ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FX021418 · 1974-01-26 00:00:00 — av herrar och i Vrångebäck angående det sekundära vägnätets behov. De medel som står till förfogande för byggande och underhåll av vägar har inte , om ens någonsin, svarat mot behovet. I en förståelig och välgrundad önskan att åtminstone få de största och hårdast trafikerade vägarna i godtagbart skick har verket starkt koncentrerat insatserna till Europavägnätet, motorvägar och andra större vägar. Upprustning och underhåll av mindre vägar har fått stå tillbaka. Klagomål från den hårt prövade befolkningen som bor utmed dessa försummade vägar bemöts av vägförvaltningarna rutinmässigt med hänvisning till bristen på medel. Skrämmande exempel på vart denna vägpolitik fört finns att studera i en trakt som är oss välbekant norr om . Trafiken i detta område en intensiv pendeltrafik, många tunga godstransporter och en sommartrafik som söker sin motsvarighet i hela landet går till stor del fram på smala, krokiga, svagt byggda och illa underhållna grusvägar. , då resurserna koncentrerats på en nödvändig men i och för sig otillräcklig upprustning av , har inte ens grus kunnat påföras dessa småvägar. Underhållet har i stort sett bestått i att vägarna skrapats och skrapats tills de ser ur som månlandskap med krater vid krater så långt ögat når vilket för all del inte är särskilt långt eftersom det sällan är många meter till närmaste kurva. Vi motsätter oss ingalunda en fortsatt nybyggnad och upprustning av väg E 6. Tvärtom vill vi understryka det angelägna i att E 6 genom och i hela sin längd rustas upp till fullgod standard. Men satsningen på de stora vägarna får inte ske till priset av att det sekundära vägnätet försummas långt över den gräns som hänsynen till framkomlighet och trafiksäkerhet borde sätta. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att till Kungl. Maj:t uttalar att vid fördelningen av väganslagen större hänsyn än bör tas till det sekundära vägnätets behov av upprustning och underhåll. () i Vrångebäck
mot · FX021420 · 1974-01-26 00:00:00 — angående den interkontinentala chartertrafiken. Svensk chartertrafik med flyg har en brokig historia både juridiskt och ekonomiskt. Således har åtskilliga flygbolag av olika skäl lagt ned sin verksamhet trots charterresornas stora efterfrågan. Maj:ts handlande har haft sina brister. Efter att en expertkommitté lagt fram förslag om villkor och bestämmelser som ger sällskapsreseflygningar avsedd karaktär och som såvitt möjligt förebygger att sällskapsresor utnyttjas för individuella resor eller andra inte förutsatta ändamål (prop. 1969:9), antogs dessa av Kungl. fick aldrig någon möjlighet att behandla det som annars borde ha blivit lag. Det var först , i ovan citerade proposition angående vissa straffrättsliga regler i luftfartslagen, som informerades om de givna reglerna. Trots allt så är chartertrafiken den enda lösningen för flertalet långväga semestermål. Allteftersom fler människor reser allt oftare med charter så ökar också önskemålen om fler resmål på skilda orter i världen. Även om vissa flygbolag stundom kan ha ekonomiska problem, som nästan ligger i branschens natur med stora investeringar och stor känslighet för förändringar i efterfrågan m. m., så är de flesta bolagen, som trafikerar , väl etablerade. går chartertrafik till , och . Såväl efterfrågan som resurser hos flygbolagen finns för ytterligare expansion av verksamheten. Emellertid är det nödvändigt att också beakta den reguljära trafikens villkor och eventuellt försämrade passagerarunderlag vid ökad chartertrafik. Uppfattningarna är delade om i vilken utsträckning linjetrafiken påverkas, även om en irländsk utredning , efter ett tioårigt studium av flygtrafiken, hävdade att det i vissa fall blev en ökning för linjetrafiken på de linjer som även fått chartertrafik. Klart är dock att det inte kan anses försvarbart att riskera exempelvis SAS ekonomiska balans, utan det måste som finnas ett skydd för den reguljära linjetrafiken. Hur långt detta skydd verkligen behöver sträckas är dock inte klarlagt. Med hänsyn till att chartertrafiken för flertalet medborgare är den enda möjligheten att förlägga sin semester till långväga resmål, så vore det lämpligt att möjligheten utreds att utvidga den interkontinentala chartertrafiken med hänsyn taget till linjetrafikens villkor. Något av de resmål som är eftertraktade av såväl chartertrafikens konsumenter som producenter, nämligen , och , borde kunna bli föremål för trafik. Den utredning som skall kunna ta hänsyn till de olika argumenten för och emot utökad chartertrafik måste vara av parlamentarisk natur. Eftersom många överväganden och ställningstaganden kommer att bli mer av politisk natur än av teknisk-operativ eller juridisk natur är det lämpligt att det inte blir en, som så ofta förr när det gäller luftfartsfrågor, ämbetsmannakommitté. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om en parlamentarisk utredning i syfte att utvidga den interkontinentala chartertrafiken med hänsynstagande till skandinavisk reguljär linjetrafik.
