mot · FX021040 · 1974-01-24 00:00:00 — om utökning av antalet konsulenter för rörelsehindrade elever. De starka integreringssträvandena inom undervisningen av handikappade tog sig beträffande elever med rörelsehinder bl. a. följande uttryck: skolkonsulent 1965, rikscentral för pedagogiska hjälpmedel 1967, tre regionala konsulenter 1971. Intensiva insatser från föräldraorganisationer, en kraftig utbyggnad av den medicinska organisationen och viktiga sociala åtgärder för människor med handikapp har medverkat till att ge de rörelsehindrade eleverna ökade möjligheter att få sin vård, behandling och undervisning på eller nära hemorten. En stor del i den ökande integreringen har naturligtvis även den vanliga skolans personal och elever. Men utan den samordnande funktion som den regionala konsulenten utgör vore integreringen i praktiken långt mindre vanlig och i många fall ogenomförbar. All integrering av handikappade elevers undervisning med den vanliga undervisningen kräver noggranna förberedelser och en vaksam uppföljning för att bli mer än en ytlig företeelse. Förberedelsen, genomförandet och uppföljningen av varje enskild elevs integrering är mycket tidskrävande. Många parter måste informeras, rådfrågas och sammanföras. Elev, föräldrar, sjukgymnast, arbetsterapeut, talpedagog, läkare, rektor, lärare (ibland både avlämnande och mottagande), assistent och rikscentralen för pedagogiska hjälpmedel har viktig information att ge och ta emot ibland alla, oftast större delen av detta lag. I de flesta fall är det konsulenten som genom sina kontakter med såväl den pedagogiska som medicinska och sociala sidan blir den opartiska, sakkunniga medarbetaren som får integreringen att bli verklighet och fungera. De tre åren med regionala konsulenter har inneburit ökade möjligheter till integrering och därmed ett viktigt steg mot normalisering för många handikappade elever. Men då konsulenterna har tio, nio respektive fem län finns det inga möjligheter för dem att på ett tillfredsställande sätt hålla kontakt med mer än ungefär hälften av alla integrerade rörelsehindrade elever. Dessutom överensstämmer inte deras geografiska arbetsområden med den indelning som gäller för den medicinska och sociala sidan. Som man lätt kan föreställa sig är samordning mellan sociala, medicinska och pedagogiska åtgärder nödvändig också beträffande elever med rörelsehinder. Kanske nödvändigare än för många andra! De medicinska och sociala habiliteringsinsatserna samordnas inom en organisation i sjukvårdsregionen med (eller motsvarande) som bas. Det är naturligt att en del pedagogiska åtgärder blir beroende av en sådan organisation. Somliga elever har någon gång under de tidigaste barnaåren undersökts och behandlats vid regioninstitutionen, andra har av medicinska, sociala eller pedagogiska skäl också gått i skolan vid regioninstitutionen och andra åter har kanske börjat sin skolgång i denna skola för att efter en period av behandling och undervisning fortsätta i vanlig skola på hemorten. En hel del av de integrerade eleverna är alltså kända av regioninstitutionens habiliteringsteam. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos Kungl. Maj :t hemställer om en positiv prövning av frågan om konsulenter för rörelsehindrade elever.