mot · FX02698 · 1974-01-25 00:00:00 — av m. fl. angående vården av alkohol- och narkotikamissbrukare, m. m. Många olika faktorer bidrar till att en person börjar använda alkohol och narkotika. Man vet inte mycket om orsakerna till att bruket hos några snabbt övergår i ett nedbrytande missbruk under det att andra slutar. Man kan dock på goda grunder förmoda att miljön i hemmet och i skolan samt samhällets sätt att fungera i olika avseenden har en stor inverkan på uppkomsten av ett missbruk. Det faktum att narkotikan är mest utbredd i storstadsområdena såväl i som i andra länder tyder på att den lägre graden av social kontroll såväl i bostadsmiljön som i de stora skolorna liksom svårigheterna för ungdomen att finna en meningsfull fritidssysselsättning ökar riskerna för missbruk av alkohol och narkotika. Väsentliga insatser för att förebygga uppkomsten av ett utbrett alkohol - och narkotikamissbruk kan göras om man i samhällsplaneringen tar hänsyn till de sociala konsekvenserna av alternativa planeringsmodeller. Man måste eftersträva en samhällsplanering som möjliggör att normala mänskliga kontakter kan upprätthållas, Skolor och klasser bör inte vara större än att lärare, elever och föräldrar kan lära känna varandra. Därigenom kan ett socialt skyddsnät utbildas. Möjligheten att känna gemenskap och uppleva positiva mänskliga relationer i hemmet, i skolan och i kamratkretsen är en mycket väsentlig förebyggande faktor när det gäller såväl narkotikamissbruk som andra sociala störningar. Många av de viktigaste förebyggande åtgärderna måste sålunda vidtas inom ramen för samhällplaneringen i stort. Därutöver måste ansträngningar ske för att mera direkt förebygga uppkomsten av alkohol- och narkotikamissbruk. Ungdomsorganisationernas arbete är härvid av stor betydelse för att aktivera barn och ungdom. Det är därför angeläget att detta arbete för samhällets helhjärtade stöd. Därutöver fordras insatser för att nå även den föreningslösa ungdomen. Utöver det arbete som utförs av nykterhets- och ungdomsorganisationer har punktvisa insatser gjorts för att via informationskampanjer nå ut till allmänheten med upplysning om alkoholens och narkotikans skadeverkningar. Det är svårt att bedöma effekterna av denna verksamhet. Mycket talar för att det upplysningsarbete som bedrivs, exempelvis inom vissa landsting, där man lagt in informationen om alkohol och narkotika i den allmänna hälsovårdsupplysningsverksamheten, har vunnit behör i bredare grupper än sådan information som enbart inriktat sig på alkohol- eller narkotikasidan. Vi anser det därför nödvändigt att det inom den allmänna hälsovårdsupplysningen ges ökat utrymme för alkohol-och narkotikainformation. Inrättandet av kan ses som ett steg i denna riktning. För att redan under /75 ge nämnden resurser föra» i ökad utsträckning stimulera informationsverksamhet av det slag vi nämnt bör anslaget F 8, Hälsovårdsupplysning räknas upp med utöver Kungl. Vi vill också betona vikten av att man i detta sammanhang tar upp sniffningsproblematiken som haft en undanskymd plats, såväl i informationsarbetet som i den allmänna debatten. Inom många vårdområden pågår en omdaningsprocess som bl. a. innebären decentralisering av vården till mindre enheter och en ökad öppenhet. Diskussionen om för- och nackdelar med olika behandlingsformer har varit intensiv, såväl bland experter som i massmedia och bland allmänheten. Denna diskussion och ifrågasättandet av de traditionella vårdformer som varit vanligast, har i många avseenden varit värdefull. Flera utredningar och arbetsgrupper har arbetat och vissa arbetar fortfarande på att finna lämpliga former för vård- och rehabiliteringsåtgärder. Försöksverksamhet med nya vårdformer förekommer likaså. Eftersom arbetet på att minska alkohol- och narkotikaskadorna är av oerhört stor betydelse såväl för den enskilde individen som för samhället är det av stor vikt att ansträngningar görs såväl på den förebyggande sidan som på rehabiliteringssidan. De ansträngningar som lagts ner såväl av samhället som inom olika organisationer på att finna lämpliga vägar för förebyggande arbete, information och rehabilitering har därvid varit av stort värde. Risken finns dock att utredningsfloran blir så omfattande att verksamheten i stället för bidra till utvecklingen kommer att stoppa upp