ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FX021073 · 1974-01-24 00:00:00 — av i m. fl. om utjämning av teletaxorna. Vid beräkning av avgifter för telefontrafiken begagnar sig av ett system med tre olika slag av samtal. Avgift för lokalsamtal debiteras på sådant sätt att en samtalsmarkering erhålls för varje samtal, oberoende av dettas längd. Avgiften för lokalsamtal är sålunda lika med markeringsavgiften, vilken utgör . Lokalsamtal är begränsat till det stationsområde inom vilket telefonapparaten är installerad. I , och omfattar dock lokalsamtalsområdet hela riktnummerområdena. Avgift för närsamtal debiteras med en samtalsmarkering på för varje påbörjad tidsperiod . Närsamtal tillämpas inom vederbörande taxeområde. För helautomatiskt kopplade rikssamtal uttas avgift genom registrering av samtalsmarkeringar på . Antalet markeringar är beroende av avståndet. Det finns sex avståndsklasser, och markeringsintervallen varierar mellan 45 och . För manuellt kopplade rikssamtal tillämpas speciella avgiftsberäkningar. Starka skäl talar för en utjämning av telefontaxorna. Den nuvarande konstruktionen missgynnar dem som bor i landsdelar med långa avstånd. Det är därför ett väsentligt led i regionalpolitiken att avlägsna skillnaderna i telefonavgifterna. Som ett första steg bör enligt vår mening åtgärder vidtas i syfte att utvidga området för närtaxa. Denna gäller som nämnts inom ett s. k. taxeområde. Vaije taxeområde består av ett eller flera riktnummerområden. För dem som bor vid gränsen av ett taxeområde/riktnummerområde innebär det system som tillämpas ofta betydande nackdelar eftersom deras telefonkontakter i stor utsträckning går över gränsen till angränsande taxeområde/riktnummerområde. För samtal mellan närliggande stationer på ömse sidor om en taxeområdesgräns tillämpas visserligen samma taxa som för närsamtal, s. k. bufferttaxa, men detta är ofta otillräckligt för att eliminera gränsproblemen. Ytterligare åtgärder måste därför vidtas för att man skall komma till rätta med kvarstående orättvisor. Det bör ske genom att närsamtalstaxan kommer att tillämpas förutom inom abonnentens eget riktnummerområde även inom de riktnummerområden som omger detta. Med en sådan reform borde gränsproblem av den art som här åsyftas försvinna och ett väsentligt steg mot en mera långtgående taxeutjämning vara taget. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller att en sådan utjämning av teletaxorna kommer till stånd att närsamtalstaxa omfattar förutom abonnentens eget riktnummerområde också samtliga angränsande riktnummerområden.
mot · FX021074 · 1974-01-25 00:00:00 — av i m. fl. om ökat anslag till Bidrag till trafiksäkerhetsfrämjande åtgärder vid järnvägskorsningar. I statsverkspropositionen, bilaga 8 kommunikationsdepartement, föreslår kommunikationsministern under punkten C 4 ett anslag om . för Bidrag till trafiksäkerhetsfrämjande åtgärder vid järnvägskorsningar. Anslaget är uppräknat med . mot föregående budgetår. Från detta anslag utgår statsbidrag till järnvägar för sådana säkerhetsanordningar, som huvudsakligen betingas av vägtrafikens säkerhetskrav, t. ex. anordningar vid plankorsningar mellan järnväg och väg och andra trafiksäkerhetsfrämjande åtgärder till fördel för vägtrafiken, såsom siktförbättring eller vägomläggning vid plankorsning. framhåller i sin framställning att anslaget har varit oförändrat /66. Sedan denna tidpunkt har kostnaderna för utförande av ifrågavarande säkerhetsanordningar ökat med . Detta förhållande har medfört en betydande eftersläpning i utförande av redan beslutade åtgärder. En uppräkning av anslaget bör ske med hänsyn till dels kostnadsfördyringarna, dels det stora behovet av säkerhetsåtgärder vid ytterligare ett flertal korsningar för vilka godkännande ännu inte skett med hänsyn till brist på medel för utförande. Verket föreslår att anslaget höjs med 2 milj. kr. jämfört med innevarande års anslag. Vi anser det väsentligt att trafiksäkerhetsverket bereds möjlighet att utföra de säkerhetsanordningar som är påkallade. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t uttalar att anslaget Bidrag till trafiksäkerhetsfrämjande åtgärder vid järnvägskorsningar i nästa års statsverksproposition uppräknas med hänsyn till kostnadsfördyringarna och till angelägenheten av en förstärkning av säkerhetsåtgärderna. () i Heden () i Ulfsbyn
