mot · FX02601 · 1974-01-25 00:00:00 — av herrar och i angående skatteutjämningssystemets konstruktion. För huvuddelen av vårt lands medborgare är kommunalskatten den största skatten, och många menar att kommunernas skatteuttag är en av de viktigaste politiska frågorna. Kommunalskatterna har ökat kraftigt den senaste tioårsperioden och synes nu efter ett tvåårigt uppehåll riskera att höjas . Skatteskärpningen går allt längre ner i inkomstlägena, vilket medför att betydande medborgargrupper måste erhålla kompletterande socialhjälp och bostadsbidrag, som de betalar höga skatter. Detta är orimligt och medborgarnas oro för ytterligare skatteskärpningar är naturlig, liksom kommunalmännens oro för statsmakternas åtgärder. Staten ålägger kommunen att handha och finansiera stora och tunga servicesektorer, exempelvis inom socialvården och utbildningsväsendet, och styr därmed en väsentlig del av den kommunala verksamheten utan att ta det ekonomiska ansvaret. Kostnadsövervältringen från stat till kommun är betydande. Statsmakternas beslut angående exempelvis statsbidrag medverkar till konstlat kostnadsläge och till ökade kommunala kostnader. Denna utveckling måste brytas om inte kommunernas ekonomiska situation och därmed skattebetalarnas skall bli helt olidlig. Det lokalt förankrade folkstyret får inte begränsas och kvävas av regeringens ekonomiska politik. Om så sker blir konsekvenserna långt mer djupgående än blott och bart ett orimligt skattetryck. Kommunalekonomiska utredningen har därmed en mycket viktig uppgift att fylla och det är anmärkningsvärt att beslutet om utredningens tillkomst skulle behöva bli en stridsfråga i . Socialdemokraterna borde också ha insett behovet av diskussion om och genomgripande beslut kring kommunalskatteproblematiken. Det är också anmärkningsvärt att finansministern inte fördjupat utredningsdirektiven till att gälla även och främst innehållet i och finansieringsansvaret för de uppgifter som bör hanteras på lokal nivå. Skatteutjämningens konstruktion och struktur är naturligtvis också frågor av högsta angelägenhetsgrad och bör prövas i detta sammanhang. Skatteutjämningen måste - som tidigare påpekats från vårt håll - ta hänsyn till kommunernas olika struktur, bl. a. åldersmässigt, så att utjämningen till kommuner med t. ex. hög genomsnittsålder på invånarna, och därmed sammanhängande stegrade krav på sociala insatser, erhåller vidgat stöd. Statsbidragens kommunalekonomiska verkningar måste också bli föremål för fördjupad analys liksom möjligheterna till vidgad avgiftsfinansiering. Kommunernas ekonomiska förutsättningar beror i hög grad på de beslut som kan komma att fatta beträffande en ny skattereform. - i pressen relaterade diskussion om skattesänkningsåtgärder, finansierade med höjd arbetsgivaravgift, är illavarslande. Det är som framhållit helt ogörligt att med höjd arbetsgivaravgift lägga på kommuner och landsting ytterligare pålagor utan motsvarande kompensation. Utvecklingen är djupt oroande, och vi förordar att utredningen om kommunernas ekonomi ges uppdrag att med förtur diskutera såväl skatteutjämningssystemets konstruktion som frågan om kompensation till kommunerna för verkningar av statliga beslut. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi att hos Kungl. Maj:t begär att utredningen om kommunernas ekonomi erhåller tilläggsdirektiv att, med förtur, diskutera såväl skatteutjämningssystemets konstruktion som frågan om formerna för kompensation till kommunerna för verkningar av statliga beslut.