ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FX02688 · 1974-01-25 00:00:00 — om individuell taxa inom tandvårdsförsäkringen. I samband med tandvårdsreform öppnades möjlighet för vissa tandläkare att tillämpa en individuell taxa. De tandläkare som kunde styrka att de hade en omkostnadsnivå som klart översteg den som gällde för försäkringens tandvårdstaxa och som arbetat minst i sin privatpraktik fick sålunda rätt att överskrida tandvårdstaxans belopp med mellan . Härtill kom att specialisttandläkare som varit verksamma som privatpraktiserande tandläkare skulle ha rätt att tillämpa en särskild taxa för behandlingar inom sitt eget specialistområde. 1973:45 som innehöll förslaget till den nya tandvårdsförsäkringen förutsattes att underlaget vid bedömningen av möjligheten till individuell taxebindning i första hand borde vara taxering. Ansökan om individuell taxebindning skulle ske i samband med den anmälan till som skulle göras . I propositionen sades också att behovet av individuell taxebindning fick prövas på nytt i samband med att tandvårdstaxan förnyades. Som framgår av det föregående skall bedömningen av frågan om individuell taxebindning grundas på tandläkarnas intäkter och omkostnader . Enligt min mening kan en sådan bedömning knappast leda till rättvist resultat. En tandläkare som underlåtit att begära individuell taxebindning före kan av det här gäller ha fått väsentligt ändrade yrkesvillkor. Omständigheter kan ha inträffat som gör det rimligt att hans fall tas upp till förnyad prövning. Han kan ha flyttat från en omodern till en modern praktik, hans praktik kan ha fått större omfattning etc. Enligt min uppfattning bör frågan huruvida en tandläkare under ett visst år skall få tillämpa en särskild taxa rimligen avgöras med utgångspunkt i förhållanden som ligger tidsmässigt närmare det år för vilket den individuella taxebindningen begärs. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att i skrivelse till Kungl. Maj:t begär att den hos inrättade tandvårdsdelegationen får i uppdrag att utarbeta förslag till bestämmelser som ger tandläkare möjlighet att efter individuell prövning tillämpa särskild taxa.
mot · FX02689 · 1974-01-23 00:00:00 — av fröken och i angående ungdomsvårdsskolelevers rätt till sjukpenningförmåner. De senaste årens utveckling inom ungdomsvårdsskolesektorn har inneburit en medveten strävan att bygga ut den öppna vården utanför skolorna. Den öppna vårdformen innebär att eleverna är inskrivna vid ungdomsvårdsskola men bor i enskilda hem eller speciella mindre enheter och är inordnade i ortens skol- och arbetsliv. är antalet elever i den öppna vården större än elevantalet inom skolorna. För eleverna är tiden för vård utom skola numera längre än den tid som de vistas för vård inom skola. Enligt lagen om allmän försäkring 3 kap. 15 § kan sjukpenning ej utgå för tid då försäkrad är intagen på ungdomsvårdsskola. Intagen har därvid jämställts med inskriven, vilket innebär att denna undantagsbestämmelse gäller för alla ungdomsvårdsskolelever oavsett om vården sker inom eller utom skolan. Flertalet elever i vård utom skola har emellertid, till skillnad från dem som vårdas inom skolan, avlönat förvärvsarbete. När dessa elever blir arbetsoförmögna på grund av sjukdom förlorar de sin arbetsinkomst men får inte, som andra försäkrade arbetstagare, kompensation för den förlorade arbetsinkomsten i form av sjukpenning. Dessa omständigheter har föranlett sjukförsäkringsutredning att i ett betänkande (S 1969:3) påpeka att en ändring är befogad. Utredningen framhåller att vårdformen, vård utom skola, utgör en förberedelse för elevs utskrivning från ungdomsvårdsskola och används i regel som en övergång mellan anstaltsmiljön och de mera fria förhållanden som eleven möter efter utskrivningen. Det övervägande antalet av de elever som vårdas utom skola har avlönat förvärvsarbete varför deras förvärvsmöjligheter förändras vid arbetsoförmåga på grund av sjukdom. Utredningen föreslår därför att ungdomsvårdsskolelev i vård utom skola inte skall vara undantagen från sjukpenningförmåner. Enligt vår mening skulle en sådan ordning också bidra till en önskvärd förstärkning av resocialiseringseffekten vid denna vårdform. Det borde vara ganska lätt att med en enkel lagändring undanröja nuvarande missförhållande. Med hänvisning till det anförda hemställes att beslutar om ändring av AFL så att ungdomsvårdsskolelever som vistas för vård utom skola skall tillerkännas sjukpenningförmåner.