mot · FX021075 · 1974-01-25 00:00:00 — om ett administrativt enklare postbefordringssystem inom den offentliga förvaltningen. Sedan systemet med tjänstebrevsrätt för statliga myndigheter infördes i har det varit föremål för en hel del förändringar. Så har det ursprungliga systemet med tjänstefrimärken ersatts av det nuvarande, som bygger på användningen av tjänstekuvert. Vidare har tjänstebrevsrätten utsträckts till flera icke statliga myndigheter och institutioner, i första hand till sjukhus. Formerna för tjänstebrevsrättens tillämpning har blivit allt svårare att överblicka. Direktioner, sjukhusdirektörer, styresmän och intendenter vid större sjukhus äger tjänstebrevsrätt, ehuru de flesta sjukhus har landstingskommunal huvudman. Landstingskanslierna har däremot inte tjänstebrevsrätt. Detsamma gäller skolkanslierna, som ju har huvudman. Yrkesvalsläraren t. ex. kan emellertid i sin egenskap av anställd hos utnyttja sådan rätt. Den enskilde tjänstemannen kan ha svårt att avgöra vilka försändelser som får gå som tjänsteförsändelse och vilka som inte får göra det. Detta gäller inte minst om den kyrkliga tjänstebrevsrätten. får t. ex. inte gå som tjänsteförsändelse, och pastor får inte heller använda sin tjänstebrevsrätt för föreningar och sammanslutningar inom församlingen. Den primärkommunala förvaltningen äger f. n. inte tjänstebrevsrätt. Man förstår att det stora antal kommuner vi tidigare haft inneburit en komplikation för en vidgning till dessa enheter. Sedan kommunernas antal minskat till mellan 200 och 300 bör en sådan vidgning ha underlättats. Den skulle innebära avsevärda administrativa lättnader och bespara kommunerna icke föraktliga utgifter. Som exempel kan nämnas, att kommun (ca 18 000 invånare) beräknar kostnaderna för frimärkning, vägning, sortering av post i avgiftsgrupper samt hantering och redovisning av frimärkskassor till . De oklara förhållanden som råder på tjänstebrevsrättens område har föranlett att tillkalla en sakkunnig med uppgift att utreda frågan om tjänstebrevsrätt för icke statliga organ. Riktlinjerna för denna utredning ger emellertid inte klart vid handen, huruvida frågan om den primärkommunala förvaltningens tjänstebrevsrätt också skall tas i beaktande. En vidgning av tjänstebrevsrätten till att gälla all offentlig förvaltning är också en fråga av så stor omfattning att den borde granskas i samråd med . Skulle en granskning av tjänstebrevsrätten ge vid handen att ett ännu enklare system för postbefordran vore möjligt att genomföra är det givetvis angeläget, att detta kan utnyttjas av all offentlig förvaltning. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar hos Kungl. Maj:t begära utredning av frågan om ett administrativt enklare postbefordringssystem för alla myndigheter statliga och kommunala inom offentlig förvaltning. GOTAB 74 5879 S 1974
mot · FX021078 · 1974-01-25 00:00:00 — om ett centralt fritidsbåtsregister. Antalet fritidsbåtar har stigit i snabb takt. Dessutom har båtarna utrustats med starkare motorer, vilka medför att båtarna kan göra mycket höga hastigheter. Den stigande populariteten har medfört en serieproduktion av fritidsbåtar som gör att dessa nu tillverkas i långa serier och som medför att det blir mycket svårt att se skillnad på olika båtar av samma märke. Vid alla de tillfällen då en identifiering av båten är önskvärd får man nu försöka göra denna genom en noggrann beskrivning av båten. Det torde vara i det närmaste omöjligt att ge ett gott signalement på en båt som man endast kan observera under . Som en direkt följd av båtsportens popularisering har antalet båtstölder ökat högst väsentligt, som det blir allt svårare för båtägaren och polisen att identifiera en stulen båt. Även om de flesta båtägare är noga med att följa gällande bestämmelser samt att visa hänsyn till sjöss, förekommer det ett stort antal båtolyckor och brott mot sjölagen. Många av de problem som uppstår i samband med dessa händelser skulle kunna lösas på ett enklare sätt, om det redan vid den aktuella händelsen vore möjligt att fastställa båtens identitet. Under en följd av år har det i framförts önskemål om införande av någon form av obligatorisk registrering av fritidsbåtar. Dessa resulterar fritidsbåtsutredning, vilken emellertid ännu inte avgivit sitt slutbetänkande. Då det emellertid synes angeläget att en registrering kommer till stånd , inte minst med hänsyn till att det vid en eventuell ransonering av drivmedel måste finnas någon form av registrering kan det synas rimligt att redan nu genomföra åtgärder som möjliggör en snabb registrering. På samma sätt som vi förfogar över ett centralt bilregister bör det även upprättas ett centralt båtregister och i samband därmed en effektiv märkning av alla fritidsbåtar som är försedda med någon form av motor. Med stöd av ovanstående hemställs att uttalar som sin mening att Kungl. Maj:t vidtar skyndsamma åtgärder för inrättande av ett centralt fritidsbåtsregister.
