ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FX021300 · 1974-01-26 00:00:00 — av m. fl. om differentierad ATP-avgift för äldre arbetskraft. äldrelagar trädde i kraft och innebar bl. a. förlängda uppsägningstider för arbetstagare från och med . Avsikten var att förbättra de äldres arbetsmarknadssituation. Den avsedda effekten har inte uppnåtts, utan de förlängda uppsägningstiderna tvärtom försvårat anställningen av äldre arbetskraft. Om äldrelagarnas konsekvenser står det att läsa i LO:s konjunkturinformation Ekonomiska utsikter : De förlängda uppsägningstiderna som gäller äldre arbetskraft får inte resultera i ökade svårigheter att bereda dessa personer anställning. (s. 20) 1 SAP:s och LO:s Näringspolitiska arbetsgrupps rapport och med riksdagsman () som ordförande talas om de ökade svårigheterna för de äldre att få arbete: En effektivare konjunkturpolitik hjälper troligen dessa grupper avsevärt mer än de olika lagstiftningsåtgärder som kommit att vidtagas. (s. 19) Eftersom den socialdemokratiska majoriteten av socialförsäkringsutskottet var av den uppfattningen att den beslutade lagen om trygghet i anställningen i hög grad kommer att förbättra den äldre arbetskraftens ställning på arbetsmarknaden (se SfU 1973:22 s. 7) vill vi slutligen redovisa ytterligare erfarenhet från äldrelagarna. I en arbetsrapport från vid arbetskraft undersökning av efterfrågesidan () framgår att äldrelagarna fått negativa konsekvenser för de berörda när det gäller deras möjligheter till anställning. Lagen om anställningstrygghet bygger vidare på äldrelagarna och är därför i detta avseende inte effektiv. Det vore mer verkningsfullt att på olika sätt göra den äldre arbetskraften attraktiv. Ett steg i denna riktning är att sänka de äldres ATP-avgift dock utan att beröra dessas pensionsförmåner. Sänkningen av avgiften skulle förslagsvis kunna utformas på så sätt att för arbetstagare mellan 55 och 59 skulle halv ATP-avgift erläggas och för år då den försäkrade fyller 60 skulle avgiften upphöra således än vid nuvarande system. De berörda skulle härigenom dra lägre sociala kostnader för arbetsgivaren och därigenom framstå som attraktivare på arbetsmarkanden. Utan att ändra på tilläggspensionssystemets principer skulle alltså dessa ändringar kunna genomföras dock, om det visar sig möjligt, utan att höja de yngre försäkringstagarnas avgifter. Det förutsätts här att företagare etc. som inbetalar egenavgifter till tilläggspensionssystemet skulle beröras av motsvarande ändringar i avgiftssystemet. Med stöd av det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om prövning av möjligheterna att differentiera avgiften till tilläggspensioneringen för äldre arbetskraft med bibehållen pensionsrätt, innebärande att avgiften förslagsvis halveras för arbetstagare och egenavgiftsinbetalare samt att avgiften slopas vid fyllda . () () ()
mot · FX021302 · 1974-01-26 00:00:00 — av fröken m. fl. om studiestöd för vuxenstuderande. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1974:1378 hemställer vi att hos Kungl. Maj:t hemställer att riksdag föreläggs förslag om studiestöd för vuxenstuderande. () K.-E.
