mot · FX021128 · 1974-01-26 00:00:00 — av i m. fl. om skärpning av konkurrenslagstiftningen. Sedan senast diskuterade frågor rörande den tilltagande koncentrationen inom svenskt näringsliv och samhällets möjligheter att med konkurrenspolitiska åtgärder motverka negativa verkningar av denna utveckling, har ytterligare material framkommit som understryker det angelägna i att lagstiftningen på området moderniseras och görs effektivare. I den av statens pris- och kartellnämnd utgivna publikationsserien Marknad och fusioner har t. ex. lämnats en sammanfattande redovisning från nämndens storföretagsregister gällande de företagsförvärv som ägde rum i . Därav framgår att det nämnda år genomfördes betydligt flera förvärv än de närmast föregående åren. Antalet förvärv uppgick till mer än 400 om man även räknar in fusioner inom bank- och försäkringsömrådena. Tidningen har publicerat en egen undersökning av koncentrationen på marknadssidan och visar bl. a. att det inom stora delar av livsmedelsmarknaden råder antingen en så kraftig dominans från ett enda företag att man kan tala om en monopolsituation eller en sådan begränsning av konkurrensen till några få företag som brukar gå under beteckningen oligopol. De till hörande organisationerna och företagen dominerar i en utsträckning som från konkurrensintressets synpunkt måste inge betänkligheter. Detta är vad den allmänna bilden beträffar inte någon nyhet men belyses på ett slående sätt både i den sistnämnda undersökningen och genom det SPK publicerade materialet. Som ett ytterligare, aktuellt exempel på en tendens som tycks ha vuxit sig allt starkare kan nämnas att det i kartellregistret intagits ett konkurrensbegränsande avtal mellan det av lantbruksorganisationen och ett av landets största bageriföretag, , med dotterbolag. Slutligen kan hänvisas till att påkallat särskilt bistånd av pris- och kartellnämnden i vad gäller inhämtande av uppgifter om företagsförvärv och samarbetsavtal inom vissa sektorer av livsmedelsbranschen. NO har därvid framhållit det angelägna i att förbättra möjligheterna att motverka konkurrensbegränsningar sammanhängande med enföretags- eller fåtalsdominans. Den svenska konkurrensbegränsningslagen daterar sig i allt väsentligt , och detsamma gäller det viktiga komplement som representeras av uppgiftsskyldighetslagen. har betydelsefulla förändringar inträffat när det gäller näringslivets allmänna struktur och funktionssätt. Några typiska tendenser i utvecklingen har antytts i det föregående. Välbekant är t. ex. också att antalet beslutsenheter inom parti- och detaljhandel blivit allt mindre. En speciell företeelse värd observans utgör vidare framväxten i större skala av s. k. konglomerat, dvs. företag som lagt under sig verksamhet inom många branscher utan inbördes samband. Ett annat inslag som förtjänar betydligt ökad uppmärksamhet gäller det inflytande som utländska intressen, inte minst de multinationella koncernerna, förvärvat inom den svenska näringslivet. Varken utvecklingen mot större företagsenheter eller utländska engagemang inom behöver i och för sig betraktas som någonting negativt. En fortgående koncentration, liksom ett ökande beroende av multinationella koncerner, innefattar emellertid risker från allmän samhällssynpunkt och särskilt från konsumentsynpunkt, t. ex. i vad gäller prissättningspolitik och produktutveckling. Det är uppenbart att möjligheterna till effektiva ingripanden från samhällets sida mot icke önskvärda konkurrensbegränsningar, t. ex. sådana som uppkommer genom fusioner eller kartellavtal, blir större om åtgärder kan vidtas redan på ett tidigt stadium. Innan två företag hunnit binda sig för ett tillämnat köpeavtal, som leder till att det ena i praktiken upphör, borde de enligt vår mening vara skyldiga att anmäla sina planer till en konkurrensövervakande myndighet. Detsamma borde i princip gälla i fråga om kartellsamarbete av viss typ och omfattning. gäller i inte ens till skillnad mot bl. a. i anmälningsplikt utan vidare sedan ett konkurrensbegränsande avtal väl träffats, utan skyldighet att lämna uppgift inträder endast efter särskild anmaning. Det tidigare nämnda avtalet mellan Kungsörnen och Pågens ingicks t. ex. medan det kom till myndigheternas kännedom . Eftersom en fullständig fusionering mellan två företag ofta