mot · FX02497 · 1974-01-24 00:00:00 — av i m. fl. angående transportstödets konkurrensförskj utande verkan inom , m. m. I proposition 1971:126 föreslog regeringenen utbyggnad av som skulle öka det maximala djupgåendet från 4,6 till 5,3 m samt att en förstärkning av isbrytningen skulle ske på , så att vintersjöfart möjliggjordes. I sin motivering för förslaget framhöll departementschefen bl. a. följande: En sådan satsning kommer utan tvekan att få stor närings- och regionalpolitisk betydelse. ges sålunda näringspolitiskt förbättrade möjligheter att hävda sig, och en bättre regional balans kommer att skapas i förhållande till den expansiva . Kostnaden för den pågående kanalfördjupningen har beräknats till ca , och den för specialbyggda isbrytaren har kostnadsberäknats till ca . Som en direkt följd av kanalbyggnaden och åretruntsjöfarten har kommuner, industrier och rederier runt beslutat om stora investeringar i hamnar, transportsystem och fartyg för att tillvarata de förbättrade förutsättningarna för sjöfarten och näringslivet. De planerade och i många fall påbörjade investeringarna i hamnarna torde uppgå till ca , varav hamn tillsammans med svarar för den största delen, ca . Rederiernas investeringar i för Vänertrafik specialbyggda fartyg samt ombyggnad av äldre tonnage torde uppgå till ca . De sammanlagda investeringarna i sjöfarten på kan alltså beräknas uppgå till . De nämnda åtgärderna skapar tillsammans väsentligt förbättrade framtidsutsikter för . Genom anpassning av Vänersjöfarten till ändrade ekonomiska realiteter förbättras möjligheterna att åstadkomma en angelägen sysselsättningspolitisk stabilitet i . Möjligheterna ökar också att realisera den regionalpolitiska målsättning som departementschefen angav i proposition 1971:126. Som ett medel i regionalpolitiken infördes transportstödet fr. o. m. . Stödet utgår till transport av helfabrikat och mera bearbetat halvfabrikat samt jordbruks- och livsmedelsprodukter från allmänna stödområdet enligt fastställda villkor. Transportstödet är enligt vår mening ett nödvändigt och naturligt komplement till de övriga regionalpolitiska medlen. Den bidragsgrundande transportvolymen från och uppgick till ca , och det sammanlagda fraktbidraget för dessa transporter uppgick till . De huvudsakliga varugrupperna utgörs av skogsindustri- och verkstadsindustriprodukter. De viktigaste mottagarlänen är och . Transporterna från och till och torde till stor del bestå av exportgods som sänds till utskeppningshamnar i dessa båda län. Vi motionärer vänder oss emellertid mot att transportstödet - enligt bestämmelserna i författningen - endast utgår till transporter med järnväg och lastbil i yrkesmässig trafik och alltså inte till sjötransporter inom landet. Eftersom transportstödet endast utgår till transporter på avstånd som överstiger blir följden att det för företag i stora delar av och även delar av ställer sig fördelaktigare att låta exporten ske via hamn på - eller - än att låta den gå via hamn i , eftersom transportstöd kan påräknas för transporter till Västkusthamnarna men inte för transporter till hamn i . För hamnarna i betyder detta att betydande kvantiteter gods som tidigare transporterats över dessa hamnar nu i stället körs till hamnar vid . Vi konstaterar att transportstödet genom sin utformning härigenom på ett olyckligt sätt direkt motverkar den stora regionalpolitisk! betingade satsning på Vänersjöfart som är under genomförande. En viktig princip vid införandet av transportstödet var att det skulle verka inom ramen för gällande trafikpolitik. Departementschefen säger i propositionen sålunda att eventuella lösningar i princip inte på något väsentligt sätt får rubba konkurrensförhållandena på transportmarknaden mellan de olika trafikgrenarna och transportföretagen inom dessa. Anledningen till att transporter till sjöss undantogs från transportstödet angavs av departementschefen vara att kostnaden för sjötransporter inte är lika avståndsberoende som för landtransporter. Detta gäller emellertid endast i liten utsträckning transporter på och , eftersom kostnaderna för transporter där till betydande del - - utgörs av seglations- och kanalavgifter samt passagekostnader i hamn. Genomfarten av är också tidskrävande med ökade kostnader som följd. Transportstödet har genom beslut i utvidgats på flera punkter. a. utgår bidrag fr. o. m. för intransporter av vissa varuslag till stödområdet. Detta innebär att ytterligare gods kan komma att gå förlorat för Vänersjöfarten, varigenom de effekter som nuvarande utformning av transportstödet ger upphov till skulle förstärkas. Med tanke på berörda hamnars existens- och utvecklingsmöjligheter och med tanke på nedlagt kapital i utbyggnad av , byggandet av en särskild isbrytare för samt därav betingade följdinvesteringar måste frågan ställas huruvida de nuvarande bestämmelserna för transportstödet är rätt utformade. Enligt vår uppfattning är det synnerligen angeläget att transportstödet har en sådan utformning att det inte äventyrar de stora satsningarna på sjöfarten på och därmed sammanhängande möjligheter att förbättra den regionala balan Beräkningar som låtit utföra visar att det föreligger betydande kostnadsdifferenser vid transport från allmänna stödområdet till t. ex. den europeiska kontinenten och , beroende på om transporten sker via Västkusthamn eller . Beräkningarna visar att kostnadsdifferenserna verkar till Västkusthamnarnas fördel och att denna fördel i stort sett motsvaras av det transportstöd som utgår för landtransporten till hamnarna på . Om transportstödet utvidgades till att gälla även för transporten på och skulle det uppgå till ungefär samma belopp per viktenhet vid transport via hamn i som via hamn på . Transportstödet skulle alltså därigenom förhålla sig neutralt i konkurrens mellan Väner- och Västkusthamnarna. Ytterligare aspekter på denna fråga är dels sjöfartens stora fördelar framför landtransporterna ur buller- och luftföroreningssynpunkt, dels att en avlastning av vägarna sannolikt medverkar till att sänka trafikolycksriskerna och att minska slitaget på vägarna. Sjötransporter kräver vidare mindre bränsle än vägtransporter. Med tanke på att olja kan förväntas bli en bestående bristvara bör därför - enligt vår uppfattning - samhället främja sådana åtgärder som minskar behovet av olja, vilket en överföring av transporter från väg till sjö skulle göra. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att beslutar att hos Kungl. Maj:t begära en översyn och revidering av nuvarande transportstödsbestämmelser med syfte i första hand att eliminera de i motionen påtalade konkurrensförskjutande verkningar stödet medför mellan å ena sidan land och å andra sidan sjötransporter i , samt i andra hand att inlemma transporter även på och i stödformen. PER-ER1K C. NISSER (m) L. () i (vpk) i () i Ulfsbyn