mot · FX0227 · 1974-01-11 00:00:00 — av herrar Hellmark och angående det ekonomiska stödet till adoptivföräldrar. Man har beräknat att mer än vart tionde äktenskap är ofrivilligt barnlöst. Att genom adoption skaffa ett eller flera barn utgör en möjlighet som de ofrivilligt barnlösa undersöker. Att adoptera ett svenskt barn blir allt svårare då antalet sådana barn, som är tillgängliga för adoption, sjunker stadigt. Orsaker till detta är ändrad abortpraxis, preventivmedel och det socialpolitiska trygghetssystem för ensamstående mödrar som fungerar allt bättre liksom en positiv förändring av synen på den ensamstående modern över huvud taget. Intresset för utländska adoptioner har ökat drastiskt : 1964 kom sex koreanska barn till , 1971 kom närmare 1 000 barn från en rad länder i olika delar av världen. Ett annat inslag i bilden är troligen också ett ökat internationellt engagemang och en bättre identifikation med de svåra situationer som människor, och särskilt barn, har i flertalet utvecklingsländer. Många unga familjer alldeles oavsett frivillig eller ofrivillig barnlöshet väljer adoption som ett naturligt och likvärdigt alternativ till att föda barn själva. Den princip som länge varit utgångspunkten i all lagstiftning är att adoptivbarn skall likställas med biologiska barn. Utvecklingen har varit successiv. I familjerättsligt hänseende blev adoptivbarn helt likställda med andra barn genom ändringar i adoptionslagen . gäller också regeln att adoptivbarn skall anses som adoptantens barn i äktenskap och inte som barn till sina biologiska föräldrar, när man bedömer släktskapets rättsliga betydelse. Inom familjestödet har adoptivbarnen jämställts med egna barn, när det gäller förmåner som t. ex. barnbidrag och bostadstillägg. Här är principen om lika behandling alldeles klar. Däremot har tidigare inget ekonomiskt stöd utgått till adoptivföräldrar av den typ som moderskapspenningen utgjort exempel på. Här har samhällets stöd varit helt kopplat till moderns havandeskap. Moderskapspenningen har betraktats som ett bidrag till en del av den nödvändiga utrustningen för barnet. Ofta har även utgått s. k. tilläggssjukpenning som kompensation för inkomstbortfall vid uteblivet förvärvsarbete. Genom beslut har beslutats vissa ändringar, som stärker stödet vid eget barns födelse och som ökar möjligheterna för fadern att vara med och dela ansvaret för barnets vård redan från födseln. a. omvandlades moderskapsförsäkringen till en föräldraförsäkring med en s. k. föräldrapenning som grundläggande kontantstöd åt alla som väntar eller fått barn. Föräldrapenningen utbetalas till den av föräldrarna som huvudsakligen vårdar barnet. Enligt förslag statsverksproposition skall tiden för föräldrapenning utökas . För adoptivföräldrar finns den begränsningen att föräldrapenning utgår endast till dess barnet blivit . Om barnet vid ankomsten är utgår således föräldrapenning under endast . Säkerligen är adoptivbarn, i synnerhet de som är av utländsk börd, lika beroende av anpassningstid i någon förälders närhet som ett nyfött barn. Miljön är främmande för dem, klimatet ej sådant som i deras hemland, och har de blivit uppemot året har de lärt sig att jollra fram vissa ord, men på ett för föräldrarna främmande språk. Att lämna in ett sådant barn på daghem, innan anpassning skett till vårt lands förhållanden, kan vara påfrestande för barnet. Anpassningstidens längd bör icke understiga den tid som gäller för föräldrapenning i allmänhet. Föräldrapenning bör sålunda utgå till adoptivföräldrar , räknat för barnets ankomst till adoptivföräldrarna. I samband härmed bör rätten till föräldrapenning minskas , något som gäller för barn . För äldre adoptivbarn från andra länder bör man från fall till fall bedöma vilka stödåtgärder som erfordras i samband med skolstarten. Vederbörande utskott bör utarbeta de ändringar i lagtexten i lagen om allmän försäkring som yrkandet innebär. Utgifterna i samband med själva adoptionen är betydande. Kostnaderna för adoption av svenskt barn är ringa. Kostnaderna för adoption av utländska barn växlar, enligt uppgift vanligtvis . Detta utgör ett hinder för många unga familjer. Förhållandet kan sålunda bli att unga lämpliga familjer önskar adoptivbarn som ersättning för ofrivillig barnlöshet men på grund av bristande ekonomiska resurser tvingas att avstå från att genomföra adoptionen. Kostnaderna i form av mödra- och sjukhusvård som samhället får bära i samband med att barn föds är icke ringa. Det finns starka skäl för att de som önskar adoptera ett barn i synnerhet de som upplever ofrivillig barnlöshet får ekonomiskt stöd av samhället för att genomföra adoptionen. Möjligheterna att bereda ekonomiskt stöd för adoption och skälig omfattning av sådant bör utredas. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar 1. att vid adoptering av barn föräldrapenning utgår till adoptivföräldrar som vid biologiskt föräldraskap, räknat för barnets ankomst tilli adoptivhemmet, 2. att regeringen hemställer om utredning rörande ekonomiskt stöd till adoptivföräldrar för kostnader i samband med en adoptions genomförande. () ()