mot · FX021421 · 1974-01-26 00:00:00 — om avgifter m. m. beträffande parkeringstillstånd för handikappade. Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1974:1320 hemställs att som sin mening ger Kungl. till känna vad som i motionen anförts om parkeringstillstånd för handikappade. /ENKEL (fp)
mot · FX021428 · 1974-01-26 00:00:00 — av herrar och om förstatligande av sjöfarten på . I motionen 1971:1589 yrkade kommunisterna att av regeringen skulle begära förslag om förstatligande av Gotlandsbolaget och AB Sjölinjer. Denna motion avslogs av riksdag. I stället antogs regeringens förslag om transportstöd vid viss sjöfart på . Vi ansåg vid det tillfället att subventionerna till sjöfarten på , med ständigt ökade kostnader för staten, inte löser transportproblemen för öborna. Ett förstatligande av dessa rederier är enligt vår mening en bättre lösning i och med att det privata vinstintresset då försvinner. Gotlandsbolaget och AB Sjölinjer har en stark monopolställning beträffande sjötransporterna från och till . Trafikstödet infördes för att skapa bättre betingelser för näringslivet och befolkning i allmänhet. I viss mån har trafikstödet inneburit förbättringar genom sänkta resekostnader och fraktpriser, men därigenom har också Gotlandsbolaget och AB Sjölinjer stärkt sin monopolställning och säkrat en garanterad hög profit. Gotlandsbefolkningen är satt på hårt undantag jämfört med den övriga befolkningen i landet. Trycket av en hög kommunalskatt även om någon lättnad inträtt är betungande. Kommunalskatten på ligger fortfarande väsentligt över genomsnittet för hela landet, medan inkomstläget för lönearbetarna är bland de lägsta. Levnadskostnaderna är mycket högre än i landet för övrigt. Det betyder att öborna och då speciellt lönearbetarna har tvingats acceptera en väsentligt lägre levnadsstandard än den övriga befolkningen i landet. Dessa problem löses givetvis inte genom ett förstatligande av de här nämnda rederierna. För detta krävs andra, mer långtgående samhällsinsatser. En satsning på samhällelig industriell verksamhet är en nödvändighet för att kunna höja löneläget och skapa arbete åt alla. En annan och rättvisare kostnadsfördelning mellan stat och kommun som kommunisterna krävt är också en nödvändighet. Det skulle göra det möjligt att väsentligt sänka den nu alldeles för höga kommunalskatten, som slår hårdast mot det arbetande folket. 1 kommunisternas motion till riksdag hänvisades till att ett förstatligande av Gotlandsbolaget och AB Sjölinjer skulle göra det möjligt att ombesörja sjötransporterna till och från utan vinstintresse och att staten även skulle kunna ta vissa förluster i denna verksamhet för att kraftigt nedbringa rese- och fraktkostnaderna. Det skulle bidra till att resor för allmänheten kunde förbilligas och att prisnivån på livsförnödenheter kunde sänkas i och med att transportkostnaderna avsevärt pressas ner. Detta skulle komma öbefolkningen till godo och i någon mån förbättra befolkningens levnadsstandard. Redarkapitalets oskäliga profiter på öbornas och turisternas bekostnad skulle därmed stoppas. Vi anser att en förutsättning för ett ordentligt trafikstöd till sjötransporterna på bör vara att sjötrafiken på helt förstatligas och drivs utan vinstmotiv, och staten bör även kunna ta nödvändiga förluster för att ge öbefolkningen en jämbördig ställning med övriga medborgare i landet. Med stöd av det anförda föreslår vi att hos regeringen begär förslag om förstatligande av Gotlandsbolaget och AB Sjölinjer.
