ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FX021051 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. om höjning av lärlingsbidragen. Den teoretiska utbildningen har byggts ut snabbt. En snabb utbyggnad har även ägt rum av den yrkesutbildning som sker inom gymnasieskolans ram. Denna utveckling är att hälsa med tillfresställelse. är emellertid att beklaga att denna utveckling ägt rum till en del genom att den praktiska utbildningen inom företagen har minskat i betydelse och omfattning. Detta har inom vissa områden fått negativa konsekvenser för tillgången på yrkesskicklig arbetskraft. Den praktiska utbildningen inom företagen har, förutom vid vissa storföretags interna verkstadsskolor, huvudsakligen skett genom lärlingsutbildning. Lärlingsutbildningen har haft särskild betydelse i "mindre yrken där underlag för skolmässig utbildning inte funnits och i de delar av landet där avstånden har försvårat skolmässig utbildning. Staten har stött lärlingsutbildningen genom särskilda bidrag till de hantverksmästare som utbildar lärlingar. I statsverkspropositionen föreslås lärlingsbidragen även för /75 utgå med oförändrat belopp. Beloppet har varit oförändrat . som har gått har konsumentprisindex stigit med . Beloppets storlek är alltså på inget sätt jämförbart med vad som gällde 1960. föreslog yrkesutbildningsberedningen i ett betänkande att statsbidraget till lärlingsutbildning skulle utgå med . i stället för nu gällande . Yrkesutbildningsberedningens förslag har alltså ej genomförts. Antalet sökta lärlingsbidrag har minskat. Eftersom bidraget utgör . torde lärlingsbidragens nivå ha medverkat till att färre lärlingar antas och att färre bidrag söks för de lärlingar som antas. Möjligheterna att utvidga antalet företag som ger ungdomar, som i annat fall måhända tvingas gå arbetslösa, en gedigen praktisk utbildning skulle säkerligen ökas avsevärt om bidragsgivningen till lärlingsutbildningen vore generösare. Det finns all anledning att i dagens arbetsmarknadsläge, med omfattande arbetslöshet för icke yrkesutbildad ungdom, ta till vara de möjligheter till en utvidgning av den praktiska yrkesutbildningen som ges genom lärlingsutbildningen. Denna utbildning är från såväl samhällets som elevens synpunkt den ekonomiskt fördelaktigaste. Lärlingen erhåller kollektivavtalsenlig lön. Den föreslagna ökningen av lärlingsutbildningen skulle minska behovet av utbildningsstöd och kontant stöd vid arbetslöshet. Vid en jämförelse med de kostnader som staten nedlägger vid annan motsvarande utbildning, exempelvis genom den s. k. femkronan, innebärande ett nära tio gånger så högt bidrag till de företag som utbildar ungdom, framstår lärlingsbidragen som helt otillräckliga. 1 avvaktan på att yrkesutbildningsberedningens förslag genomförs föreslår vi att lärlingsbidragen för /75 sätts till . Mot bakgrund av det anförda hemställs 1. att vid behandlingen av åttonde huvudtiteln, punkt D 32, anvisar ett förslagsanslag på 9 milj. kr. 2. att hos Kungl. anhåller om ändringar i förordningen av innebärande att lärlingsbidrag utgår med .
mot · FX021052 · 1974-01-25 00:00:00 — av och i om representation för föräldraorganisationer i . Ledningen för utgörs av en styrelse bestående av verkets generaldirektör, överdirektör samt nio av Kungl. utsedda ledamöter jämte suppleanter. Ledamöterna är representativa för vårt lands stora bransch- och fackorganisationer. I och för sig kan en korporativ sammansättning av våra verksstyrelser diskuteras. Den har dock allmänt accepterats. tillämpas dessutom på försök också representation i av skoleleverna genom ordinarie ledamot med suppleant. Med hänsyn till detta synes det rimligt att ytterligaren en part finge representation i , nämligen föräldrarna. Föräldrarörelsens organisation - och skola - har som bekant numera föreningar som täcker landets samtliga kommuner. verksamhet måste sägas vara så representativ för målsmännen i vårt land att ett deltagande i ledningen av den centrala myndigheten för utbildningsväsendet ter sig naturligt. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. anhåller att försöksverksamhet inledes med representation av föräldraorganisationer i .
