ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FX0233 · 1974-01-11 00:00:00 — av herrar Henmark och Hyltander om bostadstillägg till folkpensionärer. statsverksproposition (bilaga 7 s. 49 ff.) föreslogs vissa ändringar i reglerna om statliga och kommunala bostadstillägg för barnfamiljer. a. innebär förslaget att de kommunala bostadstilläggen som är knutna till bostadskostnaderna skall kunna utgå även till låginkomsttagare utan barn. Statsbidrag skall enligt förslaget fr. o. m. utgå till kommuner som fattar beslut om en sådan utvidgning av bidragssystemet. Bidragsrätten bör enligt föredragande statsråd begränsas till låginkomsttagare med egen bostad. Bostadstillägg skall utgå av bostadskostnaden mellan . för ensamstående utan barn och mellan . för gifta utan barn. Maximalt belopp blir . Bidragsbeloppet reduceras om den taxerade inkomsten överstiger . Reduceringsfaktorn skall utgöra av den taxerade inkomsten mellan . och , av den taxerade inkomsten . samt av den taxerade inkomst som överstiger . För gifta skall bidraget utgå efter gemensam inkomstprövning. Den som har folkpension skall enligt förslaget inte omfattas av de nya bestämmelserna utan liksom f. n. erhålla bostadsstöd enligt reglerna om kommunalt bostadstillägg till folkpensionärer. Förslaget har antagits av . Genom det av fattade beslutet har folkpensionärerna försatts i ett undantagsläge som icke är motiverat. En folkpensionär bör ha rätt till samma bostadsstandard som andra och därmed också samma samhällsstöd som övriga medborgare för att skapa denna standard. Självfallet skall han icke i full utsträckning och oberoende av varann åtnjuta bostadsbidrag enligt såväl här berört beslut som lagen om hustrutillägg och kommunalt bostadstillägg till pension. Bostadstillägget enligt sistnämnda lag är enligt gällande författningar emellertid i regel helt avtrappat innan pensionären når den inkomst på . som är gällande inkomstgräns för att åtnjuta maximalt statskommunalt bostadstillägg. Det förefaller omotiverat och orättvist att av två personer båda med en inkomst på . den ene skall få fullt bostadstillägg och den andre icke något, med den enda motiveringen att han är folkpensionär. Med hänsyn till ovanstående hemställes att beslutar att bostadstillägg för låginkomsttagare utgår även till folkpensionärer med den begränsningen att, i det fall även bostadsbidrag enligt lagen om hustrutillägg och kommunalt bostadsbidrag till folkpension kan utgå, endast det till beloppet högsta av de båda bostadstilläggen utgår. () ()
mot · FX02330 · 1974-01-23 00:00:00 — av m. fl. om statligt stöd till hembygdsföreningar för miljövårdsinsatser. Hembygdsrörelsen är en av våra stora folkrörelser. Hembygdsföreningarna är av varierande slag. Deras arbetsinriktning är också ganska olika. Många har hembygdsgårdar, andra museer av större omfattning. Man samlas till hembygdsdagar, och studieaktiviteten är rätt omfattande. Av naturliga skäl inriktas ofta arbetet på att bevara byggnader, föremål och minnen från gången tid och därmed till våra efterkommande bevara forna tiders kulturarv. Allt flera aktiva hembygdsvänner inriktar sig på att dokumentera i ord och bild vad som är aktuellt i bygden och naturen just . Sådan verksamhet kan säkert öka intresset hos ungdomar att också delta i hembygdsarbetet. Hembygdsrörelsen har också i allt större omfattning kommit att syssla med miljöfrågor. Detta förhållande får ses som ett uttryck för den djupa oro hembygdsvårdarna känner inför hotet mot vår livsmiljö. Redan från starten tog Samfundet för hembygdsvård hembygdsrörelsens riksorganisation upp bl. a. landskapsvården på sitt arbetsprogram. är landskapsvården alltjämt lika aktuell, och hotet mot odlingslandskapet tilltar till följd av strukturomvandlingen inom jordbruket, den tilltagande igenbuskningen och igenplanteringen med skog. Slutligen förtjänar det framhållas att hembygdsrörelsen av naturliga skäl ägnat och ägnar stort intresse åt bevarandet av kulturlandskapet och kulturmiljön t. ex. stadskvarter, gravfält, lövängar, naturminnesmärken osv. Landsantikvarierna är ju här ansvariga för att gällande lagar och förordningar efterlevs och bör självklart kunna ge direktiv för aktiva miljövårdsinsatser, såsom buskröjning och slåtter omkring fornminne, vård av blomster- och lövängar, anläggande av stigar i strövområden, uppsättande av orienteringsskyltar och sakkunnigt