mot · FX02399 · 1974-01-23 00:00:00 — av m. fl. om bistånd till befrielserörelser i kolonier, m. m. Enligt den av antagna principen för bistånd till skall detta befrämja ekonomiskt oberoende och social utjämning. I de befriade områdena av kolonier kan detta uppnås. Ett kraftigt ökat bistånd till befrielserörelserna i , och GuineaBissau bidrar därför inte bara till kampen för nationellt oberoende utan även till strävandena för ett samhällssystem utan förtryck och utsugning. riksdag avslog kommunisternas motion nr 278 om ökat bistånd till befrielserörelserna i kolonier. Icke desto mindre har ett av kraven tillgodosetts, nämligen beträffande ställningen för befrielserörelsernas representanter. De återstående kraven har fått förnyad aktualitet. har det avslöjats att dels tillgripit de mest bestialiska former av terror mot civilbefolkningen i kolonierna, dels sänt in betalda agenter i befrielserörelserna för att söka splittra dessa och mörda dess ledare. PAIGC:s ledare mördades på detta sätt; liknande infiltration i MPLA och FRELIMO avslöjades . Trots upptrappning av aggressionen har befrielserörelserna intensifierat sin verksamhet. PAIGC har skjutit ner ett stort antal fiendeplan och lyckats hålla sitt lands första demokratiskt valda , vid vilken den självständiga staten utropades (se vpk-motionen 1974:22). Från har bl. a. en svensk besökare rapporterat om framgångar för MPLA trots militära offensiv och en serie försök av fiendeagenter att mörda MPLA:s ordförande . I har FRELIMO utvidgat de befriade områdena kraftigt och nått den centrala provinsen e Sofala. förnekar de terroriserade folkens rätt att försvara sig med vapen genom att vägra låta befrielserörelserna fritt disponera de anslagna medlen. Principen om humanitärt bistånd innebär att endast en del av befrielserörelsernas arbete betraktas som behjärtansvärd. Principen om varubistånd innebär att befrielserörelserna inte anses själva kunna avgöra var och när insatserna bäst behövs. MPLA och FRELIMO har starkt kritiserat dessa förmyndarprinciper. sade dåvarande försvarsministern att det inte är möjligt för ett land som att ge hjälp i form av direkta penningtransaktioner (25/4 1973). Hur kommer det sig då att tidigare givit bistånd i denna form genom till FRELIMO:s verksamhet? Och vad är det som gör att inte kan ge kontanter, medan Kyrkornas världsråd och kan detta? ministern har motiverat den holländska regeringens beslut att ge kontantbidrag just med att det humanitära varubiståndet är uttryck för paternalism mot befrielserörelserna. Principen om humanitärt bistånd motiveras stundom med att svensk lag förbjuder att exportera krigsmateriel till krigförande länder. Denna motivering är felaktig av två skäl: dels för att kravet inte är svenska vapenleveranser utan obundna penningbidrag, dels för att konflikten står mellan en kolonialmakt, vars anspråk avvisar, och tre folk, vilkas krav på nationell självständighet säger sig stödja. Principen om humanitärt bistånd strider också mot det aktionsprogram som antogs vid den av FN, OAU och de skandinaviska regeringarna anordnade konferensen i . I detta program fastslogs nämligen följande: Erkänn och stöd rätten för folken i södra att med alla tillämpliga medel, inklusive väpnad kamp, slåss för sin befrielse mot förtrycket och brutaliteten i de koloniala och rasistiska regimerna. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att anvisar 25 milj. kr. till FRELIMO, 25 milj. kr. till MPLA och 25 milj. kr. 2. att uttalar sig för ett upphävande av förmyndarpincipen rörande humanitärt bistånd till förmån för en princip om villkorslöst stöd till befrielserörelserna. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) i