mot · FX02658 · 1974-01-24 00:00:00 — av m. fl. om stöd till den eritreanska befrielserörelsen. har den eritreanska befrielserörelsen fört en alltmer utvecklad och framgångsrik kamp mot kolonialt och imperialistiskt förtryck. Stödet från befolkningen på landsbygden, men också i städerna, har vuxit anmärkningsvärt trots den etiopiska regeringens politiska och militära förtryck. Den nationella befrielsekampen i , dess politiska och sociala bakgrund har emellertid kommit i skymundan trots att alarmerande rapporter därifrån har förekommit i massmedia. Landets historia är i korthet följande: 18891941 var landet italiensk koloni. Efter fascismens nederlag mot de allierade i övertogs administration av brittisk militär. antog ett förslag som innebar att skulle konstituera en autonom enhet i federation med under den etiopiska kronans överhöghet, försedd med sin egen valda församling, budget, rättssystem och flagga. Detta FN:s beslut var en kompromiss som tillkom efter det att den av FN tidigare tillsatta kommissionen för inte kunnat enas. FN:s kompromissförslag antogs utan eritreanernas hörande. Efter att ha undergrävt autonomin (direkt inblandning i den eritreanska regeringens interna angelägenheter, terror, förföljelse och tortyr), bl. a. förste verkställande regeringschefen samt parlamentets ordförande tog avsked i protest mot detta, upplöste parlamentet, och i och med det upphävdes unilateralt FN-resolutionen och federationsurkunden. är av stor militärstrategisk betydelse för det etiopiska imperiet. Det är beläget vid kusten och utgör som helhet den enda möjligheten att sjövägen kontrollera . Det har goda naturtillgångar, bl. a. olja, kalium, pottaska och guld, som utvinns och exploateras av utländska bolag och inte kommer det eritreanska folket till del. Landet hade redan efter den italienska och engelska kolonialepoken en infrastruktur som underlättar utländska kapitalinvesteringar. Redan under den brittiska kolonialadministrationen beviljades rätten att använda en radiostation inom , nära dess huvudstad , vilken nu under namnet Kagnewbasen inrymmer det största telekommunikationscentrumet utanför . 1953, alltså året efter federationens tillblivelse, ingicks Överenskommelse mellan och den Kejserliga Etiopiska regeringen angående utnyttjande av försvarsanläggningar inom kejsardömet . (Treaties and other International Acts series 2964). Detta avtal ger amerikansk militär så gott som oinskränkta rättigheter att röra sig och operera inom etiopisk Den militära hjälpen från är också betydande. Kagnewbasens räckvidd är så stor att där kan registreras gerillarörelser inom ända ner till . ekonomiska stöd till uppgår till , varav 240 är utvecklingshjälp. Den så kallade utvecklingshjälpen gör ingenting verkligt för att utveckla , som har förblivit ett av minst blomstrande länder trots att det är det land i det svarta som tar emot det största biståndet från . (, The Americans Penetration of , 1973.) För att skydda dessa militära och ekonomiska intressen, som naturligtvis är intimt sammankopplade med den etiopiska feodalklassens och det inhemska kapitalets, har den etiopiska regeringen utvecklat en militärdiktatur som innebär terror och förtryck, svält och ekonomiskt, socialt och politiskt förslavande av det eritreanska folket, ja, t. o. m. folkmord. Nedbränning av byar, massaker på civilbefolkningen, användning av napalm och s. k. strategiska byar (koncentrationsläger för civilbefolkningen) är metoder som den etiopiska militären använder sig av för att utöva sin makt och bevara de imperialistiska intressena i landet. Den eritreanska befrielserörelsen, som bildades , böljade sin väpnade kamp mot förtrycket 1961. Med små resurser och trots avsaknad av stödet från en stark internationell opinion har man lyckats befria stora delar av och få stöd av en stor del av befolkningen. Studenter och intellektuella men framför allt de fattiga bönderna och de jordlösa har engagerat sig i kampen. Eftet att ha bildats som en i huvudsak nationell befrielserörelse utan politiskt program har () utvecklats i progressiv riktning, och den första nationella kongressen, som hölls inne i , tog ett program på grundval av en nationell, demokratisk kamp mot den etiopiska kolonialismen, imperialismen, utländska kapitalister och eritreanska klasser som samarbetar med fienden. har på sitt program det eritreanska folkets nationella enhet på grundval av jämlikhet för de olika minoriteterna. Man fastställer de demokratiska rättigheterna och utvecklar ett jämlikt och vetenskapligt skattesystem i de befriade områdena. Befrielsearmén skall utbilda bönderna i rationellt jordbruk. Arbetar-, bonde-, kvinno- och studentorganisationer har bildats. har böljat alfabetiseringen av folket på landsbygden och inom befrielsearmén. syftar till jordreformer på kollektiv basis och möjligheter för nomadbefolkningen att bosätta sig. arbetar för kvinnornas likaberättigande och avgiftsfri skolgång för alla samt fri sjukvård. Detta sociala och ekonomiska reformprogram, som i sin helhet förutsätter befrielse av och ett uppbygge under ELF:s ledning, har påbörjats inom och i de befriade områdena. Alfabetiseringskampanjen är i full gång och har medicinska centra under utveckling. Men befrielsefronten arbetar med mycket små resurser. Behovet är enormt, sjukdomar härjar bland befolkningen och flyktingproblemet är stort. Medicinsk utrustning, läkemedel, näringspreparat, skor, kläder och mat behövs i stor utsträckning. Vpk:s riksdagsgrupp anser att befrielserörelse är en progressiv nationell rörelse som behöver mesta möjliga stöd. Med hänvisning till det anförda föreslås att anvisar till (). (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) i