mot · FX02503 · 1974-01-23 00:00:00 — av m. fl. om vidgad rätt till transportstöd. Det regionalpolitiska transportstödet infördes . Det skulle i första hand utgå . Det direkta syftet var att åstadkomma en minskning av transportkostnaderna i det s. k. allmänna stödområdet och därigenom bidra till en bättre utveckling av näringslivet inom detta område. Stödet skulle sålunda verka för en utjämning av transportkostnaderna för företag av skilda slag som var belägna i liksom i andra delar av stödområdet i förhållande till företag i övriga delar av landet. Det skulle därmed vara en del i arbetet att skapa vad som ibland brukar kallas ett rundare . Vi har i olika motioner till krävt översyn av bestämmelserna och en utbyggnad av stödet i vissa avseenden. Det har t. ex. gällt begäran om utvidgning av stödet till att gälla även andra landsvägstransporter än de som sker i yrkesmässig trafik, möjligheten att beakta utländsk transportsträcka som underlag för bidrag, lägsta gräns för att transportsträcka skall vara bidragsgrundande och lägsta vikt för att en sändning skall vara bidragsberättigad. Genom beslut (TU 1973:14) ändrades till vissa delar reglerna om transportstödet genom att det utvidgades i flera avseenden. Våra tidigare framställda yrkanden blev därigenom tillgodosedda i viss utsträckning. De av våra yrkanden som ännu icke vunnit bifall anser vi vara av sådan betydelse förde syften för vilka transportstödet har tillkommit att de bör upprepas ånyo. Det finns ett icke ringa antal företag som utför sina transporter med egna fordon. Eftersom transportstödet alltjämt är begränsat till den yrkesmässiga trafiken, får sådana företag högre transportkostnader än de som anlitar yrkesmässig trafik. Vi anser icke denna skillnad sakligt berättigad. Anledningen till varför stöd icke utgår vid transport med ett företags egna bilar (s. k. firmabilar) har angetts vara att dessa bilar i endast mindre utsträckning utför transporter av sådan längd och av sådant slag att transporten kan bli bidragsberättigad liksom att svårigheter av teknisk-administrativ art skulle uppstå om de blev berättigade till bidrag. Dessa invändningar kan dock enligt vår mening inte vara bärande för att förhindra att transporter med firmabilar beträffande möjligheter till transportstöd jämställs med transporter utförda i yrkesmässig trafik. Genom riksdagsbeslutet sänktes gränsen över vilken transportskall ha skett för att stöd skall kunna utgå . är stödberättigade utgår detta i form av avståndsdifferentierade rabatter. Enligt vår mening borde stöd kunna utgå redan vid transporter som översteg men då med en lägre rabattsats än som gäller vid transporter , t. ex. . När det gäller den vikt som sändningen skall uppgå till för att vara berättigad till stöd () bör beaktas att åtskilliga företag levererar små men kontinuerliga kvantiteter till sina kunder. Om viktgränsen sätts alltför högt kan detta försvåra eller omöjliggöra för vissa företag att erhålla transportstöd. Å andra sidan bör givetvis stöd inte utgå vid hur små transporter som helst. En lämplig avvägning synes oss vara att sätta viktgränsen till taxerad vikt. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger Kungl. 1. att transportstöd bör kunna utgå även vid landsvägstransporter som sker med s. k. firmabilar, 2. att transportstöd bör kunna utgå med en rabattsats av där transportsträckan överstiger men icke , 3. att fraktsändningar med en vikt över taxerad vikt bör vara stödberättigade. () i Agnäs PER () i Gäddvik GOTAB 74 5773 S 1974