mot · FX021060 · 1974-01-24 00:00:00 — av m. fl. angående reglerna för bidrag till undervisningsmateriel för gymnasieskolans jordbruks- och trädgårdslinjer. I petita för nästkommande budgetår föreslås att samma statsbidragsregler skall gälla för lantbrukets och trädgårdsnäringens yrkesutbildning som gäller för skogsbrukets yrkesutbildning inom den gymnasiala skolan, vad avser bidrag till anskaffande av en första uppsättning stadigvarande undervisningsmateriel. Inom den skogliga utbildningen utgår f. n. ett statsbidrag på av dessa kostnader medan däremot statsbidraget till lantbruksutbildningen är betydligt lägre, då man här utgår från en för gymnasieskolan helt inaktuell och föråldrad kungörelse . Vi kan inte finna någon som helst konsekvens i att skilda statsbidragsbestämmelser skall gälla för olika utbildningsvägar inom den del av gymnasieskolan som har landstingen som huvudmän och där utbildningsvägarna dessutom har nära anknytningspunkter. Undervisningsmaterielen inom jordbrukslinjen kräver stora kostnader, och statsbidraget bör rimligtvis vara utformat med beaktande av detta. Som ovan nämnts har också föreslagit ändrade bidragsregler i sina petita för /75 på samma sätt som SÖ gjorde redan i petita /74. För landstingen har inte minst jordbruksutbildningen inom gymnasieskolan medfört mycket stora kostnader, varför det är angeläget att statsbidraget får en annan utformning än den nu gällande. Med stöd av vad som anförts hemställs att beslutar att bidragsreglerna för anskaffande av första uppsättningen stadigvarande undervisningsmateriel för gymnasieskolans jordbruks- och trädgårdslinjer utformas i överensstämmelse med de regler som gäller för skogsbrukets yrkesutbildning inom gymnasieskolan. HANS NYHAGE (m) ()
mot · FX021061 · 1974-01-25 00:00:00 — om vuxenundervisning för elever från specialundervisning. En grundläggande tanke vid vuxenutbildningen har varit att man i forsta hand skall söka nå dem som har kort eller bristfällig utbildning. I regel torde man med detta ha avsett dem som endast fått en sexårig undervisning. Det finns dock andra grupper som har ännu sämre utgångsläge, nämligen dels de personer som under hela eller större delen av sin tid i den obligatoriska skolan har haft specialundervisning - t. ex. har gått i hjälpklass - dels de som undervisats i särskolan. Ifrågavarande ungdomar har redan när de lämnar sin skola ett svårt utgångsläge. Härtill kommer att i ett snabbt föränderligt samhälle utbildningsklyftan blir alltmer besvärande. Den nuvarande vuxenutbildningen anknyter i regel till förkunskaper och använder en studietakt som är främmande för dessa ungdomar. Resultatet blir att man drar sig för att söka sig till vuxenutbildningen. Dessutom är dessa elever vana vid en mer individuell undervisning än den vuxenutbildningen normalt medger. Professor m. fl. har 1969 publicerat en uppföljningsundersökning av 1 500 skolbarn i . Ett kapitel behandlar de mentalt handikappade. I denna undersökning visas att trots betydande svårigheter ett överraskande stort antal elever som haft specialundervisning i arbetslivet sökt sig till frivillig utbildning och att man upplevt detta positivt. För dessa ungdomar har kommunerna stora förutsättningar att ordna en lämplig vuxenutbildning. Speciallärarna kan lägga upp en undervisning som knyter an till tidigare skolgång. Möjligheter finns också att genom en särskilt utformad uppsökande verksamhet få kontakt med f. d. elever. Denna undervisning kunde helt samordnas med den kommunala vuxenutbildningen. Möjligen kan vissa särregler behövas i fråga om t. ex. undervisningsgruppernas storlek. För f. d. elever i särskolan bör svara för undervisningen. På många platser kan denna eventuellt ordnas i samarbete med den kommunala vuxenutbildningen. Vid andra tillfällen kan man ordna internatkurser, t. ex. vid en folkhögskola. I ett motionspar, 1:1071 och 11:1256, vid riksdag behandlades samma frågeställning som i denna motion. gav då som sin mening Kungl. Maj:t till känna att denna fråga bör beaktas av utbildningsmyndig Ärendet har vidare diskuterats vid en interpellationsdebatt . Något samlat förslag om hur man skall lösa denna fråga har ännu inte lagts fram. bör därför hos Kungl. Maj:t begära ett sådant. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att hos Kungl. Maj:t begär förslag om vuxenutbildning för f. d. elever i specialundervisning och i särskolan.
