ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FX02665 · 1974-01-24 00:00:00 — av herrar i Stenkyrka och i angående priskompensationssystemet inom försvaret. För det militära försvaret och civilförsvaret finns ett planeringssystem som både skall ge handlingsfrihet och tillräcklig stadga för att medge effektivitet och god hushållning. Sättet för beräkning av kompensation för ändrade löner och priser har stor betydelse. Priskompensationssystemet för försvaret har ändrats och är nu anknutet till nettoprisindex. Med utnyttjande av detta index kompenseras försvarssektorn för förändringar i den allmänna prisnivån. Den starka stegringen av priser och löner inom försvarssektorn 1972 motsvarades inte av en lika snabb utveckling av nettoprisindex. Betydande omplaneringar blev nödvändiga av detta skäl. Den allmänna prisnivån kan alltså utvecklas annorlunda än priser och löner för försvaret. Man kan mycket väl tänka sig att den allmänna prisnivån höjs mer än vad försvarets priser och löner ökar. Allmänna prisnivån påverkas t. ex. av nuvarande oljekris och av resultatet av löneförhandlingarna för bl. a. anställda inom exportindustrin. Försvarets löneutveckling hänger på hur det går i de statliga löneförhandlingarna. Enligt vår mening är det lika illa om prisregleringssystemet ger försvaret för mycket pengar som om det ger för litet. Det är ju i första hand planering och beslut om försvarets inriktning och utveckling som skall styra verksamheten. Ett visst incitament till rationaliseringar bör dock vara inbyggt i prisregleringssystemet. Försvarets nuvarande prisregleringssystem är inte tillräckligt anpassat till det nya planeringssystemet och bör bli föremål för översyn. Enligt vad som framgår av statsverkspropositionen följs priskompensationsfrågan med uppmärksamhet inom försvarsdepartementet. Den särskilda översyn som vi förordar bör därför kunna genomföras tämligen snabbt, lämpligen av en enmansutredare med hjälp av experter. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. anhåller om skyndsam översyn och förslag om ett system för anpassning till ändrade löner och priser inom försvaret som bättre än det nuvarande passar till planeringssystemet i övrigt. () i Stenkyrka
mot · FX02668 · 1974-01-24 00:00:00 — om rätt till studiestöd för elever i yrkessärskola. Enligt omsorgslagen är en utvecklingsstörd elev skolpliktig till (skolplikten kan om skäl föreligger utökas till ). Denna förlängda skolplikt är lagfäst för att den utvecklingsstörde eleven innan han lämnar skolan skall ha fått en yrkesutbildning och därmed bättre resurser att klara sin försörjning. De omsorger eleven är berättigad till föreskrives i 106 § omsorgsstadgan. upphör det allmänna barnbidraget, och särskolans elever är enligt gällande bestämmelser ej berättigade till statligt studiestöd. Dessa elevers föräldrar uppmanas därför av huvudmannen att begära förtidspension för sina barn. Omsorgsstyrelsens tjänstemän skall sålunda först övertyga elever - - och deras anhöriga om vikten av yrkesutbildning för elevens framtida anpassning på arbetsmarknaden, för att i nästa andetag be dem söka läkare som kan intyga att elevens arbetsförmåga är nedsatt med minst hälften. Elever i motsvarande åldrar - och uppåt - i grund- och gymnasieskola har rätt till olika former av statligt studiestöd, vilket särskolans elever ej kan erhålla. Vi anser att alla ungdomar, oavsett vilken skolform de går i, skall ha möjligheter att få utbildning och yrkeslivsanpassning med kostnaderna täckta av statligt studiestöd. Detta bör också gälla särskolans elever. Prövning av nedsatt arbetsförmåga och därmed rätt till förtidspension bör göras först efter avslutad utbildning. På vederbörande utskott torde fl ankomma att utarbeta erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar om sådan ändring i gällande bestämmelser att jämväl elever i yrkessärskolan får rätt till statligt studiestöd.
