mot · FX02223 · 1974-01-22 00:00:00 — om åtgärder till stöd för sommarverksamhet för barn i skolmognadsklass. De skolomogna barnen har en mer begränsad erfarenhet än sina jämnåriga kamrater i s. k. normalklass. Denna bristande erfarenhet ger sig till känna i många vardagliga situationer, varvid de skolomogna barnen i samvaron med såväl barn som vuxna har svårt att hävda sig. Dessa barn saknar t. ex. kunskap om många i ett hem förekommande föremåls benämning och användning. Då det rör sig om objekt och situationer utanför hemmet är barnens erfarenheter än mer begränsade. Anledningen till den låga erfarenheten kan sökas i flera, ofta samverkande, faktorer: bosättning i ett nytt land med nytt språk och nya seder, föräldrarnas ointresse för barnen eller omedvetenhet om barns intellektuella status och det behov de har av trygghet, stimulans och aktivering. Ju tidigare dessa barns erfarenhetsramar vidgas, desto större blir möjligheterna för dem att klara såväl det fortsatta skolarbetet som de krav omgivningen kommer att ställa på dem som vuxna. Som jag i motion 1973:1298 om verksamhet för skolomogna barn påpekat kan det inte betraktas som vare sig humanitärt eller samhällsansvarigt att lämna dessa barn utan den hjälp de behöver. Skolan försöker hjälpa dessa barn, men möjligheterna är tyvärr begränsade, bl. a. på grund av alltför stora skolmognadsklasser. Detta medför att individualiserad undervisning ej kan ske i den utsträckning som motsvarar barnens behov. Insatser från föräldrarnas sida kan inte heller alltid påräknas. Inte heller kan den eftermiddags- och sommarverksamhet som en del kommuner bedriver anses tillfredsställa de krav på pedagogisk träning, närkontakt mellan instruktör/lärare-skola-barn och den individualisering som de skolomogna barnen behöver. Detsamma gäller koloniverksamheten. Denna verksamhet bedrivs dessutom mestadels på avlägsna orter, vilket snarare fjärmar än närmar individerna från den vardagssituation som de behöver tränas i. Därför bör i avvaktan på utbyggnaden av den allmänna förskolans uppsökande verksamhet de skolomogna barnen aktiveras i en frivillig verksamhet, utom skoltid, som komplement till skolans arbete. En sådan verksamhet bör målmedvetet sträva efter att vidga barnens erfarenhet och-träna dem till större öppenhet för det som sker omkring dem. De bör tränas att klara sig själva i olika situationer och att ifrågasätta det rimliga i sitt och kamraters beteende i olika sammanhang. Som grund för verksamheten bör ligga ett ständigt samtalande med barnen, varvid de får berätta vad de ser och upplever omkring sig. Varje aktivitet bör dessutom följas upp med samtal och berättande om vad de upplevt. De bör därvid även aktiveras att diskutera det rimliga eller det orimliga i det de sett och upplevt. Aktiviteterna bör utformas i samråd med skolan och barnens lärare samt ta stor hänsyn till varje individs behov av hjälp. Barngrupperna bör bestå av ett fåtal barn. Antalet bör dock ej fixeras förrän verksamheten prövats. Då barn i skolmognadsklass har en lägre uttröttningströskel än andra barn, bör verksamheten inte bedrivas mer än tre till och barn beroende av aktiviteternas art. Det är även, av ovannämnda anledning, olämpligt att ytterligare anstränga barnen under terminstid. Hjälpåtgärderna bör ges under barnens sommarferier och utformas i friare och mer lekfulla former än skolarbetet: utflykter av olika slag och med olika kommunikationsmedel, promenader i olika typer av bostadsbebyggelse, studiebesök på banker, varuhus, postkontor, badutflykter etc. För en verksamhet talar även det förhållandet att de flesta invandrarbarnen endast talar sitt modersmål efter skoltid. De glömmer då snabbt bort den svenska de lärt sig i skolan, vilket är markant efter ett så långt uppehåll som sommarlovet. Även hos övriga barn i skolmognadsklass framträder denna glömskefaktor och gör sig gällande inom skolans samtliga arbetsområden. Om dessa barn aktiveras motverkas detta, och barnen kan vid höstterminens början starta sitt skolarbete där de slutade vid vårterminens slut. Lokalfrågan för verksamheten torde vara lätt att lösa, då ungdomsgårdar och en del barnstugor upphör med eller inskränker sin verksamhet . Verksamheten bör ha karaktären av erbjudanden till de här berörda barnens föräldrar. Stor omsorg bör ägnas utformningen, så att barnen inte upplever verksamheten som diskriminerande i förhållande till andra barn i samma ålder. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t begär att barnstugeutredning ges tilläggsdirektiv att skyndsamt utreda och framlägga förslag till åtgärder för att möjliggöra sommarverksamhet för barn i skolmognadsklass.