mot · FX021064 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. om ett gerontologiskt institut. Den svenska socialpolitiken har medfört en rad betydande framsteg för att trygga individens ålderdom. Antalet åldringar i vårt land är stort och fortsätter att enligt statistiska beräkningar stiga ända fram mot . Detta faktum medför en ökande belastning på sjukvården och därmed stegrad påfrestning på samhällsekonomin, för att inte tala om alla de personliga psykologiska konflikter som i denna situation uppstår. Här kommer frågan om preventionen in som ett utomordentligt vitalt problem, och därmed visar sig också behovet av ökad forskning kring åldrandets alla problem. har forskningen främst bedrivits på det medicinska området; man har ägnat sig åt geriatriken dvs. åldrandets fysiologi, åldrandets sjukdomar och deras behandling. Man har däremot icke närmare genomforskat åldrandet uren mera samhällsvetenskaplig och tvärvetenskaplig aspekt, dvs. den forskning som betecknas gerontologi. Hur skall man behålla en människa frisk och vital även vid hög ålder, hur skall hon bo, hur mycket arbete orkar hon med på äldre dar? Deltidspension, deltidsarbete börjar bli en intressant fråga. Men för att skapa villkoren för att människor skall få uppleva också sina senare år som meningsfulla behövs en ökad tvärvetenskaplig forskning. Samhället behöver åtskilliga nya fakta för att kunna sätta in de rätta åtgärderna till individernas fromma. En glad pensionär finns ju som väl är, men för alltför många är pensioneringen långt ifrån ett lyckotillstånd. Här behövs mycket av ett nytänkande, men detta måste byggas på resultaten av forskning just inom gerontologin. I finns ett förstatligat , , administrativt sorterande under . Med hänsyn framför allt till samhällets ansvar för människors välfärd men också till de ekonomiska vinster som i längden kan erhållas, om kraven på sjukvård för de gamla kan minskas genom på tidigt stadium insatta preventiva, hälsovårdande åtgärder, synes det oss rimligt att gerontologisk forskning befrämjas genom direkt stöd från staten genom inrättande av ett statligt . Med stöd av det anförda får vi därför föreslå att hos Kungl. Maj:t anhåller om tillsättandet av en arbetsgrupp med uppgift att skyndsamt framlägga förslag till riktlinjer och kalkyler för inrättandet av ett statligt gerontologiskt institut. () ()
mot · FX021065 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. om straffrihet i vissa fall för bilförare som under färd ej medför körkort. Enligt körkortskungörelsens 13 § skall körkort, trafikkort, traktorkort och motsvarande medföras under färd för att på begäran kunna visas upp för trafikinspektör, bilinspektör eller polisman. Den som bryter mot detta stadgande kan dömas till böter, dock högst . Även terrängtrafikkungörelsen innehåller bestämmelser av motsvarande innebörd. Stadgandet i körkortskungörelsen grundar sig på principbeslut och trädde i kraft . Redan det gångna årets erfarenheter av den inledningsvis nämnda paragrafen inger betänkligheter. Kungörelsen är på denna punkt utomordentligt strikt och lämnar inte trafikövervakande och inspekterande personal något utrymme för en bedömning där hänsyn tas till omständigheterna i ett enskilt fall. Gemene man upplever det som orimligt att bli bötfälld för att man glömt körkortet i en i all hast bytt rock eller kavaj, i en handväska som man av andra skäl inte har anledning att föra med sig eller för att man vid exempelvis en kortare färd i baddräkt skall vara tvingad att ha med sig körkort. Även polispersonalen kan uppleva strängheten i stadgandet som olycklig, eftersom den inte sällan sätter den enskilde polisen i en pinsam situation då vederbörande i sin tjänsteutövning kan uppleva sig tvingad att se bort från faktiska och förnuftiga sakskäl vid bedömning av en förseelse. Den aktuella paragrafen korresponderar enligt vår mening mindre väl med allmänhetens rättsuppfattning och är därtill ägnad att skapa en helt onödig irritation mellan allmänheten och polisen. I samanhanget skall erinras om att vägtrafikförordningens 69 § tidigare innehöll stadgande om straffrihet för den som av tillfälligt förbiseende ej medförde körkort men som senast under tredje vardagen efter ett kontrolltillfälle eller liknande visade upp sitt körkort hos åklagare eller polis. Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att hos Kungl. Maj.t begär förslag till sådan ändring eller komplettering av körkortskungörelsen att påföljden för överträdelse av dess 13 § bringas i bättre överensstämmelse med allmänhetens rättsuppfattning, 2. att vid utformningen av ifrågavarande förslag innebörden i 69 § i den tidigare vägtrafikförordningen tjänar som förebild. () ()
mot · FX021066 · 1974-01-25 00:00:00 — angående utformningen av de nya körkorten. För endast ett fåtal år sedan fattades beslut om att de svenska bilförarna skulle förses med ett nytt och bättre körkort än de gamla. Syftet med de nya korten skulle vara att möjliggöra en säkrare identifiering av bilföraren som det givetvis skulle kunna användas som en godtagbar legitimation vid alla de tillfällen då det ställs krav på legitimation. I det avtal som tecknades med , vilket bolag har att ombesörja framställningen av korten, framhålls också att företaget är skyldigt att bedriva produktutveckling och följa det utvecklingsarbete som bedrives utanför bolaget samt informera staten härom. Detta måste naturligtvis anses innebära att företaget kontinuerligt skall vidtaga alla de åtgärder som är möjliga för en förbättring av legitimationshandlingen. De körkort som distribueras för utbyte av gamla körkort eller till nytillkommande körkortsinnehavare uppfyller emellertid icke de krav som man rimligtvis bör kunna ställa på en legitimationshandling av detta slag. Ett minimikrav måste sägas vara att körkortet skall hålla internationell standard för legitimationshandling och att det så långt det är möjligt skall vara oförstörbart samt förfalskningssäkert. Så är emellertid inte fallet. Även om det i avtalet framhålls att det är tillverkaren som skall svara för utvecklingsarbetet måste det naturligtvis tillkomma beställaren att framföra nya önskemål då sådana kunnat anses vara befogade. Eftersom de nya körkorten skall förnyas måste det anses i hög grad angeläget att förbättringar av korten sker utan onödigt dröjsmål, så att skadeverkningar av undermåliga kort så långt möjligt kan elimineras. Av detta skäl bör också nu pågående utbyte av de gamla körkorten tills vidare avbrytas. Det förefaller vara angeläget att tillsätta en utredning som så skyndsamt som möjligt kan framlägga förslag till utformningen av ett körkort som uppfyller de högsta krav såväl på kvalitet som på förfalskningssäkerhet. Utredningen bör även ta ställning i frågan om hur den kontinuerliga utvecklingen av korten bör bevakas. Med stöd av det anförda hemställs att anhåller om en utredning angående utformningen av de nya körkorten samt beaktande av vad i motionen sagts beträffande bevakning av utvecklingsarbetet, att hos Kungl. Maj:t uttalar att nu pågående utbyte av de gamla körkorten i avvaktan på utredningsresultatet bör avbrytas. L. () i GOTAB 74 5878 S 1974