mot · FX02108 · 1974-01-17 00:00:00 — av m. fl. angående den ekonomiska ersättningen till praktikanter. Förutsättningen för utbildning inom vissa områden är att den sökande kan redovisa intyg på genomgången praktik av varierande längd. Detta system har sina fördelar så till vida att vederbörande ges möjlighet till inblick i det yrke som hon/han har tänkt sig. Dessa människor i de flesta fall ungdomar kommer ofta i ett besvärligt ekonomiskt läge, beroende på att de ej räknas som studerande och således ej kan tillgodogöra sig studielån eller bidrag. Situationen är densamma när det gäller möjligheten att erhålla bidrag via . Viss ersättning utgår som regel från arbetsgivarna, dock av varierande storlek och till blygsamma belopp. Många tvingas att ägna sig åt praktikverksamhet i avvaktan på att bli antagna vid utbildningsanstalt. För dessa kan den ekonomiska situationen under praktiken bli mycket besvärlig. Med hänvisning till ovanstående hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller om åtgärder i syfte att uppnå enhetliga regler för ekonomisk ersättning vid praktiktjänstgöring i de fall praktiken är en förutsättning för viss utbildning.
mot · FX021081 · 1974-01-25 00:00:00 — angående anslaget Särskilda byggnads- och förbättringsåtgärder avseende statliga vägar. I propositionen 1974:1, bil. 8 s. 67, begärs ett anslag B 4 till särskilda byggnads- och förbättringsåtgärder avseende statliga vägar. Anslaget uppgår till 200 milj. kr. Departementschefen säger i sin hemställan om anslaget att från anslaget avses skola bestridas kostnader för de särskilda byggnads-och förbättringsåtgärder avseende statliga vägar som kan aktualiseras av konjunkturmässiga eller andra skäl. Kommunindelningsreformen har ökat kravet på goda vägförbindelser mellan i första hand kommuncentra och övriga tätorter i kommunerna. Ett vägnät av god standard är av stor betydelse för ett väl fungerande kommuncentrum. I den debatt som föregick kommunsammanläggningen framhöll också representanter från regeringen betydelsen av att vägar från olika delar av den blivande kommunen till kommuncentra rustades upp. Löfte gavs om att detta skulle ske. Tyvärr har inte detta infriats. finns det enligt av vägnätet som förbinder tätorter med mer än 200 innevånare med kommuncentra kvar som består av grusväg, vilka oftas är av dålig standard. Därför anser det nödvändigt att snabbt tillgodose ovannämnda förbättringsbehov för att få bättre vägförbindelser mellan vissa tätorter och deras kommuncentra. 1 likhet med anser jag att staten nu bör infria sina löften från tiden för kommunsammanläggningsbeslutets fattande om att dessa vägar rustas upp och att de beläggs med ett varaktigt slitlager. Medel ur ovannämnda väganslag bör därför till en del fördelas till länsvägförvaltningarna att användas till dessa vägar för detta ändamål. Det finns orter i vårt land som förskonats från arbetslöshet. Med anledning därav har dessa bygder inte fått del av de vägbyggnadsmedel som ställs till förfogande genom AMS. Ett område med denna struktur är sydvästra delen av . Genom att i liksom annorstädes fått små väganslag , räcker inte dessa till att klara förslitningen på våra vägar. Följden av denna vägpolitik har blivit att de mest befolkningsmässigt och näringspolitiskt expansiva delarna blir eftersatta. Det är naturligt att AMS-medel i första hand ställs till de bygders förfogande där det är störst arbetslöshet, men jag anser att bör uttala att anslaget B 4 i prop. 1974:1 s. 67 delvis bör ställas till länsvägförvaltningarnas förfogande för upprustning av vägar i sådana ex pansiva områden som jag nämnt i det föregående. Sedan kan det ifrågasättas om eventuella AMS-medel för vägupprustningar också borde ställas till vägförvaltningarnas förfogande i de olika länen. De har hand om planeringen i övrigt och har också sakkunnig personal på olika nivåer. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening uttalar att av de medel som i prop. 1974:1 under rubriken byggnads- och förbättringsåtgärder avseende statliga vägar en del bör ställas till länsvägförvaltningarnas förfogande i enlighet med vad i motionen anförts. () i Nennesholm
