mot · FX021237 · 1974-01-26 00:00:00 — av i m. fl. angående beskattningen av reklamtrycksak. De inkomstberäkningar för staten som gjordes vid den allmänna reklamskattens införande visar sig , när intäkterna kan redovisas, vara delvis missvisande. Sorn framgår av nedanstående sammanställning har av kalkylerat belopp på ca 50 milj. kr. endast drygt hälften erhållits, eller . Tabell: Bruttointäkter av den allmänna reklamskatten . Vid bedömning av den allmänna reklamskattens statsfinansiella effekt skall beaktas att skatten är avdragsgill kostnad. Därigenom reduceras det allmännas intäkter från beskattningen av företagens vinster. En dylik effekt uppnås också genom att företagens vinster minskar till följd av att de belastas med kostnader för skattens administration liksom för information om skattens effekter till kunder i samband med offertgivning. Till detta kommer att avdrag skall göras för det allmännas med reklamskatten sammanhängande administrationskostnader. Talet från ansvarigt håll om inkörningssvårigheter tycks bli bestående eftersom () inte kan definiera ordet reklamtrycksak och regelmässigt utfärdar nya undantag till förordningen (1972:266 5 §). På grund av de många oklarheter och tolkningsfrågor som åtföljt lagen ställs RSV ofta inför frågor som skall lösas. Verket måste av interna skäl arbeta i sin egen takt, vilket gör att det kan ta att få skriftligt svar i avgörande frågor där frågeställaren av produktionstekniska och konkurrensskäl behöver ha bindande besked omgående. Detta gör att de flesta tryckerier inte vänder sig till RSV utan tolkar förordningen efter eget huvud. Många tryckeriägare är ännu inte medvetna om det juridiska ansvar som åligger dem vid bedömningen av skatteplikt. Även om både ägaren och kunden är helt överens om att skatt inte skall utgå, kan en revision ge ett helt annat resultat. För företagsägaren är detta ett riskmoment genom förordningens retroaktiva beskattningsform. För den händelse skatt skulle ha utgått riskerar ägaren att få betala skatten, den 20-procentiga straffavgiften, den missade momsen, eventuella böter för brott mot skattelagen och bokföringslagen samt sina egna kostnader i samband med revisionen. Med hänsyn till de tolkningssvårigheter som föreligger har detta blivit en hotande realitet för åtskilliga tryckeriägare. Några exempel skall här ges från tillämpningen av lagen. När tryckeriägaren bestämt att skatt skall debiteras för en trycksak skall han undandra kostnader för klichéer, screenstenciler, visst emballage, vissa transportkostnader samt vissa materialkostnader men i stället av kunden få reda på vad vissa smärre delar i ett erhållet original kostar samt också vad ortspriset är på eventuellt erhållet material. Om kunden skall skicka trycksakerna utomlands måste skriftligt intyg bifogas ordern för att skatt inte skall debiteras. Samma gäller om kunden säger att trycksakerna skall användas för internt bruk. Om tryckeriägaren i efterhand upptäcker att trycksakerna trots detta används som reklammaterial skall ägaren begära en inventering av trycksakerna och i efterhand debitera skatt och, om kunden nekar att betala, stämma kunden och med hjälp av domstol driva in skatten eller också erhålla konkursbevis för att inte själv behöva betala skatten. Till synes oväsentliga detaljer kan bestämma om skatt skall utgå. Om ett företag tillverkar en plastprodukt med plan ovansida och en frontsida med text samt lägger den på en butikshylla och placerar varan ovanpå blir resultatet en hylltalare, och skatt skall utgå. Om kunden däremot beordrar att två kanter på ovansidan uppåt så att varan placeras i plastprodukten blir resultatet ett skyltställ, vilket är skattefritt. I förordningens 31 § sägs: Skattskyldig skall av bevara ett exemplar av varje trycksak som han framställt. Två screentryckerier räknade fram att det skulle behövas ett varmlager på ca och fick denna uppgift verifierad av kolleger i samma och närliggande branscher. Ett av screentryckerierna räknade fram att arkivexemplaren i deras egen speciella produktion skulle hamna på en årskostnad av ca . och en årshyra i samma fabriksfastighet på ca . på en årsomsättning av ca 1,5 milj. kr. Vid tre skilda telefonsamtal med en cheftjänsteman på RSV kunde 31 § inte på några villkor tolkas på något annorlunda sätt, och undantag kunde inte tillåtas. Förordningen om allmän reklamskatt har inneburit företagsnedläggelser och driftinskränkningar samt ansträngt konkurrensläget gentemot utländska, framför allt danska och finska, tryckerier. Inom vissa grafiska branscher innebär detta arbete med bedömningsfrågor att administrativa kostnader stiger avsevärt. Många små och medelstora tryckerier har måst inrikta produktionen på den skattefria sektorn med personalinskränkningar som följd. Speciellt inom boktryck och offset har detta skapat problem med tanke på den höga medelåldern hos de anställda. Med hänsyn till de blygsamma intäkter som härrör från den allmänna reklamskatten och den mycket stora arbetsbörda som åvilar såväl som berörda tryckeriägare anser vi nu att tillräckliga erfarenheter vunnits för att ett avskaffande av skatten skall kunna äga rum. Med stöd av det anförda hemställes att på grundval av de erfarenheter som vunnits beslutar att upphäva förordningen 1972:266 5 § ang. allmän reklamskatt.