mot · FX02932 · 1974-01-24 00:00:00 — Det allmänna företagsklimatet i vårt land har blivit klart otillfredsställande. Många företagare anser sig vara utsatta för en osaklig och partipolitiskt betingad propaganda. De menar sig inte möta den uppskattning som de finner rimlig för sitt ofta hårda arbete och för den riskfyllda verksamhet de bedriver. Självfallet kan detta inte undgå att psykologiskt påverka deras benägenhet att göra nya satsningar för framtiden. Mycket dyrbar tid går åt att förse myndigheterna med statistik och uppgifter av olika slag. Det rör sig om ett 150-tal uppgifter, som skall lämnas av varje företag . Härför utgår ingen ersättning. Enligt direktiven till Utredningen om företagens uppgiftsplikt skall utredningen inte behandla frågan om ersättning till företagen för detta arbete. Enligt vår mening bör utredningen genom tilläggsdirektiv ges i uppdrag att behandla även denna fråga. Om ersättningsrätt infördes skulle detta kunna tänkas verka återhållande på myndigheternas benägenhet att avkräva företagen uppgifter. Vi har inledningsvis kritiserat de selektiva inslag i regeringens politik som blivit alltmera påfallande under . Vi har gjort gällande, att en sådan politik är ägnad att urholka blandekonomi, minska effektiviteten och produktivitetsutvecklingen inom näringslivet och att den alltså står i strid med en aktiv sysselsättnings- och trygghetspolitik. Inte minst allvarliga blir konsekvenserna av en sådan politik för det stora antalet små och medelstora företag. De har inte samma möjligheter som de stora företagens företrädare att förhandla direkt med regeringen eller med AMS och andra organ, som har att omsätta den selektiva politiken i konkreta beslut ute i landet. De bidrag av olika slag som inom den selektiva politikens ram ges till vissa företag ibland av i och för sig motiverade regionalpolitiska skäl kan obestridligen vara ägnade att påverka det allmänna konkurrensklimatet och möjligheterna för icke bidragsmottagande företag att hävda sig. Detta utgör ytterligare ett skäl för att regionalpolitiska och näringspolitiska insatser skall bedrivas med generellt insatta åtgärder. Den genomförda höjningen av lägsta aktiekapitalsbelopp till kommer att skapa nya svårigheter för de många mindre företag som arbetar i aktiebolagsform. Vi vidhåller de krav vi då framförde, nämligen att aktiekapitalets lägsta gräns bör vara . Vi upprepar också tidigare framförda krav på att företagsskatteberedningen skall ges i uppdrag att utarbeta förslag som möjliggör uppskrivning av aktiekapital med obeskattade medel. av förslagsvis skulle medel som utnyttjas på detta sätt kunna återföras till beskattning. Vi anser det också angeläget att en utredning tillsättes med uppdrag att undersöka möjligheterna att tillskapa ny associationsform vid sidan av aktiebolagen, särskilt avpassad efter de mindre företagens speciella behov. riksdag beslöt att medel ur AP-fonden skulle få användas för aktieköp. I motion hade vi yrkat avslag på regeringens proposition i ämnet och hänvisade bl. a. till den nedgång av de privata investeringarna som skett samt erinrade om att låg investeringsnivå medför låg tillväxttakt i ekonomin. Vi hänvisade till uppgifterna i kapitalmarknadsutredningens betänkande (SOU 1972:63) att en betydande försämring av näringslivets bruttovinster ägt rum och att detta avspeglades i näringslivets lägre självfinansieringsförmåga. Vi vände oss i motionen mot utvecklingen mot ökat kollektivt sparande och ägande. utgjorde det kollektiva sparandet . Enligt vår uppfattning ledde denna utveckling till en icke önskvärd maktkoncentration i det allmännas hand. AP-fonden kommer under den överskådliga framtiden att bli alltmer dominerande på kapitalmarknaden. Medlens förvaltning och fondens placeringspolitik kommer att få en avgörande betydelse för den samhälleliga resursfördelningen och för hela samhällsekonomin. En felaktig placeringspolitik kan leda till en långsammare ekonomisk tillväxt och välfärdsutveckling. AP-fondens placeringspolitik måste alltså bedrivas så att influtna medel tillföres de sektorer i vår ekonomi där de effektivast medverkar till fortsatt välståndsutveckling och sysselsättning. För undvikande av felbedömningar