mot · FX0255 · 1974-01-10 00:00:00 — om åtgärder mot värmeförluster i bostäder och lokaler. Allt tyder på att samhällets insatser på bostadsområdet framöver i betydligt större utsträckning än kommer att få inriktas på upprustning av äldre bostäder. Det torde också vara uppenbart att kostnaderna för uppvärmning av bostäderna kommer att ta i anspråk en mycket större andel av de totala boendekostnaderna än vi varit vana vid. Nyssnämnda förhållanden påkallar bl.a. de åtgärder från samhällets sida vilka vi med denna motion vill aktualisera. I föreskrifter, råd och anvisningar till byggnadsstadgan (1967) utfärdade av statens planverk ges bindande föreskrifter samt icke bindande råd och anvisningar beträffande det högsta värmegenomgångstal olika byggnadsdelar får ha. Med dessa bestämmelser för värmeisoleringsförmåga vill planverket styra byggnationen så att byggnad, som används för stadigvarande bruk, skall vara så värmeisolerad och vindtät att lämpligt rumsklimat kan uppnås i byggnaden. Landet indelas för detta ändamål i fyra s. k. temperaturzoner, och sedan har för dessa temperaturzoner fixerats k-värden för olika byggnadselement, såsom väggar, tak och golv. Glasade partier är i detta sammanhang ett problem, eftersom de i regel medför särskilt stora värmeförluster. Det är emellertid inte bara byggnadskroppen och dess isolering som medför värmeförluster, utan den moderna ventilationstekniken kräver också stora energitillskott. I av planverket nu gällande fastställda eller rekommenderade k-värden har emellertid utgåtts från de kostnader för uppvärmning som varit relevanta . Detta är olyckligt, eftersom de fastigheter som byggs kanske skall användas i 50 å . Flertalet bostäder uppvärms direkt eller indirekt genom användande av eldningsoljor, och priset på dessa tenderar att stiga kraftigt. (Vi bortser härvid från dagens krissituation.) Detta beror på att man räknar med att tillgången på eldningsoljor och övriga petroleumprodukter börjar att minska . När samhället dessutom efter hand ställer allt hårdare krav på låga svavelhalter i eldningsoljorna, medför detta att oljepriset bara av denna anledning beräknas stiga med bortåt . Uppvärmningen av våra bostäder innebär därför betydande påkänningar på handelsbalansen. Man har beräknat att ungefär en fjärdedel av uppvärmningskostnaderna går förlorad till följd av värmeförluster genom glasade partier, ytterväggar, tak m. m. Mot denna bakgrund synes angeläget att man på allt sätt söker begränsa dessa värmeförluster. Om man kunde reducera förlusterna till hälften, skulle detta betyda en samhällelig besparing på mer än 250 milj. kr. Det har därför från olika håll efterlysts kompletterande byggnadsbestämmel ser om högsta tillåtna k-värden för såväl ny- som ombyggnadssektorn. Den som i egen regi vill bygga ett egethem eller rusta upp en gammal villa ställs inför många svåra awägningsproblem, om han eller hon inte har byggnadsteknisk utbildning. Det är ju väl känt att dörrar och fönster svarar för en mycket stor del av värmeförlusterna i denna typ av fastighet. Det finns också ett otal typer av standardfönster och -dörrar att välja mellan. Men tyvärr är det svårt för lekmannen att avgöra, vilka foreller nackdelar de olika utförandena medför från isoleringssynpunkt. Mycket talar för att tillverkarna av dessa standardfönster och -dörrar borde åläggas att ange vilket k-värde som är aktuellt. På så sätt skulle kunden få större möjlighet att göra ett relevant val, i stället för att som träffa sitt val på känn med utgångspunkt i en ren exteriörbedömning. Väl genomtänkta lösningar av dörr- och fönsterarrangemang vid såväl ny- som ombyggnad av egnahem och naturligtvis även av flerfamiljshus har mycket stor betydelse för i första hand uppvärmningskostnaderna men därmed också för de totala driftkostnaderna. I sammanhanget bör kanske noteras att flertalet av de isoleringsmaterial som brukar komma till användning tillverkas inom landet och är relativt billiga. Ökade byggnadskostnader på grund av skärpta bestämmelser för isolering och ventilation torde därför ej innebära någon påtaglig påkänning för valutareserven. Därtill kommer att dylika åtgärder skulle kunna öka antalet arbetstillfällen inom landet. Ett annat problem är att även om det finns goda byggnadselement och -föreskrifter, så hjälper inte detta om arbetet i samband med byggnationen utförs felaktigt. Det finns många exempel på att isolering etc. utförts felaktigt eller slarvigt och lett till mycket större värmeförluster än man haft anledning att räkna med. finns det emellertid tekniska möjligheter att till ganska låga kostnader genom fotografering av fasader etc. kontrollera eventuella brister i fråga om isolering m. m. Vid om- och nybyggnader av flerfamiljshus borde en dylik värmefotografering ingå som ett obligatoriskt led i byggnadskontrollen och vara en förutsättning för statliga byggnadslån. Denna ökning av kostnaderna för byggnadskontrollen torde mer än väl uppvägas av lägre uppvärmningskostnader genom riktigare utförd isolering, infästning av byggnadsdetaljer m. m. Under hänvisning till vad som anförts hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om utredning av de problem med värmeförluster vid bostads- och lokaluppvärmning som närmare belysts i motionen i och för utarbetande av skärpta bestämmelser för isolering och ventilation av bostäder, byggnadskontroll m. m.