mot · FX02690 · 1974-01-25 00:00:00 — om förlängt barnbidrag vid skolgång utomlands. Av många skäl är det önskvärt att underlätta studier utomlands för ungdomar, som har intresse för sådana. Erfarenhet av andra länders förhållanden leder vanligen till ökat intresse för internationella frågor. Studiearbete i kontakt med jämnåriga utomlands ger en färdighet i språket, som hemmaskolan ofta har svårt att ge. För kommande arbetsuppgifter kan förtrogenhet med andra länders miljö och språk vara av stort värde. För dem som bedriver postgymnasiala studier finns författningsenliga möjligheter att för vissa utlandsstudier åtnjuta samma studiestöd som vid studier hemma. Det uppges, att bestämmelserna tillämpas liberalt, vilket tyder på att systemet givit goda erfarenheter. Redan före postgymnasiala stadiet kan studier utomlands säkert vara väl motiverade. Sådana skulle underlättas om det studiebidrag utan behovsprövning (förlängt barnbidrag), som utgår vid studier i , kunde utgå också vid skolgång utomlands. Som bestämmelserna är, kan barnbidrag intill utgå utan hinder av att ett barn går i skola i utlandet. För postgymnasiala studier återkommer under vissa förutsättningar möjligheterna att vid utlandsstudier få samma studiestöd som hemma. Att ett glapp existerar mellan dessa båda perioder genom att förlängt barnbidrag inte kan utgå vid skolgång utomlands förefaller inte motiverat. Också på denna nivå bör det vara värdefullt för svenska ungdomar att få de vidgade erfarenheter och de fördjupade kunskaper som skolgång utomlands kan ge. Frågan förefaller värd att övervägas, varför jag föreslår att hos Kungl. Maj:t hemställer om utredning av lämpligheten att förlängt barnbidrag skall kunna utgå utan hinder av att skolgången är förlagd till utländsk skola. C.G. REGNÉLL (m) GOTAB 74 5801 S 1974
mot · FX02691 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. om vidgad rätt till vårdbidrag. Enligt de regler som gällde t. o. m. utgick vårdbidrag i form av invaliditetsersättning till barn som inte fyllt och som p. g. a. sjukdom, psykisk efterblivenhet, vanförhet eller annat lyte för avsevärd tid och i avsevärd omfattning var i behov av särskild tillsyn och vård. Denna form av invaliditetsersättning som var skattefri utgjorde av basbeloppet. Fr. o. m. har bestämmelserna rörande vårdbidraget ändrats så, att bidraget nu utgår till den förälder som vårdar barnet, som förmånen blivit skattepliktig och ATP-grundande för föräldern. Vårdbidraget har därjämte höjts och utgår nu med belopp motsvarande hel förtidspension till ensamstående jämte pensionstillskott. Enligt vår uppfattning innebar de nu genomförda ändringarna fördelar genom höjningen av det utgående beloppet samt möjligheten för föräldern att erhålla ATP-poäng. Reformen har emellertid kommit att medföra betydande försämringar för många familjer genom att vårdbidraget reduceras kraftigt till följd av beskattningen. Vårdbidraget avses ju utgöra ersättning till en familj som har betydande merkostnader till följd av ett allvarligt handikappat barns tillsynsbehov. Det kan då enligt vår mening inte vara försvarligt att man försämrar samhällets stöd för vissa av dessa familjer. En kategori som blivit särskilt hårt drabbad är de ensamstående, förvärvarbetande föräldrarna som vårdar ett handikappat barn. I sådana fall framstår det som stötande att vårdnadsbidraget reduceras. Vi anser att jämförelsen då det gäller förmånen av ett vårdnadsbidrag inte skall göras mellan olika familjer som har en sådan förmån. Jämförelsen bör i stället göras mellan en familj som åtnjuter förmånen och en motsvarande familj utan handikappat barn som inte uppbär vårdbidrag. Med en sådan utgångspunkt kommer man till slutsatsen att vårdbidraget bör göras skattefritt eller att man i vart fall bör medge generösa avdragsmöjligheter för den förälder som vårdar barnet. Maj:t har tillkallat en sakkunnig för utredning angående vissa frågor inom föräldraförsäkringen. Det förefaller naturligt att den sakkunnige ges uppdrag att med förtur granska erfarenheterna angående vårdbidraget och framlägga förslag med sådan innebörd som beskrivits i denna motion. