mot · FX02899 · 1974-01-24 00:00:00 — av i m. fl. om införlivande av i dess helhet med det allmänna stödområdet. Krav på en utvidgning av det allmänna stödområdet så att det omfattar hela har tidigare framförts, bl. a. i riksdagsmotioner. Det har då framhållits att länets näringsliv i vad avser sammansättning och inriktning uppvisat stora likheter med stödområdeslänens. De skäl som legat till grund för inplaceringen av dessa län i stödområdet har ansetts föreligga även för . Framställningarna har dock inte vunnit gehör. Den väsentligaste orsaken till ställningstagande torde vara att den , som ligger utanför stödområdet, hade en förhållandevis gynnsam utveckling och att den utvecklingen bedömdes komma att bestå även . De uppgifter som föreligger beträffande utvecklingen i efter 1970 visar emellertid en helt annan bild. De relativt gynnsamma talen från perioden 19651970 har efter 1970 bytts ut mot negativa siffror. Omsvängningen är mycket markerad och har dessutom gjort sig gällande under samtliga . Det finns ingenting som tyder på att de negativa siffrorna för är av tillfällig karaktär. De förutsättningar som låg till grund för tidigare ställningstagande till frågan om införande av i det allmänna stödområdet gäller alltså inte längre. Det är därför nödvändigt att ta upp frågan till förnyad prövning med utgångspunkt i de ändrade förutsättningar som följer av utvecklingen i länsdelen efter 1970. Som stöd för uppfattningen att i sin helhet bör ingå i det allmänna stödområdet redovisas nedan en jämförelse mellan å ena sidan de län som helt eller i sina huvuddelar ligger inom det allmänna stödområdet och å andra sidan . För särredovisas och . Befolkningsutvecklingen avspeglar med större eller mindre eftersläpning underliggande förändringar i den ekonomiska utvecklingen och kan därför användas som en grov men någorlunda aktuell indikation på sysselsättnings- och näringslivsutvecklingen. 273 795** Fjällsjö ** Inkl. -1,50 -0,20 -4,24 -1,21 -0,11 -1,32 -1,43 -0,47 -1,69 -0,96 För andra redovisas stora befolkningsminskningar i , , och . Även i minskade folkmängden något. I ökade folkmängden . Utvecklingen efter 1970 har inneburit en mycket markerad omsvängning i befolkningsutvecklingen i berörda områden. , , och har haft betydande folkökningar. 1 minskade folkmängden men dock i betydligt långsammare takt . För däremot har den senaste treårsperioden inneburit en mycket kraftig befolkningsminskning. Inom länet uppvisar , som ingår i stödområdet, ungefär samma utvecklingsbild som stödområdeslänen även om förbättringarna inte har varit lika påtagliga i som på andra håll. , som alltså ligger utanför stödområdet och som expanderade 1970, har däremot haft en kraftig befolkningsminskning . Den svarade för hela tillbakagången i länet . Befolkningsutvecklingen på påverkas förutom av näringslivets utveckling också av befolkningens ålderssammansättning. Den senare faktorn avgör reproduktionstakten. Om utflyttningen som till stor del sker i de barnalstrande åldersgrupperna pågår blir resultatet sjunkande födelsetal och födelseunderskott. Ett akut befolkningsproblem kan i det läget sägas få kronisk karaktär. Det räcker med andra ord inte att stoppa utflyttningen för att få en positiv befolkningsutveckling. En inflyttning måste ske för att befolkningstalen skall vända. Tabell 2 Befolkningens ålderssammansättning enligt FoB. Andel invånare i åldern och har trots kraftig utflyttning kunnat bibehålla en relativt gynnsam åldersstruktur på grund av höga födelsetal. För i likhet med och samt i ännu högre grad har befolkningsminskningen slagit igenom och på ett ogynnsamt sätt påverkat åldersstrukturen. ligger nu i närheten av den kritiska gräns där länets befolkning nätt och jämnt reproducerar sig. Inom länet är ålderssammansättningen i i stort lika med den som gäller för , medan har en ogynnsammare struktur som närmast kan jämföras med . Tillförlitliga och heltäckande mätningar över antalet förvärvsarbetande sker endast i samband med folkräkningarna. Då brytningspunkten för att döma av befolkningsutvecklingen kom först folkräkning ger folkräkningsmaterialet inte en riktig bild av vad som inträffat när det gäller förändringarna i tillgången på arbetstillfällen. Nedanstående tabeller visar dock att utvecklingen i även innebar en minskning av antalet förvärvsarbetande av samma storleksordning som i övriga berörda län. Tabell 3 A Antal förvärvsarbetande inom olika näringsgrenar 1965 och 1970 enligt FoB Ind.- o. byggn. Förändringar i antalet förvärvsarbetande o. Service Totalt Jord.