mot · FX0267 · 1974-01-14 00:00:00 — om rätt för patient att ta del av sjukjournaler inom företagshälsovården. Genom en konkret händelse vid i fästes uppmärksamheten på det faktum att patienter inom den privata hälso- och sjukvården inte har samma rättigheter som inom den av samhället bedrivna offentliga sjukvården. I anslutning till den nämnda händelsen förde fackföreningen, som representerar 2 000 arbetare, fram kravet om att de anställda inom skulle tillerkännas rätten att titta på sina egna sjukjournaler inom företagshälsovårdens ram. Företagsläkaren sade nej och fick stöd av företaget. Det ledde till en konflikt mellan gruvarbetarna och företagsledningen. a. ställa upp med ledamöter i den stora kommitté som skulle behandla miljöfrågorna inom företaget. Förutsättningen för ett konstruktivt arbete på detta område är öppenhet mellan företagsledning och löntagare. Vägran att tillerkänna de anställda samma rättigheter inom företagshälsovården som inom den allmänna har tolkats som ett misstroendevotum. Samma förhållande som råder inom det statliga företaget torde vara förhärskande inom företagshälsovården över huvud taget, så också inom den privata läkarvården. Däremot är som bekant sjukjournaler inom offentlig sjukvård en handling som patienterna har rättighet att ta del av. Det enda undantaget är om det finns grundad anledning anta att genom handlingens utlämnande ändamålet med vården eller behandlingen skulle motverkas eller någons personliga säkerhet sättas i fara. Samma rättighet som råder inom den offentliga sjukvården bör rimligtvis också gälla de patienter som vårdas av privatläkare eller inom företagshälsovården. I ett interpellationssvar betonade socialminister att de frågor som här berörts kommer att granskas i en kommande utredning om ansvars- och rättssäkerhetsfrågor inom hälsooch sjukvården. Av allt att döma rör det sig här om en omfattande utredning som säkert kommer att kräva tid. Men ingenting hindrar staten från att gå före med gott exempel redan nu genom att man inom statsföretagens ram tillerkänner företagshälsovårdens patienter samma rätt att ta del av sjukjournaler som redan gäller inom den offentliga sjuk- och hälsovården. Därför krävs inga omständliga utredningar utan det är bara att vidga den rätt som redan finns inom den dominerande delen av sjukvårdssektorn. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen hemställer om initiativ i syfte att inom företagshälsovården åstadkomma en med den offentliga sjukvården likställd praxis i fråga om patients rätt att ta del av sjukjournaler.
mot · FX02677 · 1974-01-24 00:00:00 — av i Skärstad m. fl. om en utredning rörande efterlevandeskydd för hemmafru. Reformpolitiken på det sociala området bör syfta till att skapa trygghet och rättvisa. Medborgarna bör beredas ett grundskydd i olika avseenden. Betydande framgångar har nåtts. Både genom statliga beslut och genom frivilliga överenskommelser har många trygghetsfrågor kunnat lösas. Vissa grupper står dock fortfarande utanför betydande delar av trygghetssystemet. Många hemmafruar har ett otillfredsställande försäkringsskydd. Om hustrun-modern helt plötsligt skulle ryckas bort, hamnar de efterlevande i en ekonomiskt och praktiskt mycket svår situation. Stora svårigheter kan uppstå för barnens uppfostran. För att problemet skall kunna lösas på ett tillfredsställande sätt fordras stora ekonomiska insatser. Vissa kategorier har kunnat ordna hustruförsäkring i anslutning till kollektivförsäkring för männen. Många kan emellertid inte ordna sin grupplivförsäkring på detta sätt. För alla som inte kan få till stånd en tillfredsställande lösning av frågan inom ramen för nuvarande bestämmelser bör samhället lagstifta. Hustrun bör få lagenlig rätt att mot erläggande av avgift inträda i sin makes grupplivförsäkring. Med hänvisning till ovanstående hemställs att i skrivelse till Kungl. anhåller om utredning av hemmafruarnas trygghetsfrågor i enlighet med de i motionen anförda riktlinjerna. () i Skärstad () i Nennesholm