som kan vara förenade därmed bör beslut om den slutliga kreditgivningen därför så långt möjligt decentraliseras. På ju fler händer riskbedömningar och kreditbeslut fördelas, desto mindre allvarliga behöver konsekvenserna bli av gjorda misstag. Av särskild vikt är att kreditbeslut och placeringsåtgärder icke politiseras utan vidtas efter strikt ekonomiska bedömningar. En ökad decentralisering vid fördelningen av AP-medel kan åstadkommas genom en spridning av återlånerätten via bankväsendet. Det är, som kapitalmarknadsutredningen framhållit, därför angeläget att olika mellanhandsinstitut i ökad utsträckning får förmedla krediter. AP-medlen bör komma de mindre och medelstora företagen till del genom kreditinstitut av exempelvis typen AB Industrikredit, AB Företagskredit och AB Exportkredit. Ett införande av aktieköp via AP-fonden är icke ett effektivt medel för att höja investeringsbenägenheten inom näringslivet. Det är i främsta rummet börsnoterade företag som kommer i fråga för aktieköp med AP-medel. I allmänhet torde det emellertid, som i denna motion tidigare framhållits, vara de mindre företagen som fått allt större finansieringssvårigheter. Förslaget om aktieköp med AP-medel är inte ägnat att förbättra situationen för de mindre och medelstora företagen eller att stimulera nyföretagandet. Vi delar kapitalmarknadsutredningens åsikt att förslaget att köpa aktier för AP-medel innebär en principiell ändring i fondens placeringspolitik som kan få vittgående konsekvenser för inflytandet inom näringslivet och för den ekonomiska utvecklingen över huvud taget. Utredningen förutsatte därför att AP-fonden skulle behålla sin nuvarande ställning som väsentligen kapitalplacerande institution och att den särskilda näringspolitiken skulle drivas genom andra instrument som handhas av politiskt ansvariga instanser. Regeringens förslag som alltså blev beslut har emellertid på flera punkter avvikit från kapitalmarknadsutredningens förslag. Möjligheten för staten att genom aktieförvärv med AP-medel öka sitt inflytande över svenskt näringsliv har uppenbarligen spelat en framträdande roll för regeringen. förslag om att AP-fonden inte skulle få köpa upp av röstvärdet i något enskilt företag avvisades. Regeringen får också utan hörande fatta beslut om att ytterligare medel skall anslås till aktieköp. förslag om ett tak på och att en höjning av denna gräns förutsatte godkännande har också avslagits. Även förslaget om särskild riksdagskontroll av den fjärde fondens aktieförvärv har tillbakavisats. Vi hävdade i vår motion att ett genomförande av regeringens förslag skulle innebära att dörren öppnades för långtgående politiskt betingade ingrepp i svenskt näringsliv. Vi vidhåller denna uppfattning. bör därför nu besluta om sådana ändringar i reglementet angående allmänna pensionsfondens förvaltning som kapitalmarknadsutredningen förespråkat. bör således besluta att av allmänna pensionsfondens medel för riskbärande placeringar får användas högst , att för fjärde fondstyrelsen skall gälla att aktier i ett företag inte får förvärvas till större andel än att aktierna utgör högst av röstetalet för samtliga aktier och att fjärde fondstyrelsens verksamhet skall underställas granskning. Debatten om de multinationella företagen (MNF) har blivit alltmer omfattande. Till stor del har denna emellertid kännetecknats av bristande saklighet och varit till övervägande grad inriktad på att behandla de negativa sidorna inom den multinationella företagsamheten. Det har hävdats att de resurser MNF kontrollerar kan framkalla internationella störningar i form av inflation, monopoliseringstendenser och valutakriser. Det har också påståtts att MNF inkräktar på den nationella självbestämmanderätten och försvårar för de olika staterna att föra en självständig ekonomisk politik. har fått i uppdrag att undersöka MNF:s ställning i den svenska ekonomin och framför allt deras inverkan på statens möjlighet att uppnå ekonomisk-politiska målsättningar. I utredningen kommer bl. a. att ingå en kartläggning av de korta betalningsströmmarna, dvs. flödet av och villkoren för de löpande betalningarna. Industriministern tillsatte en arbetsgrupp med uppgift att följa frågor rörande