ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FX021788 · 1974-04-25 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:117 med förslag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370), m. m. I propositionen 1974:117 anför departementschefen (s. 15): Uppgiftsskyldighet från medborgarnas sida är ett väsentligt inslag i vårt nuvarande beskattningssystem. Att uppgiftsskyldigheten fullgörs är en nödvändig förutsättning för att skattesystemet skall kunna verka på ett likformigt och rättvist sätt. I denna uppgiftsskyldighet till ledning för taxeringsmyndigheterna ingår icke den del av inkomsten som utgörs av bankräntor. Vid deklarationernas fullgörande frestas härigenom många att undandra samhället skatt på ränteinkomster av kapital, där dessa överstiger /år för ensamstående och /år för makar genom att inte ta upp dem i självdeklarationen. Detta är otillfredsställande. En del av de åtgärder om t. ex. vite, som propositionen föreslår, skulle kanske undvikas, om uppgiftsskyldighet om ränteinkomster vore obligatorisk för bankerna. Redan nu redovisar en del banker dessa uppgifter till sina kunder men däremot inte till taxeringsmyndigheterna. Nuvarande datakapacitet har också undanröjt tidigare administrativa hinder för sådana uppgifter om räntor till ledning vid taxeringen. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar om obligatorisk skyldighet för bankerna att per lämna uppgift till taxeringsmyndigheterna om ränteinkomster av på bankkonton innestående medel. () () () () GOTAB 74 7533 S 1974
mot · FX021790 · 1974-04-26 00:00:00 — av herrar i och Carlshamre i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:50 angående vissa organisationsfrågor m. m. rörande försvaret. I propositionen 1974:50 föreslås att det s. k. Sågbackenområdet skall inköpas såsom skjutfält för 117. Det kan emellertid ifrågasättas om det föreslagna området är det lämpligaste i närhet. Sålunda innebär det föreslagna området att mellan 10 och 17 människor kommer att tvingas från sina hem. Enligt riksplan är området väster om väg 1069 fram till Vrångevattnet - upptaget som militärområde. Inom detta område har fastigheten utbjudits till försäljning. Enligt uppgift har 117 också förhandlat med ägaren om s. k. läglighetsköp. Det synes som om det vore fullt möjligt att inom det ovan nämnda området skapa ett fullgott alternativ till Sågbackenområdet. Ett par av fördelarna med Näsetområdet är att det icke skulle innebära att några människor tvingas från sina hem samt att det på ett naturligt sätt skulle ansluta till det nuvarande Bulidfältet. Det synes därför naturligt att uppskjuta beslutet om nytt skjutfalt för I 17 tills lämpligheten med det ovan nämnda Näsetområdet utretts. Med stöd av det ovan anförda hemställs 1. att avslår hemställan i prop. 1974:50 såvitt avser förvärv av nytt skjutfalt för 117, 2. att hemställer hos Kungl. Maj:t om utredning om det s. k. Näsetområdets lämplighet som skjutfalt för 117.
