mot · FX021871 · 1974-10-17 00:00:00 — Motion nr 1974 Mot. av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:129 med förslag om förbättrade folkpensionsförmåner och en lagstadgad sänkning av den allmänna pensionsåldern. Rätten att fä bli pensionerad har inom den allmänna pensioneringen alltsedan år 1914 kunnat åtnjutas först efter uppnådda . Sedan denna lagfästes har haft förmånen att stå utanför två världskrig. Landet har genomgått en stark ekonomisk tillväxt. Arbetsproduktiviteten har stegrats till en nivå jämförd med de mest högutvecklade länderna i världen. Men först års höstriksdag framläggs ett regeringsförslag om sänkt pensionsålder - att träda i kraft . När denna anmärkningsvärda eftersläpning skall förklaras brukar åberopas, att de från början ytterligt låga pensionerna förde kravet om höjda pensioner fram i förgrunden. Och visst fanns det goda skäl för detta. Men likväl förelåg behovet av en pensionering vid lägre ålder. Det har med tilltagande hets inom arbetslivet blivit allt större. Opinionen för kravet om sänkt pensionsålder har ökat i både omfattning och styrka. Den har emellertid stött på envetet motstånd. Visst har all möjlig välvilja och förståelse uttalats om det berättigade i en sänkt pensionsålder. Men så har invändningarna radats upp, främst kostnaderna som bedömts vara av den storleksordning att reformen måste skjutas . Så var till och med fallet efter slut då arbetarklassen och de progressiva krafterna utvecklade en stark reformaktivitet i hägn av Arbetarrörelsens efterkrigsprogram. I socialvårdskommitténs förslag om en ny lag om folkpensionering års riksdag hette det bl. a. att det icke kan förnekas, att en pensionsålder ligger ganska högt åtminstone beträffande vissa befolkningskategorier. Men detta oaktat kom såväl kommittén som dåvarande socialminister till slutsatsen att statsfmansiella betänkligheter talade för att stanna vid förslaget om oförändrad pensionsålder . Kommunisterna föreslog för sin del en sänkning av den allmänna pensionsåldern till och hänvisade till kommitténs egna kostnadsberäkningar om enbart 10 procents utgiftsstegring jämfört med de gällande pensionskostnaderna. De kommunistiska motionsyrkandena hade en rad av år begärt "utredning och förslag om sänkt pensionsålder men skärptes till att gälla en konkret tidpunkt för reformens ikraftträdande. Kommunisterna har i dessa sammanhang hänvisat till redan införd lägre pensionsålder i en rad länder, vilka uppgifter förtjänar att ånyo erinra om. Den generella pensionsåldern är i dessa länder: (varierande efter anst.-tid) blev alltså för vidkommande nära nog historiskt i det att antog ett principuttalande för bl. a. en till sänkt pensionsålder. ville vara ett strå vassare med att föreslå principte/u/ i samma fråga. lät inte vänta på sig. Dess betänkande lades fram i böljan av . Utfästelsen om proposition också har likaledes hållits. Propositionen betecknar onekligen ett betydelsefullt framsteg - men är, som vi skall återkomma till - inte alltigenom tillfredsställande. I några fall klart otillfredsställande. Rörlig pensionsålder skall bli föremål för kommitténs fortsatta arbete. Utgångspunkten är att det föreligger skilda behov av när pensioneringen bör ske. Kommunisterna delar denna mening. Framför allt finns det inom arbetslivet hela yrkesgrenar med utpräglat hårt och både fysiskt och psykiskt påfrestande arbete. Kommunisterna har därvidlag pekat på behovet av en tidigare pensionering för gruvarbetarna och även ställt konkreta förslag därom. Gruvarbetarna själva har med eftertryck rest detta krav. De har gjort klart att den träffade partsöverenskommelsen om tidigare pensionering var otillfredsställande utformad och anser kravet om en lagfäst sådan fortfarande vara aktuellt. bör fatta ståndpunkt i denna fråga. Enligt kommunisternas mening bör därvid prövas frågan om en motsvarande tidigare pensionering för även andra yrkesutövare, exempelvis andra underjordsarbetande, jämte sysselsatta i exceptionellt slitsamma och