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller att utredningen angående vissa frågor inom föräldraförsäkringen, m. m. genom tilläggsdirektiv anmodas att med förtur granska erfarenheterna av vårdbidraget och framlägga förslag av sådan innebörd att vårdbidraget får ett större värde för sådana familjer där bidraget nu reduceras till följd av beskattning. () () () . NISSER (m) () ()
mot · FX02693 · 1974-01-25 00:00:00 — av fröken m. fl. om vidgad rätt till änkepension. har i sitt betänkande SOU 1971:19, föreslagit att rätten till änkepension inom tilläggspensioneringen inte längre skall vara beroende av åldersgränsen vid äktenskapets ingående. Kommittén framhåller att bestämmelsen i fråga anknyter till reglerna i pensionsreglementet för statstjänstemän och att ändamålet sannolikt varit att förhindra att äktenskap ingås enbart med tanke på att tillförsäkra efterlevande pensionsförmåner. Enligt kommitténs uppfattning kan denna risk inte anses så stor att den får hindra en ändring som ur sociala synpunkter i många fall får anses önskvärd. I vårt nuvarande samhällsskick, där allt fler människor genom förvärvsarbete grundlägger rätten till egenpension, torde riskerna för s. k. spekulationsäktenskap vara små. Därtill kommer att någon bestämd åldersgräns där sådana risker är särskilt framträdande torde vara svår att fastställa. Principiellt felaktigt anser vi det också vara att låta dylika antaganden om åldersgränser ligga till grund för rätt till trygghet för efterlevande. Vidhåller man försöijningsbegreppet och som en följd därav pensionsrätt för efterlevande make, utan hänsyn till hur länge äktenskapet varat, så bör åldern vid äktenskapets ingående inte ha någon betydelse. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att antar följande såsom motionärernas förslag betecknade Lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring Härigenom förordnas att 14 kap. 2 § lagen (1962:381) om allmän försäkring skall ha nedan angivna lydelse: Nuvarande lydelse Motionärernas förslag Rätt till änkepension tillkom- Rätt till änkepension tillkommer änka efter den försäkrade, om mer änka efter den försäkrade, om äktenskapet varat äktenskapet varat . och ingåtts senast den dag då den försäkrade fyllde . Änkepension skall bölja utgå. Denna lag träder i kraft dagen efter den, då lagen enligt därå meddelad uppgift utkommit från trycket i . () ()
mot · FX02694 · 1974-01-25 00:00:00 — av i Kumla m. fl. om vidgad rätt för sammanboende till bostadstillägg. Om ett par ungdomar lyckas få en lägenhet och flyttar ihop utan att gifta sig kan de få bostadstillägg om de har gemensamma barn. Om däremot barnet/barnen i det nybildade hushållet har annan biologisk far utgår bostadstillägg sedan mannen i hushållet vid behovsprövningen registrerats som inneboende. Detta upplevs naturligtvis som en skriande orättvisa och ett försök av samhället att genom ekonomiska påtryckningar tvinga dem att ingå äktenskap. De beslutande kommunala myndigheterna har att följa bestämmelserna i 1968:425 20 §: Med makar jämställes i denna kungörelse de som utan att vara gifta lever tillsammans, om de tidigare varit gifta med varandra eller gemensamt har eller har haft barn. konstaterade i sitt remissyttrande till familjepolitiska kommitténs betänkande (SOU 