mot · FX021240 · 1974-01-26 00:00:00 — av m. fl. om regionalpolitiskt stöd till i form av skattelättnader. Utvecklingen i det så kallade allmänna stödområdet har varit av den arten att den medfört stora problem genom den befolkningsomflyttning som skett. Detta har gjort att tidigare kulturområden har blivit ödebygder. Rationaliseringen inom skogs- och jordbruket med minskat antal arbetstillfällen som följd har spelat en viktig roll. Regeringens agerande med selektiva åtgärder och dess bristande intresse för jordbruket inom det aktuella området har påskyndat denna negativa utveckling. De åtgärder som vidtagits har varit otillräckliga för att råda bot på den rådande situationen. Det viktigaste måste vara att skapa ett mer livskraftigt näringsliv inom det allmänna stödområdet. Detta nås enligt vår mening bäst och till lägsta kostnader genom generella åtgärder. Åtgärderna måste vara av såväl sysselsättningspolitisk som socialpolitisk art. Investeringar som ger en mer differentierad och rikare arbetsmarknad bör stödjas. Dessa bör ställas i relation till samhällskostnaderna vid ökad inflyttning i de regioner som redan har hög befolkningskoncentration. Moderata samlingspartiet har i sitt handlingsprogram klart uttalat, att regionalpolitiken i vidaste mening är en av statens huvuduppgifter. Samhället kan genom en utbyggd regionalpolitisk planering och genom ökad satsning på investeringar som förbättrar samhällsservicen inom utbildnings-, kommunikations- och miljövårdsområdena skapa bättre utvecklingsmöjligheter i och i andra områden med likartade problem. Som vi tidigare påpekat är ett konkurrenskraftigt näringsliv den viktigaste förutsättningen för att det allmänna stödområdet skall kunna behålla sin befolkning. De klimatiskt betingade högre byggnads- och anläggningskostnaderna samt uppvärmningskostnaderna i bör utjämnas genom fördelaktigare avskrivningsregler vid beskattning av fastigheter. För att förbättra näringslivets konkurrensmöjligheter inom det allmänna stödområdet bör man eftersträva direkt kostnadssänkande åtgärder. En sänkning av den utgående arbetsgivaravgiften är ett från många synpunkter bra hjälpmedel. Den är ju direkt beroende av antalet anställda, dvs. det är en skatt på arbetskraft. Därtill är sänkningen av arbetsgivaravgiften en åtgärd som direkt ger en positiv effekt. En sänkning av arbetsgivaravgiften inom det allmänna stödområdet kan genomföras utan att det påverkar det framtida ställningstagandet till den regionalpolitiska målsättningen. Det kommunala skattetrycket är högst inom de områden som är mest i behov av lokaliseringsfrämjande åtgärder. Detta har till följd bl. a. att få företag vill etablera sig i dessa kommuner. En utjämning av det kommunala skattetrycket är ett viktigt element i regionalpolitiken. Bestämmelserna om fördelning av kommunala skatter mellan produktions- och huvudkontorskommuner drabbar hårt. Dessa bestämmelser bör därför överses för att få ett rättvisare skatteuttag. med huvudsaklig produktion i bör inte som är fallet ha den centrala administrationen i . Arbetsmarknadspolitiken måste mer inriktas på att skapa nya sysselsättningsmöjligheter i sysselsättningssvaga regioner. Nyetablering och filialbildning av företag bör underlättas genom att företagen får uppbära utbildningsbidrag för utbildning och inskolning av personal. Riktmärket för varje företagslokalisering bör vara att skapa lönsamma och därmed utvecklingsbara företag som kan trygga sysselsättningen. Om det skall vara möjligt att göra det allmänna stödet attraktivt för både befolkningen och näringslivet, måste ett nät av tätorter utbildas, som utgör en tillräcklig grund för att en allsidig samhällsservice skall kunna tillgodoses. Viktigt är att en så differentierad företagsamhet som möjligt främjas. Den valfrihet för invånarna som då också skapas är mycket väsentlig. Den av 1972 beslutade ortsstrukturen får dock inte betraktas som något givet utan endast ses som en vägledning. Inte minst kommunernas egen uppfattning måste tillmätas stor betydelse vid framtida beslut rörande ortsstrukturen. Regionalpolitiken bör utifrån dessa förutsättningar utformas så att en koncentration av stimulansåtgärderna kanaliseras till orter som kan tänkas utgöra kärnpunkter i en utvecklingsbar region. Detta för att resurserna skall utnyttjas på effektivaste möjliga sätt. Regionalpolitiken bör kompletteras med ett särskilt glesbygdsprogram, som skall inriktas på att skapa goda förhållanden i de områden som drabbats hårdast av strukturrationaliseringen inom jord- och skogsbruket. () spelar en viktig roll i dessa avseenden. har tidigare fattat beslut om att en ökad regionalisering skall ske av den nuvarande SIFU-verksamheten. I Norrlandslänen finns det två SIFU-kontor och . Dessa båda kontor betjänar ett område på . De mindre och medelstora industriföretagen och handelsföretagen som de betjänar har behov av att SIFU-kontoren finns på rimligt avstånd. a. för att tjänsterna på ett effektivt sätt skall kunna tillhandahållas. Enligt vår mening bör dessa kontor också vidareutvecklas. Det regionalpolitiska stödets utformning Det regionalpolitiska stödet bör vara av den karaktären att det är allmänt företagsstimulerande och ej som många selektiva åtgärder