mot · FX021791 · 1974-04-26 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:82 angående skolledningen vid gymnasieskolenheter med utbildning för jordbruk, skogsbruk och trädgårdsnäring m. m. 1 proposition nr 82 ang. skolledningen vid gymnasieskolenheter med utbildning för jordbruk, skogsbruk och trädgårdsnäring m. m. föreslår departementschefen i fråga om skolenheter som läggs samman eller får gemensam rektor att bestämmelserna om poängberäkning i 1 kap. 7 8 skolstadgan skall gälla för skolledningen liksom för utbildningen i övrigt. En sådan ordning torde medföra minskat poängunderlag för lanthushållsskolornas rektorer. Utbildningen vid lanthushållsskolorna omfattar specialkurser , en termin eller . F. n. råder följande poängberäkning: Årskurs med 30 elever ger 1,5 poäng för varje påbörjat 17-tal elever = 3 p/år Terminskurs med 30 elever ger l poäng för varje påbörjat 17-tal elever = 4 För elevhem 1 poäng/år = 1 Det föreslagna systemet skulle innebära: Årskurs 1,5 poäng, oberoende av storlek = 1,5 p/år Terminskurs 1 poäng, oberoende av storlek = 2 För elevhem 1 poäng = 1 Dessa poängberäkningsregler torde ha betydelse vid tillsättning av skolledare och därmed automatiskt för placering i lönegradshänseende. Det system som gäller för poängberäkning vid gymnasielinjerna vid övriga i detta sammanhang aktuella skolor är likvärdigt med det som gäller vid poängberäkning för specialkurserna. Någon minskning av arbetsuppgifterna som skulle kunna motivera en annan poängberäkning än den som tidigare tillämpats föreligger inte. Snarare torde ett större antal kurser vålla en ökning av skolledarens administrativa uppgifter. 1 annat sammanhang i propositionen föreslår departementschefen att för de rektorer som i enlighet med övergångsbestämmelserna vid en sammanläggning förordnas på studierektorstjänst bör den för rektor tidigare fastställda undervisningsskyldigheten övergångsvis gälla, om denna är lägre. Det naturliga vore att motsvarande bestämmelse skulle gälla också för den här påtalade poängberäkningen. Under hänvisning till det anförda hemställes att vid gymnasieskolenheter med utbildning för jordbruk, skogsbruk och trädgårdsnäring samma regler skall gälla vid poängberäkning av specialkurser som gäller vid poängberäkning av linjer. /ENKEL (fp)
mot · FX021792 · 1974-04-25 00:00:00 — av herrar och Josefson i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:89 angående ändringar i valutalagstiftningen, m. m. Som ett led i de ändringar i valutalagstiftningen, som behandlas i proposition 1974:89 föreslås att valutastyrelse skall utökas med två departementsrepresentanter och två fackliga företrädare vid handläggningen av ärenden som gäller direkta investeringar i utlandet. I övrigt skall styrelsen liksom bestå av sju ledamöter, varav en departementsrepresentant, tre företrädare för banker och näringsliv samt tre representanter från (däribland vice riksbankschefen, som är ordförande). Om de föreslagna ändringarna i lagstiftningen genomförs får valutastyrelsen formella möjligheter att bedöma utlandsinvesteringarna från vidare samhällsekonomiska aspekter än enbart penningpolitiska. Det är enligt vår uppfattning av värde om valutastyrelsen har en allsidig sammansättning när det gäller att göra sådana bedömningar. Den i propositionen föreslagna ordningen när det gäller att utse ledamöterna i den utökade valutastyrelsen framstår däremot som otillfredsställande. utgör ett verk och valutastyrelsen sorterar under riksbanksfullmäktige. Besluten i valutastyrelsen skall enligt förslaget liksom på begäran av en minoritet i styrelsen kunna underställas fullmäktige för prövning. Riksbanksfullmäktige bör då också ha ett förhållandevis stort inflytande på valet av valutastyrelse. Detta kan tillgodoses om man antar den ordning, som riksbanksfullmäktige föreslagit i sitt remissyttrande över den ursprungliga departementspromemorian. Riksbanksfullmäktiges förslag innebär, att fullmäktige skall utse samtliga ledamöter i valutastyrelsen utom departementsrepresentanterna, dvs. sex ledamöter i sjumannastyrelsen och åtta ledamöter i elvamannastyrelsen. Förslaget i propositionen innebär att riksbanksfullmäktige endast får rätt att utse tre ledamöter i båda fallen. Riksbanksfullmäktige kan då enbart påverka valet av de tre ledamöter som direkt representerar ledning. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställer vi att vid behandlingen av propositionen 1974:89 beslutar att åtta av ledamöterna i valutastyrelse skall utses av fullmäktige i och tre av Kungl. Maj:t, av vilka två i vartdera fallet skall tjänstgöra enbart i ärenden som rör direkta investeringar utomlands. AXEL () ()