angivande av data. De lokala hembygdsföreningarna har säkert vissa möjligheter att få frivillig hjälp, men självfallet medför ändå verksamheten kostnader för hembygdsföreningarna. Om särskilt statsbidrag på ett eller annat sätt kunde tillföras föreningar, som t. ex. vore villiga att genom avtal förbinda sig att svara för vård och underhåll av kulturmiljöer i samråd med länets landsantikvarie, så skulle detta med betydande säkerhet öka intresset för här ifrågavarande miljövårdsinsatser. Vi anser att formerna för tilldelning, distribution och kontroll av statligt bidrag i de här sammanhangen bör utredas. För att avlasta de centrala och regionala statliga organen en del arbete kunde man även överväga att låta Samfundet för hembygdsvård vara den institution som efter samråd med landsantikvarierna skulle svara för fördelningen av bidragen till hembygdsföreningarna. och borde jämte representanter för hembygdsrörelsen lämpligen ingå i utredningen, vilken i övrigt bör vara parlamentariskt sammansatt. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t begär att frågan om statligt stöd till hembygdsföreningar för aktiva miljövårdsinsatser blir föremål för utredning och förslag. () ()
mot · FX02331 · 1974-01-23 00:00:00 — av m. fl. om ökade insatser för att främja fritidsfisket. På grundval av fritidsfiskeutrednings betänkande framlade Kungl. i propositionen 1969:42 förslag om ändringar i lagen om fiskevårdsområden samt lagen om rätt till fiske. Syftet var att underlätta bildandet av fiskevårdsområden och skydda fiskbeståndet. ökades de statliga insatserna för att främja fritidsfisket. I allt väsentligt anslöt sig till föredragande statsrådets synpunkter och förslag. De nämnda insatserna till trots återstår åtskilligt att göra för att utveckla fritidsfisket på ett sunt och ändamålsenligt sätt. Enligt vår mening är det därvid av särskild betydelse att samordna de fiskevårdande insatserna inom ett län eller kommunblock med sikte på att åstadkomma ett för hela länet eller blocket enhetligt fiskekort. Det är inte ovanligt att det inom en och samma kommun finns en fiskeförening för varje by med varierande stadgar och avgifter. För den lokala befolkningen brukar denna splittring vålla tämligen begränsade problem, eftersom man under hand lär sig föreningarnas områden, gränser, fisketider m. m. För fiskeintresserade från andra orter, t. ex. turister, ställer det sig annorlunda. Inte sällan händer det att tillfälliga besökare, utan uppsåt, överträder ett fiskeområdes gräns och därigenom gör sig skyldiga till olaglig handling, som kan medföra kännbara böter. Den nuvarande ordningen är, enligt vår uppfattning, orationell och i många avseenden godtycklig. Den bör därför ändras genom samordning och sammanslagning av fiskevårdsföreningar och större områden. Försök bör utföras i något län eller kommunblock. Därigenom skulle man skaffa sig erfarenhet för att genomföra enhetligt fiskekort. Reformerna bör dock inte genomföras på ett sätt som fråntar eventuella yrkesfiskare deras existensmöjligheter. Det kan nämnas att denna fråga inte behöver föranleda några ekonomiska svårigheter då anslagit medel för detta ändamål. bör därför stimulera till åtgärder i denna viktiga fråga. En annan väsentlig fråga är att åtgärder bör vidtas för att öppna sådana fiskeområden som till ansenliga summor arrenderats ut till en begränsad grupp välsituerade fiskeintresserade. Stora fiskeområden, ägda av staten, bolag och enskilda personer, är stängda för den breda allmänheten och som en sorts sentida privilegier förbehållna ett fåtal penningstarka personer. Inte sällan är det de bästa och fiskrikaste vattnen som på detta sätt undandragits det allmänna fritidsfisket och, vilket är särskilt irriterande och utmanande, ortsbefolkningen. Med hänvisning till ovanstående hemställs att anhåller hos Kungl. till den tillsatta erforderliga åtgärder. utredningen om fritidsfisket för GOTAB 74 5744 S 1974
mot · FX02338 · 1974-01-22 00:00:00 — av m. fl. om stimulansåtgärder till produktutveckling på vedpanneområdet. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1974:329 hemställs att hos Kungl. Maj:t uttalar sig för åtgärder för att stimulera en produktutveckling på vedpanneområdet och av tillhörande utrustning, som möjliggör användning av flis- och spillvirke som bränsle med samma automatik och driftssäkerhet som oljeeldning. () () 1 * 1974.