pressande arbeten. Beträffande individuell tidigare pensionering nämns i direktiven för pensionsålderskommittén den beslutade vidgningen av förtidspensioneringen även på arbetsmarknadsmässiga grunder. Påpekandet är riktigt fastän det fäster uppmärksamheten på ett sätt att dölja en faktisk arbetslöshet som samhället inte kommer till rätta med. Många som förtidspensioneras på sådana grunder såge helst att de kunde få ett meningsfullt arbete genom vilket de kunde försörja sig och sin familj. får de sin försörjning löst genom att förtidspensioneras, vilket naturligtvis i ett bekymmersamt läge då ingen annan utväg synes möjlig är både välkommet och nödvändigt. Sannolikt är det i flertalet fall fråga om dem som utförsäkrats ur A-kassan. Det skall heller inte bestridas att det också rör sig om personer som utan att vara sjuka i medicinsk mening likväl blivit utslitna och hårt märkta av pressande arbete upp till och . De eftertraktar intensivt att få dra sig tillbaka från arbetslivet. Vidgningen av förtidspensionen är därför utan tvekan en positiv sak. Den har likväl även en negativ sida. Många drar sig för att med ansökan om att bli förtidspensionerad medge att de är utslagna och inte längre orkar hänga med i jobbet. Den vidgade förtidspensioneringen kan därför enligt vår mening inte ersätta en sänkning av den allmänna pensionsåldern. Frågan inställer sig då, om den aktualiserade frågan om s. k. rörlig pensionsålder kan göra det. Svaret är givetvis svårt att ge eftersom det inte är klarlagt under vilka förutsättningar och med vilken utformning ett sådant system kan tänkas bli genomfört. Som bekant finns inom den allmänna försäkringen förtida och uppskjutet uttag av folkpension. Förtida uttag innebär att kan den försäkrade bli pensionerad men med reducerad pension enligt vissa regler - som gäller för hela den återstående livstiden. Från vpk:s sida har i förgäves förslag ställts om en revidering av dessa regler. Vi noterar nu att LO i sitt remissyttrande till kommittébetänkandet (SOU 1974:15) uttalar sig i sak lika kritiskt mot dessa oförmånliga regler. I stället förordar LO ett flexibelt system med valfrihet i fråga om pensionsålder men utan annan minskning av pensionen än sådan som är betingad av att pensionären till en de! är kvar i arbetet" (motionärernas kursiv). Vad skall då hända med dem som inte kan påräkna deltidsarbete? än utformar sina förslag om rörlig pensionsålder står klart, att detta system väl kan komplettera men ej ersätta en sänkning av den allmänna pensionsåldern. Sänkt pensionsålder nu - ej uppskov! Det förvånar därför att LO i sitt remissyttrande åberopar sina tidigare uttalanden om att en allmän sänkning av pensionsåldern bör genomföras på . LO säger sig vidare betrakta en rörlig pensionsålder som den mest angelägna reformen inom pensionssystemet men medgeratt denna mening inte behöver stå i motsatsställning till en sänkt allmän pensionsålder. Den kan i stället betraktas som en ny utgångspunkt för en rörlig pensionsålder. LO ansluter sig således till utredningens förslag som ny pensionsgräns - men /' princip! Så kommer uppskovslinjen: eftersom det finns ett samband mellan rörlig och allmän pensionsålder föreslår LO konkret att båda frågorna skall riksdagsbehandlas . Det betyder med andra ord att sänkt pensionsålder skulle uppskjutas på hur ? Svaret ges med påpekandet att en reform av denna stora omfattning både med avseende på pensionsålderssänkningen och den rörliga pensionsåldern kraver avsevärd förberedelsetid. Ett annat hinder förs fram, nämligen att erforderlig förskjutning av ikraftträdandet erfordras för att möjliggöra avtalsanpassningar. SAF preciserar hur man för sin del uppfattar erforderlig anpassningstid nämligen till - ! Frågan kan med rätta ställas om inte det av antagna principuttalandet vid vårriksdagen 1973 bort göra klart för både LO och SAF att en sänkt pensionsålder verkligen var i annalkande. Om den åberopade avtalsanpassningen utgör en olägenhet, vilket inte verkar vara ett