MNF. Gruppen har till uppgift att samordna de statliga aktiviteterna på området och sammanställa faktamaterial och analyser av hithörande problem samt att förbättra den statistiska information om såväl utländska företag i som svenska i utlandet. Gruppen skall också göra en bedömning av existerande lagstiftning och kontrollinstrument samt initiera förslag till erforderliga ändringar och kompletteringar. ökade antalet sysselsatta i svenska företag som till ägs från utlandet från 68 000 till 100 000. Trots denna snabba ökning är dessa företags andel av den totala svenska industrisysselsättningen fortfarande endast . Bland investeringsländerna svarade för av de anställda och sammantagna för . I genomsnitt var fjärde industrisysselsatt i de västliga industriländerna arbetar i företag som är vad man menar med multinationella. Svenska företag har närmare 250 000 anställda utomlands, i producerande och i försäljande dotterbolag. arbetar 100 000 personer i utlandsägda företag i . I relation till folkmängden i hemlandet har de svenska företagen mycket omfattande internationell verksamhet, som endast överträffas av och . Enligt en undersökning gjord av avseende åren 19651970 ökade antalet anställda i utländska dotterbolag till svenska företag med omkring 35 000 eller . ökade antalet anställda hos moderbolagen i med 21 000 eller . Detta skall jämföras med motsvarande siffror för svensk industri i dess helhet. Antalet anställda minskade där med ca 17 000 eller . Mot denna bakgrund förtjänar understrykas att utlandsetableringar av producerande enheter som regel bidrar till att öka exporten från . Ofta skapas därmed förutsättningar för specialisering och längre serier. En utlandsinvestering kan därför inte sällan utgöra en förutsättning för en expansion inom . Försök att försvåra eller hindra svenska företag att förlägga produktion utomlands kan således negativt påverka sysselsättningen i . Att utländska investeringar i kan få direkt positiva konsekvenser i sysselsättningshänseende är ställt utom tvivel. Sådana företag kan också tillföra vårt land värdefull know how och bidraga till att vidga vårt internationella kontaktnät. Det låter sig visserligen sägas att de multinationella företagens verksamhet kan leda till att de enskilda länderna får det svårare att föra en egen självständig ekonomisk politik. Det är emellertid ytterligt svårt att isolera effekterna av multinationella företag som sådana från de inskränkningar i den nationella handlingsfriheten som den ökande världshandeln generellt sett medför. Vårt ekonomiska system bygger på internationell arbetsfördelning och en omfattande frihet för varor, tjänster och produktionsfaktorer att förflytta sig över gränserna. Detta den fria handelns system har visat sig i stånd att skapa en snabb välståndsutveckling i de västliga industriländerna. har med sitt stora utlandsberoende i varje fall ingen anledning att söka försvåra det fria handelsutbytet. Svenska åtgärder riktade mot MNF riskerar att framkalla motåtgärder mot svenska företag i utlandet, vilka skulle kunna leda till att svenska företag får det svårare att hävda sig på världsmarknaden. har svenska företags direkta investeringar i utlandet uppgått till . Tillstånd till sådana investeringar prövas av , som har att bedöma ärendena från penningpolitiska synpunkter. Normalt kan icke motsätta sig utlandsinvesteringar, när läget i fråga om betalningsbalans och valutareserv utvecklar sig tillfredsställande. Detta står i överensstämmelse med OECD-reglema. utnyttjar dock en dispensmöjlighet i dessa regler. Den arbetsgrupp för MNF-frågor som tillsatts av regeringen har att överse ifrågavarande prövningssystern. Vi förutsätter emellertid att även i detta hänseende de liberala traditioner som kännetecknat svensk handelspolitik bibehålls. Det sagda gäller också tillämpningen av de ändringar som vid förra årets riksdag genomfördes lag om vissa inskränkningar i rätten att förvärva fast egendom m. m. Ändringarna innebar att Kungl. Maj:t fick möjlighet att vägra bolag tillstånd att upphäva eller ändra den s. k. utlänningsklausulen om det skulle strida mot väsentliga allmänintressen att aktierna överlåtes till utländska intressenter. Sådana överlåtelser