1967:52) bl. a. följande: Att övriga sammanboende ogifta ej betraktas på samma sätt i bidragssammanhang synes omotiverat. Om de sammanboende inte kan betraktas som äkta makar utgår bidrag endast för bidragssökandens egna barn och det är endast sökandens inkomst som prövas. Styrelsen finner det angeläget att bestämmelserna ändras så att med äkta makar jämställes samtliga ogifta som sammanlever under äktenskapsliknande förhållanden, under förutsättning att sammanlevnaden är stadigvarande. Svårigheten i sammanhanget är naturligtvis preciseringen av vad som skall anses vara stadigvarande sammanboende. Denna bedömning torde förutsätta en karenstid på exempelvis . I det stora flertalet av de fall som blir aktuella torde denna bedömning inte skapa större svårigheter för de beslutande kommunala organen. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att beslutar att hos Kungl. Maj:t begära förslag om sådan ändring av 20 § i kungörelsen om statliga bostadstillägg till barnfamiljer (1968:425) att kommuner får möjlighet att bevilja bostadstillägg till ogifta som stadigvarande sam manlever under äktenskapsliknande förhållanden och har barn som inte är gemensamma. () i Kumla () MAJ () () ()
mot · FX02695 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. om ökat stöd åt . , som har cirka 8 000 medlemmar fördelade på 79 lokalavdelningar, erhåller för /75 ett statsbidrag på . Anslaget avser övervakningsarbete inom kriminalvården. En stor del av de medlemmar som tillhör arbetar med klienter som ställs under övarvakning inom barn- och ungdomsvård, nykterhetsvård samt mentalvård. För att få stöd för den verksamheten som bedrivs på det sociala området gjorde förbundet en framställning till . Något besked från i detta ärende har ännu inte lämnats. Det torde stå klart att lämnat framställningen utan åtgärd. Vid uppvaktning för socialministern bekräftades att inget sådant äskande framförts. främste uppgift är att utbilda övervakare. har ett grund utbildningsmaterial för övervakare inom samtliga vårdområden utarbetats i samarbete med Brevskolan. har veckoslutskurser för studieledare från hela landet anordnats på sju centralorter i samarbete med ABF. Genom kursverksamheten har en avsevärd nyrekrytering av övervakare skett. De sju veckoslutskurserna innebar en kostnad för förbundet på . Nästa stora uppgift blir att få fram material för fortbildning av övervakare. För att ge de lokala övervakarföreningarna möjlighet att ytterligare verka i förebyggande syfte framställs ett studiematerial om den mänskliga miljön. Förbundet utger en tidskrift som är ett informationsorgan och sammanhållande länk mellan föreningarna. Tidskriften utkommer med 10 nummer i ett 20-tal sidor. är remissorgan i olika vårdfrågor. är förlagt till . Personalen består av två heltidsanställda kontorister, varav en är anställd genom AMS. All övrig verksamhet sker genom insatser från styrelseledamöternas sida. är planerad att hållas men är i stort beroende av stödet från samhället, då lokalföreningarnas ekonomi är ytterst svag. I avgifter från medlemmarna beräknas förbundet på . Förbundet står nu i en akut krissituation. Utan ett ökat stöd från samhällets sida nödgas förbundet av ekonomiska skäl upphöra med sin verksamhet. Om ett sådant beslut måste tagas är det ytterst beklagligt med hänsyn till de ökade resurser som tillföres berörda vårdområde. erhåller statsbidrag för det arbete som utförs inom kriminalvårdens område bör ett liknande stöd erhållas via för övervakningsuppgifter på barn- och ungdomsvårdens, nykterhetsvårdens och mentalvårdens område eller . Med hänvisning till det anförda hemställer vi att måtte besluta att till anslaget för /75 anvisa ett förslagsanslag av . därav anslås till .
