mot · FX021166 · 1974-01-22 00:00:00 — av i m. fl. om ökade möjligheter för enskilda personer att påverka planfrågor m. m. En genomgripande reform av samhällets rättshjälp har genomförts. Rättshjälp skall nu i princip kunna lämnas i varje rättslig angelägenhet där behov av bistånd anses föreligga, detta oberoende av om frågan behandlats vid allmän domstol, förvaltningsdomstol eller förvaltningsmyndighet eller av skiljemän. Vid den allmänna rättshjälpen betalar staten kostnaderna i den rättsliga angelägenhet som rättshjälpen avser. Rättshjälp i form av rådgivning utgör härvid ett betydelsefullt inslag i reformen. Rättstrygghet och rättsskydd är emellertid inte enbart en fråga om möjligheter att vid uppkomna rättstvister få sakkunnig hjälp till skäliga priser. I rättsskyddsbegreppet måste också inbegripas ett tillgodoseende av medborgarnas naturliga behov av information om och inflytande över förestående samhälleliga åtgärder, vilkas konsekvenser i olika avseenden påverkar den enskildes rättsställning. Samhällets höjda ambition på planeringsområdet är ett exempel på aktiviteter, där invecklad lagstiftning och komplicerade procedurförfaranden lätt leder till att individernas intressen av fullständig information och insyn försvåras. Komplexiteten i de juridiska förhållandena, som rör planering, upplevs som synnerligen stor av lekmän. Enskilda människor, sommarstugeägare, lantbrukare och liknande grupper, hamnar inte sällan i underläge då olika planfrågor avgörs. Upprättande av stadsplaner, utformning av kommunöversikter eller utläggning av olika sorters förordnanden sker ofta på ett sådant sätt att allmänhet och särskilt de därav berörda får kännedom om åtgärdernas konsekvenser först på ett stadium då möjligheterna till påverkan är starkt begränsade. 1 byggnadsstadgan ges föreskrifter som har till syfte att skapa garantier för att enskilda sakägare och andra intressenter får tillfälle att framföra sina synpunkter i planärenden. Där stadgas sålunda att den som upprättar förslag till plan skall samråda med kommunstyrelsen eller annat organ, som kommunfullmäktige bestämmer, med samt med övriga myndigheter, sammanslutningar och enskilda personer som kan ha ett väsentligt intresse av frågan. Enligt byggnadsstadgans 15 § skall förslag till stadsplan eller byggnadsplan upprättas på grundval av en för ändamålet avsedd karta över det område som berörs av förslaget. Vid denna grundkarta skall fogas en förteckning över berörda fastigheter och deras ägare. Genom försorg skall förslag till plan utställas till granskning före antagande. Den som därvid inte är nöjd med förslaget äger inom den utsatta tiden framställa anmärkningar däremot hos den myndighet som ombesörjt utställandet. Tillfällen till påverkan kan därvid kanske synas förekomma i tillräcklig omfattning. Emellertid är det reella inflytandet starkt begränsat på grund av den överlägsna sakkunskap sorn planeringsexpertisen representerar gentemot den enskilde medborgaren. har den enskilde svårt att själv utnyttja sin rätt under planeringsprocessens gång. Den planerande myndigheten, som har ansvaret för bl. a. informationen till berörda parter, kommer även att få spela motpartens roll vid en eventuellt uppkommande konflikt. Denna dubbla lojalitet minskar helt naturligt intresset hos planeringsmyndigheten att stimulera till inflytande och påverkan. Vetskapen om denna obenägenhet framkallar hos många en känsla av rättsotrygghet. Därtill kommer svårigheten att rent formellt handlägga besvär, författa inlagor osv. Inom områden med utpräglad hyreshusbebyggelse måste det vidare anses helt otillfredsställande att endast fastighetens ägare, som kan vara exempelvis ett bolag eller en stiftelse, skall ha rätt att överklaga, medan hyresgästerna i området saknar denna möjlighet Ett sätt att lösa dessa problem vore att på nivå, inom rättshjälpens ram eller på annat sätt, ställa sakägarombud till allmänhetens förfogande. Dessa skulle genom sitt juridiska kunnande och sin obundna ställning tillförsäkra enskilda medborgare ett bättre inflytande i skilda planeringsaktiviteter coh därigenom skapa förutsättningar för en ökad rättstrygghet. Med hänvisning till det anförda hemställes att beslutar att hos Kungl. Maj:t begära att bygglagutredningen får sådana tilläggsdirektiv, att de frågor som berörs i motionen angående enskilda personers möjlighet att följa och påverka planfrågor m. m. blir föremål för prövning och förslag. Samråd med utredningen om den kommunala demokratin bör därvid ske. () () L. () i GOTAB 74 5910 S 1974