mot · FX021301 · 1974-01-26 00:00:00 — av herrar Hyltander och angående bestämmandet av arbetsgivaravgift enligt lagen om allmän försäkring. I avgifter till allmänna pensionsfonden inflöt nära 9 000 milj. kr. Utbetalningarna uppgick till knappt 3 000 milj. kr. Inbetalningarna ökade till den första och andra fondstyrelsen men minskade i den tredje fondstyrelsen jämfört med , vilket innebär att egenavgifterna och avgifter från arbetsgivare med upp till 20 anställda uppgick till ett lägre belopp 1973 än 1972 (1 550,7 mot 1 608,7 milj. Med hänsyn till den minskade lönsamhet och de problem som de mindre företagen dragits med är resultatet ej förvånande; antalet anställda har minskat! De mindre företagens beroende av likviditet och den personalminskning som skett gör det angeläget att företagens inbetalning av arbetsgivaravgifter i så hög utsträckning som möjligt överensstämmer med den aktuella situationen. Av denna anledning bör det överuttag som ligger i debiteringsprincipen söka undanröjas. Av baksidan till Räkning på avgifter som arbetsgivare har att erlägga som tillhandahålls av verkets avgiftsbyrå framgår att schablonhöjningen är grundad avgiftsunderlag: Maj:t kan förordna att vid beräkningen av preliminär arbetsgivaravgift hänsyn skall tas också till mera betydande ändring i avgiftsunderlaget till följd av den allmänna löneutvecklingen. Maj:t bestämt, att underlaget för den preliminära arbetsgivaravgiften skall räknas upp med 15 Genom schablonhöjningen tas hänsyn till den allmänna löneutvecklingen. Hänsyn tas emellertid inte till att allt fler företag på grund av det pressade kostnadsläget genom rationalisering försöker reducera sin personalstyrka. Inte heller tar man hänsyn till den konjunkturbetingade nedgång som har drabbat en stor del av näringslivet med åtföljande personalreducering. Tredje AP-fondens svagare ökning ger besked om en minskning av antalet anställda inom den mindre företagsamheten. Nedanstående exempel är hämtat från ett konsultföretag i , som minskat antalet anställda från 5 till 2,5. Situationen är typisk för åtskilliga företag inom hantverk och småindustri; trots minskning av antalet anställda har en överutdebitering av arbetsgivaravgifter ägt rum: Preliminär avgift enligt RFV I ovanstående autentiska exempel har arbetsgivaren och därmed företaget förorsakats en medelsbrist genom ett statligt överuttag på mellan ca 3 000 och . Möjlighet finns för jämkning av debiterad preliminär avgift enligt följande: Därvid gäller att jämkning i regel kan ske, om den av Er beräknade lönesumman avviker med en femtedel eller mer uppåt eller nedåt från ovannämnda avgiftsunderlag. Först vid 20 procents överuttag får således jämkning äga rum. Sannolikt har allt fler företag hamnat inom en gräns där lönesumman avviker med något och därför råkat ut för en fullt legal överdebitering. Andra har troligtvis hejdats av den erforderliga pappersexercisen och därmed inte skrivit och begärt ändring. På grund av den av oljebristen delvis förorsakade konjunkturnedgången som förväntas och de därmed förenade personalminskningarna inom företagen synes det tillräckligt att den årliga uppräkningen av arbetsgivaravgifterna begränsas. 1 en lågkonjunktursituation är det angeläget att företagens likviditet hålls så stor som möjligt och att den överutdebitering som, särskilt för de mindre och medelstora företagen, kunnat konstateras undviks. Det är också angeläget att möjligheterna för vederbörande företag att begära jämkning vidgas, speciellt när man oförskyllt nödgas inskränka arbetsstyrkan. Med stöd av det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om att sådana åtgärder vidtas att förekommande överutdebitering av arbetsgivaravgifter undviks och en bättre anpassning till den beräknade personalstyrkan erhålls samt att reglerna för att begära jämkning liberaliseras.