet Utopia. De negativa motiveringarna är i huvudsak av följande slag: Långledighet (sabbatsperiod) gäller bara en exklusiv grupp av höglönetagare, akademiker eller konstnärer. Det är fel. I de länder där tanken realiserats har den alltmer kommit att praktiseras för vanliga arbetstagare. Dessutom är just avsikten med att frågan väckes på det politiska planet (det fackliga vore eljest det naturliga) att åstadkomma så breda lösningar som möjligt omfattande så många grupper som möjligt. Det kostar för mycket. Det är fel. Meningen är att individen själv inom vissa ramar - och naturligtvis med hänsyn till arbetets art - skall få bestämma hur arbetstiden skall fördelas över hela levnadsperioden. Samma summa arbetstid fastän annorlunda fördelas skall alltså fullgöras till samma samlade förmån av lön och pension. De fackliga organisationerna bör få pröva tanken förhandlingsvägen. Det är dessvärre också fel. 1 och för sig är det naturligvis det ideala att frågor som berör arbetsmarknaden i första hand löses genom dess parter. Med en sådan lösning i detta fall skulle emellertid stora svårigheter uppstå att utnyttja sina intjänade rättigheter vid förflyttning från ett avtalsområde till ett annat. Många skulle komma att uppleva sig som fastlåsta på ett arbetsområde, därför att förflyttning till ett annat skulle betyda förlorade chanser att utnyttja ett insparat sabbatsår. För att nå en övergripande lösning nödgas man alltså konstatera att fackliga avtal icke kan vara till fyllest. Motiven för en långledighet (sabbatsperiod) är i stort sett desamma som redovisats i samband med tidigare från vårt håll väckta motioner: Ledigheten skall kunna användas för studier och förkovran i yrket. Den skall kunna användas till skötsel av barn och hem. Ledigheten skall kunna bidra till återhämtning i ett stressat yrke med hårt tempo. Den skall kunna bidra till det självförverkligande som många människor längtar efter osv. har varm pläderat för samma tankar som vi förfäktat i denna motion och i liknande tidigare väckta motioner. Han har bl. a. sagt: På alla områden av arbetslivet kommer vi att möta oemotståndliga krav på ökad flexibilitet, ökade valmöjligheter, variabilitet i varje särskilt arbete och ökad differentiering av arbetstidernas längd och förläggning, både per dag, , och per liv. För att vi skall kunna skapa denna rörlighet krävs det att vi bygger upp, eller rättare sagt komponerar ihop, alla de försäkringsanordningar, tvångssparandeanordningar och alla de skatteuttag som görs för att klara utbildning av ungdom och utbildning av äldre, för att klara kanske också semester, för att klara pensionerna. Enligt skulle finansieringen ske genom någon form av dragningsrätter. skulle alltså systemet egentligen icke föranleda några kostnader, endast en möjlighet till betydligt större flexibilitet i arbetstiden över skilda perioder. Från och med årsskiftet 1973-1974 har fått en ny professur i arbetsmarknadspolitik. Innehavare av denna professur är just . I andra länder byggs systemet med långledigheter (sabbatsperioder) ut mer och mer. I blir synen på denna form av ledighet i vida kretsar alltmer positiv. Det är icke välbetänkt att ständigt skjuta utredningsfrågan . Just för att det är en komplicerad och vittomfattande materia bör utredningsarbetet sättas i gång . Den arbetsgrupp som fått i uppgift att utreda den begränsade frågan om arbetstagarnas ledighet för studier tillgodoser icke tillnärmelsevis detta behov. Med hänvisning till det anförda föreslår vi att hos Kungl. Maj:t hemställer om utredning angående möjlighet till att utnyttja långledighet (sabbatsperiod) enligt de riktlinjer som angivits i motionen. /ENKEL (fp) () () ()