mot · FX021342 · 1974-01-26 00:00:00 — av m. fl. angående rättssäkerhetsfrågor på sjukvårdsområdet. Patientens rättsliga ställning behöver stärkas. bör begära en översyn av lagen om beredande av sluten psykiatrisk vård. Försöksverksamhet med vårdombudsmän med vidgade befogenheter bör inledas i fler sjukvårdsregioner. Den tillkallade utredningen forén allsidig översyn av bl. a. reglerna om sammansättning och verksamhet bör också utreda möjligheterna att utvidga rätten till skadestånd vid skador som har direkt samband med sjukvården. Vi vill i denna motion uppmärksamma vissa rättssäkerhetsfrågor på sjukvårdsområdet. a. allmänna patientförening har i olika sammanhang riktat allvarlig kritik mot att patientens rättsliga ställning är mycket svag. är tillsynsorgan på sjukvårdsområdet och central instans för prövning väsentligen av frågor om disciplinärt ansvar för läkare, sjuksköterskor och annan medicinalpersonal. Dess verksamhet har särskilt ägnats ett ökat intresse från såväl allmänhetens som medicinalpersonalens sida. Både i den allmänna pressen och i facktidskrifter har utvecklats en stundom livlig debatt om denna nämnds funktion och arbetssätt. Starkt kritiska synpunkter om verksamheter har förts fram. Från allmänhetens sida har bl. a. påtalats att nuvarande förfarande inför nämnden inte tillgodoser rimliga rättssäkerhetskrav. Det framstår mot denna bakgrund enligt vår uppfattning som mycket tillfredsställande att socialministern tillkallat den utredning för en allsidig översyn av bl. a. reglerna om sammansättning och verksamhet som omförmäles i socialutskottets betänkande . Vi utgår från att utredningen också kommer att överväga även andra rättssäkerhets- och integritetsfrågor inom sjukvården. Vi tänker bl. a. på behovet av mera utförliga anvisningar om rätten för patienter att ta del av sina sjukjournaler och de nackdelar som den bristande överensstämmelsen mellan preskriptionsreglerna och arkivstadgan innebär. Reglerna i skadeståndslagen, vilken trädde i kraft , innebär bl. a. att arbetsgivare ansvarar för personskada som vållas genom fel eller försummelse av hans anställda. Vid riksdagsbehandlingen uttalades att komplettering genom försäkring hos huvudmännen förväntades. Enligt inom utarbetade riktlinjer till vidgat patientskydd genom försäkring skall patient äga rätt till ersättning för i princip alla skador som har direkt samband med vården, oavsett om fel eller försummelse förekommit eller ej. Enligt riktlinjerna skall skador till följd av underlåten åtgärd dock inte tas in under skadebegreppet. Detta är en svaghet. Ett stort antal ansvarighetsfall avser just skador till följd av underlåten åtgärd. Erfarenhetsmässigt föreligger inte någon svårighet att bedöma, hur det faktiska resultatet skulle ha blivit vid en adekvat behandlingsåtgärd. Riktlinjerna upptar ytterligare begränsningar av det utvidgade ansvaret. Enligt vår mening är det angeläget att den tillkallade utredningen om m. m. får utreda även om skadeståndsfrågorna kommer att få en tillfredsställande lösning genom förverkligande av förslag. I takt med vårdsamhällets expansion uppkommer självfallet allt större behov av organ dit patienter kan vända sig med synpunkter på och eventuella klagomål över den vård de erhållit. fyller inte ensam det behov som finns. Dels är många av de klagomål som patienterna framställer över vården inte av den karaktären att någon enskild person kan lastas för fel eller försummelse, dels avser de ofta frågor som inte är av det omfånget att de normalt bör ligga på en central instans. Visserligen finns på sjukhusen kuratorer som kan hjälpa patienten, men då kuratorerna tillhör sjukhuspersonalen kan det för många patienter kännas besvärande