mot · FX021753 · 1974-04-16 00:00:00 — av fröken m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:14 angående studiesocialt stöd. 1 proposition 1974:14 föreslås ändringar i studiestödslagen när det gäller bestämmelser för tilldelning och återbetalning av studiemedel samt förslag till utformning av bestämmelser för sjukförsäkring för studerande. Vissa förslag på studiehjälpens område framläggs också. De åtgärder som föreslås av departementschefen innebär förbättringar i relation till nu gällande regler inom studiemedelssystemet. Det kan dock ifrågasättas om de föreslagna ändringarna är tillräckliga. Det finns mycket som talar för nödvändigheten av att göra en samlad översyn av hela studiefinansieringsfrågan. En sådan översyn bör ske i nära samarbete med SVUX och KAMU, så att resultatet kan bli ett samordnat studiesocialt system som omfattar ungdoms- och vuxenstuderande, på hel-och deltid, samt deltagare i arbetsmarknadsutbildning. 1 det nu framlagda förslaget vill vi peka på några punkter, där enligt vår uppfattning ytterligare förbättringar bör vidtas omgående. föreslår en höjning av fribeloppsgränsen till av basbeloppet per termin. Likaså föreslår man att reduceringsfaktorn sätts till hälften av den del av inkomsten som överstiger fribeloppet. Dessa förslag tillstyrks av ett flertal remissinstanser. Departementschefen säger sig i väntan på SVUX ej vilja lägga något förslag. Enligt vår uppfattning är detta dock en så nödvändig justering av nu gällande regler att den bör vidtas . Det är svårt att tänka sig att SVUX kan lägga ett förslag som understiger denna gräns, och vid ett förslag om en högre gräns för fribeloppet kan justering av detta ske i samband med att beslut fattas om SVUX:s förslag. Vi föreslår således att studiemedelsutredningens förslag om en höjning av fribeloppet och den ändrade reduceringsfaktorn genomförs utan dröjsmål. I detta sammanhang skulle vi även vilja peka på en inkonsekvens när det gäller tilldelningen av studiemedel till barnfamiljer. Studiestöd enligt studiestöd slagen, doktorandstipendium, statskommunalt bostadstillägg och allmänt barnbidrag räknas icke som inkomst. Det gör däremot det statliga bostadstillägget, något som medför reducerade studiemedel för många barnfamiljer. Vi menar att det statliga bostadstillägget ej heller bör betraktas som inkomst vid beslut om tilldelning av studiemedel. Vi menar även att man bör följa studiemedelsutredningens förslag när det gäller förmögenhetsbegreppet, dvs. att med förmögenhet skall menas den skattepliktiga förmögenheten. Departementschefens förslag att återbetalningspliktiga studiemedel ej skall få avräknas från den studerandes förmögenhet i likhet med övriga skulder förefaller oss märkligt och är inte underbyggt med någon argumentation. De bestämmelser som föreslås om utbetalning av barntillägg instämmer vi i. Däremot anser vi det befogat att, vilket också föreslås av studiemedelsutredningen, även införa bestämmelser att begränsningen om att endast ett barntillägg utgår för ett och samma barn till föräldrar som båda är berättigade till studiemedel endast skall gälla i de fall där dessa sammanbor. Nuvarande regler medför att en studerande kvinna med barn, där barnets fader är förvärvsarbetande, kan erhålla barntillägg och underhållsbidrag. Är barnets fader däremot studerande, erhåller hon endast ett underhållsbidrag motsvarande ett barntillägg, med vars hjälp hon skall täcka merkostnaderna för barnet. Den tolkning som görs av studiestödslagen 4 kap. § 13 innebär att studerande endast kan erhålla studiemedel för kurstid. Många studerande vill utnyttja sommarmånaderna för att göra examensarbete, skriva uppsats eller läsa in en sluttentamen. De har med nuvarande bestämmelser ej möjlighet att erhålla studiemedel för att göra detta. Enligt vår uppfattning bör § 13 ges en sådan lydelse att studiemedel kan erhållas för studier även utanför ordinarie läsår. Ett stort antal remissinstanser har uttryckt uppfattningen att den nuvarande nivån på bidragsdelen, , är