mot · FX021781 · 1974-04-25 00:00:00 — av herr andre vice talmannen m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:50 angående vissa organisationsfrågor m. m. rörande försvaret. Vid förra årets höstsession behandlade ett förslag från Kungl. Maj:t om vissa organisationsförändringar för armén. Det innebar bl. a. att P1 (livgarde) i skulle nedläggas och att SI () och staben för Fo 47/48 (försvarsområde) skulle flyttas från till de sålunda friställda lokalerna i . Vid behandlingen av detta förslag framhölls från moderata samlingspartiets sida att det vore olämpligt att över huvud taget fatta beslut om större organisationsförändringar inom försvaret innan de utredningar hade avslutats som pågick och som avsåg att klarlägga de operativa förändringar i krigs- och fredsorganisationen som försvarsbeslut nödvändiggjorde. Utredningarna kunde förväntas bli framlagda . Skulle beslut ändock fattas , borde detta beslut enligt vår mening vara avslag på Kungl. Maj:ts proposition på grund av de olägenheter, främst från operativa och värnpliktssociala synpunkter, som de föreslagna åtgärderna skulle innebära. Vidare menar vi att den betydande försvarseffekt som de dyrbara pansarförbanden ger bör väl tillvaratas så länge som de kvarstår i krigsorganisationen, dvs. för Pl:s del intill mitten av . Från värnpliktssocial synpunkt skulle ett nedläggande av P1 vara olyckligt. Vi pekar på att av regementets värnpliktiga rekryteras lokalt och på hur viktigt det är av sociala skäl och för försvarsviljan att grundutbildningen av de värnpliktiga kan ske nära hemorten. P1 borde därför bibehållas men framöver inriktas mot infanteriutbildning. I fråga om SI nämnde vi att kraven på regementets markområden numera inte var så starka att vare sig eller vederbörande kommunala myndigheter ville förorda att regementet flyttades samt att inte heller kostnadsskäl kunde anföras härför. Det vore också en fördel om Fo-staben 47/48 som skall sammanföras med SI finge kvarligga i , dvs. på samma plats som . SI borde därför enligt vår mening kvarligga i . Vid försvarsutskottets behandling av propositionen framkom genom skrivelse från det dittills icke redovisade förhållandet att SFs verksamhet icke kunde flyttas till utan att förorsaka störningar för radiostation i nära . Denna upplysning gjorde det omöjligt för försvarsutskottet att tillstyrka en förflyttning av SI till utan närmare, ytterligare utredning. majoritet tillstyrkte emellertid, och beslöt dels att P1 skulle nedläggas, dels att SI skulle avflytta från . Vart flyttningen skulle ske skulle senare fastställas. I propositionen 1974:50 föreslår nu Kungl. Maj:t att SI skall flytta till . Gjorda undersökningar har visat, uppges det, att störningarna av station kan reduceras till en godtagbar nivå genom vidtagande av vissa tekniska åtgärder och anställandet av ytterligare ett par befattningshavare, allt till en investeringskostnad på och en årlig merkostnad på . Vidare föreslås i propositionen att P10 i , som tidigare beslutats skola helt utgå ur pansartruppernas organisation för att ombildas till infanteriregemente, skall tillföras en pansarbataljon. Regeringen har alltså nu godtagit det krav som vi ställde på bibehållen pansarutbildning i , men som då avvisades. Detta är tillfredsställande, men frågan borde enligt vår mening i stället ha lösts genom upphävande av beslutet om nedläggning av Pl. De operativa och värnpliktssociala kraven skulle då bättre ha tillgodosetts, och behovet av att enbart av lokaliseringspolitiska skäl flytta SI till skulle ha förfallit. Att flytta SI är ur de flesta synvinklar olämpligt. Regementet har redan omlokaliserats två gånger den nu föreslagna flyttningen skulle alltså bli den tredje. Man brukar räkna med att det tar bortåt innan ett flyttat förband hunnit återvinna stabilitet i sina personalförhållanden, full utbildningseffekt och trivsel. Omflyttningar är därför åtgärder som bör vidtas med stor varsamhet och först sedan ordentliga utredningar har påvisat ett bestämt behov därav och att den nya lokaliseringsplatsen kan förväntas förbli lämplig under en avsevärd framtid. Intet av dessa krav kan sägas vara uppfyllt beträffande SI. Fullständigt utredningsunderlag kan som vi förut framhållit över huvud taget icke föreligga innan de ändringar i fråga om operativa principer och krigsorganisation som försvarsbeslut nödvändiggör kunnat fastläggas. Även om man bortser från detta är det utredningsunderlag som föreligger ofullständigt och delvis felaktigt. Detta gäller i hög grad de ekonomiska beräkningar som redovisas i propositionen och som antyder kostnadsbesparingar genom de föreslagna åtgärderna. Verkligheten torde vara att de i stället kommer att leda till icke obetydliga kostnadsökningar. 1 fråga om möjligheterna för SI att kunna fungera tillfredsställande i Enköpingstrakten i konkurrens med är uppgifterna icke entydiga. anför sålunda att de restriktioner i fråga om radiotrafik som krävt och som de militära myndigheterna sagt sig kunna godta kan komma att behöva skärpas. Det är inte uteslutet, säger vidare, att en så okontrollerbar störsituation kan uppkomma att Vallbystationen måste flyttas med stora kostnader och andra svårigheter som följd. Enligt vår mening måste under alla omständigheter risken bli betydande för ständiga friktioner och samarbetsproblem som kräver i sig själv helt orationella extra insatser för att undvikas eller lösas. Sammanfattningsvis vill vi hävda att alla de skäl som av oss framfördes gentemot beslutet om nedläggande av P1 och förflyttning av SI och staben Fo 47/48 från kvarstår med samma eller än större styrka. Med stöd av det anförda hemställer vi 1. att måtte upphäva tidigare fattat beslut om nedläggning av P1 i och om utflyttning från av SI och staben Fo 47/48, 2. att med avslag på Kungl. Maj:ts proposition 1974:50 i ifrågavarande del beslutar att SI och staben för Fo 47/48 skall kvarligga i . G. () BO () () () () () () () BO () PER () i Gäddvik