mot · FX021133 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. om vidgad rätt till rese- och traktamentsbidrag vid viss utbildning anordnad av . I en skrivelse från industridepartementet till () har Kungl. Maj:t utfärdat föreskrifter för reseoch traktamentsbidrag till deltagare i av SIFU anordnad utbildning inom ramen för anslagen Utbildningsåtgärder för textil- och konfektionsindustrierna samt Utbildningsåtgärder m. m. för möbelindustri, snickeriindustri m. fl. I föreskrifterna sägs att rese- och traktamentsbidrag ej skall utgå till företagsledare. Föreskrifterna grundar sig på beslut och 1972. , , , , , hantverks- och industriorganisation, , och Träindustrins branschorganisation har hemställt att bidrag till de aktuella kurserna skall utgå enligt samma normer som gäller SIFU:s övriga kursverksamhet, bl. a. att även företagsledare skall vara berättigade till rese- och traktamentsersättning. De uppräknade organisationernas begäran förefaller rimlig. Det finns inte några starka skäl för att behandla företagsledare sämre än arbetstagare i detta sammanhang. Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller att företagsledare och arbetstagare jämställes i Kungl. Maj:ts föreskrifter av 197312-07 för rese- och traktamentsbidrag till deltagare i viss av SIFU anordnad utbildning. () HANS () () () () i Ulfsbyn 1* 1974. Vid sidan av detta utredningsarbete har frågan även aktualiserats motionsvägen med början 1963 osv. Utskottsmajoriteten har i samtliga fall kunnat hänvisa till pågående utredningar och därmed avslå yrkandena. Så skedde även , trots att utskottet ansåg att det var angeläget att och enskilda kraftföretag så långt möjligt jämställs i konkurrenshänseende och att bidrar till kommunernas skatteintäkter i samma utsträckning som de enskilda kraftproducenterna. Det kunde vara intressant att försöka räkna ut hur mycket kommunskatt som ofta fattiga kraftverkskommuner i gått miste om sedan rikdagen i princip ansåg det riktigt att blev skattskyldigt till respektive kommuner efter samma förutsättningar som enskilda kraftverksföretag. De 44 årens utredningsarbete har säkerligen kostat dessa kommuner . Det av uttalade önskemålet om att så långt möjligt jämställa statens kraftverk och enskilda kraftföretag har heller inte beaktats. Anmärkas kan att skatteutskottets majoritet som svar på en liknande motion vid föregående års riksdag förutsatte att förslag till lösning av frågor om vattenfallsverkets redovisningsprinciper föreläggs rikdagen sä snart detta är möjligt. Formuleringen är snarlik den som särskilda utskottet använde och som återges i denna motion. Avses med formuleringen ett uppskov om ? Vi har svårt att tänka oss att förståelsen för den långsamma utredningstakten varit lika stor om enskilda kraftverksproducenter arbetat med gynnsammare konkurrensvillkor än statliga kraftverk. Enligt skatteutskottets betänkande nr 1972 är det regeringen som har att fastställa avkastningskravet på verkskapital och att detta måste ske innan frågan slutligt kan avgöras. Detta borde dock kunna ske utan ytterligare dröjsmål. Med stöd av det anförda hemställs att i skrivelse till Kungl. Maj:t begär att förslag till ändrade bestämmelser rörande statens vattenfallsverks redovisningsprinciper, med beaktande av vad i motionen anförts, framläggs till höstriksdag. PER () i Gäddvik () i Agnäs