mot · FX021846 · 1974-05-14 00:00:00 — av fröken m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:100 angående komplettering av riksstatsförslaget för /75, m. m. tog ett principbeslut av innebörd att vägen till enprocentsmålet för biståndspolitiken skulle tillryggaläggas och att målet skulle vara uppnått /75. Man räknade därvid med en anslagsökning på i genomsnitt . Beroende på bland annat prisutvecklingen har de 25-procentiga ökningarna medfört en något mindre satsning av reala resurser än man kalkylerade med 1968. För det sista av de sju budgetåren har redan beslutat en ökning av anslagen . Men för att klara principbeslut krävs att anslagen räknas upp med ytterligare ca 500 milj. kr. Internationell solidaritet är inte bara, eller ens främst, en fråga om biståndspolitik. Kravet på internationell solidaritet omfattar praktiskt taget alla våra relationer till omvärlden. Det gäller arbetsmarknadspolitik, näringspolitik, handelspolitik, jordbrukspolitik, utbildningspolitik, miljöpolitik osv. Men det som vi brukar beteckna som biståndspolitik kommer att vara en viktig del av vårt bidrag till ansträngningarna att åstadkomma en större ekonomisk och social rättvisa i världen. har av världens befolkning men av världens inkomster. Den senaste tidens dramatiska prisstegringar på olja, konstgödsel, mat och kapitalvaror har fört många av de fattigaste länderna till randen av ett sammanbrott. Om de inte får snar hjälp kommer deras finansiella situation att bli ohållbar. De kommer inte att klara den import som behövs för befolkningens livsnödvändiga försörjning, och den redan stora nöden kommer att allvarligt förvärras. Det är mot denna bakgrund som antog två resolutioner om att upprätta ett nytt internationellt ekonomiskt system. Bortsett från några få punkter där hade erinringar stödde vårt land dessa resolutioner. hälsade med tillfredsställelse att generalförsamlingen nådde fram till detta resultat. Bland de ting som vi därmed utfäste oss att verka för finns följande: Arrangemang för att främja en ökande överföring av reala resurser från i- till . Ökning av den offentliga delen av de finansiella resursöverföringarna så att målet för FN :s internationella utvecklingsstrategi kan uppfyllas och till och med överträffas. medverkade också till beslut om ett speciellt program för att bistå de allra värst utsatta länderna. Som ett första steg i detta program ombads FN:s generalsekreterare att genomföra åtgärder med syfte att klara de fattigaste ländernas nödvändiga import under loppet av . Generalsekreteraren skulle därvid inbjuda i-länderna och andra tänkbara bidragsgivare att ge till känna sina bidrag till detta nödprogram. Bidragen kan lämnas på bilaterala eller multilaterala vägar. Generalförsamlingen uppmanade bidragsgivarna att ge hjälp utöver nuvarande biståndsvolym. De speciella satsningarna kan exempelvis omfatta: Uppskjutna betalningar för import av nödvändighetsvaror. Varubistånd inklusive livsmedelshjälp. Krediter på fördelaktiga villkor. Avskrivning av skulder. Räntesubventioner till kommersiella lån. Subventioner av transportkostnader. Investeringar i utvecklingsprojekt på gynnsamma villkor. Vidare beslöt generalförsamlingen även här med svenskt stöd att inrätta en speciell fond för utvecklingsbistånd och katastrofinsatser. Fonden skall börja sin verksamhet på grundval av frivilliga bidrag från i-länder och andra tänkbara givare. Vi befinner oss i ett kritiskt skede för det internationella samarbetet. Skall vi kunna undvika en katastrof för miljoner människor måste de rika länderna känna sitt ansvar för att ändra den nuvarande ordningen där klyftan mellan fattiga och rika länder vidgas. I generalförsamlingens resolutioner framhålls att länderna måste göra insatser i förhållande till sin utvecklingsnivå och till kapaciteten och styrkan i landets ekonomi. är ett av världens rikaste länder och har en stark ekonomi. Vår biståndspolitik ligger också framför de flesta andra länders. Men ställs nya krav där en positiv reaktion från vår sida kan ha stor betydelse. Flera länder framhöll vid den senaste generalförsamlingens debatt att man var villig till insatser under förutsättning att andra länder också bidrog. Därför kan det vara viktigt att på ett tidigt stadium tar på sig sin del av ansvaret och i konkreta utfästelser visar sin vilja att möta de nya kraven på internationell solidaritet. I kompletteringspropositionen talar departementschefen om den då pågående generalförsamlingen i FN. Om man når fram till en lösning får vara berett att solidariskt tillsammans med andra länder göra sin insats. Regeringen kommer, om så är påkallat, att återkomma till med förslag om finansieringen av en sådan insats. Vi noterar de positiva uttalanden som här görs från regeringens sida. Men vi vill understryka vikten av att är med och driver fram gynnsamma resultat genom att vårt land utfäster sig att lämna nya medel till dessa ändamål. Vi anser därför att redan nu skall fatta beslut om en ytterligare ökning av anslagen till utvecklingsbistånd med 500 milj. kr. Finansieringen av dessa ökade utgifter kan ske på olika sätt. Med hänsyn till den gynnsamma utvecklingen av nationalprodukten bör det finnas utrymme för en höjning av arbetsgivaravgiften på , vilket skulle inbringa ca 500 milj. kr. Med stöd av det anförda hemställer vi 1. att i syfte att uppnå enprocentsmålet för biståndspolitiken under /75 beslutar anslå ytterligare 500 milj. kr till internationellt utvecklingssamarbete under förutsättning att motsvarande medel anvisas som inkomstförstärkning, 2. att beslutar höja arbetsgivaravgiften .