mot · FX021797 · 1974-04-26 00:00:00 — av herrar och Clarkson i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:104 med förslag om nya ersättningsregler inom sjiikforsäkringen för läkarvård hos privatpraktiserande läkare, m. m. De förslag rörande nya ersättningsregler för läkarvård hos privatpraktiserande läkare som framförs i proposition 1974:104 kan vara ägnade att minska läkarnas benägenhet att etablera sig som privatpraktiker eller som så kallade deltidspraktiker. De privatpraktiserande läkarna en mycket betydelsefull och värdefull faktor inom sjukvården. Deras verksamhet representerar en betydande andel av den totala sjukvården. De tillhandahåller i allmänhet en god service med i de flesta fall föredömligt korta väntetider och de bästa förutsättningar för god personlig kontakt mellan patient och läkare. De ger också allmänheten det fria läkarval, som flertalet vårdbehövande vill ha, men som inte kan garanteras inom den offentliga sektorn. Möjligheterna till ett fritt läkarval har tyvärr blivit allt mindre, och genom den föreslagna reformen kan det befaras bli ytterligare beskuret. Det är därför för stora grupper vårdsökande utomordenligt allvarligt och klart negativt att det föreliggande förslaget kan befaras leda till att omfattningen av denna form av sjukvård kommer att minska. De föreslagna begränsningarna i rätten för privatpraktiserande läkare att ansluta sig till det nya taxesystemet, liksom de förbehåll som kan begränsa möjligheterna för de offentligt anställda läkarna att bedriva deltidspraktik, bör därför utgå ur förslaget. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar att de i propositionen föreslagna begränsningarna i rätten för läkare att bedriva privatpraktik avslås. GOTAB 74 7542 S 1974
mot · FX021800 · 1974-04-25 00:00:00 — av herrar i och i Trobro i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:109 om den framtida organisationen av växtskyddsverksamheten. Maj:ts proposition 1974:109 framläggs förslag om den framtida organisationen av växtskyddsverksamheten. Huvuddelen av växtskyddsanstaltens verksamhet, forskning och försök föreslås bli integrerad med . Inspektionsverksamheten blir överförd till lantbruksstyrelsen och lantbruksnämnderna. Rådgivningen och informationsfrågorna föreslås bli fördelade mellan sistnämnda organ och högskolan. Vidare framläggs förslag rörande en resistensbiologisk avdelning, inom den nya växtskyddsenheten, lokaliserad till . Enligt vår uppfattning är förslaget till ny växtskyddsorganisation väl underbyggt och har goda förutsättningar att tjäna det samlade svenska jordbruket på ett ändamålsenligt sätt. Dock innehåller förslaget en mindre tillfredsställande lösning när det gäller lokaliseringen av den resistensbiologiska avdelningen. Propositionens förslag innebär att den verksamhet som bedrivs i skall flyttas till . Av propositionen framgår vidare att två alternativ i respektive varit föremål för överväganden inom utredningen, som inte klart tagit ställning för något av alternativen. Departementschefen har dock förordat Alnarpsalternativet,bl. a. under åberopande av kostnadsskäl framförda av . Enligt vår uppfattning är kostnadsredovisningen av de två alternativen inte fullständig. Förläggningen av den resistensbiologiska avdelningen till kommer att medföra att Svalövsanläggningen i samband med växtförädlingen ändå måste driva en resistensbiologisk verksamhet. Härmed uppstår en dubblering och naturligtvis en kostnadsökning. Flera andra skäl talar för en lokalisering till . framstår dessutom landsbygdskommunen som betydligt attraktivare än . Med hänvisning till det anförda hemställer vi att vid behandling av propositionen 1974:109 beslutar att den resistensbiologiska avdelningen inom den framtida växtskyddsorganisationen lokaliseras till . () N. ()