mot · FX02678 · 1974-01-23 00:00:00 — av herrar Josefson och i om vidgad rätt till änkepension. Änkepensionen inom folkpensioneringen utgår utan inkomstprövning till kvinnor, vilkas män avlidit efter . Har makens bortgång inträffat är änkepensionen behovsprövad. En från början relativt stor grupp änkor drabbas hårt av dessa regler, vilket vid olika tillfällen påtalats i . Gruppen har undan för undan minskats, varför det inte är fråga om något större antal. Det är dock fråga om en grupp kvinnor som har haft och har svårt att hävda sig på arbetsmarknaden. I de flesta fall gäller det dessutom hemarbetande kvinnor som saknar yrkesutbildning och den grundutbildning som är nödvändig även inom mindre kvalificerade arbetsområden. Från samhällsekonomisk och humanitär synpunkt men framför allt av rättviseskäl bör dessa övergångsänkors pensionsförhållanden rättas till. Gång efter annan har avvisat tidigare krav på ändringar i pensionsreglerna i syfte att ge möjligheter för dessa berörda änkor att erhålla änkepension. framhöll vid fjolårets behandling av ett likalydande motionskrav att de skäl som därvid anförts mot att helt avskaffa inkomstprövningen för änkepensioneringen inom folkpensioneringen ägde enligt utskottets mening alltjämt giltighet. Motionen avstyrktes därför. Vi finner det synnerligen beklagligt att inte frågan om övergångsänkornas pensionsförhållanden rättas till så att full jämställdhet uppnås och vill upprepa vårt krav på att frågan löses. Med stöd av det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om en snabb översyn av gällande regler för erhållande av änkepension i syfte att eliminera de orättvisor som gällande bestämmelser innebär i de fall då makens död inträffat före .
mot · FX02679 · 1974-01-24 00:00:00 — av i m. fl. om ersättning från sjukförsäkringen vid frånvaro från arbetet vid ordination av tekniska hjälpmedel, m. m. Genom socialförsäkringssystemet söker samhället bereda medborgare trygghet mot inkomstbortfall vid sjukdom, arbetslöshet, frånvaro från arbete i samband med barns sjukdom, barnsbörd m. m. För den som har bestående handikapp och använder medicinskt betingade hjälpmedel finns ingen motsvarande ersättning vid inkomstbortfall. Inte heller reseersättningar utgår alltid i samband med anskaffande av hjälpmedel. Problemet gäller framför allt den som använder sig av ortopediska hjälpmedel samt syn- och hörselhjälpmedel . För att erhålla bandage, proteser, korsetter, ortopediska skor, rullstolar samt en del andra ortopediska hjälpmedel måste patienten göra flera besök på sjukhuset. Det gäller bl. a. ordination, måttagning, gipsavgjutningar, en eller flera utprovningaroch slutligen besök för att produkten skall godkännas. Hela denna procedur står formellt under ortopedläkarens ansvar. Men i realiteten överlämnar han mycket av ansvaret för det ortopediska hjälpmedlets utformning till bandagemästaren, eftersom läkarna inte har de erforderlige tekniska kunskaperna. Det är emellertid läkaren som har ansvaret för att hjälpmedlet får en medicinskt riktig utformning, även om han inte tar sig tid att delta vid avlämnandet av produkten. Det är inte bara i samband med erhållande av nytt ortopediskt hjälpmedel som patienten flir förlorad arbetsförtjänst. Även när hjälpmedlet går sönder uppstår kortare eller längre tids bortovaro från arbete. Om annan medborgare skulle fä motsvarande begränsning av sin rörelseförmåga i armar eller ben vore en sjukskrivning självskriven. När den genom protes kompenserade funktionen blir obrukbar anses detta icke vara grund för sjukskrivning. Även när det gäller reseersättning vid besök på ortopedisk klinik vid sjukhuset finns begränsningar som icke gäller för andra patienter. Ersättningen utgår endast när patienten träffar ortopedläkaren. Eftersom läkaren förlitar sig på bandagemästarens yrkesskicklighet är det vanligt att han icke är med vid måttagning, utprovning och avlämnande av hjälpmedlet. 1 dessa fall utgår inte reseersättning. Som jämförelse kan nämnas att i andra sammanhang reseersättning utgår vid undersökningar och provtagningar på sjukhus, även om det är annan personal än läkaren som gör dessa. På samma sätt bör behandlingen vid ortopedisk klinik bedömas, enligt vår mening. De förhållanden som här anförs gäller i viss utsträckning även vid utprovning av hörapparater och synhjälpmedel. Med hänsyn till vad som anförts hemställer vi att beslutar att hos Kungl. Maj:t begära förslag om 1. att ersättning för förlorad arbetsinkomst skall utgå från sjukförsäkringen i samband med erforderlig bortovaro från arbete vid ordination av tekniska hjälpmedel, 2. att reseersättning skall utgå vid besök på ortopedisk klinik även om patienten inte sammanträffar med läkaren vid behandlingen av hans ärende. () ()
