mot · FX021856 · 1974-05-15 00:00:00 — av i m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:100 angående komplettering av riksstatsförslaget för /75, m. m. Den svenska debatten om den växande klyftan mellan världens rika och fattiga länder har i mycket gällt biståndets omfattning och inriktning, dvs. hur beslutet om enprocentsmålet skall förverkligas och valet av biståndsmottagare. Betydligt mindre har diskussionen gällt den internationella ordning som inom en rad olika sektorer ständigt vidgar klyftan mellan och i-länder, t. ex. handels- och valutapolitiken. De senaste årens världsinflation och de enorma prisstegringarna på väsentliga råvaror har skakat världsekonomin och satt hela utvecklingsproblematiken i fokus med ökad styrka. Mot denna bakgrund blev inkallandet av en extra generalförsamling med FN:s medlemsländer en naturlig åtgärd. De resolutioner som antogs av generalförsamlingen är ett tydligt uttryck för behovet av ökat bistånd till de värst drabbade i världen, vilka genom de enorma prisstegringarna på väsentliga livsförnödenheter har drivits intill gränsen för ekonomiskt och politiskt sammanbrott. De senaste årens snabba prisstegring på världsmarknaden för många basråvaror har särskilt drabbat de utvecklingsländer som saknar dessa varor och som för sin försörjning måste importera åtskilliga av dem. Många av de minst utvecklade länderna har dessutom haft en hårt pressad bytesbalans och helt otillräckliga valutareserver för att kunna stå emot snabba prisstegringar på nödvändiga importvaror. Som en sammanfattning av prisstegringarnas omfattning kan nämnas, att värdet på exporten av basråvaror kommer att ha fördubblats mellan om priserna står sig året ut. Effekten på övriga tillverkningsled blir därmed mycket kännbar. Bland varorna med den största prisstegringen till märks och petroleumprodukter, där priset i det närmaste femdubblats. Vetet har stigit med . Bland och metaller har zink ökat mest, eller med . Genom den senaste tidens världsomfattande inflation och de snabba råvaruprisstegringarna har gruppen utvecklingsländer blivit ekonomiskt än mer oenhetlig . Flera har som oljeproducenter fått en avsevärt förbättrad ekonomisk situation, medan andra drivits till gränsen för ekonomisk katastrof. Till detta kommer de akuta hungerkriserna på olika håll i världen och de helt otillräckliga livsmedelslagren som en följd av missväxt och försummad planering internationellt. De stora prisökningarna och bristen på gödningsämnen riskerar dessutom att radikalt försämra möjligheterna till produktion av livsmedel i åtskilliga . Bland de hårdast drabbade finns och samt de flesta av länderna omkring , givetvis med undantag för oljeländerna. Också flera av de fattigaste länderna i har drabbats hårt. Vid FN:s extra generalförsamling antogs en deklaration och ett aktionsprogram med bred uppslutning kring huvudlinjerna. Aktionsprogrammet innehåller ett Special Programme där medlemsländerna uppmanas att anmäla bidrag utöver nuvarande biståndsvolym till den 1 för den kommande att användas i syfte att vidmakthålla väsentlig import till de värst drabbade länderna. Dessa skall utväljas efter särskilt preciserade kriterier, bland vilka kan nämnas låg per capita-inkomst, starkt ökade importkostnader, stor skuldbörda, otillräckliga exportinkomster, låg valutareserv osv. Rapport om arbetet med denna del av det speciella programmet skall lämnas av generalsekreteraren till höstens generalförsamling via ECOSOC, som behandlar rapporten . Denna del av programmet är således tänkt för de mest akuta åtgärderna . Som en andra del av det speciella programmet beslutade generalförsamlingen rekommendera inrättandet av en särskild fond för utvecklingsbistånd och katastrofinsatser under FN:s huvudmannaskap. Fonden skall verka under resten av andra utvecklingsårtiondet och påbörja sin verksamhet . En kommitté representerande 36 medlemsländer har uppdraget att lägga fram förslag om fondens närmare utformning till ECOSOC, som därefter rapporterar till höstens generalförsamling. Där skall fonden enligt beslutet behandlas som en fråga med högsta prioritet. Generalförsamlingen har i avvaktan på det definitiva fondbeslutet i att vidta de nödvändiga åtgärderna på ländernivå för att motsvara kraven på snabba ytterligare biståndsinsatser. I sin röstförklaring har inte anmält några begränsningar i sin anslutning till det speciella programmets båda delar. Tvärtom uttrycker sin glädje över att åtgärder av denna karaktär har kunnat beslutas av generalförsamlingen. kommer de rika ländernas vilja att bistå de värst utsatta bland de fattigaste utvecklingsländerna att prövas. har särskilt goda förutsättningar att göra en insats i den akuta krissituationen. har en av världens högsta inkomstnivåer per capita, den s. k. oljekrisen har lämnat oss ganska opåverkade jämfört med många andra länder, valutaställningen är fortfarande stark och den privata konsumtionen beräknas komma att öka mer än . Genom ett tidigt och positivt beslut om bidrag till FN:s speciella program kan insats påverka andra rika länder i samma riktning. I varje fall får i den aktuella situationen inte undandra sig redan åtagna förpliktelser, dvs. ett uppfyllande av enprocentsmålet under /75. I kompletteringspropositionen 1974:100 framhålls att får vara berett att solidariskt tillsammans med andra länder göra sin insats. märka, att propositionen utformats innan med stöd tog beslutet om ett speciellt program för utvecklingsbistånd. När det gäller storleksordningen på insatserna kan nämnas de beräkningar som gjorts inom . Efter reduktion med tillgängliga reserver och dragningsmöjligheter från IMF beräknas det tillkommande behovet för till 40 å . Mot bakgrunden av de enorma behoven bör enligt vad som sagts i det föregående i varje fall vara berett att anslå ett belopp som innebär att tidigare utfästelser infrias, dvs. cirka 500 milj. kronor. Anslaget bör avse FN:s speciella program i dess helhet, vilket givetvis inte hindrar att därutöver redan beviljade medel ursprungligen avsedda för andra ändamål kan överföras till det speciella programmet om så anses lämpligt. Finansieringen av den föreslagna anslagshöjningen kan ske exempelvis genom att avdragsrätten för kommunalskatt som tidigare avskaffats för fysiska personer slopas också för juridiska personer. En punktbeskattning på vissa lyxbetonade varor är också tänkbar. Den aviserade eventuella regleringen av företagsfusioner leder i kombination med den höga likviditeten hos storföretagen till ett ökat antal fusioner. I avvaktan på en sådan lagstiftning bör en skatt på företagsfusioner övervägas. Finansieringen av ytterligare insatser för utvecklingssamarbete har givetvis ett samband med hur de förslag till reformer som f. n. är föremål för överläggningar skall betalas. Med hänsyn till detta bör nu begära förslag angående finansieringen av utvecklingsbiståndet, vilket i villkorlig form aviseras i kompletteringspropositionen. Därvid bör ovan nämnda förslag beaktas. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi att beslutar 1. att vid behandlingen av propositionen 1974:100 anslå ytterligare . för internationellt utvecklingssamarbete i syfte att bistå de av råvaruprisstegringarna m. m. hårdast drabbade utvecklingsländerna och därmed uppnå enprocentsmålet under /75, samt 2. anhålla om förslag till höstriksdagen angående finansiering av utvecklingssamarbetet i enlighet med vad som anförts i motionen. P. O. ()