ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FX021150 · 1974-01-25 00:00:00 — Motioner nr 1974 Mot. av m. fl. om undantag vid force majeure från arbetsgivares ansvar enligt lagen om anställningsskydd. I samband med energikrisen har frågan om utformningen av lagen om anställningsskydd åter aktualiserats. Många företag har på grund av uteblivna råvaruleveranser, otillräcklig energitillförsel, otillräcklig bensintilldelning eller drastiskt minskad avsättning för företagets produkter, tvingats inskränka driften och därmed personalstyrkan. Om lagen om anställningsskydd hade trätt i kraft hade många mindre företag drabbats av betydande ekonomiska problem. De hade blivit ålagda att betala uppsägningslön eller permitteringslön under en betydligt än vad som är fallet. För företag med begränsad personalstyrka med förhållandevis hög ålder skulle de nya bestämmelserna ha kunnat medföra att företaget tvingats till nedläggning. Det förefaller rimligt att ett företag som av omständigheter, över vilka företaget inte har någon kontroll, tvingas till personalinskränkningar ej ensamt skall bära den ekonomiska bördan för personalen under de långa uppsägningstider som skall gälla enligt lagen om anställningsskydd. Samhället bör i sådana fall träda in med ekonomiskt stöd via arbetslöshetskassorna. Mot bakgrund av vad som anförts hemställes att hos Kungl. Maj :t anhåller om förslag till ändring av lagen om anställningsskydd, innebärande att företagen befrias från en del av det ekonomiska ansvaret för personalens uppsägnings- och permitteringslöner vid force majeure-liknande situationer. HANS () ()
mot · FX021156 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. om införlivande av med det allmänna stödområdet. Det allmänna stödområdet omfattar större delen av , vissa delar av västra och samt och . Däremot omfattas inte och andra skärgårdsområden i landet som har minst lika stora problem när det gäller sysselsättning och service. har hävdat att någon allmängiltig avgränsning av de områden där glesbygdsproblem finns inte kan göras. I detta kan vi instämma, men trots svårigheten att dra lämpliga gränser för vilka områden i landet som skall få del av de olika stödformer som utgår inom stödområdena framstår det som en orättvisa att inte läns skärgårdsområde får del av samma förmåner som utgår till det allmänna stödområdet. Målsättningen att skapa en levande skärgård måste ges en faktisk innebörd, nämligen att skapa förutsättningar för människor att bo och verka året om i skärgården med den samhällsservice m. m. som anses som rimlig i andra områden utan skärgårdens speciella problem. Det synes oss därför riktigt att läns skärgårdsområde och andra skärgårdsområden i landet inlemmas i det allmänna stödområdet för att därigenom kunna får del av alla de former av stöd som där utgår. Den exakta gränsen för stödområdet i dessa fall kan fastläggas av arbetsdepartementet i samråd med respektive länsstyrelse. Med stöd av det anförda hemställes att beslutar att och större skärgårdsområden i andra delar av landet hänförs till det allmänna stödområdet. () () () () () ()
mot · FX021158 · 1974-01-25 00:00:00 — angående de kommunala bostadsbyggnadsprogrammen. Kommunernas planeringssituation är svår. De lever i det ekonomiska klimat som statsmakternas åtgärder skapar. De regleras, inom vissa sektorer, långtgående och kan knappast påverka varken inriktningen av eller volymen för en samhällsåtgärd. Kommunernas planeringsinstrument blir mot den bakgrunden trubbiga. De bygger på oklara prognoser och icke fastlagda förutsättningar. Dessa slår ibland fel! Det senaste årets utveckling på hyresmarknaden visar på en sådan svårighet. Kommunernas bostads- och markpolitiska planering sådan den uttrycks i den av statsmakterna ålagda uppgiften att redovisa kommunala bostadsbyggnadsprogram har slagit alldeles fel. Det är knappast kommunernas fel. Orsaken står i huvudsak att finna i en bostadspolitik som inte anpassats till människors efterfrågan, önskningar och behov. Byggvolymen har länge hållits på en konstlat hög nivå, även när konjunkturen motiverat en lägre och när efterfrågan sviktat. Utbudet har alltför länge av politiska skäl varit felstrukturerat