för låg och att den bör höjas till den ursprungliga, . Den i propositionen föreslagna höjningen från . innebär endast en uppbromsning av realvärdeminskningen på bidragsdelen. Enligt vår uppfattning har studiebidragets andel av de totala studiemedlen en väsentlig betydelse för rekryteringen av studerande, framför allt från socialgrupp 3. bör dock konstateras att man genom att styra utformningen av regler för återbetalning kan ge personer med begränsade ekonomiska resurser ett väl så stort stöd. Genom att gränsen där rätt föreligger att begära uppskov med återbetalningarna sätts högt, genom rätt till avdrag för vård av barn m. m., kan inkomsttagare med relativt låg inkomst erhålla avgiftsbefrielse eller mycket låg årsavgift och därigenom reellt erhålla ett större studiebidrag än vad en uppräkning av bidragsdelen skulle ha inneburit. Att återställa realvärdet på bidragsdelen genom att låta bidraget återgå till nivån av utgående studiemedel ställer sig mycket kostsamt. Mot bakgrund av de överenskommelser som gjorts i samband med diskussionerna om den ekonomiska politiken avstår vi därför från att yrka på en höjning utöver propositionens förslag. Däremot finner vi det angeläget att åtgärder redan nu vidtas för att hindra att bidragsdelen ytterligare urholkas. Beslut bör därför fattas om att bidragsdelen även i fortsättningen skall utgöra samma procentuella andel av studiemedel som vid höjningens ikraftträdande. De föreslagna reglerna för återbetalning av studiemedel visar klart hur komplicerat och svårförståeligt för den enskilde systemet har blivit. De innebär dock förbättringar för den enskilde jämfört med nu gällande regler. Man kan dock ifrågasätta om det efter denna översyn blir lättare att gå ut med enkel och saklig information om systemets konstruktion, trygghetsregler och andra förmåner. , i väntan på ett nytt studiefinansieringssystem, är vi dock beredda att ställa oss bakom förslaget i stort. Enligt nu gällande regler, liksom enligt de föreslagna, får man för vård av eget barn reducera avgiftsunderlaget med ett basbelopp. Det kan ifrågasättas varför gränsen för hänsynstagande till barn satts just här. Kostnaden för barn torde inte vara mindre efter denna ålder och det förefaller oss därför rimligt att tillämpa en högre gräns, förslagsvis , med hänsyn till att försörjningsplikten normalt tillämpas upp till denna ålder och därmed minskar betalningsförmågan. I propositionen föreslås en sjukförsäkring, uppbyggd enligt de principer som beslutades av majoritet föregående år. Den innebär att försäkringen endast gäller de studerande som har återbetalningspliktiga studiemedel. Dessa utgör en minoritet bland de studerande. Det finns därför anledning att i samband med översynen av hela den studiefinansiella frågan även utreda formerna för en sjukförsäkring som omfattar alla studerande vid de läroanstalter som omfattas av det nya studiefinansieringssystemet. I detta sammanhang bör även frågan aktualiseras om situationen för den studerande som är sjuk vid studiestödsperiodens slut, och förslag till lösningar bör framläggas. Detsamma gäller situationen för den som sökt studiemedel, insjuknat och därefter får meddelande om att studiemedel ej kommer att utgå. Likaså bör frågan om sjukförsäkring för studerande som bedriver studier utomlands, finansierade med studiemedel ånyo övervägas. Detta är speciellt angeläget då behovet av att internationalisera undervisningen framstår klart och då detta ofta för den enskilde studeranden innebär en eller ett par terminers studier vid utländska universitet. Departementschefen uttalar att den som beviljas studiemedel första gången skall bedriva studier under en månad, innan han omfattas av den föreslagna försäkringen. Detta uttalande återspeglas inte helt klart i författningstexten, eftersom där talas om studier på utbildningslinje. Vi förutsätter att studerande som föregående termin uppburit studiemedel, oavsett utbildningsanstalt, omfattas av försäkringen när han påbörjar studier vid