mot · FX02696 · 1974-01-24 00:00:00 — om statligt stöd till Kronprinsessan . I en av byrå för omsorger 1972 utförd undersökning lämnas följande data över samtliga vid omsorgsstyrelserna förtecknade utvecklingsstörda med grava rörelsehinder som tilläggshandikapp. Sammanlagt finns drygt 3 050 rörelsehindrade utvecklingsstörda. Mer eller mindre rullstolsberoende är omkring 2 600. Drygt 150 personer är helt sängliggande (barn ej inräknade) och 1 600 kan inte gå inte ens med hjälp. Omkring en tredjedel av de utvecklingsstörda rörelsehindrade bor i sina hem och av dessa är barn och ungdomar . Specialsjukhuset för psykiskt utvecklingsstörda barn och ungdomar med särskilda ortopediska handikapp, Kronprinsessan , KVS, i är belagt med omkring 45 barn och ungdomar från olika delar av landet. En enhet med 30 platser disponeras tillfälligvis av för ortopedisk vård. KVS har drivits för svårt rörelsehindrade psykiskt utvecklingsstörda, som är ortopediskt behandlingsbara. Avsikten har varit att sjukhuset skulle drivas för det ändamålet intill dess att institutioner för berörda klienter tillskapats på annat sätt. Uppbyggnaden på regional nivå kräver tid och därför torde en institution av KVS karaktär vara erforderlig . Ekonomiska svårigheter gör emellertid att man ej utan statligt stöd, bestämt till av vårdkostnaden, kan driva KVS . En omedelbar nedläggning av sjukhuset drabbar de multihandikappade på ett mycket olyckligt sätt genom att de måste tagas hem till icke utbyggda institutioner. Därför bör ett statligt stöd utgå av vårdkostnaden. Med hänvisning till det anförda hemställes att 1. beslutar om statligt stöd till Kronprinsessan i enlighet med vad i motionen anförts; 2. under nytt anslag till Driften av Kronprinsessan för /75 anvisar ett reservationsanslag av . GOTAB 74 5802 S 1974
mot · FX02697 · 1974-01-25 00:00:00 — c) att vid det fortsatta utredningsarbetet jämväl prövas möjligheten att tillgodose alla gruppers behov av företagshälsovård genom att ges en samordnande funktion, d) att vid det fortsatta utredningsarbetet om arbetsmiljöerna samarbete sker med företagsdemokratiska utredningar och försöksverksamheter i syfte att främja en från arbetsmiljösynpunkt angelägen utveckling av företagsdemokratin; 2. att ge Kungl. Maj:t till känna vad i motionen har anförts i fråga om angelägenheten av ökade resurser och förbättrad organisation beträffande forskning och utbildning kring arbetsmiljöfrågorna; 3. att hos Kungl. Maj:t anhålla om skyndsam prövning och förslag beträfTande tillfälligt statsstöd till åtgärder för förbättrade arbetsmiljöer inom industrin i fråga om arbetslokaler, maskiner och andra anordningar enligt samma grunder som gäller för industrins omgivningsmiljö. () i Glömminge () i Lane-Herrestad
mot · FX02699 · 1974-01-25 00:00:00 — om en utredning rörande underhållsskyldigas ekonomiska förhållanden m. m. Av socialhjälpsstatistik och andra undersökningar framgår att de ensamstående föräldrarnas situation är otillfredsställande. Samhället har genom barnavårdsmän, bidragsförskott, skattelättnader och service försökt förbättra villkoren, och därigenom har man också bidragit till en positivare attityd än . Svårigheterna gäller främst där föräldrarna är frånskilda eller barnet är fött utom äktenskap. I många fall är situationen där mycket svår för både den ensamstående föräldern och den som har att betala underhållsbidrag. Underhållsbidragen är som regel för låga för att ge en standard jämförbar med de fullständiga familjernas. kan underhållsbidragen vara så höga för den underhållsskyldige att dennes möjligheter att från ekonomisk synpunkt ingå i en ny familj försvåras eller omöjliggörs. Skulder