hämmande för den redan befintliga företagsamheten. Utformningen av stödet bör enligt vår mening ske på följande sätt. Det bör i princip kunna lämnas till alla typer av företag och sammanslutningar av företag. Underlaget för stödet bör utvidgas till att förutom ny-, till- och ombyggnad även omfatta förvärv av rörelsefastighet samt investeringar och rationaliseringar, utbildning och marknadsföring som kan bedömas vara av väsentligt värde för att produktionen skall kunna fortgå och/eller vidareutvecklas. Det regionalpolitiska stödet bör utgå med 2/3 av investeringskostnaderna, varav lokaliseringsbidraget med maximalt . Inom regioner med speciellt hög arbetslöshet och med stor andel bunden arbetskraft bör stödet förstärkas och utgå med 3/4 av investeringskostnaderna. Transportpolitiken är speciellt viktig då det gäller de norra delarna av landet med deras långa avstånd. Det gör att transportkostnaderna är större än i landet i övrigt, vilket medför ett ogynnsamt konkurrensläge. Vi vill i detta sammanhang föreslå följande åtgärder: Den av klimatet besvärade norrländska sjöfarten bör främjas genom förbättrade isbrytnings- och dockningsresurser. Statens järnvägars tariffer för gods- och persontransporter spelar en viktig roll i de regionalpolitiska sammanhangen. Man bör därför pröva frågorna om maximitariffer, en bättre taxemässig samordning mellan buss- och järnvägsresor samt speciella taxor för resor inom . Olje- och bensinpriserna är högre i än i övriga landet. Detta är speciellt allvarligt då bränsleåtgången på grund av de långa transporterna är mycket stor. Som ett led i regionalpolitiken bör dessa merkostnader kompenseras genom lägre skatteuttag vid införsel av bensin och olja i norrländska hamnar. En snabb upprustning av länsvägnäten i och då särskilt med avseende på broarnas bredd och bärkraft bör komma till stånd. Den av 1973 beslutade sänkningen av flygpriserna är ett steg i rätt riktning. Det bör dock observeras att de ändrade biljettpriserna inte i första hand tillkom som någon form av persontransportstöd utan närmast som ett resultat av en differentiering av de statliga flygplatsavgifterna. Ytterligare åtgärder i prissänkande riktning för Norrlandsflyget är erforderliga. beslöt 1973 om en sänkning av telefontaxorna på långa avstånd. Utveckling mot en utjämning av taxorna hälsar vi med tillfredsställelse. Vi anser dock att utredningsarbetet bör fullföljas i enlighet med tidigare uttalanden om en ytterligare utjämning. Postservicen får på inga villkor bli eftersatt i glesbygderna. En utveckling mot att postutbärningen endast skall ske kan på intet sätt godtagas. Inte heller accepterar vi att glesbygdsborna skall behöva åka långa avstånd för att hämta sin post. Som riktpunkt bör det uppställas att varje hushåll skall ha postförbindelse alla vardagar. Människors berättigade ökade krav på trygghet och samhällsservice har den allra största betydelse då det gäller sjukvården, såväl den öppna som den slutna. Att bo långt från läkare och sjukhus innebär för många människor ett tillstånd av ständig oro. En rimlig närhet till sjukvården måste vara ett oeftergivligt krav. Turismen har stor betydelse för sysselsättningen i delar av där stora natursköna områden har mycket att bjuda av rekreation. Allt talar för att fler och fler turister kommer att vilja besöka . De investeringar, både större och mindre, som erfordras bör stimuleras genom en ökad användning av regionalpolitisk! stöd för dessa ändamål. Initiativ till charterresor med olika transportmedel bör främjas. Många skäl talar för att jordbruket bör ges möjligheter att fungera i hela landet. Det främsta motivet härför är beredskapskravet, men även från regionalpolitiska synpunkter är det viktigt. En bygds förutsättningar att fungera som en god miljö för expanderande näringar av alla slag förbättras genom ett livskraftigt jordbruk. Kulturlandskapet förvinner om åkrarna växer igen, och även ur konsumentsynpunkt är en produktion önskvärd, som utan alltför långa transportavstånd kan tillgodose behovet av färskvaror av olika slag. Jordbrukarna känner stor oro inför utvecklingen. Då jordbruket läggs ned försvinner underlaget för jordbrukets förädlingsindustrier, som då kan bedriva en lönsam verksamhet. Det måste ligga i samhällets intresse att förbättra jordbrukarnas arbetsbetingelser så att framtidstro och investeringsvilja återvänder. majoritet beslöt 1972 i enlighet med förslag från moderata samlingspartiet att hos regeringen begära framläggande av ett norrländskt skogsvårdsprogram till riksdag. Detta förslag kom aldrig men har aviserats att komma . Enligt vår mening är väl fungerande familjejordbruk även i norra av stor betydelse för en god regional utveckling i denna del av landet. Med hänvisning till ovanstående hemställes1 1. att hos Kungl. begär förslag till riksdag om nya avskrivningsregler vid beskattning av fastigheter belägna i , , , och , 2. att hos Kungl. anhåller om att den allmänna arbetsgivaravgiften i det allmänna stödområdet sänks , 3. att hos Kungl. anhåller om förslag till 1975 års riksdag om skattesänkning på drivmedel som införs till de norrländska hamnarna. () i Agnäs PER () i Gäddvik 1 (Se även motionerna 1974:1445, 1974:1524 och 1974:1565.) GOTAB 74 5921 S 1974