och alltför ensidigt inriktat på lägenheter i flerfamiljshus. Den bostadspolitiska byråkratin medverkar också till att felstrukturering och felbedömningar av t. ex. efterfrågestrukturen inte får tillräckligt snabbt genomslag. Mot den här bakgrunden kan det ifrågasättas om den kommunala planeringen på detta område är rätt konstruerad; om instrumentet är tillräckligt effektivt. Den viktigaste åtgärden måste vara att bostadsbyggnadsprogrammen formuleras i överensstämmelse med konsumenternas önskemål och efterfrågan så att sysselsättningssvackor, exploateringsförluster och uthyrningssvårigheter kan undvikas. Den marknadsanknytning som jag i första hand efterfrågar skall ligga till grund för de kommunala bostadsbyggnadsprogrammen. Tilldelningen av mark och statliga bostadslån borde ske så att produktionsmöjligheterna i första hand tillfaller de byggföretag som kan redovisa reell kundefterfrågan. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller om ändring av de kommunala bostadsbyggnadsprogrammens konstruktion enligt de riktlinjer motionen anger.
mot · FX021159 · 1974-01-25 00:00:00 — om skyldighet för kommun att tillhandahålla mark för försäljning. Efterfrågan på småhus är mycket stor. Huvuddelen av de bostadssökande önskar bo på marken, i eget hem, på friköpt tomt. Bostadspolitikens utbud tillgodoser inte denna efterfrågan. Huvuddelen av nyproduktionen har utgjorts av lägenheter i flerfamiljshus, vilket begränsat småhusbyggandet och förlängt småhuskön. Markpolitiken har också utformats, icke med utgångspunkt i människors värderingar och önskemål, utan mot bakgrund av politisk ideologi. Genom skärpt marklagstiftning och uppmaning till kommunerna att förvärva mark har riksdagsmajoriteten styrt markpolitiken. Uppmaningen till kommunerna att behålla förvärvad mark med utnyttjande av tomträttsinstitutet har begränsat valfriheten. Alla undersökningar visar att de flesta vill äga sin tomt, äga sitt hus. Politiken borde då självfallet vara inriktad på att ge ett brett utbud av tomter och hus för försäljning. Det är kommunerna som inom ramen för samhällets markpolitik och lagstiftning handlägger markfrågorna. I många kommuner förekommer ett rikt utbud av mark med ett väl strukturerat urval av tomträttsmark och mark för försäljning. I andra, främst kommuner med socialistisk majoritet, förekommer över huvud taget ingen markförsäljning. För att tillgodose efterfrågan och för att ge full valfrihet för konsumenterna borde kommunerna åläggas att tillhandahålla mark för försäljning. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller om förslag till lagstiftning syftande till att ge kommunerna skyldighet att tillhandahålla mark för försäljning.
mot · FX02116 · 1974-01-17 00:00:00 — angående resurstimmarnas användning i . På såväl låg- och mellanstadium som på dess högstadium finns enligt Läroplan för resurstimmar, dvs. ett antal veckotimmar för lärare som överstiger antalet veckotimmar för elever i ämne eller ämnesgrupp. Bestämmelserna för användning av resurstimmarna är dock olika för låg- och mellanstadiet å ena sidan och högstadiet å den andra. För låg- och mellanstadiet föreskrivs att resurstimmarna får användas endast för att dela klass eller klasser i grupper. På högstadiet däremot ges stor frihet för den enskilda skolan att använda resurstimmarna för gruppdelning, för extra lärarinsatser vid speciella undervisningstillfällen, för medverkan av experter och assistenter och för lärarersättande läromedel. Resurstimmarna är av stor betydelse för den enskilda skolan då det gäller att anordna undervisningen på ett flexibelt och effektivt sätt till elevernas fromma. De skilda bestämmelser som gäller för mellanstadiet och högstadiet synes dock innebära att en konstlad gräns dras mellan olika stadier. Behovet av en flexibel användning av resurstimmarna torde vara stort även på mellanstadiet. Särskilt torde behovet av kompanjonlärare vara framträdande vid vissa förhållanden, t. ex. i områden under stark expansion. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller om sådan ändring av bestämmelserna i för , att resurstimmarna på mellanstadiet får användas efter samma grunder som gäller för högstadiet.
