mot · FX02535 · 1974-01-24 00:00:00 — av i m. fl. angående etableringen av stormarknader. Den snabba utveckling som det svenska samhället genomgått har medfört en stark strukturförändring av hela vårt näringsliv. Orsakerna till föränderligheten är säkerligen många. För industrins del har effektivitetssträvanden varit drivfjädern för att behålla sin framskjutna position i en hårdnande konkurrens på världsmarknaden. Detta har medfört att stordriften i vissa fall varit en nödvändighet. När det gäller varuhandeln kan man konstatera att hela efterkrigstiden kännetecknats av en omfattande rationalisering, som för konsumenten är mest påtaglig i samband med självbetjäningsidéns genombrott. Självval, självbetjäning och snabbköp har i vårt land fått ett snabbare genomslag än i något annat land i . I alla förändringar intar konsumenten-kunden en betydande och avgörande ställning. Kunden har tidigare genom sitt köpbeteende påverkat varuhandelns profil. Men och intill nu synes denna roll vid lokalisering av varuhandeln mist sin betydelse mot bakgrunden av en tilltagande etablering av varuhandeln i form av externa anläggningar utanför tätorterna av stormarknader. De stormarknader som etablerats har som regel inte varit förutsedda i den kommunala översiktsplaneringen. Anläggningarna kan dock förutsättas ge omfattande följdverkningar på framför allt trafik- och serviceförhållanden både inom och utom den egna kommunen. Det framstår därför som betydelsefullt att samhällsansvariga instanser i förväg får ta ställning till varje sådan nyetablering. Det har framhållits att singeletablerade stormarknadsanläggningar från distributionseffektiv synpunkt är fördelaktiga. De byggs på billig mark, inga krav uppställs på dyrbara, representativa butikshus, och lokalerna kan byggas billigt och utformas så, att en funktionell effektiv drift främjas. Anläggningarna undgår därjämte de med t. ex. centrumetableringar oftast förknippade kostnaderna för parkeringsplatser och gemensamhetsanläggningar. Det torde med skäl kunna antas att denna bedömning av externanläggningarnas fördelar gäller under förutsättning att de inte belastas med uppkommande kommunala kostnader för investering i vägar, vatten, avlopp etc. I flertalet fall saknas preciserade utredningar om de kommunekonomiska konsekvenserna på kort och på lång sikt. De positiva drag som stormarknadsetableringarna fått i allmänhetens ögon synes inskränka sig främst till prisfaktorn, det fullgoda urvalet av dagligvaror och bygg- och bovaror samt bilvänligheten. Bland de samhällsekonomiska effekter på lång sikt som bör belysas är den försämring av detaljhandelsservicen som stormarknaderna förorsakar genom att andra butiker slås ut. Den här nämnda konsekvensen synes främst drabba närservicen i äldre bostadsområden men även planeringen i nya stadsområden genom att välbehövlig närhetsservice kan utebli på grund av befintlig eller planerad externanläggning av stormarknadstyp. Icke bilburna och handikappade konsumenter drabbas hårdast därav. I glesbygderna kan stormarknaderna påskynda nedläggningar till följd av sina ganska omfattande influensområden. I den ömtåliga glesbygden behövs endast en obetydlig avtappning av köpkraften för att resultera i att enheter av närservicekaraktär blir olönsamma och måste läggas ned. En fullt uppenbar situation i många svenska köpstäder är att externanläggningarna synes innebära ett försvagningshot mot centrumkärnorna. Det är outrett vilka värden som i detta hänseende står på spel. Vissa allmänna planeringseffekter av externanläggningarna kan även uppkomma. Stormarknader kan ha kort livslängd och snart byta innehåll och förändras till bilhallar, industrihallar eller dylikt och då ligga helt fellokaliserade. Det finns dessutom en tendens att singeletablerade externenheter utvecklas till externa centra, vartill specialhandeln läggs för att komplettera den inarbetade stormarknaden. Detta kan reducera underlaget för bostadsområdenas kommersiella service. De samhällsekonomiska verkningarna av att etablering ofta sker slumpmässigt och utan styrning av kommunerna kan förmodas leda till överetablering av lågprisvaruhus som i sin tur kan resultera i ett snedvridet detaljhandelsutbud. Brister i den nuvarande planeringsprocessen och i samordningen av kommunernas strävanden framstår här som en avsevärd risk. Det kan även förmodas att stormarknaderna tvingar stat och kommun till ökade investeringar i trafikanläggningar och vägbyggen ävensom kostnader för ökat slitage på gator och vägar. I vissa fall torde helt onödiga vägkostnader riskeras. Osäkerhet råder även beträffande riskerna för ökad miljöförstöring, buller och luftföroreningar från bilar, stora parkeringsytor och utökning av vägarnas del av fritidsområden. I ett flertal fall har statens planverk understrukit behovet av översiktlig planering vid utformning av distributionsservicen samt att de ekonomiska effekterna på befintligt distributionsnät och på samhällsekonomin beaktas. Mot ovan angivna bakgrund framstår det såsom nödvändigt att vidta en grundlig analys och kartläggning av de konsekvenser som ett fortsatt stormarknadsetablerande i nuvarande takt kommer att innebära. Materialet blir ett nödvändigt underlag för ansvariga planeringsmyndigheters beslut i planeringsfrågorna. Innan dessa mer omfattande konsekvenser närmare klarlagts bör enligt vår mening inga ytterligare stormarknader få etableras. Med anledning av det anförda hemställs att hos Kungl. 1. översyn av de samhällsekonomiska konsekvenserna av etable ringen av stormarknader samt deras inverkan på serviceutbudet i befintliga stadskärnor och bostadsområden, 2. etableringsförbud för stormarknader tills resultatet av denna översyn föreligger. . () i HANS () i