mot · FX021083 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. angående rabattsystem vid gruppresor till idrottstävlingar. Idrottsrörelsen bedriver en omfattande verksamhet i s. k. fritidsgrupper. Denna verksamhet åtnjuter bidrag från såväl central (RF) som lokal () myndighet. Ändamålet med verksamheten är att erbjuda ungdomen meningsfylld och stärkande fritidssysselsättning. Verksamheten har fått en alltmer vidgad omfattning. Det är långt ifrån ovanligt att föreningar har flera hundra ungdomar som deltar i verksamheten. Motivationen för de unga utgörs till stor del av önskan att fä deltaga i tävlingsverksamhet. Man ser träningen som en förberedelse för kommande tävlingar som man uppfattar som roliga och spännande. Särskilt stimulerande är det att fä tävla på andra platser än hemorten. Utbudet av ungdomstävlingar i landet är också ganska omfattande . För idrottsföreningarna utgör resekostnaderna för ungdomsgrupper en betydande ekonomisk belastning som man inte kan undandra sig av skäl som redovisats ovan. Kostnaderna belyses bäst av det faktum att ungdomsgrupper inte sällan består av 20-30 deltagare. Det är lätt att förstå vilka kostnader som blir följden om resan skall företas med allmänna kommunikationsmedel. Det rabattsystem som gäller innebär att ungdom i studieålder kan utnyttja s. k. studeranderabatt. Vid större tävlingar kan arrangören fä utnyttja s. k. gruppreserabatt till arrangemanget i fråga efter framställan till SJ. Detta gäller dock som regel endast ett fätal arrangemang och förekommer endast vid tävlingar av rikskaraktär. Det är dessutom en ganska tungrodd apparat. Slutsatsen blir att rabattsystem finns men att i den utformning det har är alltför otympligt och trots prisnedsättningarna ändå blir alltför kostnadskrävande. En översyn av rabattteringsreglerna borde göras. Nedanstående principer bör beaktas under arbetet: Översyn skall ske i samarbete med idrottens företrädare såsom RF och specialförbunden. Landsortens problem skall vara vägledande eftersom det är här de största problemen finns. och föreningar skall ha möjligheter att yttra sig under arbetets gång. Rabattsystemet skall inte låsas till vissa arrangemang utan det skall stå föreningarna fritt att använda sig av rabatterna vid de tillfällen de finner lämpligt. Utformningen kan ske på olika sätt. Ett sätt är i form av personligt utställda säsongkort (4 månader) till överkomligt pris (jämför 50-kortet), ett annat sätt kan vara att föreningen erlägger en grundavgift och att ungdom åker gratis inom grundavgiftens ram och att äldre får betala en tilläggsavgift vid varje resa. Denna tilläggsavgift skall då vara rimlig. Behörighet att utnyttja rabattsystemet skall utfärdas av specialförbunden som väl känner anslutna föreningar och deras behov. Innehavare av säsongkort är skyldig att kunna legitimera sig. Övriga bestämmelser bör utarbetas av en tillsatt arbetsgrupp enligt punkt Med anledning av ovanstående hemställs att uppdrager åt Kungl. att tillsätta en utredning med syfte att granska och framlägga förbättringsförslag angående de rabattsystem som tillämpas för gruppresor till idrottstävlingar i enlighet med vad som i motionen framförts. PER-ER1K C. NISSER (m) () ()