övertygande skäl, är uppskovslinjen uppenbarligen en olägenhet för alla dem som står utanför personalpensionsanordningarna STP och ITP. Härtill finns verkligen goda skäl att ta hänsyn. har konstruerat sitt förslag om finansiering av reformerna med utångspunkt i ett ikraftträdande för den lägre pensionsåldern från . Finansieringsfrågan bör sålunda inte utgöra något hinder. Departementschefen borde inte ha givit vika för påtryckningar av sådant slag och godtagit ett uppskov. kommunisternas riksdagsgrupp väckte under vårriksdagen 1974 en partimotion (nr 1298) med förslag att skulle uttala sig för sänkt pensionsålder till 65 kvfrån den . Vidare föreslogs att hos regeringen skulle begära förslag till författningstext samt om reformens finansiering. Behandlingen av motionen uppsköts emellertid till höstriksdagen. föreligger förslagen om såväl lagtext som grunder för finansiering även om de är avsedda för tillämpning . Vi kan sålunda för vår del inte inse att några bärande skäl föreligger mot ett bifall till motionsyrkandet om pensionssänkningens ikraftträdande från . Skulle emellertid förslaget härom avvisas av vill vi som ett andrahandsyrkande föreslå ett bifall till pensionsålderskommitténs förslag sänkt allmän pensionsålder från . I sammanhanget anser kommunisterna det angeläget att betona att en till sänkt pensionsålder inte skall ses som en definitiv lösning. Vid kommunisternas 23:e kongress ställdes i det av kongressen antagna handlingsprogrammet sänkt allmän pensionsålder till som krav - men att den fackligt-ekonomiska kampen måste leda till genomförandet av kraven om en sänkning av denna till . Att det funnits och finns resonans för kravet om en än lägre pensionsålder än råder ingen tvekan om. Tidningen (s) gjorde sig till tolk för sådana stämningar i en ledande artikel den rubricerad Pensionering vid vöre kanske klokast?. Tidningen nämner även åldersgränsen , varigenom behovet av förtidsuttag skulle elimineras. Tanken på en s. k. rörlig pensionsålder förs också fram. Oavsett sådana lösningar råder det dock i vidaste kretsar av löntagare en allmän uppslutning bakom kravet om en lägre riktpunkt, eller som LO uttryckte saken en ny ut gångspunkt för en rörlig pensionsålder. En 60-årig kamp - alltsedan år 1914 - för ett rättvisekrav står inför sitt förverkligande. Dags för en ny målsättning! Förslagen i propositionen om förbättrade pensionsförmåner läggs fram enligt följande linjer: Folkpensionens grundbelopp höjs från för ensamstående samt från av basbeloppet för ett pensionärspar. I förra fallet innebär det med nuvarande basbelopp (.) en höjning med . och för ett pensionärspar med . Pensionstillskotten föreslås höjda från nuvarande av basbeloppet - men först . för envar pensionär således . för ett pensionärspar. Pensionstillskotten för unga invalider och andra förtidspensionärer föreslås fördubblade fr. o. m. så att garantinivån successivt når av basbeloppet. I stället för nuvarande invaliditetstillägg och invaliditetsersättning föreslås att en enhetlig form, benämnd handikappersättning, inrättas från . Frågan kan med fog ställas om så många olika ikraftträdandetider verkligen behövs. Propositionens förslag minskar skillnaden mellan giftas och ogiftas pensionsförmåner och beaktar därmed till dels synpunkterna i bl. a. motioner kommunisterna med motionsyrkanden om lika pensionsförmåner oberoende av civilstånd. De ledde fram till ett än klarare principuttalande än det som antogs av riksdag. I beslutet ingick att frågan i hela sin omfattning skulle utredas och de i motionerna anförda synpunkterna därvid skulle beaktas. uttalar i sitt remissyttrande att den inte är främmande för en än längre gående utjämning mellan nämnda kategorier av pensionärer inom den föreslagna kostnadsramen. Vad beträffar pensionstillskotten övertar propositionen nu de från vpkgruppen alltsedan år 1969 ställda förslagen om beräkning av tillskottens storlek efter av basbeloppet. Vid samtliga tillfällen blev förslagen avvisade bl. a. med motiveringen