ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FX0231 · 1974-01-11 00:00:00 — Mot 1974: 31-38 om rätt för barnmorska att vid förlossning använda sugklocka. Enligt reglemente för barnmorskor (1955:592) är det inte tillåtet för barnmorska att använda sugklocka, som dock vid förlossningsoperationer alltmer kommit att ersätta tång. Reglementets ordalydelse i detta avseende är: Förlossningsoperation må barnmorska utföra endast efter uppdrag av läkare eller i fall där sådant uppdrag ej kan avvaktas. Hon må dock icke utföra annan förlossningsoperation än sådan som utföres med händerna eller som avser lågt stående fosterhuvuds utdragning med tång. Bland sakkunniga anses att texten är föråldrad och borde avslutas med tång eller sugklocka. Detta på grund av att sugklocka blivit allt vanligare och är en metod som barnmorskor behärskar. Dessutom betecknas den som ofarligare än tång. På många håll tolkas dock reglementet så att det är självklart att barnmorska skall få använda sugklocka eftersom tång, ett farligare ingrepp, är tillåtet enligt reglementet. Praxis varierar mellan olika sjukhus. Mot bakgrund av att barnmorska enligt reglementets lydelse har rätt att vid svårare fall använda tång vid förlossning även om vederbörande läkare inte kan ge sitt medgivande därför att han inte är anträffbar ter det sig egendomligt att barnmorskor skulle vara förbjudna att använda den mindre farliga metoden, sugklocka. Även det förhållandet att reglementet ger utrymme för olika tolkningar inom sjukhus motiverar enligt min mening en översyn av gällande reglemente så att barnmorskor ges reglementsenlig rätt att vid förlossningsoperation även använda sugklocka. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att hos Kungl. Maj:t anhåller om att 8 § i reglemente för barnmorskor får följande lydelse: Förlossningsoperation må barnmorska utföra endast efter uppdrag av läkare eller i fall där sådant uppdrag ej kan avvaktas. Hon må dock icke utföra annan förlossningsoperation än sådan som utföres med händerna eller som avser lågt stående fosterhuvuds utdragning med tång eller sugklocka.
mot · FX02311 · 1974-01-23 00:00:00 — av i m. fl. om ändrade regler för transportstöd. Det statliga transportstödet har blivit ett verksamt regionalpolitisk! Avsikten med stödet är att motverka de starkt konkurrenshämmande faktorer som långa transporter mellan norra och landets mellersta och södra delar innebär. Syftet med subventionen skall alltså vara att göra betingelserna för företagsamhet i de norra regionerna mera likvärdiga med dem som föreligger för företagen i övriga landet. Det mycket begränsade transportstöd som infördes utvidgades genom de förslag som förelädes i propositionen 1973:95. Sålunda gäller att minsta bidragsberättiga transportsträcka skall vara mot tidigare . Bidragsberättigad är försändelse med verklig vikt över mot tidigare . Dessutom medger det nuvarande transportstödet bidrag för intransport till och inom området för vissa råvaror som skall bearbetas. har både före och i samband med propositionens behandling anfört att bidragsreglerna skulle ha getts en vidare utformning. Vår principiella syn, att såväl intransport av råvaror och halvfabrikat för bearbetning inom stödområdet som uttransporter av bearbetade varor skall vara berättigade till statligt transportstöd, har genom de nya reglerna blivit gällande. Vi anser dock nu liksom tidigare att den bidragsgrundande transportsträckan skall minskas , att minsta sändning som berättigar till transportstöd skall vara taxerad vikt, att stödet för godstransporter till skall utformas efter principen att staten skall bära de merkostnader som följer av att vägförbindelse saknas samt att transportstöd för persontransporter införs. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi att sådana ändringar görs i reglerna för transportstödet 1. att fraktsändningar med en vikt från taxerad vikt skall vara stödberättigade, 2. att transportstöd utgår i avståndsklassen med en rabattsats av . (Fp) i