mot · FX02680 · 1974-01-25 00:00:00 — om vidgad rätt till föräldrapenning vid adoption m. m. Vid riksdag förbättrades adoptivföräldrarnas situation på ett flertal punkter. Riksdagsbeslutet innebar bl. a. principiell jämställdhet för adoptivföräldrar i förhållande till biologiska föräldrar främst avseende föräldrapenning och anställningsskydd. Rätten till föräldrapenning fastställdes i samband med att barnet kommer till familjen. I samband med riksdagsbehandlingen av propositionen 1973:47 framfördes motionskrav på att föräldrapenningen skulle avse en ersättningstid - således även i denna fråga en jämställdhet med den ersättning som utgår till biologiska föräldrar. I betänkandet 1973:19 uttalade också socialförsäkringsutskottet som sin mening att det kunde finnas skäl för en längre ersättningstid än de föreslagna men ansåg sig inte då kunna biträda motionsyrkandena. Vid riksdagsbehandlingen följde kammaren utskottets betänkande. Frågan om en ökad jämställdhet mellan biologiska föräldrar och adoptivföräldrar är också i fråga om föräldrapenning så väsentlig att den bör bringas till en slutlig lösning. Samma förhållande gäller också i vissa fall för fosterföräldrar. Anpassningen av barn i fosterhem kan - i synnerhet då det är fråga om en flerårig vistelse - ställa stora krav på fosterföräldrar, varför denna föräldragrupp bör bedömas efter i huvudsak samma linjer som de biologiska föräldrarna och adoptivföräldrarna. Med tanke på den positiva ställning till frågan som togs av riksdag -och med hänvisning till ärendets synnerliga vikt och kravet på jämställdhet - bör därför en lösning i fråga om föräldrapenningen åstadkommas. tillsattes en utredning angående vissa frågor inom föräldraförsäkringen under ledning av landshövding . Det synes lämpligt att denna utredning får ta hand om också den i motionen aktualiserade frågan. Med hänvisning till det anförda yrkas att den tillsatta kommittén med uppgift att utreda vissa frågor inom föräldraförsäkringen m. m. får uppdrag att skyndsamt utreda frågan om jämställdhet mellan biologiska föräldrar och adoptivföräldrar när det gäller rätten till föräldrapenning vid adoption och fosterhemsplacering.
mot · FX02683 · 1974-01-25 00:00:00 — av herrar i och om förbättrat studiestöd för vissa vuxenstuderande. trädde en reform av studiestödet i kraft. Reformen innebär sammanfattningsvis att systemet med allmänt studiebidrag och studielån till studerande i grundskola, gymnasieskola och folkhögskola ersattes med studiemedel av den typ som tidigare gällde endast högskolestuderande. Alla studerande har numera rätt att få samma slag av studiesocialt stöd, nämligen studiemedel, vilket bl. a. innebär att studerande på gymnasienivå fått sin bidragsdel höjd till . En annan fördel med reformen är förbättrade regler för återbetalningsskyldighet. Reformen ger emellertid negativa effekter för vissa grupper av vuxenstuderande, vilket måste beklagas, då ett av utbildningspolitikens främsta mål är att utjämna den utbildningsklyfta som finns mellan yngre och äldre generationer. Eftersom studiemedel endast i undantagsfall utbetalas till studerande kom nästan alla äldre i kommunala vuxenskolor och folkhögskolor att stå utan studiestöd fr. o. m. . hade denna grupp fått . utan behovsprövning som allmänt förhöjt studiebidrag. Den indragna förmånen har hämmat nyrekryteringen av äldre vuxna till vuxenskolor och folkhögskolor. Situationen försvåras av att inkomster av arbete reducerar studiemedlen. Reformen av studiestödet fick en