mot · FX02339 · 1974-01-23 00:00:00 — av herrar i och Larfors om vidgad befogenhet för länsarbetsnämnderna att besluta om beredskapsarbeten. Arbetsmarknadspolitikens omfattande resurser används bland annat för beredskapsarbeten. Till beredskapsarbete utväljs enligt arbetsmarknadskungörelsen (1966:368) arbete som beräknas bli utfört , även om arbetslöshet icke råder. Byggnads- eller anläggningsarbete får utväljas till beredskapsarbete endast om godkänt arbetet med hänsyn till regionalpolitiska synpunkter. Beredskapsarbetena utförs för statens, kommunernas, landstingskommunernas och enskilds räkning. Det åligger särskilt att leda planläggning av och själv vidtaga åtgärder som betingas av arbetslöshet eller brist på arbetskraft. (KInstr 1965:667). Styrelsen är chefsmyndighet för länsarbetsnämnderna och tilldelar dessa medelsramar för vissa slag av beredskapsarbeten. Medelsramarna avser skogliga arbeten, natur- och fomvårdsarbeten, TI-arbeten, mindre omläggnings- och förbättringsarbeten på allmänna vägar, arbeten inom tjänste- och vårdsektorn samt mindre, statliga och kommunala byggnads- och anläggningsobjekt. I fråga om dessa mindre, statliga och kommunala byggnads- och anläggningsobjekt, har gett länsarbetsnämnderna en beslutsrätt på objekt med en total byggnadskostnad av högst . Före /73 gällde en beslutsrätt . Befogenheten för länsarbetsnämnderna att besluta om beredskapsarbeten innebär en viss handlingsfrihet att inom angivna ramar fördela sysselsättningsstödet efter skiftande lokala förutsättningar. Utöver det ökade ansvaret för nämnderna och en förenkling i handläggningen av ärenden mellan dessa och styrelsen, ger delegationen positiva decentraliseringseffekter, som i sammanhanget är av principiell betydelse. gäller dock regeln att objekt . skall beslutas av . De bästa kunskaperna om behovsoch planeringssituationen samt effektivaste sättet för utnyttjande av en given länsram för beredskapsarbeten bör emellertid av naturliga skäl finnas på det lokala eller regionala planet även för objekt som kostnadsmässigt överstiger . I den meningen är begränsningen av delegationsrätten orationell och ger en del gränsfall med onödiga administrativa omgångar mellan inblandade myndigheter och sökande av bidragen, t. ex. kommunerna. Ärenden som utan olägenhet kan avgöras på det regionala planet bör inte förås vidare till centrala myndigheter. Arbetsmarknadsläget kan lokalt växla mycket snabbt och en full delegationsrätt för länsarbetsnämnderna att inom totalramen besluta om beredskapsarbetena, skulle gagna en snabbare handläggning av ärendena och ge ekonomiska rationaliseringsvinster både för kommunala och statliga myndigheter samt i vissa fall förkorta arbetslösheten för de utsatta människorna, med psykologiskt positiva följder även för enskild person. Med hänvisning till vad som i motionen anförts föreslås att hos Kungl. Maj :t hemställer om att sådana direktiv utfärdas av , att länsarbetsnämnderna får full delegationsrätt att besluta om beredskapsarbeten inom de av styrelsen tilldelade länsramarna.