mot · FX02312 · 1974-01-22 00:00:00 — angående det trafikpolitiska värdet av fasta förbindelser mellan och . Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1974:334 hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om skyndsam utredning av det trafikpolitiska värdet av och de svenska kostnadsandelarna i en vägtunnelförbindelse mellan och vid . A. ()
mot · FX02317 · 1974-01-23 00:00:00 — av m. fl. om eftergift av överlastavgift. Lagen om överlastavgift, som trädde i kraft , antogs året innan av . Införandet av denna bestämmelse är avsedd att motverka överträdelse av gällande axel- och boggietryck eller bruttovikt för fordonet, fordonståget eller vägen. Ökad efterlevnad av för vägtrafiken gällande bestämmelser skapar ökad trafiksäkerhet, bättre vägekonomi och sundare konkurrensförhållanden mellan trafikföretag och transportsätt. Även om enighet råder beträffande införandet av en lag för att motverka överlast, är lagen på en punkt inte invändningsfri. Det gäller fall då det är uppenbart att överlasten är oavsiktlig och då den tillkommit helt utanför fordonsägarens kontroll. Här ger lagen ingen möjlighet till eftergift. Den bör av det skälet ges ett tillägg med innebörd att överlast får eftergivas då särskilda omständigheter föreligger. Motiveringen för ett sådant tillägg är bl. a. att det i många fall är synnerligen svårt att fastställa vikten. Därför kan en fordonsägare som är angelägen att följa föreskrifterna dömas till överlastavgift, även om det är så uppenbart att inget uppsåt föreligger att han inte dömes till böter för överlast enligt vägtrafikkungörelsen. Vi har i tidigare motioner som exempel på detta bl. a. anfört svårigheterna att bedöma vikten på godsslag som lastats efter volym och där vikten per volymsenhet har stora variationer, såsom vid transport av skogsprodukter, schakt-, grus-, jordoch stenmaterial. Vidare kan överlasten bero på ojämn viktfördelning på fordonets axlar, beroende av godsets fördelning på fordonets lastutrymme, t. ex. vid transport av slutna godsbehållare och schaktmassor. Överträdelse kan även tänkas ske genom anställd förares beslut att frångå givna instruktioner angående t. ex. anvisad färdväg, ledande till att väg eller viss vägsträcka under färden överlastas. Svårigheterna att rätt bedöma vikt kommer att kunna lösas när tillförlitliga lastindikatorer finns på marknaden. Så är dock ännu inte fallet. Oavsiktliga överträdelser är därför praktiskt taget omöjliga att undvika, såvitt man inte tar till en säkerhetsmarginal vid lastning av gods med osäker volymvikt. Detta leder till betydande underlaster, vilket i sin tur medför ökade transportkostnader och fler fordon för att utföra ett givet transportarbete. De marginaler som fastställts vid beräkningarna för överlastavgift är också så konstruerade att de är relativt sett minst för de tyngre fordonen. Med stöd av det anförda hemställer vi att hos Kungl. Maj:t begär att lagen om överlastavgift får följande tillägg: Överlastavgift må eftergivas då särskilda omständigheter föreligga, och att Kungl. Maj:t utformar närmare anvisningar som erfordras för tillämpningen av denna föreskrift i enlighet med motionens syfte.
mot · FX02318 · 1974-01-22 00:00:00 — om förbud mot omkörning av stillastående skolskjuts. Det är samhällets skyldighet att med alla till buds stående medel söka förhindra dödsfall och skador inom trafiken. I fråga om en särskild typ av olyckor synes detta relativt enkelt låta sig göra. Olyckor inträffar inte sällan i samband med av- och påstigning av skolskjutsar. Barnen är oförvägna och oförsiktiga och inte uppmärksamma på de risker de löper. Dessa risker skulle kunna elimineras, om förbud infördes för annan trafik att passera stillastående skolskjuts som har blinkljuset påkopplat. Detta skulle sålunda gälla trafik från båda färdriktningarna. Härigenom skulle otvivelaktigt skapas en betydande säkerhet mot olyckor av här avsett slag. Åberopande det anförda hemställer jag att måtte besluta att hos Kungl. Maj:t begära förslag till utformning av sådant tillägg till vägtrafikförordningen som förespråkats i motionen.
