mot · FX02522 · 1974-01-18 00:00:00 — av m. fl. om ökat samband mellan jordbruk och landskapvård. Enligt beslut av riksdag har en treårig försöksverksamhet avseende landskapsvårdande åtgärder inom odlingslandskapet igångsatts. Kostnaderna för denna verksamhet skall delas lika mellan staten och kommunerna. I vissa fall kan dock statens andel utgå med . Departementschefen framhöll angående verksamheten att den arbetskraft som behövs för de statsbidragsberättigade arbetena skulle anvisas av länsarbetsnämnderna. Detta skulle dock inte utesluta att ägaren till marken kunde anlitas för sådana arbeten där annan lämplig arbetskraft inte fanns. Från vårt håll underströks i motionen 1972:537 att departementschefens förslag avsevärt skilde sig från de förslag som framlagts av den speciella arbetsgruppen för dessa frågor. Arbetsgruppen framhöll bl. a. att skötseln av ifrågavarande landskapsvårdsområden i regel borde handhas av brukare vid bestående jordbruk. Man menade vidare att det kunde bli fråga om att en lantbrukare skötte flera områden inom en bygd efter arrendeavtal med respektive markägare. 1 första hand bör man dock undersöka markägarnas möjligheter att själva klara ett öppethållande, underströk arbetsgruppen. Från arbetsgruppens synpunkt var det således klart att denna form av landskapsvård primärt var en uppgift för markägaren, varför denne också skulle anlitas för skötseln av de områden som kom i fråga. Även remissinstanserna underströk det naturliga sambandet mellan landskapsvård och jordbruk. Från vårt håll betonades med skärpa att detta naturliga samband borde bevaras och att det skulle ligga till grund för försöksverksamheten. Utskottet framhöll att försöksverksamheten skulle klarlägga spörsmålet hur skötseln av områdena lämpligen borde ordnas. Utskottet utgick ifrån att frågan om lämplig arbetskraft för hithörande uppgifter skulle komma att prövas förutsättningslöst, och att markägaren eller annan lantbrukare kommer att anlitas när det befinnes ändamålsenligt. Vid behandling av frågan års riksdag intog utskottsmajoriteten samma ståndpunkt. Skall utskottets skrivning tolkas välvilligt innebär det att markägare eller annan jordbrukare i regel skall svara för skötseln av dessa områden, eftersom detta bör vara den enda ändamålsenliga lösningen. Hur det i praktiken utfaller blir emellertid helt beroende på hur respektive länsstyrelser bedömer denna fråga principiellt och hur de finner det förenligt med arbetsmarknadspolitiska hänsyn att tolka skrivningen. Enligt vår mening ges inte en tillräcklig garanti för att det naturliga sambandet mellan jordbruk och landskapsvård upprätthålles. Ändrade anvisningar för försöksverksamheten rörande landskapsvårdande åtgärder inom odlingslandskapet bör därför ange att verksamheten skall bedrivas i så nära samarbete med berörda jordbrukare, att det naturliga sambandet mellan landskapsvård och jordbruksnäring bibehålles. Kostnaderna för den berörda försöksverksamheten skall enligt beslut som regel delas lika mellan staten och respektive kommuner. Enligt arbetsgruppens förslag skulle staten svara för hela kostnaden. Enligt vår mening talar starka skäl för detta förslag. Många kommuner inte minst i glesbygder som i sammanhanget är mest aktuella befinner sig i ett pressat ekonomiskt läge. Det kan inte anses rimligt att vissa kommuner skall betala kostnader som ofta är till större nytta för andra kommuners invånare och som därför kan anses ha påtagligt riksintresse. En uppdelning av ansvaret såsom beslutats kan utan tvivel få till följd att många angelägna objekt över huvud taget inte kommer till utförande. Enligt vår mening bör därför hela kostnaden för försöksverksamheten med projekt av riksintresse bestridas av staten. Vi föreslår att uttalar att Kungl. Maj:t till nästa års riksdag framlägger förslag om ändrade bestämmelser för försöksverksamheten i här berört avseende och anpassar anslagsbehovet härtill. Med stöd av det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller om förslag till nästa års riksdag om ändrade bestämmelser för försöksverksamheten för landskapsvård i odlingsbygder innebärande dels att kostnaderna för projekt av riksintresse helt bestrides av staten, dels att i fråga om skötsel av områdena denna bör organiseras i så nära samarbete med berörda jordbrukare att det naturliga sambandet mellan landskapsvård och jordbruksnäring bibehålles. . NISSER (m) () L. () i