mot · FX021303 · 1974-01-26 00:00:00 — om slopande i vissa fall av arbetsgivaravgift enligt lagen om allmän försäkring. Fr. o. m. debiteras arbetsgivare och egenföretagare en socialförsäkringsavgift på . slopas folkpensionsavgiften för löntagare. Effekterna av omläggningen kan naturligtvis ifrågasättas i sina detaljer för exempelvis det lilla arbetskraftsintensiva företaget i förhållande till det stora och kapitalintensiva men knappast i det sammanhang den genomfördes, nämligen för att tillförsäkra löntagarna en påtaglig standardförbättring under innevarande år. Folkpensionsavgift har påförts envar under följande förutsättningar: 1. att för honom beräknats till statlig inkomstskatt beskattningsbar inkomst, 2. att han vid utgången av fyllt minst 18 och högst , 3. att han varit här i riket mantalsskriven för samt 4. att han vid ingången av var svensk medborgare. Folkpensionsavgift har däremot inte erlagts av den som 1972 haft ålderspension eller förtidspension och naturligtvis inte för den som avlidit . Genom omläggningen kan den som var befriad från erläggande av folkpensionsavgift nu bli skyldig att erlägga arbetsgivaravgift till folkpensioneringen. På samma sätt belastas arbetsgivare som har tidigare avgiftsbefriad pensionär anställd avgift till folkpensioneringen enligt gällande bestämmelser i 19 kap. lagen om allmän försäkring. Folkpensionärer och förtidspensionärer som är verksamma som egenföretagare eller anställda borde oavsett i vilken rörelseform verksamheten bedrivs kunna undantas från att erlägga resp. hos sin arbetsgivare belastas för den särskilda arbetsgivaravgiften till folkpensioneringen. Vederbörande utskott torde få utarbeta erforderliga författningsändringar. Med hänvisning till det anförda hemställes att beslutar om undantag från erläggande av arbetsgivaravgift till folkpensioneringen för dels pensionär verksam som egenföretagare, dels arbetsgivare för den del av lönesumman som utgår till pensionär, i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · FX021304 · 1974-01-26 00:00:00 — av i m. fl. angående det studiesociala stödet till korrespondensstuderande. Den studiesociala situationen för brevskolestuderande har förbättrats, men frågan om stöd åt denna studerandekategori har dock ännu ej fått en tillfredsställande lösning. I princip har brevskolestuderande samma ekonomiska stöd som elever vid statens skolor för vuxna (SSV). Stödet är knutet till vuxenstuderandes villkor. Detta innebär för de kategorier som förekommer följande. Äldre elever fr. o. m. Studiemedel för 9 studiemånader enligt normala regler för studiemedel, elever vid högskolor osv. Yngre elever fr. o. m. Studiebidrag /mån. Inkomstprövat bidrag max. Behovsprövat bidrag max. Därtill under preparandkurstid () Inackorderingstillägg /mån. Resebidrag, max. /mån., dock ej för resa till och från preparandkursperiod, vilket däremot elever vid statens skolor för vuxna har. Lånemöjlighet för yngre elever . (fr. o. m. såsom indexreglerat lån enligt studiemedelsprincipen). Genom kopplingen till vuxenstuderandes studiehjälpssystem vilket i huvudsak är en fördel begränsas bidrag till gymnasiestuderande av åldersregeln: bidrag ges först fr. o. m. Grundskolestudier ger dock bidragsmöjlighet fr. o. m. Studiestödet för brevskolestuderande är strikt knutet till studier enligt och gymnasieskolans läroplaner i heltidsstudietakt. Detta innebär att huvuddelen av eleverna står utanför statligt studiestöd. Många studerande som läser målinriktat för t. ex. fortbildning inom tekniskt eller merkantilt område (exempelvis högre fackingenjörsexamen) står därigenom utan någon form av studiesocialt stöd. Enligt en utredning som gjordes inom skulle, om samhället påtog sig kostnader, vilka de kompetensinriktade brevskolestuderande bär själva, och därvid tillämpade principen att endast de som faktiskt bedriver systematiska studier ges stöd, ett gott