mot · FX021803 · 1974-04-26 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:117 med förslag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370), m. m. Enligt taxeringsförordningen åligger det skattskyldig att på olika sätt lämna upplysningar till taxeringsmyndigheterna för att möjliggöra kontroll av den egna deklarationen liksom för att ge ledning till annans taxering. Uppgiftsskyldigheten sanktioneras genom bestämmelsen i 53 S taxeringsförordningen om föreläggande av vite. Vite kan enligt 123 5 samma förordning bestämmas till lägst . I propositionen 1974:117 föreslås ändrade regler beträffande vitets storlek, bl. a. så att någon maximigräns inte uppställes. Såsom skäl härför anför departementschefen att det högsta vitesbelopp som gäller har varit oförändrat och att penningvärdets fall i sig motiverar en kraftig höjning samt att vitet bör kunna sättas till så högt belopp att vad den uppgiftsskyldige riskerar för sin underlåtenhet bör överstiga vad han eller annan kan vinna i undanhållen skatt. Penningvärdeförsämringen vars orsaker vi här inte finnér anledning att beröra sedan det högsta vitesbeloppet senast fastställdes motiverar en höjning av detta belopp. Vi kan dock inte acceptera att maximigränsen för det vitesbelopp som kan föreläggas slopas. Det måste inte minst från rättssäkerhetssynpunkt vara viktigt att en sådan maximigräns alltjämt finns. Vi förmenar att föreläggandet av ett från objektiv synpunkt orimligt högt vite kan oavsett att det sedermera icke kan förväntas komma att bli utdömt föranleda sådan osäkerhet om rättsläget att inte ens möjligheten därav bör accepteras. En maximigräns för vitesbeloppet bör därför alltjämt stadgas. Enligt vår mening utgör . en lämplig maximigräns. På vederbörande utskott torde få ankomma att utarbeta erforderlig författningstext. Under åberopande av det anförda hemställs att beslutar att i 123 5; taxeringsförordningen införs en maximigräns för vite på . () () GOTAB 74 7546 S 1974
mot · FX021806 · 1974-04-30 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj ås proposition 1974:82 angående skolledningen vid gymnasieskolenheter med utbildning för jordbruk, skogsbruk och trädgårdsnäring m. m. 1 propositionen 1974:82 angående skolledningen vid gymnasieskolenheter med utbildning för jordbruk, skogsbruk och trädgårdsnäring m. rn. behandlas regler för inrättande av arvodestjänst som studierektor, bl. a. i de fall då flera studievägar sammanförs. Enligt förslaget skall gälla att för inrättande av sådan tjänst en lägsta poängsumma av 4,5 skall vara uppnådd för berörda enhet. Poängbedömningen bygger på skolstadgan, vari olika hänsyn tas till elevantal vid specialkurser resp. gymnasielinjer. En helårs specialkurs med exempelvis 30 elever poängsätts lägre än samma elevantal på gymnasielinje, vilket i och för sig måste anses tvivelaktigt. Enligt vår mening borde mot denna bakgrund i vissa fall en något generösare bedömning vara motiverad vid inrättande av studierektorstjänst inom studieväg med specialkurser. Det torde nämligen ställas lika stora anspråk i olika avseenden på en studieväg med ett visst antal elever i specialkurser som med samma elevantal inom en studieväg med gymnasielinje. Den tvååriga trädgårdsutbildningen är ett exempel bland flera. Inom konsumtionssektorn finns andra. Med hänvisning till ovanstående hemställs att vid behandling av propositionen 1974:82 som sin mening uttalar att i vissa fall när utbildningsvägar sammanförs arvodestjänst som studierektor skall kunna inrättas vid berörd utbildningsväg vid lägre poängtal än 4,5. MAJ () ()