mot · FX021431 · 1974-01-25 00:00:00 — av herrar Hyltander och om obligatorisk användning av halvljus vid framförande av bil vid försämrad sikt. Att höja trafiksäkerheten är en synnerligen angelägen uppgift. Det stora antalet döda och skadade vid trafikolyckorna är en utmaning för oss och pockar på en lösning av säkerhetsfrågan i trafiken. Här krävs åtgärder av olika slag. En grundförutsättning är att trafikanterna verkligen ser varandra. Reflexer av olika slag är härvidlag ett gott hjälpmedel. När det gäller bilarna är hastigheterna så pass stora att det är viktigt att de upptäcks på relativt långt håll. Hur svårt det är att se en mötande bil vid försämrad sikt, en ljus bil på snöunderlag eller en mörk bil på mörk körbana i begynnande skymning vet var och en som själv kört eller åkt bil. Allra bäst vore om alla bilar vore utrustade med bländfritt ljus, som markerade övre delen av bilens front i likhet med vad en del lastbilar har. Då bilarna f. n. inte har någon sådan utrustning är halvljuset den bästa markeringen för mötande om man använder det så fort begynnande skymning, dimma, regndis och snöyra gör att sikten minskar. Även vid klar sikt uppstår s. k. snörök vid trafik i nysnö, solen kan blända i vissa lägen och även här behövs halvljuset. nämner just halvljus som en säkerhetsfaktor vid här nämnda tillfällen. Då bilarna för dagen inte har någon utrustning som bättre markerar och gör dem synliga på håll borde halvljus obligatoriskt användas så fort sikten på något sätt försämras. Då andra utrustningsregler måhända kan komma att lösa det aktuella problemet kan en bestämmelse om obligatoriskt halvljus vid försämrad sikt införas under en viss övergångstid, förslagsvis , och används som försöksverksamhet, följd av en utvärdering. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställer vi att måtte besluta att Kungl. Maj:t utfärdar bestämmelser om obligatorisk användning av halvljus vid framförande av bil vid försämrad sikt och i övrigt i överensstämmelse med motionens syfte.
mot · FX021434 · 1974-01-26 00:00:00 — av herrar i Vrångebäck och Carlshamre angående vägförbindelsema i . Sedan det s. k. OK-raffinaderiet lokaliserats till Lysekilsområdet och byggnadsarbetena nu är långt framskridna har trafiklederna i regionen i form av vägar och broar aktualiserats. Det befintliga vägnätet fyller inte rimliga krav på framkomlighet till industriområdet. Detta är omgivet av ett stort , särskilt i norr och nordväst, med goda upptagningsmöjligheter för arbetskraft. Men för att dessa människor lätt skall kunna ta sig fram och tillbaka mellan arbetsplats och bostadsort måste väg- och brofrågorna lösas tillfredsställande. Diskussioner har förts och vägförbin delser skisserats på olika nivåer såväl i landstingskommunen som i berörda primärkommuner, och . En arbetsgrupp har tillsatts för att föra frågan vidare. Vid dessa diskussioner har såväl som varit representerade. Man har varit överens om den lämpliga vägsträckningen. Den nya trafikleden skulle utgå från (väg nr 162) i nordvästlig riktning med broar över och . Större delen av norra skulle genom denna vägsträckning få betydligt kortare avstånd till den nya industrianläggningen. Särskilt skulle så bli fallet för orterna . Pendlingsavståndet skulle bli fullt acceptabelt. Näringslivet i kommun har varit på tillbakagång, och de arbetstillfällen oljeraffinaderiet kommer att ge är för hela Sotenäsområdet välkomna och behövliga. Raffinaderiet närmar sig nu färdigställande, och arbetskraft skall anställas. Den här aktualiserade vägsträckningen borde ha varit med i planeringen från början, så att den kunnat tas i bruk då raffinaderiet igångsätts. Skall den nu inarbetas i de vanliga flerårsplanerna för