mot · FX021696 · 1974-04-04 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:70 med förslag till abortlag, m. m. Abortfrågan rymmer för många människor ett etiskt dilemma. Konflikten mellan olika värderingar och synsätt har speglats i den debatt om abortfrågan som förts i vårt land . Det torde vara omöjligt att åstadkomma en abortlagstiftning som kan tillfredsställa alla etiska värderingar. Varje lagstiftning och varje beslut i abortfrågor rymmer en ofrånkomlig kollision mellan till synes oförenliga principer, båda lika allvarliga och grundade på aktning för livet och respekt för och omtanke om den enskilda människan. Man måste finna en möjlighet att nå fram till en lösning som i högsta möjliga grad förverkligar vår respekt för människans värde och integritet, både den levandes och den ännu icke föddas. Det är dock tydligt att en förändring av synen på abortproblemen skett. Denna förändring återspeglas i den praxis som utvecklats vid handläggningen av abortansökningar av vilka det övervägande flertalet beviljas. Vi är dock övertygade om att de allra flesta kvinnor betraktar abort som en nödlösning, en svår väg ut ur en ännu svårare situation. Födelsekontroll bör ske genom preventivmedel och ej genom abortingripande. Det är därför synnerligen angeläget att samhällets resurser starkt förbättras när det gäller information, individuell rådgivning och medicinsk service beträffande preventivteknik för både kvinnor och män. De förslag i propositionen som syftar till en utbyggnad av de förebyggande åtgärderna hälsas sålunda med tillfredsställelse. Vi saknar emellertid i propositionen en redovisning av det uppenbara behovet av ökad preventivmedelsforskning och förslag i denna del till lämpliga insatser från samhällets sida. Enligt vår mening bör frågan ägnas noggrann uppmärksamhet och ge anledning till ett positivt uttalande av i nu nämnd riktning. Även det familjepolitiska stödet bör förbättras. Stödåtgärder, insatta först då en kvinna befinner sig i en situation då hon vill ha abort, är inte till fyllest. De samhällsinsatser som det är fråga om måste ha som mål att ge den grundläggande trygghet som gör att ingen av ekonomiska och sociala skäl behöver avstå från att ha barn. I familjepolitiken bör också ingå att ge den service som behövs för att kvinnor såväl som män skall kunna förena sin yrkesroll med rollen som förälder. Ett vårdnadsbidrag skulle i hög grad förbättra valfriheten. En kvinna i en så svår situation att hon överväger att avbryta ett havandeskap har rätt att av samhället förvänta sig råd och hjälp. 1* 1974. straff i en sådan situation strider mot vår rättskänsla. Vi hälsar därför med tillfredsställelse propositionens förslag att bestämmelserna i 3 kap. om straff för fosterfördrivning skall utgå. Vi kan dock inte acceptera fri abort i den mening som den ofta uppfattas och tolkas i den allmänna debatten. Vi finner det naturligt att en kvinna, som befinner sig i en så svår situation att hon överväger ett avbrytande av havandeskapet, ges alla möjligheter att utnyttja samhällets resurser i fråga om upplysning och rådgivning. Kvinnan bör under alla förhållanden ha tillgång till en utförlig information om olika abortingrepp och de eventuella riskerna med dem. I propositionen framhålles (s. 73) att det är angeläget att den kvinna som överväger att begära abort utnyttjar de möjligheter till rådgivning som samhället ställer till hennes förfogande. Enligt statsrådets uppfattning bör det vara kvinnans egen önskan som blir helt avgörande för om eller i vilken omfattning hon skall söka rådgivning. Utifrån kravet på ett för kvinnan i verklig mening fritt val kan vi biträda departementschefens uppfattning. Dock anser vi att kvinnan före sitt beslut om abort alltid före utgången av havandeskapets tolfte vecka skall beredas tillfälle till samtal med läkare, sjuksköterska, barnmorska eller kurator i syfte att ge henne upplysning om frågor som sammanhänger med aborten. Informationen skall avse bl. a. de olika samhälleliga stödåtgärder som kan lämnas henne samt upplysning i frågor som har med själva abortingreppet att göra. Självfallet kan , om kvinnan så önskar, även rådgivning bli aktuell. Vi anser således att ett samtal i informationssyfte alltid skall föregå kvinnans beslut om abort. I övrigt ansluter vi oss till i propositionen föreslagna tidsgränser och beslutsregler. Efter utgången av tolfte havandeskapsveckan förutsättes informationen till kvinnan ingå som ett naturligt led i den föreskrivna abortutredningen. I den mån en sådan utredning ej kommer till stånd (2 § andra stycket) är förhållandena uppenbarligen sådana att i varje fall informationskravet kommer att tillgodoses. Någon särskild bestämmelse synes därför ej påkallad. Vi anser självklart att en abort skall ske och på det för kvinnan skonsammaste sättet. Smärtlindring bör tillförsäkras henne vid abort lika väl som vid förlossning. Vi delar också uppfattningen att kvinnan skall ha möjlighet att få abort utförd på annat sjukhus eller inom annat sjukvårdsområde än det som hon tillhör. Vi anser också att läkare skall ha rätt att vägra utföra abort, om han av samvetsskäl inte anser sig kunna göra det. är det emellertid viktigt att abortverksamheten handhas på ett sådant sätt att den kvinna som uppfyller förutsättningarna för abort enligt den nya lagstiftningen alltid kan påräkna att få ingreppet utfört utan onödigt dröjsmål, oavsett om det gäller ett tidigt ingrepp i öppen vård eller ett ingrepp i så framskridet stadium av graviditeten att det krävs sluten vård. Vi anser därför att abortkommitténs förslag om en lagstadgad skyldighet för sjukvårdshuvudmännen att ombesörja att kvinnan får abort utförd bör genomföras. Det bör ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda får vi hemställa 1. att kvinnan före sitt beslut om abort före utgången av havandeskapets tolfte vecka alltid skall beredas tillfälle till samtal med läkare, sjuksköterska, barnmorska eller kurator i syfte att ge henne upplysning om frågor som sammanhänger med aborten, 2. att skyldighet ålägges sjukvårdsstyrelse att ombesörja att kvinna, som uppfyller förutsättningarna för abort enligt den nya lagstiftningen också får abort utförd, samt 3. att lämpliga insatser från samhällets sida ofördröjligen göres för en ökad preventivmedelsforskning.