mot · FX021807 · 1974-04-29 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:82 angående skolledningen vid gymnasieskolenheter med utbildning för jordbruk, skogsbruk och trädgårdsnäring m. m. I propositionen 1974:82 läggs förslag fram om nya regler för skolledningen vid sammanläggning av skolenheter med gymnasieskola under landstingens huvudmannaskap. Enligt propositionen bör reglerna utformas så, att en sammanläggning av olika skolenheter stimuleras. Särskilt skulle detta gälla närbelägna skolenheter. I propositionen görs emellertid inget förtydligande om vad som avses med närbelägen. Det framgår dock att de befintliga 96 skolenheterna med utbildningar inom lantbrukets, skogsbrukets, trädgårdsnäringens och lanthushållets områden genom sammanläggning skulle reduceras till 75, dvs. 21 skolor skulle få en med avseende på skolledningen förändrad situation. Vid denna beräkning har man i huvudsak utgått från att skolor på samma ort skulle läggas samman. Ingenting säger emellertid att inte sammanläggningen ytterligare skulle kunna ökas. Vi kan inte inse att någon avsevärd vinst skulle göras om propositionens förslag genomförs. Visserligen kan måhända en viss ekonomisk besparing göras genom att rektorstjänster förändras till studierektorstjänster, men denna vinst skulle med all sannolikhet ätas upp av kostnader för utökade administrativa rutiner, uppkommande samordningsproblem och resor mellan olika skolenheter. Vi anser det också viktigt att varje skolas karaktär kommer till uttryck i skolans ledning. Driften av dessa skolor skiljer sig i många fall avsevärt från varandra, och det är mot den bakgrunden angeläget att inte nya regler tillkommer som bidrager till en icke önskad centralisering av skolans administrativa verksamhet. måste konstateras att vissa skolenheter med lågt poängtal och belägna nära andra skolenheter befinner sig i en situation där en sammanläggning skulle kunna innebära en rationaliseringsvinst från administrativ synpunkt. En lämplig gräns för sammanläggning borde vara att knyta denna till SÖs förslag om att ordinarie tjänst som rektor får inrättas om rektors arbetsområde är minst 5,5 poäng inkl. poäng för elevhem. Skolenhet, vars poängtal understiger 5,5 poäng och är belägen i samma kommun som annan skolenhet, må däremot kunna bli föremål för sammanläggning. För sådana sammanlagda skolenheter bör propositionens förslag om förstärkt skolledning genomföras. Med stöd av det anförda hemställs att hos Kungl. 1. att sammanläggning av skolenheter med gymnasieskola med utbildning för jordbruk, skogsbruk och trädgårdsnäring samt med konsumtionsutbildning av den art som anordnas vid lanthushållsskola endast må ske för skolenhet vars poängtal understiger 5,5 poäng och är belägen i samma kommun som annan skolenhet av ovannämnt slag, 2. att vid skolor av ovannämnda slag rektorstjänst får inrättas om rektors arbetsområde uppgår till minst 5,5 poäng inklusive poäng för elevhem. HANS NYHAGE (m) ()
mot · FX021809 · 1974-04-30 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj ds proposition 1974:88 med förslag till lag om facklig förtroendemans ställning på arbetsplatsen m. m. I propositionen 1974:88 föreslås att de fackliga förtroendemännens ställning på arbetsplatserna ges ett lagligt skydd. Förslaget får ses som ett led i det successiva arbetet på att stärka de anställdas ställning på arbetsplatsen. I propositionen aviseras ytterligare förbättringar i det avseendet. Ett problem som är olöst är de anställdas möjligheter att på arbetstid och utan inkomstbortfall kunna ägna sig åt fackligt arbete som gäller även andra arbetstagare än dem som finns på den fackliga förtroendemannens egen arbetsplats, t. ex. FCO-ordföranden. Denna fråga tas upp i propositionen som ett av flera olösta problem och förutsättes bli föremål för överväganden i annat sammanhang. Vi är medvetna om att problemet gäller vem som skall stå för kostnaderna när en facklig förtroendeman, som är anställd vid ett företag, skall ägna sig åt fackligt arbete som kan gälla ett helt annat företag eller ett större kollektiv än vad de anställda vid ett enda företag utgör. Vi är också införstådda med att ytterligare överväganden och överläggningar mellan berörda parter måste till innan en lagstiftning kan föreslås på detta område. Ett uttalande om angelägenheten av att lösa detta problem torde dock kunna bidra till att påskynda utvecklingen. Under åberopande av det anförda hemställer vi att som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad som i motionen anförts om en ytterligare förstärkning av de fackliga förtroendemännens ställning. () ()