uppkommer lätt som driver in den underhållsskyldige i en ond cirkel, som kan sluta i arbetsoförmåga och social misär. När underhållsskyldigheten av någon anledning inte fullgörs inträder samhället med bidragsförskott, som uppgår till av basbeloppet. Detta återkrävs sedan av den bidragsskyldige. Reglerna för återbetalning bör mjukas upp så att man undviker den onda cirkel vi beskrivit och som även medför mycket stora samhällskostnader. Genom införsel ner till existensminimum hamnar den underhållsskyldige lätt i en socialhjälpssituation. Ett minimikrav är att återbetalningsskyldighet aldrig skall kunna ställas på belopp som understiger socialhjälpsnorm. Detta aktualiserar en höjning av existensminimum så att detta ligger i jämnhöjd med socialhjälpsnorm. Som tumregel för beräkning av underhållsbidrag (uhb) åt barn kan man grovt kalkylera av den underhållsskyldiges (uhs) bruttoinkomst. Ett par procent högre om det är ett barn, något lägre om det är tre. Allt per barn. I verkligheten är det en stor del av de uhs som inte kan fullgöra sina förpliktelser. Enligt kravbyrån i är ca hälften av utestående krav icke möjliga att indriva trots en stor och effektiv organisation och intimt samarbete med kronofogdemyndigheten. Misslyckandet tyder på att kraven är orealistiska. De riktas till människor som förlorat barn, hem, det mesta av lösöret och nästan all ekonomisk rörelsefrihet. Skatteuttaget är självfallet en orsak till den pressade ekonomin. Skatten beräknas på det belopp som kvarstår sedan inkomsten minskats med ett avdrag som justeras uppåt med rätt långa oregelbundna intervaller. Avdragen har varit väsentligt lägre än uhb ända till , då de höjdes från till per barn. Denna höjning medför en väsentlig förbättring för uhs med lägre uhb och en välkommen men procentuellt mindre lättnad för dem med högre uhb. De ökade levnadskostnaderna drabbar givetvis dem speciellt hårt som redan är ekonomiskt handikappade av underhållsbidrag. Med stöd av det anförda hemställer vi att måtte besluta att hos Kungl. begära att frågan om de underhållsskyldigas situation kartläggs samt att de samhällsekonomiska konsekvenserna av nu gällande regler redovisas.
mot · FX027 · 1974-01-10 00:00:00 — angående interpellationsrätten i kommunfullmäktige Rätten att i kommunfullmäktige framställa interpellation regleras närmare i 23 § kommunallagen. Det tillkommer fullmäktige att besluta om interpellation skall få framställas. Rättspraxis har utvecklats så att ett fullmäktigebeslut kan av överinstans förklaras vara oriktigt om interpellation medgivits ehuru ämnet för interpellationen icke tillhört fullmäktiges handläggning. Skulle däremot fullmäktige vägra interpellations framställande, trots att ämnet ostridigt faller inom fullmäktiges handläggningsområde, saknas rättslig möjlighet att vinna rättelse. Detta måste anses vara i hög grad otillfredsställande i synnerhet som interpellationsinstitutet fyller en angelägen uppgift i demokratins tjänst. Institutet tillhandahåller en enkel metod för en minoritet att kontrollera majoritetens åtgöranden. Det kan inte vara riktigt eller meningsfyllt att en majoritet i fullmäktige skall kunna utestänga oppositionen från att begagna denna metod utan att rättelse skall kunna vinnas i högre instans. Majoritetsförtryck bör utmönstras i mesta möjliga mån varhelst det kan förekomma. Med åberopande av det ovan anförda hemställer jag att måtte besluta att hos Kungl. Maj:t begära förslag till sådan ändring av 23 § kommunallagen att därav framgår att rätten att framställa interpellation icke får vägras av annat skäl än att ämnet för interpellationen icke faller inom fullmäktiges handläggningsområde.