mot · FX021928 · 1974-11-07 00:00:00 — av herrar och Fiskesjö i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1974:151 med förslag till lag om bostadsdomstol m. m. Maj:ts proposition 1974:151 föreslås att en särskild domstol, bostadsdomstolen, inrättas för överprövning av hyresnämnds avgöranden. Propositionens förslag motiveras av en önskan att åstadkomma enhetlighet vid rättstillämpningen i frågor som i första instans behandlas av hyresnämnder. Vi vill instämma i att nuvarande system ter sig mindre tillfredsställande och sålunda förorda att nuvarande oenhetliga överprövningsförfarande avskaffas. Inrättandet av en specialdomstol för att lösa frågan om enhetlighet i rättstillämpningen inger dock vissa farhågor. Det finns många skäl som talar mot att upprätta specialdomstolar för behandling av olika typer av rättstvister. Ett skäl är otvivelaktigt att det finns risk för att den eftersträvade enhetligheten i rättstillämpningen i högsta instans går förlorad om sådan rättstillämpning sprids ut på en lång rad olika specialdomstolar. Det borde ha funnits anledning för hyresprocesskommittén att närmare pröva, om den eftersträvade enhetligheten i rättstillämpningen vid överprövning av hyresnämnds avgöranden inte hade kunnat tillgodoses inom ramen för det allmänna domstolsväsendet. Vi ser enhetligheten i rättstillämpningen som synnerligen betydelsefull. Den är en hörnsten i rättssamhället och en förutsättning för medborgarnas rättstrygghet. Inom ramen för ett av oss eftersträvat ökat medborgarinflytande i samhällsutvecklingen är det självklart att hyresgäster och andra boende skall beredas större inflytande när det gäller utformningen av sin boendemiljö och sina boendevillkor. Detta ökade inflytande skall i första hand ske genom att lagar och förordningar ändras i de fall de motverkar ett sådant inflytande. Vi har svårt att tro att partssammansatta domstolar i längden kan ge ett sådant eftersträvat inflytande. Domstolen måste ju, vilken sammansättning den än har, döma efter gällande lag. Ger lagarna alltför stort utrymme för olika tolkning bör lagändring vara den första åtgärden för att garantera rättvisa och ökat medborgarinflytande. Lagändringar i denna riktning ger bättre rättssäkerhet och större garantier för medborgarinflytande i samhällsutvecklingen än ett system som innebär att intresseorganisationer och korporationer tar över rättstillämpningen. Vi vill hänvisa till vad som sägs i specialmotiveringen på denna punkt: "Alla ledamöter i bostadsdomstolen utövar en dömande verksamhet och skall i denna egenskap inte uppfattas som fö reträdare för bestämda partsintressen utan tvärtom som självständiga domare. Vi anser inte att det överensstämmer med god rättstradition och i övrigt är ägnat att öka rättstryggheten att minska antalet rättsinstanser från i normala fall tre till i propositionen föreslagna två. Enligt vår mening bör rättstvister kunna prövas i tre instanser, om inte särskilda skäl talar däremot. Sådana särskilda skäl anser vi inte att det föreligger i detta fall. Vi inser behovet av snabb behandling av hyresmål, men detta syfte nås lika väl genom förtursförfarande inom de allmänna domstolarnas ram eller genom goda resurser åt de domstolar som skall överpröva hyresärenden. Enligt propositionens förslag skall ny bevisning få företes vid överprövning i den föreslagna bostadsdomstolen. Förslaget innebär ett väsentligt avsteg från den praxis som utvecklats vid de svenska domstolarna. Enligt vår mening bör en sådan förändring av nuvarande processrättsliga regler ej få ske utan att ändringen och dess konsekvenser på rättsförfarandet i övrigt har utsatts för noggrann granskning och överväganden av en särskild utredning. Tveksamhet inför inrättandet av specialdomstolar, avvikelsen från praxis när det gäller antalet överprövningsinstanser, partssammansättningen och bevisningen är enligt vår mening tillräckliga skäl för att nu avslå det föreliggande förslaget. Vi vill i stället förorda att man söker åstadkomma den eftersträvade enhetligheten i rättstillämpningen i första hand inom det allmänna domstolsväsendets ram, men vi vill heller inte definitivt utesluta en bostadsdomstol som sista instans i ett system där exempelvis fastighetsdomstolarna blir första instans för överprövning av hyresnämnds avgöranden. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi 1. att beslutar avslå Kungl. Maj:ts förslag till lag om bostadsdomstol m. m. i proposition 1974:151, 2. att beslutar att hos Kungl. begära skyndsam utredning och förslag till nya regler för överprövning av hyresnämnds beslut med hänsyn tagen till vad i motionen anförts om enhetlighet i rättstillämpning, bevisprövning, partssammansättning och antalet överprövningsinstanser.