mot · FX02342 · 1974-01-23 00:00:00 — av m. fl. om förbättrad värmeekonomi i fastigheter. Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1974:332 hemställs att hos Kungl. Maj :t anhåller 1. om förslag till innevarande års riksdag om statliga lån för åstadkommande av förbättrad värmeekonomi i fastigheter, t. ex. genom tilläggsisolering, energisnålare ventilation och förbättrad värmereglering, 2. om en översyn av de regler och anvisningar som gäller för värmeisolering i bostadsfastigheter. () () PER () i Gäddvik () () G. ()
mot · FX02344 · 1974-01-23 00:00:00 — av i m. fl. om prognoser rörande behovet av arbetskraft inom olika sektorer av arbetsmarknaden. Samhället söker genom olika åtgärder åstadkomma balans på arbetsmarknaden och inom skilda regioner. 1 denna motion tas upp behovet av statistiskt underlag som hjälpmedel att åstadkomma så god jämvikt som möjligt mellan tillgång och efterfrågan på arbetskraft inom samhällets olika områden. redovisade () beräkningar över arbetsmarknadens rekryteringsmönster 1965 1980. Beräkningarna gjordes på uppdrag av utbildningsutredning (U 68). Beräkningarna gav framför allt en uppfattning om hur många personer med olika utbildning som behöver rekryteras från utbildningsväsendet till arbetsmarknaden. SCB har även gjort en undersökning av utflödet från utbildningsväsendet till arbetsmarknaden . Det är alltså möjligt att genom jämförelse av de två beräkningarna få en uppfattning om tendenser till brist respektive överskott såvitt avser behov av och tillgång på arbetskraft från utbildningsväsendet. De genomförda undersökningarna fyller ett stort behov. har de utbildningsuppgifter för hela befolkningen som samlades in folk- och bostadsräkning publicerats. Därmed borde en jämförelse mellan de utförda beräkningarna och det faktiska utfallet bli möjlig även för den del av befolkningen som befinner sig i arbetskraften. En sådan jämförelse borde kunna skapa ökad klarhet om olika tendenser på dagens arbetsmarknad. De av SCB utförda prognoserna bör emellertid kompletteras med rullande prognoser, så att uppgifter finns som belyser hela arbetsmarknadens behov av arbetskraft och alltså inte bara som för den arbetskraft som kommer från utbildningsväsendet till arbetsmarknaden. Prognoserna bör ge uppslyningar om hela arbetskraftens fördelning på näringsgren, yrke och utbildning. De bör vidare kunna bidra till att man snabbt får erforderliga kunskaper för att tillgodose arbetsmarknadens skiftande behov av arbetskraft inom olika sektorer och med skilda utbildningsanspråk under skiftande förhållanden. Prognoserna får naturligtvis aldrig bli styrande, och de får inte uppfattas som handlingsprogram för enskilda individer, men vetskapen om det faktiska läget, behovet, möjligheterna och framtidsutsikterna på arbetsmarknaden är väsentliga. De föreslagna prognoserna bör utarbetas av SCB. Med åberopande av det anförda hemställs att hos Kungl. 1. att rullande totalprognoser som underlag för snabba anpassningsåtgärder inom utbildnings- och omskolningsområdet utarbetas, 2. att en utvärdering av folk- och bostadsräkning kommer till stånd i syfte att möjliggöra jämförelser av det faktiska utfallet mellan tillgång och behov på arbetskraft. () ()