mot · FX021162 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. om pensionsrätt för länsbrandinspektör. De som är anställda i offentlig tjänst har rätt att ställa krav på arbetsgivaren-samhället. Om deras arbetsförhållanden genom beslut av samhällsorganen förändras eller deras arbetsuppgifter upphör måste de kunna räkna med att bli kompenserade på rimligt och acceptabelt sätt. Avvecklingen av länsbrandinspektörsorganisationen har skapat problem för de berörda. Enligt uppgift har statens avtalsverks uppfattning varit att förordnande om länsbrandinspektör icke medför pensionsrätt. Det kan allvarligt ifrågasättas om samhället kan ta på sitt ansvar att avveckla länsbrandinspektionen utan att bereda de arvodesanställda länsbrandinspektörerna pensionsrätt. En möjlighet som vi vill ge starkt personligt förord vore att bevilja de avgående länsbrandinspektörerna en pension motsvarande av årsarvode, för dem som verkat under hela länsbrandinspektionens tid (). Länsbrandinspektörer med kortare tjänstgöringstid bör erhålla pension med ett till tjänstgöringstiden reducerat belopp, t. ex. så att den som tjänstgjort erhåller 20/30 delar av av årsarvodet. Om pensionsreglema utformas efter dessa riktlinjer kommer de att överensstämma med statens allmänna pensionsregler. Med hänvisning till vad som här anförts hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller om en lösning av pensionsfrågorna för länsbrandinspektörerna efter de riktlinjer som i motionen anförs. () ()
mot · FX021164 · 1974-01-26 00:00:00 — om befrielse från byggnadsforskningsavgift för mindre elinstallationsfirmor. I förordningen om byggnadsforskningsavgift stadgas att vissa arbetsgivare inom byggnadsbranschen skall erlägga årlig avgift. Denna utgår, med vissa undantag, av lönesumman och är i proposition 1974:5 föreslagen att höjas till . I den näringsgren som här åsyftas innefattas också de elektriska installationsfirmorna. Beträffande de större av dessa firmor är det givetvis en riktig bedömning. Men det finns inom elbranschen många mindre firmor med några få anställda som till största delen sysslar med reparationer av och service på elektriska installationer samt smärre utökningar av sådana. Dessa företagare har ofta ifrågasatt nyttan av denna avgift och riktigheten i att även sådana serviceföretag nödgas erlägga den. Det vore därför rimligt att dessa mindre elfirmor med t. ex. mindre än fem anställda kunde befrias från denna avgift, som i många fall kan vara ganska betungande när den skall erläggas. Med anledning av vad som ovan anförts hemställes att beslutar att hos Kungl. Maj:t anhålla om sådan ändring av lagen att elfirmor med mindre än fem anställda befrias från ifrågavarande avgift.
