mot · FX02428 · 1974-01-24 00:00:00 — av m. fl. angående de ensamståendes problem. Andelen småhushåll och ensamstående personer ökar i många äldre tätorter och naturligtvis i avfolkningsbygderna. De ensamstående är en eftersatt grupp när det gäller både bostadsplanering och sociala reformer. De ensamstående utgörs av många skiftande kategorier. Studerande ungdomar och pensionärer. Människor i produktionen och utslagna i svåra sociala förhållanden. Statistiken visar att de ensamstående i större utsträckning än andra medborgare bor i omoderna lägenheter, de har de lägsta inkomsterna, de drabbas oftare och svårare av arbetslöshet än andra, de äter den sämsta och ensidigaste kosten. De tvingas i högre grad än andra att leva på existensminimum med socialhjälp som enda räddningen. Ensamstående med barn får liksom familjer där endast ena maken arbetar en särskild skatterabatt på . Vid en inkomst som understiger ca . för ensamstående kan dock inte avdraget utnyttjas fullt ut. Särskilt ensamstående kvinnor med barn har ofta låga inkomster. Dessa är givetvis i särskilt behov av detta stöd. De ensamstående med barn och små inkomster skulle gynnas av att avdraget omformades till ett bidrag. I annat sammanhang har vi föreslagit detta. Ett stort problem är den brist på kontaktmöjligheter som drabbar de ensamstående när de blir sjuka. Ensamma har påträffats avlidna. De nådde aldrig kontakt med samhällets hjälporganisation. Trots de åtgärder som vidtagits från statsmakternas sida kvarstår detta problem. En sjuk ensamstående i aktiv ålder har i praktiken fortfarande sällan möjlighet att få social hemhjälp. Vid arbetsmarknadsutbildning m. m. erhåller familjeförsörjare, som yrkesutbildas utom hemorten, resekostnadsersättning för en resa från utbildningsorten till hemorten. Härjämte föreligger rätt till traktamente. Motsvarande förmåner tillkommer inte ensamstående. Hänsynen till barnfamiljernas särskilda behov har länge inneburit att de ensamstående fått stå tillbaka vid fördelningen av det tillgängliga bostadsbeståndet. Bostadsproduktionen tillgodoser i alltför ringa grad de ensamståendes behov av mindre lägenheter. Denna kategori drabbas hårt av situationen på bostadsmarknaden, särskilt i storstäderna. Exempelvis i var 1971 67 000 av de bostadssökande ensamstående utan egen lägenhet. I vissa kommuner tillämpar den kommunala bostadsförmedlingen en ytransonering för ensamstående, vilken bör upphävas. Även ensamstående kan nämligen ha behov av en rymlig lägenhet. Särskilt problematiskt kan bostadsproblemet bli i samband med skilsmässa, då den av makarna, som inte tilldöms vårdnaden av barnen, ofta mister rätten till den gemensamma bostaden. Många socialvårdare kan vittna om de sociala problem som uppkommer efter en skilsmässa. När en frånskild plötsligt förlorar sitt hem och sin familj utsätts han eller hon för svåra psykiska påfrestningar. Många klarar inte dessa svårigheter, och en social process inleds med förlust av arbete och invant umgänge som i vissa fall kan resultera i allvarliga sociala problem. Även om en ensamstående i vissa fall kan få förtur i bostadskön av sociala och medicinska skäl är det inte säkert att bostad kan anvisas. Även bland förturerna i storstäderna finns det en lång kö av ensamstående bostadssökande. 1 fjol infördes bostadstillägg även till ensamstående med låg inkomst. Frågan huruvida statliga bosättningslån skall stå öppna även för ensamstående utan barn är alltjämt under utredning. Vissa frågor om service i bostadsområden bringades närmare sin lösning vid riksdag. Åtgärder för att förbättra bostadsstandarden för dem som har låg sådan och låga inkomster har vidtagits . Den föregående år beslutade föräldraförsäkringen innebär förbättringar för ensamstående som får barn. De nya bestämmelserna om bostadstillägg för hushåll utan barn har emellertid minst två skönhetsfläckar. Den första är att bidrag konsekvent skall utgå efter en betalningsförmåga beräknad på taxeringen till statlig inkomstskatt. Den taxerade inkomsten är för stora grupper inte mätare på levnadsstandard. Alla som betalar underhåll för icke hemmavarande barn har en avsevärt lägre levnadsstandard än vad den taxerade inkomsten visar. om periodiskt understöd har behandlat frågan om avdrag för underhållsbidrag. Efter förslag till riksdag har maximigränsen för sådant avdrag höjts till . vilket är en förbättring. För många av de underhållspliktiga, även för dem som berörs av bostadstilläggen, är emellertid underhållsbidraget betydligt högre. Den andra skönhetsfläcken är den nedre åldersgränsen för de nya bostadstilläggen. Ungdomar omfattas inte av stödet. Bostadstillägg till familjer utgår för ungdomarna under . Det betyder således att bostadsstöd till ungdomar mellan saknas, om de inte kan erhålla sådant i form av studiehjälp. De är hänvisade till inackorderingsrum eller genomgångsbostäder. Hyrorna för dessa kan emellertid bli mycket betungande för ungdomar med små inkomster. Under grundutbildningen för värnpliktiga utgår bostadsbidrag till ensamstående endast under vissa förutsättningar och efter medgivande av försvarets civilförvaltning, medan bidrag av denna art till värnpliktiga med familj i princip utgår utan närmare villkor. har i aktualiserat problem som rör de ensamstående. Vissa förbättringar har också uppnåtts. Men många problem är ännu olösta. Några exempel har angivits i denna motion. Det finns många problem som snabbt måste lösas för att inte de ensamstående skall åsidosättas, vilket de nu med rätta anser vara fallet. Vissa problem är alltför speciella för att de skall kunna lösas integrerade i likartade problem för andra grupper. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att hos Kungl. Maj:t begär en allsidig översyn av de särskilda problem som möter de ensamstående samt förslag till åtgärder för att avhjälpa dessa, under beaktande av avslutade och pågående utredningar som berör dessa problem. () () /ENKEL (fp)