mot · FX021068 · 1974-01-24 00:00:00 — av m. fl. om befrielse från ansvar i vissa fall för traktorförare som under färd ej medför körkort. I körkortskungörelsen (1972:592) stadgas att körkort, trafikkort och traktorkort skall medföras under färd och på tillsägelse visas upp för trafikinspektör, bilinspektör eller polisman. En liknande bestämmelse fanns i den tidigare gällande vägtrafikförordningen . Enligt denna kunde dock bilförare eller traktorförare som under färd inte medförde körkort undgå ansvar, om han efter färden hos polismyndighet eller åklagare visade att han vid tillfället i fråga innehaft gällande körkort. Särskilt för traktorförarna är den nya ordningen ett problem. De speciella förhållanden under vilka de arbetar gör det svårt för dem att då de färdas på väg ha traktorkort eller liknande till hands. Det är i deras arbete också förenat med svårigheter att förvara handlingen, så att den inte kommer till skada. Därför bör enligt vår mening möjligheten för traktorförare att förete körkort eller traktorkort återinföras. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj :t anhåller att traktorförare undgår ansvar för att vid färd inte ha medfört traktorkort eller körkort om handlingen företes hos polismyndighet eller åklagare. () i Nennesholm () i Heden
mot · FX021069 · 1974-01-25 00:00:00 — av herrar i och om skyldighet för gångtrafikant att i mörker bära reflexanordning. 1 har i föreslagits att bestämmelser skall införas, innebärande skyldighet att bära reflex eller lykta vid färd i mörker. Mörkerolyckornas omfattning har medfört att opinionen för införande av bestämmelser om reflexer har ökat. Flera organisationer har uttalat önskemål i den riktningen. har tidigare gjort följande uttalande i frågan. inträffar många olyckor med fotgängare på grund av att fotgängarna inte använder reflexer. NTF anser tiden nu vara mogen att införa en bestämmelse om att användande av reflexer skall vara obligatoriskt. NTF är väl medveten om de invändningar, som kan göras gentemot en sådan bestämmelse, men anser att dessa får vika till förmån för den ökade säkerhet för fotgängare som kan vinnas genom bestämmelsen. I samband med ett remissyttrande som NTF lämnat över en av utarbetad PM med förslag till målsättning för arbetet för ökad trafiksäkerhet har NTF anfört följande: TSV föreslår information i syfte att öka användningen av reflexer eller lykta bland fotgängare vid färd på väg i mörker. Erfarenheten har visat att med den nuvarande rekommendationen i lagstiftningen och med den information som har skett har det varit svårt att få fotgängarna att i större utsträckning använda reflexmaterial. Genom TSV:s förslag om ökad information kan man troligtvis uppnå en viss ökning av användningsfrekvensen. Dock kan detta inte anses tillfredsställande om man strävar efter att öka skyddet för fotgängarna. NTF har tidigare föreslagit att skyldighet skall införas för fotgängare att använda reflexer eller lykta vid gång under mörker. / och med att man under alternativ 2 föreslår lagstiftning när det gäller bilbälten anser NTF att man borde ha föreslagit lagstiftning när det gäller reflexer och fotgängare i stället för att hänföra den åtgärden till alternativ 3. Av preliminära statistik över vägtrafikolyckor framgår att mörkerolyckorna ligger på samma höga nivå som . Olyckor med dödlig utgång var flera än året före under det att olyckorna med personskador har gått ned. Man räknar emellertid med att de preliminära siffrorna tyvärr kommer att förändras uppåt, då det inträffade ett stort antal mörkerolyckor . Dessa olyckor berodde i vissa fall på att gatu- och vägbelysningen skurits ned såsom ett led i el-besparingen. De olyckor som hände är inte med i den preliminära statistiken. Vi anser att det av trafiksäkerhetsskäl föreligger ett mycket starkt behov av bindande föreskrifter för gående att i mörker använda reflexer eller lykta. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t begär att bestämmelser införs innebärande skyldighet för gångtrafikant att vid färd i mörker bära reflexanordning eller lykta. () ()