mot · FX021167 · 1974-01-25 00:00:00 — av i m. fl. om minskat anslag till . Anslaget till är ett av de tyngre inom område. Det har dessutom ökat i avsevärd grad . Frågan är om utgiftsexpansionen svarar mot det praktiska behovet av statistik och statistiska utredningar och om all statistik verkligen kommer till avsedd nytta. Tyvärr finns det inget adekvat mått på efterfrågan eftersom statistikkonsumenten inte behöver ta ställning till vad statistiken kostar. Således anser vi att principen om avgiftsfinansiering borde tillämpas. Därigenom skulle statistikkonsumenten noggrant överväga det verkliga behovet i relation till kostnaderna. För /75 har SCB äskat 126,9 miljoner. Finansministern har i statsverkspropositionen sänkt anslaget med drygt 16 miljoner till 110,7 miljoner. Vi finner detta lovvärt men anser att man med tanke på den kärva samhällsekonomiska situationen bör göra ytterligare nedskärningar. Vi vill först framhålla att SCB:s statistik och statistiska utredningar i stort är av värde för beslutsfattarna inom samhälls- och arbetsliv. Självfallet skiftar behoven. Viss statistik är inte lika nödvändig som annan och kan t. o. m. passera beslutsfattare och utredare oförmärkt. Anslagsframställningen indelas i löpande verksamhet, intermittenta undersökningar och utvecklingsarbete. Till utvecklingsarbetet har SCB begärt 11,3 miljoner. Departementschefen föreslår 8,5 miljoner. Enligt vad vi erfarit utgörs utvecklingsarbetet av delanslag på exempelvis 276 000 till förbättrad fiskeristatistik, 160 000 till utveckling av konsumentprisindex, 1 700 000 till förbättring av nationalräkenskaperna, 290 000 till statistik om levnadsförhållanden i samhället o. d. Vi anser att flera av dessa projekt kan uppskjutas till kommande år. Således förordar vi att anslaget till utvecklingsarbetet blir 5 miljoner. Dispositionsplan för verksamheten bör som tidigare fastställas av Kungl. Maj:t efter förslag från . Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att 1. till för /75 anvisar ett förslagsanslag av i enlighet med vad i motionen sägs, 1 R i k sdagen 1974. 3 sami Nr 1167-1174 2. i skrivelse till Kungl. hemställer om en utredning av verksamhet i syfte att uppnå en högre grad av avgiftsfinansiering. () ()
mot · FX021168 · 1974-01-25 00:00:00 — om en tjänst som biträdande hemkonsulent i län. I riksdagsbeslutet med anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1972:33 angavs vissa riktlinjer för en utbyggd och förnyad konsumentpolitik. Det huvudsakliga målet för denna bör vara att stödja konsumenterna och förbättra deras ställning på marknaden. Detta mål kan i första hand nås genom att hushållen ges bättre möjligheter att planera den egna verksamheten bl. a. genom att de får bättre information om marknadens utbud och om olika sätt att tillgodose de egna behoven. Informationsflödet från konsumenterna till producenterna bör ökas och förbättras så att produktionen anpassas bättre till konsumenternas behov, heter det. På konsumentupplysningens område är länens hemkonsulenters verksamhet av utomordentlig betydelse. I ovannämnda riksdagsbeslut är deras huvudsakliga uppgifter angivna enligt följande: a) Stödja och främja utvecklingen av och annan konsumentpolitisk verksamhet, b) förmedla material och synpunkter från sådan verksamhet till , c) bistå vid uppbyggnaden av den kommunala verksamheten, d) informera direkt till enskilda konsumenter i större utsträckning än . Landets 39 hemkonsulenter fördelar sig på de olika länen så att ett län (AC) har tre hemkonsulenter, ett län har två och tio län, däribland län, har en hemkonsulent. län med ca 268 000 invånare och tretton kommuner är enligt vår bedömning i starkt behov av en biträdande hemkonsulent. Län med ungefär lika stor folkmängd har redan nu två hemkonsulenter. Som stöd för denna vår bedömning vill vi anföra följande: a) I samband med utbyggnaden av den kommunala konsumentverksamheten kommer stor arbetsinsats att krävas av hemkonsulenterna. b) Likaså kommer konsumentens rätt till information i samband med ikraftträdandet av nya lagar, t. ex. konsumentköplagen, att ta tid och krafter i anspråk i ökad utsträckning. c) Specialisering inom konsumentupplysningens område är nödvändig med hänsyn till breddningen av verksamheten, som omfattar stora och mångskiftande ämnesområden. i län har begärt att få tillsätta en biträdande hemkonsulent och påpekar i sin motivering att målsättningen för den konsumentpolitiska verksamheten höjts avsevärt. Om ambitionsnivån i enlighet med riksdagsbeslutet skall kunna uppehållas är det nödvändigt med en biträdande hemkonsulent i länet. tillstyrker förstärkning med ytterligare en hemkonsulent i bl. a. län. Verket framhåller att de län som endast har en tjänsteman för konsumentärenden torde vara i behov av kapacitetsförstärkning för att kunna hålla en tillfredsställande bevakning på stationeringsorten, ge service till kommunerna och bedriva en länsomfattande utbildnings- och informationsverksamhet. Med stöd av det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller att en biträdande hemkonsulent tillsätts i län samt att medel anslås för denna tjänst.