denna. Vi kan inte utreda bort några missbruksproblem. Det är konkreta åtgärder som behövs om vi skall nå några resultat. Målet att med hjälp av ett omfattande och på vetenskapliga rön och praktisk erfarenhet grundat material finna avsevärt bättre rehabliliteringsformer lår inte leda till att vi på kort sikt drabbas av handlingsförlamning. För att med ett exempel illustrera det ovan sagda kan följande citat ur statsverkspropositionen socialhuvudtitel väljas: 1 inledningen till detta avsnitt föregående år redogjorde jag för de undersökningar och ställningstaganden som nykterhetsvårdens anstaltsutredning redovisat i sitt avlämnade betänkande (Ds S 1972:9) angående platsbehovet vid de allmänna vårdanstalterna. Förslaget har remissbehandlats. För att följa upp anstaltsutredningens fyra tvärsnittsundersökningar beträffande beläggningen vid allmänna och enskil da vårdanstalter har en ny undersökning gjorts . Denna visar en beläggning nämnda dag på vid allmänna anstalter och vid enskilda anstalter. Utredningen anser att behandlingen av alkoholmissbrukare börgrundaspåen helhetssyn med tillämpningav närhetsprincipen. Med hänsyn bl. a. till socialutredningens uppdrag att behandla frågan om den funktion och ställning som bör tillkom ma anstalterna bör större organisatoriska förändringar avanstaltsorganisationenf. nu vidare inom . En preliminärbedömninggervid handen att antalet vårdplatser vid de allmänna anstalterna under nästa budgetår bör kunna minskas med omkring ett hundratal. Utredningens arbete med undersökning av inackorderingshemnien fortsätter och beräknas bli slutfört under innevarande år. För att pröva olika möjligheter till samordnade vård- och behandlingsinsatser vid vården av alkoholskadade har, som jag tidigare nämnt vid behandlingen av anslagsfrågorna för sjukhuset, beräknats medel för försöksverksamhet i detta syfte vid sjukhusets alkoholklinik. Vi har som framgått av det ovan anförda inget att erinra mot att dessa svåra frågor blir föremål för utrednings- och försöksverksamhet. Våra kritik riktar sig mot det förhållandet att man i avvaktan på alla utredningsresultat stoppar upp en utveckling av pågående verksamhetsformer. har redovisat uppgifter från länsnykterhetsnämnderna om kommunala projekt för ca 400 platser för inackorderingshem för alkoholmissbrukare. Styrelsen har /75 äskat anslag föranordnings- och driftbidrag för ca 200 av dessa. Departementschefen har under hänvisning till pågående utredningsarbete inte beviljat medel till en enda av dessa platser. Det torde inte råda några delade meningar om att behovet av rehabiliteringsarbete bland alkoholmissbrukare är stort. Den stora mellanölskonsumtionen liksom de även i övrigt förändrade alkoholvanorna bland mycket unga människor kommer också att leda till att man måste räkna med en ytterligare förvärrad situation. Inte minst med hänsyn härtill är det angeläget att en utbyggnad av vårdresurserna får fortsätta i kommunerna så att insatser för att förhindra svåra alkoholskador kan göras på ett tidigt stadium. Därför föreslår vi att beviljar medel för anordnande av 100 nya platser vid inackorderingshem för alkoholmissbrukare under /75. hemställan om en höjning av anordningsbidragen till . eller då särskilda skäl föreligger . per plats bör också bifallas. Underanslaget J 3börsålundafördettasyfteanslåsyttcrligare2 . och under anslaget J 4 ytterligare . I motioner från har vi pekat på att utbyggnadstakten av behandlings- och rehabiliteringsplatser för narkotikamissbrukare varit för långsam. Vi har krävt att anslagen till uppförande och drift av narkomanvårdsplatser skulle höjas i syfte att stimulera huvudmännen till ökade insatser. Likaså har vi begärt att vissa statsbidragsregler skulle mjukas upp. I proposition 1973:115 framlades förslag som åtminstone delvis tillgodoser de krav som vi tidigare ställt. Vi anser det värdefullt att intresset från regeringens sida för att stimulera huvudmännen till insatser på narkomanvårdssidan tycks ha ökat. Den skrift Behandling av narkotikamissbrukare, erfarenheter och rekommendationer som presenterade bör också kunna bidra till att i viss mån undanröja den tveksamhet som varit utmärkande för arbetet inom narkomanvårdssektorn. Det är vår förhoppning att satsningen på narkomanvårdssidan i fortsättningen skall ske med en ökad målmedvetenhet. Vi