mot · FX0232 · 1974-01-11 00:00:00 — om statsbidrag till luftrenare för astmasjuka. Som bekant finns i vårt land ett stort antal astmatiker och allergiska personer med allergier utlösta av luftburna allergener (damm, pollen). För sådana är tillgången på ren, partikelfri luft betydelsefull. prövas en av tillverkad luftrenare, Steral, på några platser, och ytterligare kliniska prov förbereds. I samtliga fall tycks positiva resultat ha uppnåtts. Enligt uppgift lär f. n. ca 2 000 personer använda sig av luftrenare. Filtret har givit god effekt för att förebygga astmaanfall , för att minska medicinering och eliminera eljest ofrånkomliga sjukhusbesök. Kostnad för apparat och filter är ca . Ombyte av filter, som måste ske , kostar ca . Även om man bortser från den lindring som genom åtgärden skapas för patienten, är den ekonomiska vinsten genom minskad medicinering och minskade vårddagar vid sjukvårdsanstalter säkerligen mer än tillräcklig för att täcka kostnaden för det allmänna för kostnadsfritt tillhandahållande av luftreningsapparat. För människor med små inkomster är anskaffning på egen bekostnad knappast tänkbar. Hjälpmedlet i fråga ingår icke bland dem som jämlikt Kungl. om statsbidrag till vissa hjälpmedel för handikappade är föremål för statsbidrag. Ordination av läkare bör krävas. Den lindring av svårt mänskligt lidande som ifrågavarande apparat kan bidra till är det första och väsentligaste motivet till att samhället bör medverka till att envar oberoende av ekonomisk status bör kunna erhålla hjälp. Men även från samhällsekonomisk synpunkt torde ett för den enskilde kostnadsfritt tillhandahållande vara motiverat. Med hänvisning till ovanstående hemställes att beslutar att uttala att luftreningsapparat bör ingå bland de hjälpmedel som jämlikt Kungl. om statsbidrag till vissa hjälpmedel för handikappade är föremål för statsbidrag.
mot · FX02320 · 1974-01-23 00:00:00 — av i m. fl. om vidgad rätt för djurägare till bidrag för resor till veterinär. Höstriksdagen 1973 beslöt ändringar i distriktsveterinärorganisationen m. m. enligt Kungl. Maj:ts proposition 1973:178. När det gällde resekostnaden som djurägaren skall betala, beslöts att för enkel resa över skall resekostnaden betalas för högst enkel resa. Detta är en alltför lång sträcka och kommer att vara betungande för djurägare i glesbygden. Gränsen bör här sänkas enkel resa. beslöt också att till djurägare, vars till statlig inkomstskatt taxerade inkomst inte överstiger och som ej heller påförts statlig förmögenhetsskatt, skall utgå statsbidrag till bestridande av den del av veterinärarvodet och resekostnaden som överstiger . Med hänsyn till den ändring som skett i kommunalskattelagen och som innebär att kommunalskatten ej är avdragsgill i deklarationen vid taxeringen till statlig inkomstskatt, måste beloppet numera anses alldeles för lågt. En höjning är av många skäl motiverad till . Med stöd av det anförda hemställes att beslutar om följande ändringar i kostnaderna för distriktsveterinärorganisationen, nämligen 1. att resekostnadsersättning och inställelsearvode inte tas ut för den del av vägsträckan som överskjuter två och enkel resa, 2. att till djurägare, vars till statlig inkomstskatt taxerade inkomst inte överstiger och som ej heller påförts statlig förmögenhetsskatt, skall utgå statsbidrag till bestridande av den del av veterinärarvodet och resekostnaden som överstiger . KARL-ER1C () i