mot · FX021169 · 1974-01-25 00:00:00 — angående kronofogdeorganisationen i . () erhöll Kungl. Maj:ts uppdrag att utarbeta förslag till ny distriktsindelning för kronofogdar. Ifrågavarande utredningsuppdrag övergick emellertid till särskild utredningsman, som framlade sitt betänkande. I detta betänkande föreslås en väsentlig minskning av antalet kronofogdedistrikt, närmare bestämt från nuvarande 81 till 36. Likaledes föreslås en stark nedskärning av antalet stationsorter för exekutiv personal. Som underlagsmaterial för dessa förändringar anförs beräknade effekter av ADB-system och förändrad tyngdpunkt av arbetsvolymen. Ett genomförande aV utredningsförslaget skulle få svåra verkningar i län med stort ytinnehåll. För innebär utredningsförslaget att kronofogdedistrikt skulle omfatta hela länet och att de nuvarande stationeringsorterna , och indrages. En betydande centralisering av personal i samtliga befattningsgrader skulle också bli följden. För vidkommande blir nettoförlusten 28 tjänster, för övrigt den starkaste nedskärningen i hela landet. I remissarbetet har utredningsförslaget också utsatts för hård kritik, inte minst från den berörda personalens sida. De ekonomiska beräkningarna är dessutom enligt mångas mening svagt underbyggda. Under sådana förhållanden borde utredningens förslag inte läggas till grund för ett genomförande. Med hänvisning till ovanstående hemställes att uttalar att kronofogdeorganisationen i får kvarbli oförändrad och såväl distrikt som stationeringsorter bibehålles. () ()
mot · FX02117 · 1974-01-16 00:00:00 — om lokalisering till av GIH-utbildning. En statlig utredning, lärarutbildningskommittén (), arbetar med att kartlägga det framtida utbildningsbehovet för lärare och instruktörer inom gymnastik och idrott samt fritidssektorn av samhällslivet. En framtidsskiss har därvid gjorts där man föreslår att den nuvarande starkt specialiserade utbildningen med inriktning på idrott och gymnastik också skall kombineras med lärarutbildning inom andra ämneskombinationer. Beträffande behovet av denna lärarutbildning anser att ett ökat utbildningsbehov kommer att uppstå längre fram . Lokaliseringen av denna nya typ av GIH-utbildning med ämneskombinationer har också undersökts av . Av denna undersökning framgår klart att från utbildningssynpunkt kan erbjuda de största fördelarna. Med relativt kort varsel kan erbjuda följande i form av anläggningar och utbildningslokaler (det mesta står färdigt ): undervisningslokaler, , med utbyggbar tomt, GIH-tomten, i direkt anslutning till GIH-tomten en stor, nybyggd sim- och sporthall med möjligheter för alla slag av inomhusidrott, lokaler för korthållsskytte, bågskytte, brottning, judo, styrketräning, tyngdlyftning samt klubbrum, serveringslokaler och rekreationsutrymmen. På sportområdet finnes: idrottsplats, konstisbana, el-belyst bandy- och fotbollsplan, , skidstadion, hoppbacke, slalombacke med lift, el-belysta motionsslingor och skidspår, fasta orienteringsbanor. Dessutom kan erbjuda möjligheter till samordning av GIH-verksamheten (elevutrymmen, personalutrymmen, administration, bibliotek) med föreslagen försöksverksamhet inom YTH, ett etablerat samarbete med i och pedagogiska institutionen vid samt närkontakten med medicinareutbildningen i (restid 1,5 tim.), möjlighet till samarbete med akademiska kursverksamheten på 20- och 40-poängsnivå i , fjällanläggningar inom några timmars resavstånd, specifik erfarenhet av handikappidrott och handikappledarutbildning samt 20-årig erfarenhet av försöksverksamhet och pedagogiskt utvecklingsarbete i samarbete med . De här uppräknade möjligheterna till undervisning för en GIH-enhet lokaliserad till talar klart för en framtida placering av en sådan utbildningsenhet i nämnda stad. Med stöd av det anförda hemställs att det fortsatta utredningsarbetet beträffande utvidgad kapacitet för GIH-utbildningen i landet inriktas på som lokaliseringsort.