mot · FX021084 · 1974-01-26 00:00:00 — av m. fl. om upprustning av bibanorna till . Det svenska järnvägsnätet omfattade , men efter alla nedläggningar finns numera kvar. Befolkningen i glesbygderna har blivit starkt lidande av denna utveckling. SJ:s resurser koncentreras f. n. i forsta hand på bandelar som bedöms ha goda förutsättningar att gå med vinst. Moderna lok och vagnar etc. sätts in på dessa bansträckor. I glesbygderna i inland har man fått nöja sig med gammal utrustning som kräver mycket personal och höga underhållskostnader. Detta i sin tur försämrar ekonomin och ger SJ motiv för att lägga ned bandelen. Många rälsbussar är där fortfarande i bruk. I underhåll drar dylika rälsbussar . per mil, dvs. dubbelt så mycket som ett ellok. Med nya rälsbussar med dieselmotorer kan dessa kostnader pressas till /milen. Ett belysande exempel på här antydd utveckling utgör Forsmo-Hotingbanan. Banan är i dåligt skick. Bärigheten per axel är endast , vilket innebär att 20-tonsvagnar ej kan nyttjas till fullo. Vagnarnas egenvikt är i regel . En 20-tonsvagn kan därför endast lastas med . finns ett stort sågverk i Tågsjöberg och ett är under uppbyggnad i . Skyddade verkstäder i och behöver även goda transportmöjligheter. Eventuellt planeras gruvdrift i Tågsjö, och det är även möjligt att vissa transporter från gruvan i med fördel skulle kunna komma att gå på Forsmo-Hotingbanan. Flottningens framtid är oviss i . Mot denna bakgrund är det angeläget att en upprustning av banan sker, men i stället aviserar SJ om indragningar av stationer och personal. SJ vill avbemanna stationerna i och samt lägga ned styckegodstrafiken till och från Tågsjöberg. Här sker å ena sidan satsning av statliga medel på industrier och skyddade verkstäder som SJ är i färd med att rycka undan förutsättningarna för dessa företag. En samordning måste till! I det rådande läget bör stationer och personal bibehållas. Skulle förutsättningarna för järnvägen försämras hotas bygders existens. Trafikförhållandena har en mycket framträdande roll vid val av lokaliseringsort för företag och serviceanläggningar. Om en nedläggning av bibanorna till kommer till stånd rycks även grunden bort för denna för hela inlandet så viktiga järnvägslinje. Därför bör en upprustning ske även av alla bibanor till för att manifestera att skall vara kvar. Betydelsen av detta torde Med stöd av ovanstående hemställs att ger Kungl. Maj:t till känna vad i motionen anförts beträffande behovet av en upprustning av såväl banvall m. m. som fordonspark på i första hand bandelen men även övriga bibanor till . () () i i
mot · FX021085 · 1974-01-25 00:00:00 — av herrar och i angående anslaget Särskilda byggnads- och förbättringsåtgärder avseende statliga vägar. tillfördes av konjunkturpolitiska skäl vägväsendet efter beslut av i anledning av Kungl. Maj:ts proposition (1973:165) ett tilläggsanslag av 200 milj. kr. För /75 föreslår chefen för ett liknande anslag för särskilda byggnadsoch förbättringsåtgärder avseende statliga vägar med 200 milj. kr. Det särskilda anslaget avses inriktat på arbeten som på en gång är från sysselsättningssynpunkt värdefulla och vägpolitiskt angelägna och avses fördelade efter samråd med arbetsmarknadsverket. Såsom framhåller i sina petita /75 finns en konflikt mellan sysselsättningskravet och kraven på en balanserad utveckling av transportstandarden i landets olika delar vid den regionala fördelningen av vägsektorns resurser. Utvecklingen har medfört att landets mera expansiva regioner - åtminstone relativt sett - har fått en försämrad transportstandard. Exempelvis har E 6 genom fått en betydligt försämrad standard enligt kvalitetsgradering, från år . Mot denna bakgrund är det angeläget att klarlägga i vad mån sysselsättningspolitiska eller vägpolitiska synpunkter skall vara dominerande vid fördelningen av det särskilda anslaget om 200 milj. kr. Fördelningen av tillläggsanslaget tyder på att de sysselsättningspolitiska skälen helt dominerat över de vägpolitiska