mot · FX02345 · 1974-01-23 00:00:00 — av m. fl. om gemensam stationeringsort för civilbefälhavaren och militärbefälhavaren. Vid försvarsutskottets studiebesök i nedre militärområde framhölls det från både och militärbefälhavaren som en betydande fördel att civilbefälhavaren och militärbefälhavaren där har samma stationeringsort. Särskilt angeläget ansågs det vara att civilbefälhavarens kansli finns på samma ort som militärbefälstaben. Utöver i nedre militärområde torde önskemålet få anses tillgodosett i godtagbar ordning i övre militärområde. 1 östra militärområdet är önskemålet svårt att uppfylla. I övriga militärområden kan denna rationalisering genomföras godtagbart i västra militärområdet och bra i övriga militärområden vid byte genom naturlig avgång av civilbefälhavare. att åt Kungl. Maj:t uppdrar att efter hand genomföra sådan organisationsförändring, att civilbefälhavaren och hans kansli får stationeringsort i samma län som militärbefälhavaren. () ()
mot · FX02346 · 1974-01-23 00:00:00 — av herrar Östrand och i om ökat skydd åt konsumentintressen på bostadsmarknaden. Den som önskar förvärva ett nyproducerat småhus med äganderätt eller tomträtt har att välja mellan statsfinansierat eller privatfinansierat byggande. Inom det statsfinansierade byggandet för försäljning prövas priset vid förstagångsupplåtelse med gott resultat medan i övrigt prissättningen är rent marknadsmässig. Differensen mellan de prövade och fria prisnivåerna, med beaktande även av standardskillnader, visar att priserna för de privatfinansierade husen i regel ligger långt över vad som vid statsbelåning skulle ha bedömts sorn godtagbart pris. Enligt en undersökning ligger den fria prisnivån i genomsnitt högre. Det är visserligen möjligt att en fortsatt hög småhusproduktion i förening med åtgärder som kostnadsmässigt jämställer boende i småhus med äganderätt eller tomträtt med boende i hyres- eller bostadsrättslägenheter kan dämpa en temporär överefterfrågan och skapa prisbalans. Även om så vore fallet skulle emellertid i väntan därpå avsevärda belopp ha överförts från de boende till producenterna av privatfinansierade småhus utan någon reell motprestation. Detta utnyttjande av marknadskrafterna ger inte något annat än en kapitalöverföring och en ogynnsam press uppåt på småhuspriserna även i övrigt. Storleksordningen av dessa överpriser är sådan att den måste anses motivera åtgärder från statsmakternas sida. Inom ramen för en socialt inriktad bostadspolitik borde det vara möjligt att ställa villkor beträffande gruppbyggda småhus utan statliga lån då närmast villkor beträffande prövning av priset vid entreprenad och överlåtelse vilka anslöt till motsvarande villkor för bostadslån. Vidare kan såväl i ett sådant sammanhang som vid statsbelåning tänkas villkor beträffande utformning av indexklausuler, garantiutfästelser m. m. som anslöt till i detta sammanhang aktuella utgångspunkter för konsumentköplagens värderingar. Åtgärder av denna typ inom bostadspolitikens ram skulle alla ha det gemensamt att de syftade till att skydda den enskilde husköparen i en för honom oftast exklusiv avtalssituation där hans kontrahent regelmässigt har de största resurserna och i fråga om hus med ett visst läge också en faktisk monopolställning. Den nämnda prövningsmöjligheten kan skapas på olika sätt. En lösning är att efter modell av lagstiftningen om byggnadstillstånd kräva tillstånd för påbörjandet av ett gruppbygge, ett tillstånd som skulle förutsätta åtagande att underkasta sig en närmare prövning hos bostadsmyndigheterna. Tillståndsprövningen kan ske genom statlig eller myndighet. Det kan vidare tänkas att prövningsskyldigheten fastställs direkt i lag eller att speciallagstiftning skapas som en utbyggnad av avtalsvillkorslagen. Också andra lösningar är tänkbara. Förslag i ämnet borde prövas i anslutning till eventuella förslag i anledning av byggkonkurrensutredningens betänkande. Med åberopande av det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t begär förslag till åtgärder i syfte att skydda konsumentintressen på bostadsmarknaden i enlighet med de riktlinjer som förordats i motionen.