- o. Ind. -39,0 -5,7 -40,6 -46,9 -12,4 -42,4 -6,6 -37,8 -6,9 -41,3 -4,2 -38,1 -2,4 -40,6 -31,5 -8,2 Av tabellen kan man dra den slutsatsen att har haft en sysselsättningsutveckling som i varje fall inte har varit gynnsammare än den som redovisas för de fem andra länen . Jämförelsen mellan och visar att antalet förvärvsarbetande i båda länsdelarna har minskat och att tillbakagången i totalt sett är större än i . som ligger inom det allmänna stödområdet har dock haft en kraftig tillväxt på industrisidan, dvs. den näringsgren som påverkas av det statliga lokaliseringsstödet. För som ligger utanför stödområdet har industrisektorn minskat mycket kraftigt. I den officiella industristatistiken redovisas (med något års eftersläpning) uppgifter om antalet sysselsatta inom industrin. Definitionerna skiljer sig från folkräkningens, och det är därför inte möjligt att göra jämförelser mellan de båda materialen (bl. a. lämnas alla företag med mindre än feni sysselsatta utanför industristatistiken). Den senaste redovisningen av industristatistiken gäller . För att få någon uppfattning om brytningen i befolkningstrenden kring motsvaras av en liknande förändring i industriutvecklingen redovisas nedan industristatistikens uppgifter för 1969-1971. Tabell 4 Antalet sysselsatta inom industrin 1971 enligt Industristatistiken Förändring 1969-1971 Antal % De fyra nordligaste länen har samtliga haft relativt kraftiga ökningar av antalet industrisysselsatta, medan utvecklingen i och har inneburit en viss nedgång i antalet industrisysselsatta. De tidigare redovisade befolkningssiffrorna antyder att den utvecklingen har fortsatt även efter 1971 i vad avser och att och de fyra nordligaste länen då haft en ökning i industrisysselsättningen. Inom visar samma bild som stödområdeslänen, dvs. en relativt stor ökning av antalet sysselsatta inom industrin, medan har haft en mycket kraftig minskning av antalet industrisysselsatta . Sammanställningen över de statliga lokaliseringsstöden har delats upp på två perioder med hänsyn till att det efter 1970 tillkommit en del nya stödformer. Tabell 5 A Statligt lokaliseringsstöd (tkr) 30.6.1970 Perioden 19651970 gav för del ett relativt gott utfall. Visserligen fick övriga län stöd till flera företag, men när det gäller investeringsvolym, totalt stöd och beräknad sysselsättningseffekt hade ett bättre utfall än både , och . och redovisar högre siffror än i samtliga dessa avseenden. Tabell 5 B Statligt lokaliseringsstöd (tkr) 30.6.1973 Antal Investear- ringsbets- kostnad ställen har det skett en markant ökning i aktiviteten i de fyra nordligaste länen samt i en ökning som inte har någon motsvarighet i . redovisar i stort sett färre projekt, lägre investeringsvolym, lägre totalstöd, mindre bidrag, mindre lånegarantier, mindre flyttningsersättning och ett lägre sysselsättningsresultat än samtliga övriga berörda län. Tabellmaterialet visar att efter 1970 har haft en klart ogynnsammare utveckling än de län som helt eller i huvudsak ligger inom det allmänna stödområdet. En genomgång av tabellmaterialet ger också vid handen att det finns ett klart samband mellan stödområdesgränsen och den allmänna utvecklingen . De områden som ligger inom det allmänna stödområdet har haft en gynnsam utveckling . Den positiva förändringen har sin grund i en tillväxt inom industrin, dvs. den näringsgren som påverkas av det statliga lokaliseringsstödet. Detta förhållande har bl. a. kommit till uttryck i ett högt ianspråktagande av det statliga lokaliseringsstödet. Den negativa utvecklingen i förklaras helt och hållet av en kraftig tillbakagång i , dvs. den del av länet som ligger utanför stödområdet. har till skillnad från stödområdesregionerna haft en kraftig minskning av industrisysselsättningen. Länet som helhet har inte heller i samma grad som övriga berörda län kunnat ta det statliga lokaliseringsstödet i anspråk, bl. a. därför att mera än hälften av arbetstillfällena inom industrin ligger utanför stödområdet. De ovan redovisade förhållandena avseende utvecklingen ger underlag för kravet på ett utvidgande av det allmänna stödområdet, så att det omfattar hela . Till detta skall läggas att den industriella strukturen i ger ytterligare motiv för särskilda stödåtgärder med inriktning på differentiering och utvidgning av näringslivet. och kommuner domineras i sysselsättningsavseende av tunga järnbruksindustrier, medan kommun har en hög andel sysselsatta inom jord- och skogsbruk. Näringslivets ensidiga sammansättning i dessa kommuner innebär bl. a. stora svårigheter att åstadkomma arbetstillfällen för t. ex. kvinnlig arbetskraft. kommun har ett relativt väl differentierat näringsliv, men kommunen har drabbats av flera industrinedläggelser utan att ersättningsindustrier har kunnat anskaffas. De möjligheter till utnyttjande av ett begränsat statligt lokaliseringsstöd i gränsområdet till det allmänna stödområdet som har öppnat sig är i och för sig värdefulla men har visat sig vara otillräckliga för att lösa de problem som karakteriserar den . Osäkerheten om hur stödvillkoren skall tillämpas i gränszonen begränsar möjligheterna att effektivt utnyttja stödmöjligheterna i denna del av länet. För att bryta den negativa utvecklingen i och speciellt i den och för att åstadkomma en angelägen differentiering av näringslivet i området är det nödvändigt att hela till fullo får möjligheter att utnyttja de fördelar som det statliga lokaliseringsstödet innebär. Med stöd av det anförda hemställer vi att måtte besluta att hela skall ingå i det allmänna stödområdet. () () () () , 74 5856 S