mot · FX02322 · 1974-01-22 00:00:00 — av herrar i och i Ulfsbyn om förstärkt utrikesrepresentation på lantbruks- och miljöområdet. Vid har förslag väckts om förstärkning av den svenska utlandsrepresentationen på lantbruks- och miljöområdet. beslöt i enlighet med jordbruksutskottets förslag (JoU 1972:1, p. 2) att som sin mening ge Kungl. Maj:t till känna att den specialbevakning av hithörande frågor som utfördes av lantbruksrepresentanterna i , och var av stort gagn och alltjämt fyllde ett angeläget syfte. Behovet av att vidga marknaden för bl. a. svenska jordbruksprodukter talade för att en förstärkning av lantbruksrepresentationen borde ske även inom de östeuropeiska staterna. Som ytterligare ett skäl härför anfördes behovet att följa den internationella utvecklingen på miljövårdens område. Vid riksdag underströk utskottet att dessa synpunkter alltjämt äger giltighet. I anledning av motioner föreslog utskottet att lantbruksrepresentationen skulle förstärkas med en ny befattning fr. o. m. /74. För att täcka kostnaderna föreslogs en höjning av ifrågavarande anslag med . Frågan om var den nya befattningen t. v. skulle placeras borde ankomma på Kungl. Maj:t att närmare bedöma. Utskottet förordade dock i främsta rummet att befattningen skulle placeras i . Utskottets socialdemokratiska ledamöter reserverade sig mot utskottsmajoritetens förslag. I reservationen uttalas bl. a. att det kan visa sig ändamålsenligt att placera en särskild representant i , där miljövårdssekretariat kommer att förläggas, och att Kungl. Maj:t kan väntas pröva möjligheten att företa omplaceringar av befintliga befattningar. Reservanterna motsatte sig en uppräkning av anslaget. beslutade i enlighet med utskottets förslag och avslog reservationen med 142 röster mot 124. Mot bakgrunden av detta beslut och de uttalanden gjorde vid de två är regeringens fortsatta handläggning av denna fråga ganska märklig. Regeringen har visserligen inrättat en befattning som lantbruksrepresentant i . Denna åtgärd anser vi vara riktig och värdefull. Den står också helt i överensstämmelse med uttalade önskemål. Men dessutom har regeringen inrättat en befattning som lantbruksrepresentant i och dragit in motsvarande befattning i . De göromål som ålåg den sistnämnde skall hädanefter skötas av en tjänsteman vid lantbruksstyrelsen, som får ägna högst åt detta arbete. Genom dessa åtgärder har regeringen handlat helt i linje med önskemålen i en reservation som har avslagit. Vi vill för vår del inte bestrida värdet av en bevakning av jordbruksoch miljövårdsfrågor i med nära anknytning till FN:s miljövårdssekretariat i . Men vi finner det mycket märkligt att regeringen för att tillmötesgå önskemålen i en reservation, som avslagit, anser sig kunna dra in en befattning, om vilken i följd klart och tydligt uttalat att den är till stort gagn och alltjämt fyller ett angeläget syfte. Med hänvisning till det ovan anförda och till tidigare uttalanden föreslår vi 1. att befattningen som lantbruksrepresentant i åter inrättas fr. o. m. /75, 2. att anslaget till lantbruksrepresentanter höjs med erforderligt () i Ulfsbyn
mot · FX02323 · 1974-01-22 00:00:00 — om förbud mot barmarkskörning med terrängfordon. har utvecklats ett stort antal typer terrängmotorfordon. Dessa fordon har vissa fördelar vid transporter i skogs-, fjäll- och skärgårdsområden. De flesta av fordonen kan användas på såväl snö och is som barmark. Terrängfordonen har negativa verkningar. Djurlivet kan störas. Skador kan uppstå på mark och vegetation. har utvecklats en speciell typ av terrängfordon, s. k. terrängvagnar. Särskilt under barmarkskörningar kan dessa senare förorsaka stora skador. Risk finns nu att antalet terrängvagnar ökar. Med nuvarande lagstiftning kan man ej heller generellt förbjuda trafik med terrängmotorfordon. De negativa verkningarna vid trafik med terrängvagnar kan bli stora. Särskilt är detta fallet vid körning på barmark i t. ex. fjäll och myrar. Under vissa förhållanden kan skadorna bli omfattande. borde därför hos Kungl. Maj:t begära sådan ändring i lagen om körning i terräng med motordrivet fordon att vi får ett generellt förbud för trafik med terrängmotorfordon under barmarksförhållanden. Undantag bör kunna medges av länsstyrelse om särskilda skäl föreligger. Därvid bör naturvårdssynpunkter beaktas. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t begär sådan ändring av lagen om körning i terräng med motordrivet fordon att förbud mot barmarkskörning införes. () ()