kan emellertid utgöra en förutsättning för svenska företags förvärv av utländska företag i syfte att vidga det svenska företagets konkurrensmöjligheter eller förmåga att i ett visst land bedriva effektiv försäljning eller marknadsföring. Även i detta hänseende är det alltså angeläget att vårt land inte genom dogmatiska nationella politiska strävanden förhindrar den internationella integration som utgjort en förutsättning för vårt höga välstånd. Ett omfattande internationellt samarbete beträffande dessa frågor äger rum bl. a. inom FN, och EG. har som världshandelsnation allt intresse att ta aktivt del i detta arbete. Om en internationell kartläggning och kontroll skall genomföras av de multinationella företagen och i vissa hänseenden framstår detta som angeläget är det för vårt land viktigt att detta sker i sådana former att de positiva effekter för välståndsutvecklingen som nämnda företags verksamhet kan medföra inte motverkas. Efterkrigstidens frigörning av världshandeln måste betraktas som en av de starkaste drivkrafterna för vårt lands välståndsutveckling. Sammanfattningsvis anser vi att följande riktlinjer bör vägleda den ekonomiska politiken. För att ge den svenska ekonomin erforderlig stimulans 1. bör en sänkning av skatten, den direkta skatten eller mervärdeskatten, i enlighet med vad som ovan anförts, genomföras 2. bör en sänkning av arbetsgivaravgiften inom stödområdet genomföras från 3. bör investeringsstöd för energibesparande åtgärder införas i enlighet med vad som ovan anförts 4. bör åtgärder syftande till att i ökad utsträckning förmedla krediter från AP-fonden till näringslivet vidtas 5. bör en hög ekonomisk beredskap upprätthållas samt allmänheten och näringslivet hållas fortlöpande informerade om vår energiförsörjning och de samhällsekonomiska åtgärder som kan komma att behöva vidtagas. I avsikt att åstadkomma samhällsekonomisk balans på 1. bör ett stabiliseringspolitiskt program mot inflationen utarbetas i samverkan mellan regeringen, oppositionspartierna, näringslivet och parterna på arbetsmarknaden 2. bör skattesystemet indexregleras i enlighet med vad i motionen anförts 3. bör åtgärder ägnade att befrämja det personliga sparandet vidtas 4. bör en sänkning av ATP-uttaget för äldre arbetskraft komma till stånd. Visst utredningsarbete är nödvändigt bör utarbeta tilläggsdirektiv till skatteutredningen för att möjliggöra ett förutsättningslöst arbete i enlighet med vad som ovan anförts En finanspolitisk utredning bör tillsättas med uppgift att analysera erfarenheterna av de senaste årens ekonomiska politik En parlamentarisk besparingsutredning bör tillsättas med uppgift att granska den offentliga sektorns expansion, föreslå besparings- och rationaliseringsåtgärder samt klarlägga hur den hittillsvarande automatiken av det allmännas utgiftsutveckling skall kunna brytas. Med hänvisning till det anförda hemställs A. godkänner de riktlinjer för den ekonomiska politiken som angivits i denna motion, B. l.i första hand hos Kungl. Maj:t anhåller att föreläggs förslag till sänkning av den direkta skatten fr. o. m. i enlighet med vad som anförts i denna motion, 2. i andra hand under de i motionen angivna förutsättningarna beslutar att mervärdeskatten skall sänkas , C. hos Kungl. Maj:t anhåller att föreläggs förslag om en sänkning av arbetsgivaravgiften inom stödområdet från , D. hos Kungl. Maj:t anhåller om åtgärder syftande till att i ökad utsträckning förmedla krediter från AP-fonden till näringslivet, E. hos Kungl. Maj:t anhåller att ett stabiliseringspolitiskt program utarbetas i samverkan mellan regeringen, oppositionspartierna, näringslivet och parterna på arbetsmarknaden, F. hos Kungl. Maj:t anhåller att en finanspolitisk utredning tillsätts med uppgift att enligt i denna motion angivna riktlinjer analysera erfarenheterna av de senaste årens ekonomiska politik, G. hos Kungl. Maj:t anhåller att en parlamentarisk besparingsutredning tillsätts med uppgift att granska den offentliga sektorns expansion, föreslå besparings- och rationaliseringsåtgärder samt klarlägga hur den hittillsvarande automatiken av det allmännas utgiftsutveckling skall kunna brytas. () () () () PER () i Gäddvik G. () GOTAB 74 5849 S 1974