att tillskottens beräkning efter av basbeloppet var väl avvägda. kommunisterna noterar med tillfredsställelse att förslagen i propositionen uttrycker en markerad förbättring jämfört med tidigare ytterligt blygsamma takt i standardhöjningen för landets folkpensionärer. Anmärkningsvärt är att de bryter den ännu icke avslutade tioårsplanen för pensionsförbättringar. Tydligare kan knappast uttalas hur otillfredsställande denna plan i verkligheten var. riksorganisation (PRO) framförde också som sin mening när propositionen framlades, att höjningarna borde genomföras pä fern år och inte tio. Vpk är sålunda berett att acceptera förslagen om höjd grundpension, beräkningen av pensionstillskotten efter mot f. n. 3 samt om fördubblingen av pensionstillskotten för unga invalider och andra förtidspensionärer, dock att ikraftträdandet skall ske från mot propositionens förslag . Vpk-gruppens förslag följer dessutom den av gruppen tidigare föreslagna planen för pensionstillskottens utveckling, innebärande sammanlagt belopp i tillskott för tiden 1 juli 1975-30 juni 1976 beräknat efter av basbeloppet mot planens och därefter en årlig höjning (se motion 1974:106). Detta ger som framgår av nedanstående tabell en högre utgångsnivå, vilket förstärks av att höjningen av beräkningsgrunden från av basbeloppet ger en än brantare höjning av pensionstillskotten. tidigare ikraftträdande av höjningarna av pensionstillskotten skulle i och för sig möjliggöra ett tidigare slutförande av höjningsplanen. Det finns dock enligt vår mening ingen anledning att dra en sådan slutsats, vilket också innebär ett ännu högre slutresultat. Vpk-förslaget ger som framgår av tabellen genomgående . mer än propositionens förslag. \gofem tgonio t tio tre ttiosju 1 juli 1975-30 juni tjugoåtta 1 juli 1976-30 juni trettiotvå 1 juli 1977-30 juni trettiosex 1 juli 1978-30 juni fyrtio 1 juli 1979-30 juni fyrtiofyra 1 juli 1980-30 juni De ovan angivna beloppen uttrycker ett garantibelopp bestående av utgående ATP och pensionstillskott tillsammans. Beträffande förslagen om fördubbling av pensionstillskotten för unga invalider och andra förtidspensionerade bör noteras, att från flera handikapporganisationers sida starka invändningar reses mot kommittébetänkandet. () anför exempelvis att den pensionsnivå som skall utgå , dvs. i dagens penningvärde , borde vara möjlig att uppnå redan den då reformen skall träda i kraft. Samma mening hävdas av . HCK - skriver i sitt remissyttrande att "förbättringarna för förtidspensionärerna inte täcker de förväntningar vi haft. Skall en förtidspensionär ha möjligheter till att ha familj och ett någorlunda aktivt liv behövs betydligt större förbättringar än vad som är föreslaget. Vpk-gruppens förslag om ett års tidigare ikraftträdande av även de fördubblade pensionstillskotten för unga invalider och andra förtidspensionärer samt med bibehållen tidsplan betyder såväl en snabbare förbättring som ett bättre slutresultat. Det tillgodoser sålunda till icke ringa del de kritiska rösterna från handikapporganisationerna men riktar också uppmärksamheten på behoven av fortsatta förbättringar för denna kategori. Vi ansluter oss till förslaget i propositionen om en enhetlig ersättningsform kallad handikappersättning i stället för de nuvarande formerna invaliditetsersättning och invaliditetstillägg. Uppenbart har inte det gamla systemet med en uppdelning haft de effekter man räknat med i tidigare utredningar och som låg till grund för genomförandet. Men när man nu ändrar på systemet bör det med fördel ske framför allt för de mycket svårt handikappade. Förutom de som har sådana merutgifter för sina handikapp att de klart är berättigade till den föreslagna mellanformen finns det handikappade som har dokumenterade merutgifter men har svårt att precisera dem så att de kommer att tillerkännas mellanformen. En uppräkning av normerna till 80, av basbeloppet utgör såväl en rimlig allmän förbättring som att den är ägnad att uppnå en bättre avvägning. Vi föreslår