mot · FX021070 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. om lättnad i reglerna angående högsta tillåtna axel- och boggitryck. Nuvarande bestämmelser om högsta tillåtna axel- och boggitryck utgör ett betydande hinder för många fastighetsägare som bor intill eller i anslutning till vägar med lägre tillåtet axel- och boggitryck än 10/. Fastighetsägarna har behov av olika slags leveranser där en omlastning inte är möjlig eller i varje fall förenad med betydande svårigheter. Som exempel kan nämnas leveranser av grus, byggnadsmaterial, spannmål, kalk osv. I andra fall kan visserligen en omlastning ske, men det innebär avsevärt ökade kostnader och innebär därmed en orättvisa gentemot alla dem som har sina fastigheter belägna så, att transporterna kan gå direkt. Det är också energikrävande och synnerligen orationellt att behöva göra omlastningen, i många fall bara för en transport på några få kilometer. För näringsidkare är det helt naturligt ett mycket besvärande förhållande. De är beroende av att tyngre transporter kan utföras. Enligt vår mening bör transporter upp till 10/16 tons axel- och boggitryck medges till och från fastigheter som är belägna vid väg som i princip är upplåten endast för lättare trafik. Det är alltså inte fråga om genomgångstrafik. Vid tjällossning bör givetvis särskild försiktighet iakttas. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t uttalar att transporter upp till 10/16 tons axeltryck medges till och från fastigheter belägna vid väg som i princip är upplåten endast för lättare trafik, på i motionen anförda grunder. . () ()
mot · FX021071 · 1974-01-25 00:00:00 — av herrar i och om sänkta priser på SJ:s person- och godstransporter, m. m. Den av regeringen aviserade utredningen om att införa zonindelning av hela riket med ett 50-kort aktualiserar frågan om en upprustning och utbyggnad av det kollektiva trafiknätet. Det är viktigt att nyssnämnda utredning får så säkert faktaunderlag som möjligt. För att få bättre underlag för att bedöma konsekvenser av ändrade taxor etc. borde SJ redan nu under den akuta energikrisen sänka vissa priser för såväl gods- som persontransportarbete. Då SJ allt som oftast hävdat att sänkta priser inte skulle förbättra ekonomin för företaget, bör lämna garantier för kompensation av eventuella förluster. De sänkta priserna bör dock resultera i ökad trafik för SJ. En mycket värdefull grund för prognoserna för person- och godstransportarbetet skulle därmed erhållas och dessutom borde man få en bättre bild av hur det kollektiva trafiknätet skall byggas upp. Även andra effekter skulle uppnås genom en kraftig prissänkning. Från energisynpunkt vore åtgärden välbehövlig. Stora kvantiteter olja skulle sparas för andra viktiga ändamål. fick därmed en möjlighet att slå igenom och att bli ett reellt alternativ till bilismen. Den redan inledda bensinransoneringen torde även i hög grad bidra till att en prissänkning hos SJ skulle få önskad effekt. En ökad övergång till att nyttja det kollektiva trafiknätet skulle också skapa andra transportvanor och ge en smidig övergång till den nya trafikreformen med 50-kort. Det är viktigt att SJ redan nu successivt upprustar den rullande materielen. En stor del av SJ:s fordon är gamla och mogna för avskrivning. Ökade resurser bör därför ställas till SJ:s förfogande för att förnya vagnparken. Dessa investeringar måste göras nu och ses som en projekteringskostnad för zontrafikmodellens införande. SJ bör därför inkomma med en redogörelse för vilka investeringar på detta område som krävs. Vårt förslag om att redan nu starkt reducera SJ :s priser bör kunna fungera som en pilotundersökning under en energikris för att underlätta ett framtida genomförande av det av regeringen antydda zontaxesystemet. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger Kungl. Maj :t till känna vad vi i motionen anfört beträffande sänkta priser på SJ :s personoch godstransporter samt behovet av en upprustning av SJ:s rullande materiel. () ()