anser att för /75 bör ställas medel till förfogande för inrättande av 50 platser utöver vad Kungl. Maj:t föreslagit, för behandlingsoch inackorderingshem för narkomaner och för driften av dessa. bör för detta ändamål räkna upp anslagen J 3 och J 4 med . Vård i enskilda hem års riksdag beslutade att som ett led i strävandena att utöka narkomanvårdsresurserna, införa ett system med statsbidrag till vård av narkomaner i enskilt hem. Vi har tidigare krävt att statsbidrag skall utgå till denna vårdform och hälsar därför detta beslut med tillfredsställelse. Rätt utformad kan eftervård och rehabiliteringsarbete med stor framgång ske i enskilda hem. Genom den nära kontakten med familjen skapas förutsättningar för positiva mänskliga relationer, vilket ofta är av stor betydelse för de psykiskt labila människor det här är fråga om. Sådana relationer är svårare att utveckla inom den institutionsbundna vård- och rehabiliteringsverksamheten. Vid vård i enskilt hem finns också goda möjligheter att inom ramen för den dagliga verksamheten i hemmet lägga in stimulerande och aktiverande inslag. För att denna vårdform skall fungera väl krävs det att man med stor noggrannhet väljer ut lämpliga hem och att dessa ges ett stöd i sin verksamhet genom att ha en kontakt bakåt till ansvariga myndigheter. Det borde i de flesta fall vara önskvärt att åtminstone någon i den mottagande familjen ges möjlighet att genomgå utbildning för det ansvarsfulla arbete som en rehabiliteringsinsats innebär Eftersom vi anser det önskvärt att denna rehabiliteringsform kan erbjudas den som så önskar och att den ges en med andra vård - och rehabiliteringsformer jämförbar status bör statsbidrag till vård i enskilt hem utgå med 75 av kommunens kostnad. Det är också angeläget att man prövar hur utbildning och urval av lämpliga familjer skall ske och att man finner lämpliga former för ansvarsfördelningen mellan de enskilda hemmen och huvudmannen liksom mellan den utplacerande och den mottagande kommunen. Eftersom det nu är svårt att bedöma såväl behovet av som efterfrågan på denna vårdform avser vi inte att för /75 föreslå någon förändring i gällande regler. Vi anser det dock angeläget att en höjning av statsbidraget till sker från /76 och att senast i samband därmed ovannämnda urvals-, utbildnings- och ansvarsfrågor prövats. Förutom den verksamhet som bedrivs i det allmännas regi görs stora och värdefulla insatser för rehabilitering av missbrukare inom olika organisationer. Som exempel på verksamheter som varit framgångsrika kan nämnas Länkrörelsen, stiftelse för Filantropisk verksamhet. Vi finner det ytterst angeläget att dessa och andra liknande organisationer får samhällets stöd för att fortsätta och utvidga sin verksamhet. Det är sannolikt att det personliga engagemang i den enskilde missbrukarens problem, och den helhetssyn på individen som präglar rehabiliteringsarbetet inom dessa organisationer, ger bättre resultat än vad man lyckats uppnå inom samhällets vårdorgan. För att möjliggöra en utbyggnad av de ideella organisationernas arbete bland alkohol- och narkotikamissbrukare förslår vi att för detta ändamål under punkten J 7 anslås . Med hänvisning till det anförda hemställes att vid sin behandling av proposition nr 1 bil. 1. att statsbidragsreglerna för anordnande av erkända vårdanstalter för alkoholmissbrukare ändras i enlighet med förslag, 2. att under punkten J 3: Bidrag till anordnande av erkända vårdanstalter för alkoholmissbrukare m. m. för /75 anvisa ett i förhållande till Kungl. Maj:ts förslag med . förhöjt förslagsanslag av , 3. att under punkten J 4: Bidrag till driften av erkända vårdanstalter för alkoholmissbrukare m. m. /75 anvisa ett i förhållande till Kungl. Maj:ts förslag med . förhöjt förslagsanslag av , 4. att under punkten F 8: Hälsovärdsupplysning för /75 anvisa ett i förhållande till Kungl. Maj:ts förslag med . förhöjt anslag av , 5. att under punkten J 7: Bidrag till Länkrörelsen m. m. för /75 anvisa ett i förhållande till Kungl. Maj:ts förslag med . förhöjt anslag av , 6. att som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad som i motionen anförts angående ändring av statsbidragsregler för vård av narkotikamissbrukare i enskilda hem liksom beträffande riktlinjer för denna verksamhet. JAN-1VAN () i () i Lane-Herrestad () i Glömminge