därför ett system med nyssnämnda normer. Det innebär att de verkligt svårt handikappade får en rimlig kompensation för sitt handikapp eller i kronor räknat med nuvarande basbelopp . samt för den lägsta gruppen . bör enligt vår mening fatta beslut om en sådan normering för de tre ersättningsgruppema. Departementschefen inkasserar PRO:s remissyttrande att utredningsförslagen innebär ett beaktande av de krav som organisationen har framfört på en väsentlig förbättring av de äldres försörjningsvillkor. Detta är nog en sanning med modifikation. Det rör sig uppenbarligen om organisationens syn på lösningar på kort sikt. PRO har som bekant låtit utreda utvecklingen av andelen pensionsförmåner av industriarbetarnas genomsnittsinkomst. I den av organisationen anges ensamstående pensionärs årspension, pensionstillskott och genomsnittliga bostadstillägg ha ökat från av manlig industriarbetarlön år . Mot bakgrunden av dessa fakta formulerades i den av antagna verksamhetsplanen följande: att kravet på en pension, som uppgår till av industriarbetarens genomsnittsinkomst icke tillnärmelsevis uppfyllts. stå som en central uppgift för , att med alla medel påverka statsmakterna till en sådan förändring av pensionstryggheten, att denna målsättning kan uppnås. Varken kommittébetänkandet eller propositionen kommenterar eller tar seriöst upp den av PRO formulerade målsättningen till behandling. Vi anser för vår del att en för överskådlig tid gjord bedömning om till vilken standard eller nivå för grundtrygghet för landets folk pensionärer ansträngningarna bör sättas in. PRO:s siffror gör klart att mycket återstår. Med PRO:s beräkningsmetod för genomsnittliga kommunala bostadstilllägget i landet som helhet utgör andelen pensionsförmåner för ensamstående pensionär av den genomsnittliga industriarbetarlönen , således en obetydlig ökning. Om - som man anser inom - genomsnittet för bostadstillägg bör anges något högre än vad PRO gjort, blir pensionärernas samlade förmåner för av genomsnittet för industriarbetarna. Vid ett försök till uppskattning av vilken effekt de nu framförda förslagen om pensionförbättringar kommer att ha i fråga om andelen pensionsförmåner av industriarbetarlönen kan olika förutsättningar tillämpas. I samtliga av de nedan nämnda fallen blir resultatet att andelen pensionsförmåner icke uppgår till PRO:s målsättning . Den av skatteutredning beräknade realinkomstutvecklingen såväl som realvärdet för folkpensionerna (basbelopp .) har legat till grund för beräkningarna. Vid utgångspunkten industriarbetarlönens bruttosumma samt att hänsyn inte tagits vare sig till bostadstillägg för industriarbetaren eller pensionären blir andelen pensionsförmåner av industriarbetarlönen för och 28,8 för . Vid utgångspunkten industriarbetarlönen efter skatt samt utan bostadstillägg både för industriarbetaren och pensionären blir andelen pensionsförmåner för av industriarbetarlönen och . Vid utgångspunkten industriarbetarlönen efter skatt men med bostadstillägg för ensamstående samt för pensionären beräknat efter det högre genomsnittliga tillägget blir andelen pensionsförmåner av industriarbetarlönen för samt för . För att uppnå en andel samlade pensionsförmåner till av den genomsnittliga industriarbetarlönen skulle alltså erfordras ett ytterligare extra pensionstillskott eller annan motsvarande förbättring av pensionsförmånerna. Såväl detta som det anförda beträffande bedömningen av pensionsförbättringarna för de unga invaliderna och andra förtidspensionärer motiverar enligt vår mening en hemställan från sida till regeringen om fortsatt prövning av frågan om ytterligare förbättringar i pensionärernas läge samt målsättningen härför. Denna fråga kommer man inte förbi då pensionsålderskommittén har att fullgöra sitt uppdrag att behandla frågan om en reallönegaranterad stan dardsäkring av tilläggspensionen. Beslut om denna utredning fattades bl. a. i anledning av vpk-motionerna 1:48 och 11:19 år 1969. Propositionen behandlar den för pensionärernas