väg- och brobyggen och förverkligas först i vanlig turordning kan den nya industrianläggningen inte få den sysselsättningseffekt för bygden som varit avsedd. Det är därför nödvändigt att vägförbindelsen projekteras och byggs skyndsamt och finansieras utanför de ordinarie anslagen till väg- och brobyggen. Med stöd av vad som anförts hemställer vi att hos Kungl. Maj:t begär skyndsam projektering av vägförbindelse i Lysekilsområdet, enligt vad som anförts i motionen, samt uttalar att denna förbindelse bör komma till utförande och finansieras utanför ordinarie anslag till väg- och brobyggen. () ()
mot · FX021436 · 1974-01-26 00:00:00 — av herrar Komstedt och Träff om slopande av överlastavgift. beslutade om särskilda avgifter automobilskattetillägg som, oberoende av straffansvaret, tas ut av ägaren till fordonet, som framförs med tyngre last än som är tillåten för fordonet eller vägen. Detta förhållande är anmärkningsvärt i svensk rättspraxis. Om fordonsägaren vid domstol frias från åtal, därför att överträdelsen skett vid förhållande över vilket han ej kunnat råda, ålägges han ändock att betala överlastavgiften. , vars vikt är svår att avgöra utan tillgång till våganordningar, transporteras nu vid många tillfällen utan att transportören kan fullt utnyttja fordonet på grund av risk för att överskrida gällande axel- och boggietryck. Detta måste från nationalekonomisk synpunkt vara fel inte minst under nuvarande läge på energiområdet. Den som överträder gällande bestämmelser och förordningar skall givetvis straffas efter gällande lagar. Lika självklart borde det vara att den som drabbas av åtal över vilket han ej kunnat råda skall frias. Anledningen till att straffeftergifter borde ges vid här åberopade situationer är att tillförlitliga lastindikatorer ej står att få. Forskningen på detta område bör påskyndas och stödjas av statsmakterna för att komma ifrån problemet med överlastavgifterna. Dessa lastindikatorer bör också kunna erhållas till rimlig kostnad. Med stöd av det anförda hemställs att upphäver lagen om nu gällande överlastavgifter i avvaktan på tillförlitliga lastindikatorer.
mot · FX021437 · 1974-01-26 00:00:00 — angående på- och avfartsramperna till motorleder. Trafikens behov av markyta okar alltmer. som en gång tagits i anspråk för trafikleder i betong är svår att återställa i sitt ursprungliga skick. Vi kommer att åsamka oss ännu större miljöproblem om vi inte försiktigt och planmässigt tar hänsyn till dessa faktorer. Från moderata samlingspartiet har tidigare framhållits nödvändigheten av att i största möjliga utsträckning undvika att till trafikleder använda mark som är av produktiv beskaffenhet för det svenska jord- och skogsbruket. Vi är medvetna om att detta innebär större ekonomiska satsningar under projekterings- och byggnadstiden men att återbetalning snart sker i försöken att hindra en försämring av vår miljö. Anmärkningsvärt är att vi i har ansett oss nödsakade bygga påoch avfartsramper till motorlederna i dimensioner som mera är en kopia av och sätt att bygga sådana än att följa exemplen från och där de är av väsentligt mindre format. Vi klarar oss alldeles utmärkt med på- och avfartsramper och trafikkaruseller som i storlek kan jämföras med dessa senast nämnda. Man bör ytterligare finna möjligheter att komprimera desamma. Genom särskilda åtgärder kan säkerheten bibehållas för trafikanterna, t. ex. genom att införa större krav på hastighetsbegränsningar, ha lämplig belysning, väl synliga och lättförståeliga vägskyltar m. m. Med stöd av det anförda hemställer jag att anhåller att Kungl. Maj:t ger i uppdrag att utarbeta regler för byggande av på- och avfartsramper till motorleder i enlighet med vad som i motionen anförts.
