mot · FX02843 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. om ett centralt sekretariat för statliga styrelserepresentanter i försäkringsbolag m. m. Statliga styrelserepresentanter förekommer i privata försäkringsbolag, affärsbanker, förvaltningsbolag och stiftelser. I försäkringsbolagen har den statliga representationen omkring tradition. Inom bankerna är den relativt ny, och inom förvaltningsbolag och stiftelser pågår en försöksverksamhet fram till utgången av . De statliga representanterna i försäkringsbolagen skall särskilt bevaka försäkringstagarnas intressen. Motivet för bankrepresentationen har angetts vara att samhället skall medverka i och fö inflytande över beslut i de privatägda bankerna. I vad gäller förvaltningsbolag och stiftelser angavs i propositionen att samhälIsrepresentationen bör ses som ett naturligt led i en strävan mot bredare och fördjupad ekonomisk demokrati. De offentliga ledamöterna skall särskilt verka för att samhällets intressen beaktas i verksamheten. Samhället ställs ständigt inför uppgiften att lösa problem som uppkommit genom beslut i de privata företagen. Men samhällets åtgärder kommer som regel i efterhand. De begränsas ofta till reaktioner på beslut som redan har träffats. Det är därför viktigt att samhället kan fö tidigare informationer om förestående beslut i företagen samt möjlighet att påverka beslutens innehåll. I direktiven till den statliga samarbetsutredningen framhöll departementschefen att ett fåtal personer, som av naturliga skäl huvudsakligen beaktar ägare- och företagsekonomiska aspekter, avgör inriktningen och omfattningen av näringslivets produktion och investeringar. Dessa utomordentligt viktiga avgöranden är således i allt väsentligt undantagna medinflytande från det allmännas sida, trots den betydelse de har för både löntagarnas sysselsättning och samhällets egna investeringar och andra ekonomiska åtaganden. har en lång rad reformer aktualiserats för att stärka de anställdas ställning inom företagen och förbättra samhällets insyn i näringslivet. Offentliga styrelserepresentanter för ses bara som en del av ett större program för att fö näringslivet att fungera i enlighet med samhällets ekonomiska och sociala målsättningar. Men för att bli en verkligt effektiv del av samhällets näringspolitik behöver systemet med offentliga styrelserepresentanter kompletteras och förbättras i flera avseenden. För det första behöver det tillföras offentliga förvaltnings förslag om samhällsrevisorer övervägs av regeringen. För det andra behöver de statliga ledamöterna ha tillgång till en ordentlig utredningsservice. För det tredje måste de erfarenheter som samhällsrepresentanterna får från styrelsearbetet systematiskt fingås upp i intensiva försök att utveckla bättre principer för företagens skötsel. För det fjärde måste samspelet mellan de anställdas strävanden och samhällsrepresentanternas verksamhet utvecklas. är samhällsrepresentanterna till stor del utlämnade åt den information som företagsledningen presenterar. Eftersom de inte har majoritet i styrelsen lönar det sig sällan att lägga fram mera genomarbetade alternativ till hur verksamheten skall bedrivas. De för i stället inrikta sig på att försöka åstadkomma mera marginella förändringar av styrelsebesluten. Förutsättningarna för deras arbete skulle emellertid förbättras avsevärt om det fanns en ordentlig basorganisation för deras verksamhet. Det behövs ett centralt sekretariat som kan ge styrelseledamöterna utredningsservice, förmedla kontakter med olika samhällsorgan och fånga upp sådana erfarenheter från styrelsearbetet som kan tas till vara för att utveckla mera sociala principer för företagens skötsel. Det är önskvärt att en sådan basorganisation börjar byggas upp möjligt. Med stöd av vad som här anförts hemställer vi att hos Kungl. anhåller om förslag om att inrätta ett centralt sekretariat för samhällets styrelserepresentanter i försäkringsbolag, affärsbanker, förvaltningsbolag och stiftelser.