mot · FX02349 · 1974-01-23 00:00:00 — av m. fl. om kyrkans skiljande från staten. Statkyrka-beredningen tillsattes 1968 med uppgift att lägga fram förslag i frågan om förhållandet mellan stat och kyrka. lade utredningen fram sitt betänkande Samhälle och trossamfund (SOU 1972:36), vilket skulle ligga till grund för ett regeringsförslag till . Så blev tyvärr icke fallet. Regeringen retirerade inför trycket från visst kyrkligt och borgerligt håll, och något förslag kom aldrig. års valrörelse tillhörde kyrkastat-frågan en av de viktiga principfrågor som både de borgerliga partierna och socialdemokratin bemödade sig att sopa under mattan. Regeringen slog till reträtt inför en primitiv, reaktionär kampanj, som fick stöd av de borgerliga partierna. Den beskrevs av så här: En våldsam agitation sattes igång mot vad känslobetonat kallades nedmontering av kyrkan, rasera ej vår gamla kyrka, skall vi begravas som hundar på leråkrar, låt oss slippa en privatkapitalistisk kyrka detta är bara några axplock ur en ohygglig illvillig argumentering från prästerligt och inte minst kyrkokommunalt håll. Men fakta kvarstår. Regeringen lade inte fram något förslag. Den hänvisade till denna motoffensiv. Men inte ens regeringen kan tro att de krafter som verkade för en förstening av det nuvarande förhållandet mellan kyrkastat representerar folkmajoriteten. De som inom ramen för remissförfarandet sade nej, var majoriteten av biskoparna och domkapitlen, pastoratsförbund och prästförbund liksom majoriteten av kyrkofullmäktigeförsamlingarna. De sistnämnda är visserligen folkvalda, men genom att valdeltagandet i kyrkofullmäktigevalen stannar på mellan , kan dessa knappast betraktas som representativa organ för folkets mening i frågan. Positiva till en ny ordning var däremot remissvaren från länsstyrelser, kommuner och organisationer. Det är beklagligt att den prästerligt styrda opinionen tillmättes större betydelse. Regeringens linje är nu att avvakta tills dess att det finns en närmast total enighet. Det betyder i själva verket kapitulation, ty någon sådan bred enighet kan knappast skönjas inom överskådlig tid. kommunisterna är för religionsfrihet. De nuvarande relationerna mellan och staten kränker på viktiga områden den principen. Vi är övertygade om att en bred majoritet av det svenska folket är emot en ordning som innebär att alla som föds i landet också föds till medlemmar i ett speciellt trossamfund och att kyrkan i övrigt har den makt den fortfarande har och som kyrkliga och borgerliga kretsar så energiskt slår vakt om. 3 sami Nr 349-352 Med åberopande av det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om kyrkans skiljande från staten. (vpk) i (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) i
mot · FX0235 · 1974-01-10 00:00:00 — av om ny abortlagstiftning. Då det inte kan finnas något godtagbart skäl till ytterligare dröjsmål från regeringens sida med att förelägga förslag till ny lagstiftning om abort hemställer jag att måtte besluta att hos Kungl. Maj:t begära att sådant förslag skyndsamt framlägges.
mot · FX02354 · 1974-01-23 00:00:00 — om en sökaranläggning för riksdagsledamöterna. Det är angeläget att på olika sätt försöka förbättra kontakten mellan riksdagsmännen och människorna utanför . Här finns mycket att göra, bl. a. att lägga upp arbete så att det går att förena med deltagande i sammankomster m. m. i den egna valkretsen. En detalj i sammanhanget, som inte är oväsentlig, är att underlätta för utomstående som vill nå riksdagsmännen när de är i . Ofta hör man klagomål på att det är svårt att få tag i riksdagsledamöterna t. ex. per telefon, trots de ansträngningar som görs av personalen i telefonväxeln, vaktmästarna m. fl. Det bör därför utredas om kan införa en anläggning med sökare för alla riksdagsmän. En sådan har införts i det danska och fungerar enligt uppgift väl. Jag är medveten om att det kan vara svårare att införa motsvarande anläggning i . Dels är den svenska större, dels har det provisoriska svenska fler ingångar. Frågan bör dock utredas och en redovisning lämnas dels av erfarenheterna från andra länder, dels av möjligheterna att införa en sökaranläggning av något slag för alla ledamöter i den svenska . En utredning med detta begränsade syfte bör kunna genomföras relativt snabbt. Med hänvisning till det anförda hemställer jag 1. att hos förvaltningsstyreisen måtte begära en utredning av möjligheterna att införa en sökaranläggning omfattande samtliga ledamöter, och om utredningen ger positivt resultat, 2. att beslutar införa sådan sökaranläggning.