mot · FX021438 · 1974-01-26 00:00:00 — av m. fl. angående stödet till olönsam busstrafik. Ändrade bestämmelser för bidrag till olönsam linjetrafik med buss infördes vid riksdag. Busstrafiken måste ägnas ökad uppmärksamhet från statsmakternas sida i strävan att åstadkomma en rimlig avvägning mellan olika transportmedel. Man räknar med att busstrafiken kommer att ha ökat sitt trafikarbete med ungefär en tredjedel. Inom stora områden utanför tätorterna är det omöjligt att utan oskäliga priser skapa en tillfredsställande trafikförsörjning. Det är naturligt och motiverat att kommunerna skall stå för en viss del av de underskott som uppstår på trafik vars omfattning till stor del bestäms av kommunerna. Mot detta får vägas önskemålet att kommuner med omfattande trafikbehov av slag som omfattas av stödet inte får sin ekonomi oskäligt betungad. Enligt vår mening är de nu gällande reglerna om krav på kostnadstäckning hårdare än vad som motiveras av önskemålet att förhindra onödig trafik. Statsbidrag bör utgå av underskottet, dock inom inre stödområdet och till . Referenstaxan, i huvudsak utgående från den av SJ tillämpade busstaxan, bör revideras, och vi anser därför att Kungl. Maj:t bör få i uppdrag att genom förhandlingar med komma överens om en referenstaxa som tar större hänsyn till de nu tillämpade taxorna. Trafikförsörjningen inom skärgårdarna är i behov av ett stöd, utformat enligt principer liknande dem som gäller för busstrafik. Med hänvisning till det anförda hemställs att a) att krav på viss kostnadstäckning inte skall uppställas som villkor för att statsbidrag skall utgå, b) att statsbidrag skall utgå av underskottet, dock inom inre stödområdet samt till , 2. hos Kungl. a) revidering av referenstaxan i enlighet med vad som anförts i motionen, b) förslag till stöd till kollektivtrafiken i skärgårdarna motsvarande det stöd som gäller för busstrafik. () () GOTAB 74 5948 S 1974
mot · FX021441 · 1974-01-01 00:00:00 — av m. fl. om statsbidrag till olönsam trafik pa linjen ÖvertorneåPajala. 1974:1 Bilaga 8 framgår att SJ även begär ersättning för olönsam landsvägstrafik på sträckan ÖvertorneåPajala med . Departementschefen avstyrker emellertid denna begäran. Övertorneålinjen har blivit kallad enda landsvägståg och har fortfarande en stor betydelse. Den upprättades ursprungligen därför att 1929 fann att det var för dyrt att bygga järnvägen vidare mot , och man beslöt därför att sätta in bussar och bilar som alternativ. SJ-kunderna har kunnat skriva frakthandlingar för gods till precis som om orten hade järnvägsstation. Landsvägstrafiken i SJ:s regi är inte perfekt, men det vore trots allt till stor skada om den lades ned. Tvärtom måste SJ satsa resurser för att förbättra servicen och förbilliga både gods- och transportbefordran. Trafiken går emellertid med förlust, och det har gjorts antydningar om att linjen eventuellt kommer att läggas ner. SJ:s motiveringar för sådana åtgärder brukar vara den bristande lönsamheten och ovilja att genom särskilda anslag ge SJ kompensation för olönsam trafik. Vi anser det därför viktigt att SJ beviljas begärd ersättning för täckandet av förlusten på sträckan ÖvertorneåPajala. Med hänvisning till det ovan anförda hemställes att måtte besluta att under punkten Ersättning till för drift av icke lönsamma järnvägslinjer m. m. anvisa för olönsam trafik på linjen ÖvertorneåPajala. (vpk) (vpk)
mot · FX021442 · 1974-01-26 00:00:00 — av i m. fl. om införande av ett vägbroanslag. Med den nya väglagens ikraftträdande skapades en ny planeringsrutin för vägbyggandet. Detta tog sig bl. a. uttryck i att den tidigare flerårsplaneringen av s. k. storbroföretag upphörde liksom det däremot svarande s. k. särskilda storbroanslaget. Behovet av brobyggnader varierar mellan landsdelarna. Ett kustlän med omfattande skärgård och med havsvikar som skär långt in i landet kräver mera brobyggnation än andra län. Kostnaderna för broar är hög i förhållande till längden, om man jämför med vanligt vägbyggande och kan därför påverka det totala vägbyggandet negativt om man av anslaget måste disponera stora belopp till broar. En av havsvikar sönderskuren kust kan också medföra att en expansiv utveckling i ett område inte kan utnyttjas av ett stort omland. Broförbindelse över en fjord kan emellertid