handtag därmed ges åt många energiska och målmedvetna unga människor. Stödet skulle kunna få följande utformning. Samhället åtar sig att till dem som undergår prövning enligt gymnasiets, , och (t. v.) realskolans läroplaner i stipendieform återbetala de kursavgifter de erlagt till sin brevskola för de studier som fört dem fram till de avlagda prövningarna. Preparandkurser planeras och budgeteras av berörda brevskolor, varvid en kostnadsberäkning en gång lämnas till , eventuellt för vidare befordran till . Sedan planerna godkänts anordnas den planerade preparandkursverksamheten, varvid brevskolan efter varje termins slut inkommer med räkning upptagande preciserade uppgifter om de förskotterade kostnaderna i anslutning till den uppgjorda kostnadsberäkningen. Kostnaderna för examination täckes i efterhand genom anslag till brevskolan, som har prövnings- och examensrätt, efter redovisning av antalet prövningar, examinander och examinatorer. Under hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t begär förslag om stöd till brevskolestuderande i enlighet med vad som anförts i motionen. /ENKEL (fp) ()
mot · FX021305 · 1974-01-26 00:00:00 — av m. fl. om statlig tillsyn över enskilda utbildningsanstalter. Enligt 3 kap. 1 § och 4 kap. 1 § studiestödslagen utgår studiehjälp och studiemedel till studerande vid de läroanstalter och utbildningslinjer som Kungl. Maj :t bestämmer. Listor på sådana anstalter och utbildningslinjer där eleverna får detta studiesociala stöd finns i Kungl. Maj:ts kungörelser om studiehjälp och studiemedel. Av dessa framgår att sådant stöd utgår till de uppräknade utbildningsformernas studerande endast om anstalterna är statliga, statsunderstödda eller ställda under statlig tillsyn. har statsunderstödet till åtskilliga yrkesskolor drivna i privat regi indragits. har statlig tillsyn över skolorna och utbildningslinjerna upphört. Konsekvensen härav har blivit att studerande vid dessa skolor berövas sin studiehjälp och sina studiemedel. Eleverna vid dessa skolor är ofta ungdomar som är nödsakade att genom yrkesarbete av olika slag skaffa sig medel både till sitt uppehälle och till de relativt dyrbara avgifter som skolor utan vaije offentligt stöd måste uttaga. Att de är beredda att underkasta sig dessa ekonomiska uppoffringar beror självfallet på att de finner den utbildning de erhåller ur sin synpunkt nyttig och värdefull. Det är här fråga om mycket ambitiösa ungdomar som verkligen gör stora offer för att få den utbildning de önskar. Det synes i detta läge oriktigt att statsmakterna berövar dem det studiesociala stöd som de så väl behöver. Maj:t har avslagit framställningar som gjorts från dessa läroanstalter som tidigare haft statsunderstöd och då varit under statlig tillsyn att få bibehålla denna uppsikt. Motivet har varit att resurser icke räcker till att öva uppsikt i dessa fall. Det måste anses vara ett starkt rättvisekrav att eleverna vid dessa utbildningslinjer icke ställs sämre än sina kamrater vid statsunderstödda och statligt tillsedda skolor i studiesocialt hänseende. bör därför nu tillse att de skolor som önskar bli ställda under statlig tillsyn och vilka meddelar sådan undervisning som berättigar de där studerande att i och för sig få studiesocialt stöd också blir ställda under sådan tillsyn. Under hänvisning till det anförda hemställs att i skrivelse till Kungl. Maj :t anhåller att Kungl. Maj :t medger enskilda utbildningsanstalter att bli ställda under statlig tillsyn därest de så önskar och undervisningens art det medger. H. () () ()
mot · FX021308 · 1974-01-25 00:00:00 — av och i om föräldrapenning till adoptivföräldrar. Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1974:1339 hemställs att hos Kungl. Maj :t hemställer att föräldrapenning till adoptivföräldrar utgår som för andra föräldrar coh att tiden räknas för barnets ankomst till adoptivhemmet, om barnet är .
