mot · FX02394 · 1974-01-23 00:00:00 — av m. fl. angående äldre skadeståndslivräntor. förhandlar med de statsanställdas organisationer om anställningsvillkoren. Nuvarande s. k. bruttopensionssystem bygger på en samordning mellan statspensionen och förmåner från socialförsäkringen, nämligen folkpension, pensionstillskott till folkpensionen, tilläggspension (ATP), yrkesskadeersättning och under vissa förutsättningar sjukpenning. Genom tillkomsten av ATP och utbyggnaden av folkpensioneringen kan man inte som tidigare schablonmässigt fastställa storleken av de totala förmåner som skall utgå i form av statlig pension och förmåner från socialförsäkringen. Dessa förmåner skall tillsammans ses som en enhet och skall bilda den totalpension som kallas bruttopension. Denna pensions storlek står i direkt förhållande till den genomsnittliga slutlönen och antalet tjänsteår för vederbörande tjänsteman. Bruttopensionen alltså avvägningen mellan ovan angivna förmåner till anställningshavaren respektive hans efterlevande beräknas enligt de föreskrifter som finns återgivna i pensionsförfattningarna (SPR 6 § andra stycket). Den statliga pensionen utgör med andra ord en kompletteringspension till de uppräknade socialförsäkringsförmånerna för att de totala förmånerna skall uppgå till minst den garanterade bruttopensionen. Motsvarande gäller för äldre pensionsbestämmelser, dvs. pensioner som börjat utgå före . I dessa fall avvägs dock statspensionen endast med hänsyn till folkpension, pensionstillskott och ATP. Bruttopensionen innebär en garanterad minimipension. Om socialförsäkringsförmåner inte utgår utgörs hela bruttopensionen av statlig kompletteringspension. Efter förhandlingar ändras bruttopensionen i förhållande till de statsanställdas löner. t. ex. blev förhöjningen på hel pension () . Den statliga kompletteringspensionen reduceras dock enligt samordningsbestämmelserna med samma belopp som de indexreglerade sociala försäkringsförmånerna ökar (folkpension, pensionstillskott och ATP). Den förhöjning som alltså förhandlas fram skall kompensera den indexhöjning på socialförsäkringssidan som statsanställda genom samordningen går miste om. Detta innebär att en standardhöjning, som inte är motiverad av index på socialförsäkringssidan, inte heller alltid kompenseras på statspen Vad värre är, en tilläggspension (ATP), som grundas på en statsanställds sidoinkomst i dess helhet, blir avräknad på den statliga kompletteringspensionen. Detta beror på att pension från ATP på sidoinkomst av naturliga skäl inte ingår i förhandlingarna om den statliga bruttopensionen, eftersom inte alla har sidoinkomster. Därför blir ett extrajobb för den statligt anställde, i motsats till vad som gäller för den privatanställde, helt värdelöst i pensionshänseende. Detta innebär att en statsanställd som uppbär arvode eller lön för ett extraarbete, t. ex. som fastighetsskötare, fackföreningsordförande eller dylikt, aldrig får någon fördel av detta i pensionsavseende, trots att ATP-avgift har erlagts och trots att totalinkomsten inte överstiger 7,5 gånger basbeloppet. När det gäller de statsanställdas sociala förmåner bör vidare påpekas att skadeståndslivräntor kommer att indexregleras från , med vissa möjligheter att reglera även äldre skadeståndslivräntor. Andra livräntor kan även uppräknas men inte livräntor som beslutats , vilket måste betraktas som orimligt. De kommunala pensioneran behandlas i stort sett på samma sätt som de statliga, och kommunalpensionärerna drabbas av motsvarande samordning med alla för förmånstagaren föga önskvärda konsekvenser. Med stöd av det anförda hemställer vi1 att anhåller att Kungl. Maj:t på lämpligt sätt tar upp frågan om möjligheten att räkna upp även äldre livräntor. () () () () . NISSER (m) () 1 Se även motion 1974:412. GOTAB 74 5758 S 1974