standard så betydelsefulla frågan om de kommunala bostadstilläggen endast i samband med erforderlig anpassning i lagtexten till den sänkta pensionsåldern. Flera remissinstanser tar emellertid upp denna fråga i ett vidare sammanhang. Vi anser även för vår del det vara angeläget att ingå på några av dessa problem. Det är frågan om skiljaktigheterna för olika orter i landet i fråga om de kommunala bostadstilläggens storlek. Dessa kan vara mycket stora och innebär att pensionärerna i sådana kommuner nödgas ta de magra pensionspengarna i anspråk för att klara hyran, medan deras kolleger på andra håll får tillägg motsvarande hela hyreskostnaden för en modern normallägenhet. Gällande lagstiftning föreskriver att bostadstilläggen skall reduceras om ensamstående pensionär har sidoinkomst överstigande . och makar gemensamt . Den gränsen får kommunerna - som ur egen kassa svarar för bostadstilläggen - inte överskrida, men något minimum för bostadstilläggens storlek är icke stipulerat! uttalar att det inte är självklart att kommunerna även i fortsättningen skall svara för kostnaderna för kommunala bostadstillägget. bör därför enligt vår mening uttala att förslag skyndsamt framläggs såväl om ändrade regler för inkomstprövningen för erhållandet av kommunalt bostadstillägg som om ändrat kostnadsansvar för dessa. De handikappades riksförbunds propå i sitt remissyttrande om att även i lag fastslå att tilläggen skall motsvara pensionärens faktiska hyreskostnad bör beaktas i dessa förslag. I det föregående påtalades de många ikraftträdandetiderna för de olika delarna av de föreslagna pensionsförbättringarna. Bidragande till svårigheter för pensionstagarna att tillgodogöra sig innebörden av de många bestämmelserna är även beräkningssättet för de olika pensionsförmånerna. Särskilt gäller detta de reducerade pensionsförmånerna. Exempelvis måste förtidspensionären för att få kännedom om storleken av honom eller henne tillkommande pensionsförmåner äga vetskap om grundpensionens aktuella belopp, samma sak beträffande pensionstillskott - baserat på det gällande basbeloppets storlek - samt vilken andeI av pensionstillskottet han eller hon är berättigad till. Gifta pensionärer kommer få läsa att pensionärspar skall få grundpensionen beräknad efter av basbeloppet, men får de lagtexten under ögonen läser de att pensionen för dem blir beräknad efter sjuttiosju och en halv procent av basbeloppet. Är det fråga om dem som har två tredjedelar av hel förtidspension möter de i lagtexten procent talen åttiotre och en tredjedels respektive åttiosex och en fjärdedels procent av basbeloppet. En lösning förefaller tänkbar att förtidspension bleve ett särskilt begrepp, en självständig pensionsform vars storlek uttrycks i helt taI och tiondelar av basbeloppet. En förenkling är så angelägen, att detta önskemål tillsammans med andra i motionen anförda propåer enligt vår mening är motiverat att bli aktualiserat för pensionsålderskommittén - eller möjligen i annat lämpligt forum. 1 det föregående har vi hänvisat till att kommittén konstruerat sina förslag om avgiftsfinansiering utgående från att sänkning av den allmänna pensionsåldern träder i kraft från . ATP-avgiften föreslås i enlighet härmed bli fastställd till för åren 1976, 1977, 1978 och 1979. kommunisterna har i en vid början detta år väckt partimotion föreslagit genomförandet av den till sänkta allmänna pensionsåldern från . Under förutsättning av bifall till detta motionsyrkande bör det av kommittén föreslagna avgiftsuttaget träda i kraft redan från detta datum. Som andrahandsyrkande - därest nyssnämnda yrkande icke vinner bifall - föreslås att avgiftsuttaget och pensionsålderssänkningen träder i kraft i enlighet med kommitténs förslag . Beträffande de utgiftsstegringarsom följer av ett bifall till yrkandet i denna motion om pensionstillskottens höjning från och enligt angiven plan samt förslagen om höjd handikappersättning, anser vi att hos regeringen bör hemställa att till vårriksdag framlägga