mot · FX021309 · 1974-01-26 00:00:00 — av m. fl. angående grunderna för inkomstprövning av bostadstillägg m. m. Vissa av de förmåner som ingår i vårt sociala trygghetssystem är av den karaktären att de utgår efter en prövning av den sökandes ekonomiska situation. Så är t. ex. fallet när det gäller bostadsbidragen och studiehjälpen. Enligt reglerna för studiehjälp kan inkomstprövat tillägg utgå fr. o. m. kvartalet efter det att eleven har fyllt . Tillägget är högst . Vid prövningen tas hänsyn till elevens och föräldrarnas sammanlagda inkomst. Som inkomst räknas också av förmögenhet som överstiger . Om eleven är gift sker prövningen mot makes ekonomiska situation. Även vid prövning av bostadstilläggen tillämpas regeln att inkomsten plus av förmögenhet överstigande . används som beräkningsgrund. Att sådana hänsyn tas till förekomsten av förmögenhet finner vi riktigt. Däremot blir följderna av ett så stort tillägg som av förmögenhet överstigande ett så relativt lågt belopp som , inte acceptabla. Många ungdomar, vilkas föräldrar driver rörelse av något slag, familjejordbruk, handel, trädgård eller liknande vilket kan ge ringa beskattningsbar inkomst men som fordrar ett relativt stort driftskapital, går miste om det inkomstprövade tillägget genom att driftskapitalet räknas som förmögenhet och läggs till grund för prövningen. Detta driftskapital är oftast inte realiserbart, och det är dessutom grunden för inkomstens förvärvande. Förhållandena är desamma när det gäller bostadstilläggen. Effekten av gällande system blir sålunda mycket ogynnsam för personer som har en låg disponibel inkomst men som har förmögenhet överstigande . men bunden i t. ex. ett familjeföretag. Mot denna bakgrund anser vi det skäligt att berörda regler ändras så att den andel av den behållna förmögenheten överstigande . som skall läggas till den fastställda inkomsten sänks till . Denna procentsats överensstämmer med den som används bl. a. vid inkomstberäkningen inom folkpensioneringen vid beräknande av hustrutillägg och kommunala bostadstillägg. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om förslag till sådan ändring av gällande bestämmelser att vid inkomstprövning för bostadstillägg och inkomstprövat tillägg inom studiehjälpssystemet till den fastställda beskattningsbara inkomsten endast skall lägga av den behållna förmögenhete som överstiger .
mot · FX021311 · 1974-01-26 00:00:00 — om ersättning från sjukförsäkringen för psykoterapi. Psykoterapi betraktas alltjämt med misstro av många, i varje fall om denna meddelas av annan än läkare. Psykologens roll som vårdgivare är inte helt accepterad. Det psykoterapeutiska området domineras alltjämt av läkare, vilket också avspeglar sig i sjukförsäkringslagstiftningen. Psykoterapi meddelad av vilken läkare som helst ersätts av sjukförsäkringen. För psykoterapi, som meddelas av privatpraktiserande psykolog, får patienten däremot själv betala. Hos den offentliga sjukvården anställda psykologers insatser är inte heller försäkringsmässigt ersättningsberättigade, men utförs i de flesta fall likväl utan kostnad för patienten. Vid riksdag väcktes motioner, i vilka begärdes utredning av frågan om ersättning från sjukförsäkringen av kostnader för psykologisk samtalsbehandling som ordinerats av läkare. Efter tillstyrkan av och medicinalstyrelsen överlämnades motionerna till sjukförsäkringsutredning. I ett sedermera avgivet betänkande förordade utredningen att sjukersättning borde kunna utgå för psykoterapi meddelad av annan än läkare, om behandlingen utöver att denna föranletts av sjukdom och föreskrivits av läkare utfördes av kompetent personal. Vårdgivare måste därför enligt utredningen vara underkastad tillsyn av offentlig sjukvårdsmyndighet antingen genom anställning eller genom att tillhöra den s. k. medicinalpersonlen. Frågor om utbildning och legitimation av psykologer och om ansvarsförhållanden för sådan personal är f. n. föremål för överväganden i skilda sammanhang. Av socialförsäkringsutskottets betänkande vid riksdagsbehandling av motion om ersättning från sjukförsäkringen för psykoterapi (SfU 1973:25) framgår att pågående utredningsarbete om utbildning i psykoterapi, medicinalpersonalbegreppet m. m. torde leda till resultat . Hinder av detta slag för psykoterapi, meddelad av annan än läkare, torde således inte längre föreligga. På vederbörande utskott torde få ankomma att utarbeta erforderlig författningstext. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att psykoterapi meddelad av kompetent psykolog skall kunna ersättas över den allmänna försäkringen.
