mot · FX021672 · 1974-04-02 00:00:00 — Motioner nr 16721676 är 1974 av i Holmgården m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:61 angående stöd till intensifierad skogsvård i norra , m. m. I propositionen 1974:61 angående stöd till intensifierad skogsvård i norra slås fast att målet för skogsbruket skall vara en långsiktig, hög produktion. Redan inledningsvis vill vi uppmärksamma att ambitionen vid beslutet vid riksdag om ett förslag till ett norrländskt skogsvårdsprogram var betydligt längre gående än de förslag som framläggs i denna proposition. De prognoser som föreligger över framtida avverkningar visar att även en fördubbling av skogsvårdsvolymen skulle kräva en minskning i avverkningarna till 60 milj. m3sk efter, . Även finns ett mycket starkt tryck på ökningar i avverkningsvolymen från industrins sida. Utgångsläget för skogsnäringen är därmed att efterfrågan ligger långt över de prognoser för avverkningar som kan göras med hänsyn till dagens skogspolitik. Det är väsentligt att ha klart för sig sambandet mellan skogsbruket och samhällets övriga ekonomi. Kan vi inte producera tillräckligt med råvaror inom skogsbruket, kommer övriga delar av samhället att drabbas. Sysselsättningsminskningar kommer att uppstå vid sidan av själva skogsnäringen. Det är också väsentligt att uppmärksamma den råvarubrist som råder i världen och som kommer att förstärkas . Skogen, som är en reproducerbar tillgång, fyller här en mycket betydelsefull uppgift som råvaruförsörjare. Dess ställning kommer säkerligen också att bli allt Viktigare. De förslag till skogsvårdsåtgärder som departementschefen framlägger är tyvärr alltför begränsade. De skulle endast ge en ökning i avverkningarna på cirka 34 milj. m3sk, dvs. Det är intressant att sätta dessa skogsvårdsåtgärder i relation till dem som utförs i grannländerna och . I siktar man till att få en 100-procentig ökning i avverkningarna tack vare massiva skogsvårdsåtgärder. I uppskattar man ökningen till . När det gäller sysselsättningen betonar visserligen departementschefen skogsvårdens betydelse från sysselsättningssynpunkt. Vi vill påpeka att det inte är fråga om att skapa beredskapsarbeten genom det statliga stödet utan en massiv insats för att öka skogsvårdsåtgärder som är motiverade ur ekonomisk och försörjningspolitisk synvinkel. Dessutom ger de föreslagna åtgärderna bestående arbetstillfällen, som är av särskilt stor betydelse i dessa områden och utgör ett verkningsfullt medel för att 3 sami Nr 1672-1676 trygga den regionala balansen i landet. När det gäller de åtgärder som departementschefen föreslår begränsar de sig till återväxtåtgärder i första hand på områden med otillfredsställande föryngringsresultat och på områden som legat obehandlade, återväxtåtgärder på områden där tras- och restskog avverkas, inhämtning av eftersläpande röjningsbehov i plant- och ungskogar, skogsvårdande gallringar i bestånd med relativt låga virkesförråd eller klena dimensioner, avverkning av tras- och restskogar samt dikning av skogsbevuxna, försumpade marken. Departementschefen betonar vidare att det är angeläget att skogsvårdsåtgärder som normalt skall utföras och som inte ingår i detta program också intensifieras. Dessa åtgärder är helt otillräckliga för att målsättningen om en långsiktig, hög produktion skall bli uppfylld. Det är främst på följande punkter som vi vill inrikta vår kritik: Skogsodling: I propositionen tas endast skogsodling upp på områden med otillfredsställande föryngringsresultat och på områden som legat obehandlade samt på områden där tras- och restskog avverkats. Det finns åtskilliga skogsarealer i , främst i dåliga avsättningslägen och med relativt låga produktionsbetingelser där insatser borde göras. Visserligen kan awerkningskostnaderna vara lägre än intäkterna, men man kan i alla fall inte kräva fullständiga skogsodlingsåtgärder efter slutavverkningen. Vi förespråkar att man vid bidragsgivningen går utanför de krav som finns i skogsvårdslagens 14 §. Som exempel kan nämnas de fjällnära områden där skogsbestånden inte kommer att kunna tas till vara på grund av att samhällsstödet för att utföra efterföljande fullständiga skogsodlingsåtgärder saknas. Enbart i uppskattar att det rör sig om cirka 100 000 ha med ett sammanlagt avverkningsbart virkesförråd av 7-8 milj. m3sk. Motsvarande skogsförhållanden finns även på olika andra lokaler inom det inre stödområdet. I samband med denna ökning av