mot · FX021548 · 1974-01-16 00:00:00 — av m. fl. om slopande av skiljemannafdrfarandet vid rättstvister på arbetsmarknaden. Lösandet av rättstvister på den svenska arbetsmarknaden sker i regel genom anlitande av arbetsdomstolen eller allmän domstol. Ett tredje sätt är att i kollektivavtal avtala om tvisters lösande genom tillsättande av skiljemän enligt lagen om skiljemän . Denna lag är otidsenlig och försätter i regel arbetaren i ett rättsligt underläge gentemot arbetsköparen. I kollektivavtal där denna rättsbestämmelse finns intagen föreskrivs att de tvistande parterna utser vardera två skiljemän. Dessa skall sedan gemensamt utse en femte skiljeman som skall vara opartisk ordförande. Kan parternas skiljemän inte enas, finns i regel angivet vem som skall tillträda eller utse den femte skiljemannen. Som exempel härpå kan nämnas att det i kollektivavtal inom metallverkstadsindustrin i är bestämt att ordförande skall utse den femte skiljemannen därest inte de partsutsedda skiljemännen kan enas. I andra kollektivavtal föreskrivs att - därest enighet om val av femte skiljeman inte uppnåtts - borgmästaren i första hand skall anlitas. Denne har dock rätt att avböja, och i sådant fall är överexekutorn skyldig att åta sig uppdraget. Det kan således bli endera överexekutorn, borgmästaren eller person som ordförande bestämmer som blir den som skall ha avgörandet i sin hand i en facklig rättstvist. Detta kan inte gagna arbetarna då man på förhand kan anta att dessa myndighetspersoner i de flesta fall står arbetsköparna närmare och i de flesta och för arbetarna väsentliga frågor ger sitt stöd åt arbetsköparna. Dessutom har arbetarna i regel inte samma möjlighet att till skiljemän utse experter med juridisk utbildning. Detta gör att arbetarna på förhand kommer i underläge gentemot arbetsköparna. Dessutom måste skiljemannaförfarandet starkt ifrågasättas som rättsinstans för lösande av rättstvister på grund av att, för det första: en skiljedom inte kan överklagas, och för det andra: de vittnen eller experter som i förekommande fall framträder inför skiljemännen inte kan åläggas att tala under ed eller sanningsförsäkran. Vill någon av de tvistande att så skall ske, måste handläggning inför allmän domstol begäras. Dessutom har överexekutorn möjlighet att helt desavouera skiljemäns dom. Citat § 22: Finnér överexekutor skiljedom så mörk, att verkställighet ej kan meddelas därå, utgör skiljedomen ej hinder för part att till domstol instämma i den fråga skiljemännen sålanda prövat. Denna form för lösande av rättstvister i arbetslivet anser vi vara helt otidsenlig, och den bör utmönstras. Invändningar som gjorts mot denna mening med motivering att ingen kan tvingas att i avtal ta in skiljemannaförfarandet är inte relevanta då det vid förhandlingar om kollektivavtal alltid förekommer kompromisser av olika slag, där ett krav från arbetsköparnas sida om införandet av här berörda rättssystem kan påtvingas arbetarna. Det skulle därför vara av stort värde att uttalade som sin mening att skiljemannaförfarandet inte skall komma i fråga som rättsinstans för lösande av tvister inom arbetslivet. Med hänvisning till det anförda föreslås att som sin mening framhåller att rättstvister på arbetsmarknaden inte bör lösas genom skiljedom enligt lagen om skiljemän . (vpk) (vpk) (vpk) i