mot · FX02324 · 1974-01-22 00:00:00 — av m. fl. om översyn av den kommunala renhällningslagen. Tillämpningen av reglerna för det kommunala renhållningsmonopolet i glesbygder kan ibland leda till stora olägenheter för både enskilda och kommuner. a. kan det medföra kostnader som inte står i rimlig proportion till fördelarna. Mycket av det avfall som tidigare kunnat nyttiggöras eller destrueras på platsen behöver kanske inte transporteras långa sträckor, som ibland sker i glesbygd. Från miljösynpunkt kan det tyckas egendomligt att t. ex. från en fastighet transportera bort sådant trädgårdsavfall som lätt kan komposteras. Möjligheter finns för enskild fastighetsägare att erhålla dispens, men dessa är ganska beskurna. Enligt nuvarande regler kan endast kommun ansöka hos länsstyrelse om dispens från hämtningsskyldigheten. Om kommun inte funnit anledning söka dispens har den enskilde inte någon verklig möjlighet att påverka beslutet. Besvär kan endast anföras enligt § 76 i kommunallagen vilket ej innebär sakprövning utan endast prövning av själva beslutsfattandet. Det anförda talar för att den kommunala renhållningslagen bör bli föremål för översyn för att uppnå sådana bestämmelser som medger vissa undantag, främst för fastigheter i glesbygd, och ett annat dispens- och besvärsförfarande än . Med anledning av det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t hemställer om översyn av den kommunala renhållningslagen. () ()
mot · FX02325 · 1974-01-22 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder mot nedskräpning av stränder vid vattenreglering. I samband med vattenkraftsutbyggnad sker ofta omfattande ingrepp i landskapet. röjs skog bort i dämningsområdet, men exempel finns när döda träd står kvar i eller under vatten. Resultatet kan bli att stubbar och träd belamrar vattendrag och stränder. Detta medför estetisk olägenhet men kan också skada fisknät och badplatser. tycks domstolarna föreskriva fortlöpande rensning. Detta är helt naturligt, då genom erosion och annat stubbar och grenar eroderas bort, även om den ursprungliga röjningen varit tillfredsställande och blivit godkänd vid besiktning före det att dämningen togs i anspråk. I några fall har enskilda sakägare ansett sig tvingade väcka talan, då man ej ansett att domstolens bestämmelser uppfyllts. Det kan inte anses rimligt att sakägare eller tredje man skall behöva ingripa när stränder skräpas ner. Städning borde ske systematiskt och kontinuerligt. Naturvårdslagen måste anses gälla även vid nedskräpning av detta slag. Kommunerna kan knappast anses ha ansvar för denna renhållning, utan det bör vila på regleringsföretaget. bör med hänvisning till den rådande situationen uttala att dessa följder av utbyggnad av vattendrag skall motverkas kontinuerligt och att ansvaret vilar på vattenkraftsföretaget. Samma uttalande av bör gälla flottningsföreningarnas ansvar för städning av flottleder. Dessa städnings- och rensningsarbeten kan ge vissa arbetstillfällen i berörda bygder. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t begär att får i uppdrag att utfärda direktiv i syfte att åtgärda och förebygga nedskräpning längs stränder förorsakad av vattenreglering, flottning m. m. () ()