skogsodlingsintensiteten vill vi påpeka att medel måste tillföras skogsvårdsstyrelsernas skogsplantskolor för investeringar som erfordras för att tillgodose de väsentligt ökade plantbehov som uppkommer. Gallring: En intensifierad gallring skulle också kunna ge en förbättring av avverkningsmöjligheterna med uppskattningsvis sk . Gallringsåtgärderna ger dessutom sysselsättning åt många människor. Erforderliga gallringar i skulle ge sysselsättning åt ca 4 000 personer . När det gäller bidragsreglerna föreslås i propositionen högst av godkänd kostnad i inre stödområdet och högst i de övriga områden som departementschefen anser vara bidragsberättigade. För att förenkla administrationen föreslås ett fast bidrag per arealenhet. Vi anser att dessa bidrag inte kommer att vara tillräckligt effektiva för att stimulera fullständiga skogsvårdsåtgärder. En höjning skulle ge ett bättre utslag, dvs. för det inre stödområdet och för övriga delar. Vi finner emellertid ingen anledning att jämställa enskilda personer och bolag i bidragssystemet. Den höjning i bidragsprocenten som vi föreslår bör enbart gälla för de enskilda skogsägarna. Det är de skilda beskattningsgrunderna och skogens omloppstid som motiverar denna särbehandling. Skattemässigt har bolagen större möjligheter än den enskilde att bekosta skogsvårdsåtgärder. Den enskilde skogsägaren kan inte heller se sina skogsvårdsåtgärder på lika lång sikt som bolagen, varför det även av detta skäl är motiverat med en högre bidragsprocent. Det fasta arealbeloppet är också diskutabelt. För flertalet av de föreslagna åtgärderna är spännvidden i kostnader stor. Exempelvis röjningskostnaderna kan variera avsevärt och i vissa fall vara dubbelt så höga som i andra fall. Ett system med ett fåtal olika schablonbidrag per arealenhet för varje åtgärdsslag vore att föredra. Ett mer differentierat system än det som föreslås i propositionen behöver inte medföra annat än helt marginellt merarbete såväl vid fältbeskrivningarna som vid det kamerala arbetet. bör här få en relativt stor möjlighet att besluta inom de givna ramarna. När det gäller stödet till åtgärder som ger intäkter, exempelvis gallring och avverkning av restskogar, anser departementschefen att bidraget skall utgöra en procentsats av skillnaden mellan alla kostnader för avverkningen och intäkterna för virket. Vi anser att först vid betydande intäkter kan det vara aktuellt att avräkna dessa från kostnaderna. Gränsdragningen mellan det inre stödområdet och de övriga delarna kan också i onödan vålla orättvisa. Det är lämpligt att skogsvårdsstyrelserna ger en viss bestämmanderätt att även utanför det inre stödområdet i gränstrakterna gå utanför ramarna och kunna tillämpa högst i bidrag. Detta skulle gälla i fall där det är helt uppenbart att området har produktionsbetingelser som är helt jämförbara med dem som gäller inom inre stödområdet. De i propositionen och av oss angivna åtgärderna är av mycket stor betydelse från sysselsättningssynpunkt och för att tillgodose det ökade behovet av råvara. Med hänsyn härtill bör de bidragsberättigade områdena omfatta hela det allmänna stödområdet. Ytterligare utvidgningar bör kunna komma i fråga på ett senare stadium om stimulanspaketet slår väl ut. Slutligen vill vi betona att vi hälsar förslaget om statligt stöd till forskning och utveckling rörande maskiner och metoder för tillvaratagande av skogsavfall med tillfredsställelse. Med hänsyn till att det rör sig om stora mängder avfall som lämnas kvar i skogarna i första hand fällda träd och toppar vars värde ligger uppåt några miljarder kronor, är emellertid anslaget i lägsta laget. Samhället gör stora förluster genom att avfallet ligger och ruttnar bort i skogarna. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att vid behandlingen av Kungl. Maj:ts proposition 1974:61 beslutar 1. att statsbidrag för intensifierad skogsvård i norra för enskilda skogsägare skall uppgå till högst av godkänd kostnad inom det inre stödområdet och till högst i övriga delar, 2. att de bidragsberättigade områdena bör följa gränserna för det allmänna stödområdet som gäller för det statliga regionalpolitiska stödet och utgå med högst av de godkända kostnaderna i de områden som ej omfattas av propositionen, 3. att skogsvårdsstyrelserna härvid ges rätt att bestämma om bidragsprocenten inom de angivna ramarna i enlighet med det i motionen anförda. () i Holmgården PER () i Gäddvik . ÅSLING (c) () i Ulfsbyn () i Agnäs