att vända sig till kuratorerna med klagomål som avser åtgärder av annan sjukhuspersonal. Framställningar till och justitieombudsman om förhållanden som patienten är missnöjd med kräver initiativ som patienten kan ha svårt att ta och som den aktuella sjukdomen kan omöjliggöra. Den för patienten smidigaste lösningen är därför att han på nära håll har tillgång till av sjukhuset obundet organ som kan ta emot hans klagomål, göra erforderliga utredningar och därefter tar upp saken med vederbörande ansvariga befattningshavare m. fl. För sjukvårdshuvudmännen bör det kunna vara till fördel med ett organ som utgör ett led mellan patienterna och de för sjukvården ansvariga. Hos ett sådant organ kommer att samlas information om sjukhusens service, sedd ur patientens synvinkel, en information som det för sjukvårdshuvudmännens del kan vara värdefullt att tillgodogöra sig för att förbättra verksamheten. Erfarenheterna från den begränsade försöksverksamheten inom har redan visat att behov föreligger. Försök med vårdombudsman med vidgade befogenheter bör inledas i fler sjukvårdsregioner. Sjukvården och socialvårdens planerings- och rationaliseringsinstitut (SPRI) bör uppmanas att stimulera till sådan verksamhet. Till de rättssäkerhetsområden som allmänna patientförening velat fästa uppmärksamhet på hör även lagen om beredande av sluten pyskiatrisk vård i vissa fall. Svenska psykiatriska föreningen har också i en av Läkar förbundets centralstyrelse konfirmerad skrivelse till Kungl. aktualiserat olika rättssäkerhetsfrågor i samband med psykiatrisk vård. Man finnér det nödvändigt att fä till stånd en ny lagstiftning på detta område. Enligt föreningens uppfattning, som vi delar, bör denna möjliggöra ett flexibelt system, där patientens rätt att snabbt och utan formella hinder fä en adekvat vård sätts i centrum som reglerna utformas så, att garantier ges för den enskildes rättssäkerhet. De nuvarande bestämmelserna som kan leda till att även orutinerade läkare utfärdar vårdintyg tillfredsställer enligt vår mening inte de rättssäkerhetskrav som bör sättas. Beslut om tvångsåtgärder med anledning av vårdbehov bör i princip ej kunna fattas utan medverkan av jurister, åtminstone när fråga är om långvarig frihetsförlust. Dessa frågor bör övervägas av en särskild utredning. Denna utredning bör också granska om de nya möjligheterna att fä rättshjälp i form av offentligt biträde fått en tillfredsställande tillämpning på vårdområdet. rättshjälpsreform är ett steg i riktning mot förbättrad rättstrygghet. Vi betraktar rättshjälpsreformen som en viktig och betydelsefull reform. Det är ett oavvisligt krav i en rättsstat att varje medborgare skall ha möjlighet att hävda sina intressen och sina anspråk i rättsliga angelägenheter. Emellertid förutsätts enligt vår mening en alltför restriktiv tillämpning. När reformen förelädes framhöll justitieministern i propositionen att det av ekonomiska skäl är nödvändigt att iaktta en viss restriktivitet både när det gäller att bestämma tillämpningsområdet för offentligt biträde och när det gäller att bevilja sådan rättshjälp i enskilt fall. En sådan restriktivitet är emellertid enligt vår mening inte tillfredsställande. Den kan leda till ett uteblivet rättsskydd för den enskilde. Personer som velat anmäla medicinsk behandling för medicinalväsendets ansvarsnämnd har redan i vissa fall fått avslag på ansökan om rättshjälp. Med hänvisning till det anförda hemställs'. att beslutar att hos Kungl. 1. en översyn av lagen om beredande av sluten psykiatrisk vård i syfte att öka rättssäkerheten för patienten, 2. att SPRI erhåller i uppdrag att stimulera huvudmännen till försöksverksamhet med regionala vårdombudsmän. 'Se även motion 1974:1268.