mot · FX021314 · 1974-01-26 00:00:00 — angående ersättningen från yrkesskadeförsäkringen för yrkesskolelever. Enligt lag om yrkesskadeförsäkring 3 § skall den, som åtnjuter undervisning vid eller som eljest undergår yrkesutbildning eller förberedande sådan utbildning eller deltager i praktisk yrkesorientering, vid tillämpningen av denna lag anses som arbetstagare, ändå att han ej är i tjänst hos annan. Vid fastställandet av sjukpenningens storlek efter samordningstiden har särskilda regler fastställts som avviker från de generella reglerna beträffande sjukpenninggrundande inkomst. I stället för att bestämma sjukpenningen efter årsinkomsten bestäms ersättningen med hänsyn till arbetsförtjänsten vid tiden för skadans uppkomst. Beträffande personer som undergår yrkesutbildning finns i 9 § den regeln, att den årliga arbetsförtjänsten icke får bestämmas till lägre belopp än det, vartill hans inkomst av förvärvsarbete skäligen kan antagas hava uppgått, om han, därest skadan ej inträffat, avbrutit yrkesutbildningen och i stället ägnat sig åt dylikt arbete. För personer som undergår yrkesutbildning finnes alltså en trygghetsregel som träder i kraft efter den s. k. samordningstidens utgång. finns dock inte en liknande tillämpning utan i detta hänseende säger lagen kort att elever vid yrkesskolor ej äger rätt till sjukpenning . Då det övervägande antalet olycksfall och yrkesskador slutregleras drabbar regeln att yrkeselevema 0-klassas hårt ekonomiskt. Som exempel kan anföras att elever på vård yrkesskolor är utsatta för stor smittorisk under sin praktiktjänstgöring på sjukhus. Många drabbas exempelvis av hepatit med svåra ekonomiska konsekvenser och försenad utbildning som följd. Andra följder av detta är exempelvis ökade studieskulder och bortfall av möjligheter till förvärvsarbete med egen inkomst . Med stöd av det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t begär sådan ändring i lagen om yrkesskadeförsäkring, att personer som undergår yrkesutbildning erhåller samma möjligheter till ersättning från yrkesskadeförsäkringen av sjukdom genom yrkesskada som efter samordningstidens utgång dvs. efter 90 dagars sjukdomstid.
mot · FX021317 · 1974-01-26 00:00:00 — av herr förste vice talmannen m. fl. om kostnadsfri hjälp åt efterlevande vid dödsfall. Dödsfall inträffar alltid oväntat på så sätt att ingen kan förutsäga tidpunkten då döden kommer att inträda, och följaktligen torde ingen av de efterlevande i något avseende ha planerat för vad som skall ske efter dödsfallet. En rad problem för de efterlevande uppkommer , vilka de i den sorg och saknad som dödsfallet medför måste lösa. Frågor uppstår om vad en dödsattest är och vem som utfärdar den? Skall den medföras till pastorsämbetet vid anmälan av dödsfallet. Anmäler pastorsämbetet dödsfallet så att sociala förmåner såsom pension, bostadsbidrag o. d. upphör, eller måste man göra detta själv? Många praktiska problem uppstår , t. ex. om gravöppning och inköp av gravplats, eller vid eldbegängelse plats i urnlund, inköp av kista, kistdekorationer, annonser om dödsfallet och eventuell beställning av inbjudningskort till minnesmåltid. Själva begravningens arrangerande vållar säkerligen många bekymmer, trots att kyrkans anställda i det fallet ger god hjälp. Nästa fråga gäller bouppteckning och arvskifte. Vem förrättar dem och hur snart skall de vara utförda? Vad kostar alla arrangemang i samband med dödsfall? Finns det bidrag för den som har svårt med ekonomin? Ovanstående är endast exempel på den mängd av problem för de efterlevande som uppstår vid ett dödsfall. En begravningsentreprenör ger givetvis alla råd och ombesörjer praktiskt taget allt i samband med dödsfall, men detta medför avsevärda kostnader och många anser sig inte ha råd att anlita byrån. Det har också enligt tidningsuppgifter förekommit att begravningsentreprenören har givit förslag som lett till alltför höga kostnader. För att efterlevande skall