negativ effekt för kvinnorna. Om t. ex. en hemmafru önskar studera, räknas mannens inkomst och förmögenhet, då studiemedlen skall beviljas. Detta leder till att många hustrur, som tidigare fått . , står utan studiestöd och måste gå till mannen för att erhålla pengar till böcker och material. åt vuxna (SVUX) har i remissammanhang uttalat sig för att prövning mot makes inkomst av principiella skäl bör slopas. Det har i debatten anförts att fördelningspolitiska skäl talar mot ett slopande av hänsynstagandet till make (t. ex. fall där ena maken är hemma och den andra maken har hög inkomst och förmögenhet). Mot den bakgrunden är det angeläget att SVUX, som kommer att lägga fram förslag 1974 om hur studiefinansieringen skall lösas för vuxenstuderande, får pröva andra tekniska lösningar för att förbättra studiemedelsreformen än att slopa prövning mot makes inkomst. Studiemedelsreformen fick också, vilket LO påpekat, negativa effekter för folkhögskolestuderande med fackföreningsstipendier, eftersom fackföreningsstipendier kan reducera studiemedlen. Sammanfattningsvis kan framhållas att motionen pekar på grupper som fått försämringar genom studiemedelsreformen. Det bör vara en uppgift för SVUX att pröva lösningar som förbättrar situationen för de grupper av vuxenstuderande som missgynnades genom reformen av studiestödet . Åberopande vad som anförts hemställs att hos Kungl. Maj:t begär att kommittén för studiestöd åt vuxna får i uppdrag att pröva frågan om studiesociala förbättringar till de grupper vuxenstuderande som anges i motionen. () ()
mot · FX02684 · 1974-01-25 00:00:00 — av herrar i Trobro och Komstedt om ersättning för kostnad vid besök hos patient på vårdinrättning. När barn vårdas på sjukhus nära eller i hemorten har deras anhöriga goda möjligheter att genom sin blotta närvaro hjälpa och stödja såväl sjukhuspersonalen som barnen. Obegränsade besökstider och föräldrarum har vunnit insteg i barnsjukvården i glädjande omfattning. Rätt till sjukpenning för förälder, som måste försaka sitt arbete för vård av sjukt barn, har beslutats av förra årets vårriksdag. Men när barn måste behandlas på specialklinik uppstår ofta problem, om upptagningsområdena är stora. Barnen kommer då inte sällan att hamna långt hemifrån, kanske eller mer, och det kan röra sig om långa vårdtider. Föräldrarna måste då ha en god ekonomi för att kunna besöka sina barn i önskvärd omfattning. Resor, tjänstledighet utöver sjukpenningberättigande tid, måltider utom hemmet, barntillsyn och kostnader för logi kan ställa stora krav på föräldrarnas kassa. Särskilt kännbara kostnader uppstår om föräldrarna stannar hos barnen, t. ex. i samband med inläggning eller operation. Även hem- och återtransport av barnen över ställer sig dyrbara. Endast en gång i kvartalet brukar sådana transporter ordnas kostnadsfritt för föräldrarna. Ändå är det enligt läkare och psykologer högst väsentligt för barnen att de får vistas i sin normala miljö i så stor utsträckning som möjligt. Det allmänna borde i större omfattning ekonomiskt stödja de föräldrar som måste göra stora ekonomiska insatser för att kunna bistå barnen då de ligger på sjukhus. Lyckligtvis rör det sig om en liten grupp föräldrar, då det i regel är vid allvarliga sjukdomar som barnen hamnar på sjukhus, som ligger långt ifrån deras hem. Vi avstår från att här ta upp avvägningsfrågor och tekniska spörsmål. För det krävs mera ingående överväganden. Men givetvis måste vissa begränsningsregler avseende bl. a. avstånd och besöksfrekvenser komma att gälla. Hänsyn torde även behöva tas till sjukdomens art och sjukhusvistelsens längd. Man borde också överväga huruvida inte kostnadsersättning borde kunna utgå även då det gäller framför allt äldre anhöriga. Gamla människor isoleras ofta på åldrings- och långtidsvårdsinstitutioner. Betydande avstånd kan skilja dem från anhöriga. Ekonomin bör inte heller i dessa fall få lägga hinder i vägen för de anhöriga som oftare önskar besöka de gamla. Med stöd av vad som anförts hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om utredning och förslag syftande till vidgad ersättning för de kostnader som uppstår vid besök hos såväl anhöriga barn som åldringar som vårdas på sjukhus resp. åldringsvårdsinstitutioner förhållandevis långt från hemorten, i enlighet med vad i motionen anförts. N. () ()
