mot · FX021704 · 1974-04-05 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:28 angående den statliga kulturpolitiken. () består av ett 70-tal orkestrar spridda över hela landet. De 2 600 musikerna i dessa orkestrar är dels yrkesmän, som arbetar inom organisationen upp till full tjänst, dels fritidsmusiker. SOR är genom sin starka lokala förankring och sin närkontakt med publik och lokalt kulturliv en väl organiserad decentraliserad musikverksamhet, som dels erbjuder aktiverande spelmöjlighet för fritidsmusiker med olika färdighet, dels når ett brett publikunderlag. Mot denna bakgrund uppfyller minst två av de mål som i propositionen anges för kulturpolitiken: skall ge människorna möjlighet till egen skapande aktivitet och främja kontakt mellan människor skall möjliggöra konstnärlig och kulturell förnyelse. Orkestrarna har kommunala anslag och genom riksförbundet ett statsbidrag knutet till konsertverksamhet. Denna är ett stadgeenligt krav för medlemskap och anslag och ger förbundet viss särställning. lämnar dessutom stöd till orkestrarna genom att tillhandahålla instrument och noter. Därutöver anordnar riksförbundet kurser för orkestermedlemmarna och stöder viss form av intern, lokal utbildning. Kurserna är dels regionala korta kurser av stimulans- och rådgivande karaktär, dels centrala stämledare- och dirigentkurser. En ytterligare utbyggnad av kursverksamheten synes nödvändig. I fråga om kurser samverkar förbundet intimt med yrkesorkestrar, med , med länsbildningsförbund och folkhögskolor samt, när det gäller fritidsmusikerna, med (). stöder dessutom speciella projekt och solistengagemang etc. En utbyggnad av stimulerande åtgärder såsom sammandrag, utbytesverksamhet, dirigent- och solistförmedling, tillhandahållande av särskilda beställningsverk etc. är också föreslagen och anses angelägen. Genom beställningar skulle riksförbundet kunna ge stöd åt nu verkande tonsättare, både direkt och genom att göra dem kända. En härmed besläktad form av stimulans vore att centralt från SOR stödja fria yrkesmässiga grupper som i sin musikutövning samverkar med olika SOR-orkestrar för längre eller . Ekonomiskt har förbundet inte haft möjlighet att i önskad utsträckning anordna utbildning för sina medlemmar eller företa önskvärda stimulansåtgärder. Nuvarande nivå på statsbidrag synes helt otillräcklig, och detta gäller också det förslag som framförs i propositionen. En översyn av bidragsformer och nivå när det gäller statsbidrag till och via SOR är därför angelägen. För verksamhetens utveckling och kvalitativa förstärkning är yrkesmannainslag en utomordentligt viktig åtgärd. Ökade resurser till SOR, t. ex. genom knytning av yrkesmannakärna till SOR orkester, får omedelbar och stark effekt på regionens musikutbud. Utöver vad som redan erbjuds av orkester- och gruppmusicerande tillför denna kärna en kvalitativt högtstående grupp för uppsökande musik och skolkonserter, lika väl som för kammarmusik- eller soloinslag vid konserter. Det finns en gräns för hur många orkestrar som skulle kunna heltidsanställa yrkesmannakärna. För övriga orkestrar skulle deltids- eller timanställning enligt liknande grunder få motsvarande, om än begränsad, effekt. Propositionen föreslår en allmän förstärkning av studiecirkelverksamheten. För vidareutbildning av musiker vid sidan om orkesterarbetet bör denna studieform rekommenderas orkestrarna. Instuderingsarbete med direkt sikte på konsert är emellertid mycket svårt att infoga inom studiecirkelbegreppet, varför denna bidragsform knappast är ägnad öka möjligheten till utbud av konserter. Fritidsmusikernas behov av ledning i orkestersituationen måste i stället tillfredsställas genom ett samarbete mellan dirigent och anställda yrkesmusiker, så att man under repetitionsarbetet i varje stund utnyttjar den instruktör som bäst tillför repetitionen sin sakkunskap. Orkestern skiljer sig också från den normala studiecirkeln genom sin fasta kontinuerliga organisation förening, stiftelse eller dylikt varför den i likhet med yrkesorkestrarna kan förvalta bidrag från stat och kommun och själv betala de yrkesmannatjänster som erfordras. bör därför uttala sig för direkt statsbidrag till SOR-orkestrar för anställning av yrkesmusiker på heltid eller deltid enligt samma normer som gäller för yrkesorkestrarna. Bidrag till kulturprogram (arrangemangsbidrag) bör enligt propositionen kunna utgå till organisationer också utanför folkbildningsorganisationerna. Detta stöder uppfattningen att det arrangemangsbidrag SOR delat ut varit en riktig form av stimulansåtgärd. Den bör alltså inte avvecklas, utan bidrag bör tvärtom även i fortsättningen utgå via riksorganisationen, som har en väl inarbetad rutin härför och därjämte en kännedom om verksamheten som varje annan bidragsförmedlare saknar. Som tidigare nämnts är villkor för bidrag offentlig konsert. Det vore synnerligen olyckligt om riksförbundet tvingas avhända sig denna möjlighet till övervakning av verksamheten. Utnyttjande av riksförbundet som kanal innebär också en förstärkning av profileringen, som skulle uppfattas positivt av de i SOR verksamma. Med hänvisning till det anförda hemställs att vid behandlingen av propositionen 1974:28 beslutar 1. att som sin mening uttala att statsbidrag bör utgå till yrkesmannakärna på hel- eller deltid i SOR-orkester på samma grunder som till yrkesorkestrarna, 2. att arrangemangsbidrag får utgå för konsertverksamhet och fördelas enligt tillämpade grunder, 3. att en översyn av former och nivå i övrigt för det statliga bidraget till Sveriges orkesterföreningar riksbörbund görs. () i Ulfsbyn