mot · FX021819 · 1974-04-30 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:94 med förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) angående skattefrihet för viss stiftelse m. m. 1 propositionen föreslås bl. a. skattefrihet för för främjande av farmaciens utveckling m. m. och för exportråd. Vid remissbehandlingen av framställningarna har i fråga om tillstyrkt skattebefrielse medan i avstyrkt framställningen med motiveringen att stiftelsen inte kan åberopa gällande bestämmelser för att betraktas som begränsat skatteskyldig. kommunisterna har i flera motioner påtalat det, enligt vårt partis uppfattning, oacceptabla förhållandet med skattefria stiftelser, som kontrolleras av privata familjer och som innehar den största aktieposten i en rad av landets ledande företag. Krav har rests om att uppta frågan om de skattefria stiftelserna i hela sitt sammanhang. Det gäller den offentliga insynen i stiftelserna, stiftelsernas skattefrihet och deras roll som instrument för ekonomisk makt. Något skäl för en annan principiell bedömning i det nu aktuella fallet föreligger inte. Vi kan inte finna skäl för den i propositionen förordade skattefriheten för för farmaciens utveckling och yrkar därför avslag på förslaget. I fråga om exportråd har de båda remissinstanserna också kommit till motsatta ståndpunkter. i tillstyrker framställningen, medan RSV avstyrker den. I likhet med RSV anser vi att en skattebefrielse för rådet torde leda till att andra skattskyldiga med liknande uppgifter skulle kunna åberopa samma skäl för likartad behandling, och vi yrkar avslag på förslaget. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar att avslå proposition 1974:94 punkt 1. (vpk) i (vpk) (vpk)
mot · FX021824 · 1974-04-30 00:00:00 — av i m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:107 angående intrång i nationalpark. I propositionen 1974:107 föreslås medgivande av visst intrång i nationalpark för att göra det möjligt att anlägga väg mellan och . Enligt vår uppfattning är det i och för sig beklagligt att plan för väg från till kommer att störa ett för vårt land unikt område innehållande en egenartad natur som är föremål för vetenskaplig forskning. Oaktat detta finner vi den föreslagna vägen vara nödvändig för att tillgodse ett välmotiverat rättvisekrav från såväl lokalbefolkningssynpunkt som turistsynpunkt. Det kan inte vara förenligt med en framåtsträvande regionalpolitik att enbart av naturvårdsskäl och eventuella försvarspolitiska skäl förhindra landsvägsförbindelser mellan och . Dock bör naturskyddssynpunkterna tillgodoses på ett sådant sätt att det föreslagna intrånget i blir så skonsamt som möjligt. Härvid menar vi att de känsligaste områdena av måste skyddas med rigorösa skyddsbestämmelser. Enligt vår mening bör de föreslagna anvisningarna, som förutsätts utformas av , komma till utförande innan intrång i godtages och verkställes. Det i propositionen föreslagna tillvägagångssättet, vilket innebär att de skyddande anvisningarna får karaktären av en sekundär åtgärd, är ej acceptabelt. Likaså bör de medel, som erfordras för undersökningar av vägens effekter på miljön, säkerställas och om så erfordras ges företräde vid prioritering av olika projekt då prövning sker via berörda forskningsanslag. I vad avser den föreslagna vägplanen är det angeläget att de s. k. lavinavbärarna blir föremål för ytterligare undersökning från säkerhetssynpunkt i det fall vägen skall få den utformning som i propositionen anges. Det torde dock vara värdefullt att alternativa sträckningar och tekniska lösningar, exempelvis i form av tunnelbygge genom svårforcerade områden, ånyo prövas innan vägplanen fastställes. Härvid bör de tidigare nämnda skyddande anvisningarna ingå i den fastställda vägplanen. Med stöd av det anförda hemställs att i skrivelse till Kungl. Maj:t anhåller att de åtgärder och överväganden som i motionen anges kommer till utförande innan vägprojektet verkställs. () ()