mot · FX02905 · 1974-01-24 00:00:00 — av m. fl. om begränsning av skyldigheten att upplåta de fria trossamfundens gudstjänst- och samlingslokaler. Enligt de bestämmelser som gäller från (SFS 1973:400) om statligt stöd till allmänna samlingslokaler kan bidrag och lån bl. a. utgå till kommun samt till aktiebolag, förening och stiftelse, som arbetar utan enskilt vinstsyfte. I årets statsverksproposition, bil. 14, , framhåller departementschefen (s. 43) att även de fria trossamfunden har möjlighet att få del av detta statliga samlingslokalstöd. Enligt departementschefen bör dock icke trossamfunden ges en mer gynnad ställning än övriga organisationer när det gäller upplåtelseskyldigheten. Detta innebär att som villkor för statligt stöd till de fria trossamfundens kyrkor och samlingslokaler skall gälla att dessa lokaler utan inskränkning opartiskt, i skälig omfattning och på skäliga villkor hålls tillgängliga för upplåtelse åt varje inom orten verksam organisation eller grupp med organiserad verksamhet. I sitt slutbetänkande framhåller beredning om stat och kyrka (SOU 1972:36, Samhälle och trossamfund) att det är möjligt att hålla kvar vid principen om upplåtelseskyldighet genom att stadga att i de lokaler som byggs med statsbidrag skall finnas lokaler som är öppna för allmän uthyrning. Om lokaler för allmän uthyrning finns i viss utsträckning, bör upplåtelseskyldighet för gudstjänstrum inte föreligga om upplåtelsen innebär något som strider mot rummets helgd eller samfundens trosuppfattning samt om det inte kan tas för visst att gudstjänstrummet och dess inventarier behandlas med aktsamhet och pietet. frikyrkoråd och dess samarbetsnämnd har i skrivelse hemställt att viss begränsning skall medges av upplåtelseplikten även för andra lokaler än själva gudstjänstrummet. I samlingslokalutredningens betänkande (SOU 1971:92), som ligger till grund för nu gällande bestämmelser om statligt stöd till allmänna samlingslokaler, sägs bl. a. beträffande upplåtelseskyldigheten: Som angetts finns nu särskilt inskrivet en regel om att lokalerna opartiskt, i skälig omfattning och på skäliga villkor skall upplåtas åt envar inom orten verksam organisation. Det förhållandet att grundsatsen framstår som en självklarhet kan kanske leda till slutsatsen att en motsvarande regel i fortsättningen är obehövlig. De förhållanden som en gång tvingade arbetarrörelsen, och frikyrkorna att lösa sina egna lokalproblem då de stängdes ute från andra lokaler är dock inte så avlägsna. Utredningen kommer därför fram till slutsatsen att upplåtelseskyldig het bör skrivas in i bestämmelserna. Utredningen framhåller dock att en konsekvent tillämpning av denna grundregel icke skulle medge rätt för nykterhetsorganisationerna att vägra upplåtelse av lokalerna även i de fall då utskänkning av alkohol skulle förekomma. Utredningen fastslår dock att de nykterhetspolitiska ambitioner som samhället godtagit får anses motivera att en sådan uthyrning kan vägras, utan att man därför mister rätten till ifrågavarande bidrag. Utredningen fullföljer ej sitt principiella resonemang i fråga om kyrkor och samlingslokaler som förvaltas av de fria trossamfunden utan framhåller att denna fråga bör prövas av kyrkastat-utredningen. Mot denna bakgrund är det därför rimligt att de fria trossamfunden inom ramen för den ovannämnda grundregeln medges den begränsning av upplåtelseplikten som beredning om stat och kyrka föreslog, nämligen att om lokaler för allmän uthyrning finns i viss utsträckning upplåtelseskyldighet för gudstjänstrum ej skall föreligga, såvida upplåtelsen innebär något som strider mot rummets helgd eller samfundens trosuppfattning och det inte kan tas för visst att gudstjänstrummet och dess inventarier behandlas med aktsamhet och pietet. Med stöd av vad ovan anförts hemställes att uttalar att upplåtelseskyldighet ej skall föreligga för de fria trossamfundens gudstjänst- och samlingslokaler såvida upplåtelsen innebär något som strider mot rummets helgd eller samfundens trosuppfattning och det inte kan tas för visst att gudstjänstrummet och dess inventarier behandlas med aktsamhet och pietet, samt att denna begränsning av upplåtelseskyldigheten ej skall utgöra hinder för erhållande av samlingslokalstöd. () i Skärstad () i Agnäs