väsentligt förändra möjligheterna till en positiv utveckling inom ett större område. Ett exempel på detta är den industriutbyggnad, som sker vid i . Broar över Gullmars-, Bro- och Åbyfjordarna skulle medföra att människor i väsentligt större områden skulle kunna arbeta vid storindustriområdena i men bo kvar i sina bostäder. Samhällsutbyggnaden på grund av industriutvecklingen skulle kunna minskas eller ske i betydligt lägre och kommunalekonomiskt fördelaktigare takt om samhällsresurser vid liknande tillfällen satsades på vissa kommunikationsleder. En undersökning som färdigställdes visade att antalet personer som efter bro- och vägförbindelse över skulle få ett restidsavstånd till industriområdet vid av högst . ökade starkt genom att den tätast befolkade delen av grannkommunen kom att ligga inom det nämnda restidsavståndet. Det skulle därför vara av stor regional betydelse att en sådan förbindelse kunde komma till stånd. Egentligen borde en total samhällsinvesteringskalkyl upprättas vid lokaliseringar av typ . Erforderliga satsningar på bostadsbyggande, vatten- och avloppsinvesteringar, skolutbyggnader m. m. skulle vägas mot de besparingar och regionalpolitiska effekter som investeringar i t. ex. bättre kommunikationer i form av brobyggnader, färjeförbindelser och kollektiva resemöjligheter skulle medföra. Intill dess att ett sådant system utvecklats blir det lättare att uppnå den av oss förordade avvägningen genom att på kommunikationssidan återinföra speciellt broanslag. Vi har tagit förbindelse över som ett praktiskt exempel på ett område där de olika samhällssektorernas investeringar borde vägas mot varandra. Det finns säkerligen många liknande exempel på andra ställen i landet. Med stöd av det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t begär skyndsam utredning och förslag angående införande av ett vägbroanslag så att broprojekt kan komma till utförande tidigare än eljest och utan att inkräkta på övrigt vägbyggande i landet. . () i () ()
mot · FX021444 · 1974-01-26 00:00:00 — Av m. fl. om en temporär nedsättning av SJ:s biljettpriser. Svenska folket vill kunnga åka billigare på tåg. SJ-chefen vill att hans * företag skall gå ihop. Staten har ont om pengar och har många andra ändamål att öka anslagen till förutom ytterligare subventionering av SJ. Alla skulle bli nöjda om det visade sig att SJ kunde sänka sina biljettpriser och ändå få in lika mycket, eller kanske mer, pengar genom att antalet resande ökar. SJ:s möjligheter att få fler passagerare beror naturligtvis också på sådana faktorer som snabbhet, bekvämlighet och lämpliga tidtabeller. Det har emellertid visat sig, bl. a. genom att så många människor väljer att åka med de s. k. weekend-bussarna, som håller betydligt lägre priser än SJ, att priset också spelar stor roll. SJ bör därför göra nya och omfattande försök med lägre taxor för att stimulera resandet, i synnerhet på tider då SJ har ledig kapacitet. De försök som gjorts tidigare med lägre taxor har givit till resultat att resandet också har ökat. SJ bör vid en sänkning av biljettpriserna göra reklam i sådan omfattning att människorna, som har den uppfattningen att det är dyrt att åka tåg, blir väl medvetna om att biljettpriserna har sänkts. Det är önskvärt att sådana experiment görs på sträckor av olika karaktär. SJ bör därför temporärt sänka priset generellt eller i varje fall , förslagsvis tre eller , för tågresor till och från . SJ har konkurrens från flyg och personbilar. Som andra företag bör SJ pröva olika konkurrensformer. Det visar sig att andra trafikmedel ökar sin andel av resandet. Många privata företag måste kunna sänka sina priser för att behålla sin marknadsandel. SJ bör försöka att handla på samma sätt. Med stöd av det anförda hemställs att hemställer hos Kungl. Maj:t om en temporär nedsättning av SJ:s biljettpriser för resor till och från . () i Agnäs PER () i Gäddvik
mot · FX021445 · 1974-01-26 00:00:00 — av m. fl. om sänkta transportkostnader i , m. m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1974:1240 av herr m. fl. 1. att hos Kungl. anhåller om förslag till taxesänkning för person- och godstrafiken i , 2. att hos Kungl. uttalar som sin mening att telefontaxeutjämningen skall genomföras i enlighet med tidigare uttalande. PER () i Gäddvik