mot · FX02327 · 1974-01-23 00:00:00 — av m. fl. angående förvaltningen av nationalparkerna. Nationalparkerna skall förvaltas av domänverket enligt gällande naturvårdslag. Vid Svenska konferens ägnades hela nationalparksfrågan en ingående diskussion. Många kritiska synpunkter, bl. a. mot förvaltningen, redovisades. Sådana hade t. ex. kommit in till naturvårdskommittén, som har till uppgift att se över naturvårdslagen. I svar på en rundskrivelse från kommittén om hur förvaltningen av mark som säkerställts för naturvårdsändamål fungerade nämndes bl. a. brist på samordning, irrationell uppdelning och alltför höga kostnader. Såväl i svaren på rundskrivelsen som under diskussionen på konferensen föreslogs ett enhetligt förvaltningssystem. I detta skulle vara centralt förvaltningsorgan med länsstyrelserna som ansvarigt organ för den samlade naturvårdsinsatsen inom länet och med lokala förvaltare för de särskilda objekten. Även bortsett från de kritiska synpunkterna på direkta brister i nuvarande förvaltning talar alla skäl för att lägga förvaltningsansvaret till . Nationalparker, naturreservat m. m. avsätts inte för ekonomiskt utnyttjande utan för att bevaras i huvudsak orörda eller enligt en speciell skötselplan, och därför är det logiskt och viktigt att ansvaret för sådana områden vilar på det verk som är statens högsta naturvårdande myndighet och har expertis på vetenskaplig, kulturell och social naturvård. Den samordning som man därigenom skulle kunna nå är helt i linje med önskemålen om bästa vård för de värdefulla områden som det gäller. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos Kungl. Maj:t begär förslag om ett enhetligt förvaltningssystem för mark som säkerställs för naturvårdsändamål, bl. a. innebärande att får ansvaret för förvaltningen av nationalparkerna. () () GOTAB 74 5743 S 1974
mot · FX02328 · 1974-01-23 00:00:00 — av herrar och Glimnér om statligt stöd till kampanjer mot nedskräpning i naturen. I 23 § naturvårdslagen heter det: skall tillse att han ej skräpar ned i naturen med plåt, glas, plast, papper eller annat, så att därav kan uppkomma otrevnad eller skada för annan. I praktiken vet vi hur svårt det är att få människor att låta bli onödig nedskräpning. Tanklöshet eller bristande uppfostran har ofta angetts vara den vanligaste anledningen. Det frivilliga deltagandet av skolungdom och ungdomsorganisationer i kampanjer av olika slag har därför säkerligen sitt stora värde. Som vid all annan uppfostran gäller även i detta fall att intrycken från förhållandena i hemmet blir bestående för livet. Den statliga rikskampanjen som pågår är mycket angelägen, men vi är medvetna om att trots allt så sker det en betydande nedskräpning, inte minst efter våra kuster och i våra skärgårdar. Det stora antalet fritidsbåtar gör att strandhuggen blir fler och fler. Det allmänna intresset av att skydda naturen framgår av naturvårdslagens första och andra paragrafer, där det sägs att naturen är en nationell tillgång som skall skyddas och vårdas och att naturvården är en såväl statlig som angelägenhet. Kuster och skärgårdar torde i så hög grad vara nationella tillgångar att statens skyldighet väger över. För den nödvändiga renhållningen kan båtburna städpatruller bli nödvändiga. Om sådan verksamhet skall bedrivas i regi, bör frikostiga statsbidrag utgå. För organiserande och genomförande av kampanjer i skärgården borde i samband med bidragsgivningen föreskrifter utfärdas av . Den tilltagande båtturismen medför konkreta avfallsproblem . Anskaffandet av sopmajor o. d. vid frekventerade landstigningshamnar har i vissa fall underlättats genom statsbidrag. Driften i form av tömning och rengöring av dessa torde kunna jämföras med motsvarande omsorg efter våra allmänna vägar. Därför borde antingen helt överta denna verksamhet eller också skall generösa statsbidrag utgå till kommunerna. Som exempel på kostnaderna för kommunerna kan nämnas , som enligt en i vederbörande länsstyrelse gjord beräkning kommer att belastas med en årlig kostnad av . Hur dessa frågor skall lösas bör bli föremål för omedelbar utredning och snara förslag till åtgärder. Med anledning av det anförda föreslås att hos Kungl. Maj:t hemställer om utredning och förslag till särskilt statligt stöd för genomförandet av kam panjer mot nedskräpning av naturen samt till kostnaderna vid det praktiska omhändertagandet av avfall vid kuster och i skärgårdar. () ()