aspekter som kommit till uttryck i långtidsplaner. Följande län erhöll större andel av tilläggsanslaget än den andel sorn länet tilldelats enligt långtidsplan: C, R, I, P, Z, Y, E, U, O, K, AC, W, S, BD och G. Länen är uppräknade i ordning efter avvikelsens storlek. C län har i långtidsplan av totalramen och har erhållit av tilläggsanslaget. G län har i långtidsplanen och av tilläggsanslaget. Mindre andel av tillläggsanslaget i förhållande till långtidsplan fick följande län i samma ordning som ovan: X, D, B, T, M, H, F, L och N. N län bör enligt långtidsplanen ha av totalramen men har av tilläggsanslaget. Endast I län har fått mindre andel av tillläggsanslaget. har ett relativt sett gott sysselsättningsläge och länet expanderar starkt. Detta medför emellertid också att behovet av investeringar i infrastruktur, såsom vägar, ökar. Det vägpolitiska motivet för en kraftig satsning på vägar i föreligger således. Från sysselsättningssynpunkt är dock motiven svagare om man betraktar isolerat. Det bör emellertid observeras att flera av grannlänen, bl. 0 och G län, har sysselsättningsproblem. I finns flera angelägna vägprojekt som är välbelägna i förhållande till grannlänen. Som exempel kan nämnas utbyggnad av , väg 158, som är av stort intresse 1 detta sammanhang. Två projekt finns, dels Vallda-Kyrkobyn 3,4 milj. kr., dels Kyrkobyn-Underliden 2,5 milj. kr. Företagen är en fortsättning av motortrafikleden som slutar söder gränsen till O län. Med stöd av ovanstående hemställs att beslutar att i skrivelse till Kungl. hemställa att de trafik- och vägpolitiska aspekterna i högre grad än beaktas vid fördelning av anslaget Särskilda byggnads- och förbättringsåtgärder avseende statliga vägar (prop. 1974:1, bilaga 8, B 4). GOTAB 74 5881 S 1974
mot · FX021087 · 1974-01-23 00:00:00 — om ökat anslag till . Isitt anslagsäskande /75 anför NTF bl. a.: För en god och effektiv trafikundervisning i skolorna fordras utbildade lärare. NTF harsamrått med om trafikkurser för lärare. Därvid har SÖ uppgivit att man endast kan ställa en obetydlig del av sina fortbildningsmedel till förfogande för lärarkurser i trafikkunskap och därför anser det värdefullt om NTF arrangerar och finansierar kurser för lärare i samarbete med . Erfarenheterna av denna kursverksamhet, inte minst vid de kurser som genomfördes , visar att ett stort behov finns av sådana kurser. NTF har av ekonomiska skäl tyvärr varit tvungen att begränsa kursverksamheten och endast kunnat genomföra fem kurser innevarande år. NTF finner det angeläget att denna kursverksamhet utökas och avser att under /75 genomföra tolv kurser. Merkostnaden beräknas uppgå till . Det måste bedömas som mycket beklagligt att lärarfortbildningen på trafiksäkerhetens område måste begränsas till ett minimum genom att i statsverkspropositionen anvisas oförändrat bidrag till NTF. Det är väl känt att NTF sedan en följd av år i samarbete med SÖ planerat och genomfört den kursverksamhet, varom nu är fråga. NTF har alltså en omfattande erfarenhet av den och har också en väl kvalificerad ledarstab för dess genomförande. I trafiksäkerhetsarbetet är trafikundervisningen i skolorna ett av de viktigaste leden. Tyvärr har den grundläggande lärarutbildningen på trafikens område varit bristfällig, varför fortbildningen av lärarna bör prioriteras. Det är därför riktigt att som NTF föreslår utvidga denna verksamhet. Att den som skall genomföras i samarbete med SÖ är självklart. NTF har beräknat att bidraget till dess verksamhet av denna anledning behöver uppräknas med , varigenom kursverksamheten för lärare kan ökas att omfatta tolv kurser, dvs. det antal NTF efter samråd med SÖ föreslagit. Med hänvisning till ovanstående hemställes att måtte besluta anslå till att användas för kursverksamheten för lärare.