kan betraktas som slutstadiet i en process, under vilken den ena parten successivt skaffat sig ett växande inflytande över den andra genom aktieförvärv, skulle vidare enligt vår mening krav behöva införas på registrering hos offentligt organ i fråga om aktieköp av viss omfattning. Den förbättrade kontroll över utländska företags aktieköp i som det uppdragits åt en utredning inom att planera kommer med säkerhet att kunna förse även de konkurrensvårdande myndigheterna med ett viktigt beslutsunderlag. Den aktieregistrering inom ramen för Värdepapperscentralen som kan väntas bli obligatorisk om det gäller större köp från utlandet borde i princip kunna tjäna som mönster för en motsvarande registrering även av inhemska aktieköp av viss omfattning. Principerna för den s. k. förvaltarregistreringen torde i detta sammanhang behöva ändras så, att offentlighet uppnås beträffande de verkliga ägarna till större aktieposter även om dessa förvaltas av flera olika banker. Det är givetvis inte möjligt att inom ramen för en riksdagsmotion framlägga mera detaljerade förslag, men vi vill dock peka på intresset från allmän synpunkt av en samordning mellan sådan registrering av aktieinnehav som äger rum genom Värdepapperscentralen och den registrering och utredningsverksamhet som sker hos de konkurrensvårdande myndigheterna. Över huvud taget torde gälla att de skärpningar i själva lagstiftningen som här förordas behöver kompletteras med åtgärder av organisatorisk art för att den åsyftande effekten skall uppnås. Vilka ökade befogenheter de konkurrensövervakande myndigheterna och i första hand NO skall ges att direkt motverka eller förbjuda sådana planerade åtgärder som de får kännedom om genom en utbyggd förhandsregistrering är vi inte beredda att i detta sammanhang närmare precisera. Vi kan emellertid tänka oss att skadlighetskriterierna i den nuvarande konkurrensbegränsningslagen kan behöva kompletteras och att frågan om s. k. omvänd bevisbörda övervägs. ställning som slutligt avgörande instans torde inte behöva rubbas, men avvägningen i lagen mellan den grupp av konkurrensbegränsande företeelser som i sista stadiet görs till föremål för förhandlingar från domstolens sida och sådana som direkt förbjuds kan behöva förskjutas. 1 de fall en mera grundlig och tidskrävande prövning hos de konkurrensövervakande myndigheterna visar sig nödvändig, synes det önskvärt att möjligheter införes till interimistiska åtgärder, exempelvis temporärt förbud, i avvaktan på det slutliga ställningstagandet. Innan reglerna utformas närmare torde det vara av intresse att studera motsvarande bestämmelser i andra industristater. Här kan t. ex. pekas på och , och inte minst synes den nya lagstiftningen i samt den kommande gemensamma förordningen för vara värda ett närmare studium. Vi är medvetna om att en reformering av konkurrenslagstiftningen måste föregås av ett utrednings- och remissarbete som kan bli relativt tidskrävande. Handelsminister har bl. a. för någon tid sedan inför som han gav uttryck åt sitt principiella intresse för en översyn konstaterat att det gäller ett omfattande och svårt problemkomplex. Så mycket mer angeläget är det enligt vår mening att problemen börjar angripas med det snaraste. Med tanke på de starka motiv som enligt vad vi pekat på finns för ökat handlingsutrymme i samband med planerade företagsfusioner och när det gäller fåtalsdominerande branscher vill vi ifrågasätta att utredningsarbetet bedrivs i etapper och att lagskärpningar genomförs i vissa avseenden utan att den totala genomgången behöver inväntas. Vad som då i första omgången lämpligen skulle övervägas vore skärpningar i fråga om uppgiftsskyldigheten för företag och i anslutning härtill en konsolidering av de offentliga organens registreringsverksamhet även i fråga om aktieförvärv. Med hänvisning till det anförda hemställs att måtte i skrivelse till Kungl. 1. att en utredning tillsätts med uppgift att föreslå en modernisering och skärpning av konkurrenslagstiftningen och i anslutning härtill sådana organisatoriska åtgärder som kan främja en effektiv bevakning av koncentrationstendenser inom näringslivet, 2. att den vid punkt 1 nämnda utredningen anmodas att i en första etapp utarbeta vissa delförslag som kan genomföras utan att reformen i dess helhet behöver avvaktas. () ()