utbildningslinje. Studiemedelssystemet har fungerat . Det har betytt mycket för att öka möjligheterna för studerande som kommer från hem med små ekonomiska resurser att bedriva högre studier. Den debatt som förekom om systemet gällde närmast storleken av bidragsdelen och barntillägg, make/makaprövning m. m. Det är först under de senaste tre fyra åren som återbetalningsdelen av systemet blivit en praktisk realitet för stora grupper av studiemedelstagare. De studerande som påbörjade sin utbildning har nämligen först blivit återbetalningsskyldiga. Mot den bakgrunden är det förståeligt att en debatt om återbetalningsreglerna kommit först . Därtill kommer att den första information som lämnades om återbetalningsregler, saldobeskedens utformning m. m. var mycket svår att förstå för många studerande. Detta har tyvärr bidragit till att snedvrida debatten om systemets konsekvenser för den enskildes ekonomi, sett på litet sikt. Detta informationsproblem har säkert också bidragit till att andelen som utnyttjar studiemedelssystemet nu är av de studerande. Studiemedelssystemet utformades med hänsynstagande till den eftergymnasiala organisation som fanns och med sikte på ungdomsstuderande som direkt efter gymnasieskolan fortsatte sina studier. är det en helt annan bredd på den grupp som bedriver eftergymnasiala studier och som är i behov av ett studiesocialt stöd. Likaså är den framtida inkomstsituationen en annan för de grupper som finansierar sina studier med studiemedel än den var . De vuxenstuderandes behov av studiestöd, hänsynen till målen beträffande återkommande utbildning, det nuvarande studiemedelssystemets komplicerade och detaljerade regler, behovet av en avgränsning gentemot arbetsmarknadsutbildningen och den ökade valfriheten mellan olika former av utbildning leder enligt vår uppfattning fram till slutsatsen att det är nödvändigt att angripa studiefinansieringsfrågan i hela dess vidd och arbeta fram ett samordnat system som omfattar ungdoms- och vuxenstuderande, på hel-, del- och fritid, samt deltagare i arbetsmarknadsutbildning. Utredningen bör framlägga ett förslag till studiefinansieringssystem för ungdomsstuderande som är samordnat med det förslag till studiefinansiering för vuxenstuderande som SVUX kommer att framlägga . Likaså bör det samordnas med det förslag som är under utarbetande angående de ekonomiska villkoren för deltagare i arbetsmarknadsutbildning. En frågeställning som bör snabbutredas är arbetsfördelningen mellan centrala och de lokala studiemedelsnämnderna, liksom konsekvenserna av att, i de fall CSN är första instans föransökan om studiemedel, besvärsrätt saknas. fungerar CSN som , något som medfört betydande nackdelar för den enskilde. Enligt vår uppfattning bör de lokala studiemedelsnämnderna ges resurser för att även handha studiemedelsansökningar för studerande inom den kommunala vuxenutbildningen och för folkhögskoleelever. Med hänvisning till det anförda hemställs att vid sin behandling av Kungl. Maj:ts proposition 1974:14 beslutar 1. att fribeloppsgränsen höjs till av basbeloppet samt att reduceringsfaktorn sätts till hälften av den del av inkomsten som överstiger fribeloppet, 2. att det statliga bostadstillägget till barnfamiljer ej räknas som inkomst vid beslut om tilldelning av studiemedel, 3. att förmögenhet definieras som skattepliktig förmögenhet enligt förordningen om statlig förmögenhetsskatt, 4. att barntillägg kan utgå till bägge föräldrarna om dessa ej sammanbor, 5. att studiestödslagen 4 kap. § 13 ges en sådan lydelse att studiemedel kan utgå för studier utanför ordinarie läsår, 6. att studiemedelssystemets återbetalningsfria del värdesäkras och bibehålies på en i förhållande till propositionens förslag oförändrad nivå, 7. att åldersgränsen för reducering av avgiftsunderlaget vid återbetalning av studiemedel höjs till , samt 8. att ge Kungl. Maj:t till känna vad som i motionen anförts angående en övergripande utredning av studiefinansieringssidan, liksom beträffande sjukförsäkringens utformning. MAJ () ()