mot · FX02685 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. om arvode till ämneslärarkandidat under praktiktjänstgöring. Utbildningen av ämneslärare omfattar dels en teoretisk utbildning vid universitet, dels en praktisk utbildning om två terminer vid lärarhögskola. Ämneslärarkandidatema har varit förordnade som lärare under den andra terminen av den praktiska lärarutbildningen, praktikterminen. har beslutat om en ny utformning av praktiken. Enligt den nya praktikorganisationen skall lärarkandidaten under andra terminen ha praktikanttjänstgöring som innebär att han under en längre sammanhängande period bildar ett arbetslag tillsammans med behörig lärare och övertar uppgifter i växande utsträckning. Praktikanttjänstgöringen under denna termin omfattar . Som en följd av att lärarkandidaten inte längre förordnas som lärare föreslås i statsverkspropositionen att utgående avlöningsförmåner upphör och att gängse studiesociala förmåner skall utgå. Bland nackdelarna med studiemedel kan bl. a. nämnas att kontant arbetsmarknadsstöd ej kan utgå vid förekommande arbetslöshet efter utbildningen. Genom den nya praktikorganisationen har inte lärarkandidaten samma självständighet i sitt arbete som . Ansvaret skall under båda terminerna ligga på handledaren. Utbildningen förutsätter emellertid ett aktivt deltagande från lärarkandidatens sida både när det gäller undervisning och övrigt lärararbete. Lärarkandidatens ansvar därvidlag ökas givetvis under praktikanttjänstgöringen. Mot bakgrunden av att lärarkandidaten under praktikanttjänstgöringen fungerar som assistentlärare och utför ett visst arbete vore det rimligt att låta ett utbildningsbidrag utgå i stället för studiemedel. Studieskuldsättningen har ökat kraftigt för alla akademikergrupper. För adjunkter och lektorer är den beräknade skuldsättningen 1973 35 000 resp. . 1959/60 var skuldsättningen 19 700 resp. (omräknat penningvärde). Om studiemedel skall utgå under den andra terminen kommer skuldsättningen att öka ytterligare med ca för dessa kategorier. Bland ämneslärarna är det en omfattande arbetslöshet. Ökad studieskuldsättning kombinerad med risk för arbetslöshet kan leda till en social snedrekrytering till lärarbanan. Lärarkandidatens uppgifter under praktiktjänstgöringen och den ökade studieskuldsättningen för vissa lärarkategorier talar alltså för att ett utbildningsarvode borde utgå under praktikanttjänstgöringen i stället för studiemedel som föreslås i statsverkspropositionen. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller om förslag om att utbildningsarvode skall utgå till ämneslärarkandidater under praktiktjänstgöringen. HANS NYHAGE (m) () ()
mot · FX02687 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. om sjukpenning vid läkarkontroll. Många människor i vårt land drabbas av sjukdomar av olika slag, t. ex. diabetes, vilket innebär att de är hänvisade till att leva med sin sjukdom under hela sitt återstående liv. Ambitionen hos dessa är att kunna leva ett normalt liv med möjlighet till ett förvärvsarbete som ger förutsättning att kunna försörja sig själv och en eventuell familj. För att kunna sköta sin hälsa och därmed också sitt arbete fordras det regelbundna läkarkontroller. Med resor och väntetider tar dessa läkarbesök ofta en hel dag, och det innebär att man måste begära ledighet från arbetet. För utgår ingen lön från arbetsgivaren. För många är det ett stort antal dagar som åtgår till läkarkontroller vilket innebär ett betydande inkomstbortfall. Det borde finnas möjlighet för dessa människor att erhålla ersättning från allmänna i form av sjukpenning för dagar som åtgår till läkarkontroller. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos Kungl. Maj:t begär översyn av reglerna för allmän försäkring innebärande att sjukpenning skall utgå för dag vid regelbundet återkommande läkarkontroller.