mot · FX021170 · 1974-01-25 00:00:00 — om ändring av reglerna för bostadslån till jordbruksfastighet. Enligt gällande regler för bostadslån till jordbruksfastigheter kan ej sådant lån utgå till fastighet som är erforderlig för strukturrationalisering. Detta innebär att en aktiv lantbrukare ej på samma ekonomiska villkor som andra medborgare kan finansiera en nödvändig upprustning av sin bostad om han har en fastighet som ej bedöms bli bestående. Lantbrukare som har haft och som rimligtvis kommer att ha sin huvudsakliga försörjning och sysselsättning från sin fastighet bör under alla förhållanden på samma sätt som andra ha rätt till stöd för att uppnå en rimlig bostadsstandard oberoende av om fastigheten av myndigheterna blir klassificerad som utvecklingsbar eller ej. Även i de fall då ägaren inte har sin huvudsakliga inkomst från fastigheten men den bebos av ägaren och hans familj bör bostadslån kunna utgå oberoende av fastighetens karaktär om det är angeläget ur bostadssocial synpunkt. Ofta innebär en positiv behandling av bostadslån ökad förståelse för jordbrukets behov av strukturrationalisering, vilket kan innebära att fastighetens åker- och skogsmark snabbare kommer det aktiva jordbruket till del. Dessutom är det ur trivsel- och servicesynpunkt i glesbygden angeläget att de bostadshus som med rimliga insatser kan användas för permanent ändamål rustas upp. Bestämmelserna angående bostadslån till jordbruksfastigheter bör ändras i enlighet härmed. Med hänvisning till det anförda hemställs att måtte ge Kungl. Maj:t till känna att reglerna för bostadslån till jordbrukarfastigheter bör utformas i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · FX021171 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. om statligt stöd till de fria trossamfundens lokaler. För att verkställa utredning angående statligt stöd till de fria kristna samfundens kyrkor och samlingslokaler tillkallades 1962 en utredning, som antog namnet frikyrkolokalutredningen. Ett betänkande (SOU 1964:52) avlämnades i juli 1964.1 detta föreslogs statsstöd till samfundslokaler. Med hänsyn till den diskussion som förts om förhållandet mellan stat och kyrka har frikyrkolokalutredningens betänkande ej lett till något Kungl. I sitt betänkande (SOU 1972:36) Samhälle och trossamfund föreslog beredning om stat och kyrka bl. a. att offentligrättsliga ställning skulle upphävas och att det statliga stödet till olika trossamfund i samband härmed skulle omfördelas. Även icke kristna samfund borde enligt beredningen kunna komma i fråga för statsbidrag. De förslag som lagts av beredning om stat och kyrka har ej lett till någon samlad lösning. I detta nya läge bör frågan om statligt stöd till de fria kristna samfundens kyrkor och lokaler kunna bli föremål för ställningstagande. Detta gäller också stödet till de s. k. invandrarkyrkorna. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna att förslag bör föreläggas om ekonomiskt stöd till de fria trossamfundens och invandrarkyrkornas lokaler även till den del de inte kan stödjas som samlingslokaler. () ()