kunna få råd och hjälp i den svåra situation som alltid uppkommer efter ett dödsfall borde i varje församling finnas en person som har skyldighet att lämna råd och hjälp vid sådana tillfällen. En broschyr som innehåller råd kan givetvis utarbetas, men därutöver bör en därtill av det allmänna utsedd person ha skyldighet att utan kostnad bistå med råd och hjälp. Med anledning av vad som sålunda anförts hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller att bestämmelser utfärdas om att i varje församling skall finnas en person som är skyldig att kostnadsfritt lämna råd och hjälp åt efterlevande efter inträffat dödsfall. () ()
mot · FX02132 · 1974-01-16 00:00:00 — om representation i länsstyrelserna för de anställdas fackliga organisationer. I samband med att delegationen för förvaltningsdemokrati DEFF inom statsförvaltningen avlämnade sitt förslag yttrade statsrådet bl. a.: Ett betydelsefullt steg har tagits mot fördjupad företagsdemokrati genom det framlagda idé- och handlingsprogrammet. Det medför medbestämmanderätt för de anställda inom statsförvaltningen. Personalen skall genom sina fackliga företrädare kunna medverka i vissa beslut av särskild personalpolitisk betydelse. Det framlagda programmet, som utgör en försöksverksamhet, medför inte att t. ex. personalens fackliga representanter får ingå i länsstyrelsernas lekmannastyrelse. Det torde vara av mycket stor betydelse för såväl lekmannastyrelsen som personalen vid länsstyrelserna att dessa får ett visst inflytande vid handläggning och beslut i de frågor som lekmannastyrelsen behandlar. Med hänvisning till vad jag ovan anfört får jag föreslå att måtte besluta att representanter från personalens fackliga organisationer, dock högst tre, skall ha rätt att närvara med yttrande- och förslagsrätt vid sammanträde med länsstyrelsernas lekmannastyrelsen
mot · FX021323 · 1974-01-26 00:00:00 — av i m. fl. om begränsning av övertiden. beslutade att arbetstiden skulle bli . 1 samband med denna reform ändrades arbetstidslagen på flera punkter. Övertidsparagrafen ändrades så att den minskade övertiden från 200 under ett kalenderår. Vidare togs maximalregeln bort, vilket innebar att man fastställde bara en veckoarbetstid . Arbetarrörelsens gamla krav om att fastställa 8 timmars arbetsdag hänfördes till att bli en förhandlingsfråga. På så sätt är det möjligt att en genomsnittlig arbetstid kan läggas ut över en längre tidsperiod. kan bli , en annan osv. Även accepterades termen allmän övertid, vilket i sin tur är ett accepterande av övertiden som en normal företeelse. Detta synsätt kan och har fått negativa konsekvenser. Arbetsköparna räknar med att de har utöver den ordinarie veckoarbetstiden till att utnyttja arbetskraften. Det finns exempel på att företag i sin planläggning räknar med en viss övertid. Övertidsreglerna utnyttjas även för att slippa anställa ny arbetskraft. Kollektiv övertid för hela arbetargrupper är på arbetsmarknaden alltmer vanligt förekommande. Regleringen av övertid urholkar lagstiftningen om en fast dag och veckoarbetstid och gör den illusorisk. I vissa kollektivavtal regleras emellertid uttaget av övertid, vilket eliminerar något av de nackdelar som finns i lagstiftningen. Emellertid måste övertiden i lagstiftningen fåren ny innebörd. Övertid skall bara kunna tillgripas som nödfallsarbete, där eljest fara skulle hota person eller egendom. Denna övertid är en självklarhet för alla arbetare oavsett bransch. Övertidsparagrafen måste begränsas till att medge rätt till att då synnerliga skäl föreligger arbetarskyddsstyrelsen får medge övertid med högst under ett kalenderår. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen hemställer om förslag om att 10:e paragrafen angående tillåten övertid i den allmänna arbetstidslagen begränsas till följande stadgande: När synnerliga skäl föreligger får arbetarskyddsstyrelsen medge övertid med högst under ett kalenderår. (vpk) i (vpk) (vpk)