mot · FX021045 · 1974-01-26 00:00:00 — om inrättande av studierektorstjänster vid de mindre lärarhögskolorna. Enligt riksdagsbeslut rörande en reformerad lärarutbildning skall det finnas dels större (fullständiga) lärarhögskolor, dels mindre lärarhögskolor för enbart klasslärarutbildning. Vid de förra finns studierektorer för olika utbildningslinjer, vid de senare däremot endast s. k. biträdande utbildningsledare, tjänster som i nuvarande form funnits inrättade /73. I likhet med vad som gäller för befattningen som studierektor äger de biträdande utbildningsledarna rätt till semester men icke till ferier samt har skyldighet att vikariera för rektor. Tjänsterna är däremot, i motsats till studierektorstjänstema, icke pensionsgrundande. En utredningsgrupp, vilken tillsattes inom , visade att arbetsuppgifterna för de biträdande utbildningsledarna utan tvekan var av samma art och samma omfattning som för studierektorerna vid de större lärarhögskolorna. Mot bakgrund härav föreslog i sina petita för /74 att från och med nämnda budgetår skulle de sammanlagt nio biträdande utbildningsledartjänsterna vid de mindre lärarhögskolorna omvandlas till fasta studierektorstjänster. Eftersom förslag sammankopplats med vissa åtgärder, beträffande vilkas ändamålsenlighet olika meningar anförts i den offentliga debatten, men också med hänvisning till den successivt minskade intagningskapaciteten vid lärarutbildningen och till vissa väntade utredningar, bl. U 68, förklarade sig föredragande statsrådet i propositionen 1973:1, bilaga 10 (s. 448) icke kunna biträda förslaget. Sedermera har U 68 framlagt sitt betänkande Högskolornas förvaltning (SOU 1973:47). Om de förslag som U 68 tidigare i sitt huvudbetänkande framfört skulle realiseras innebär detta att det övervägande antalet mindre lärarhögskolor inordnades såsom den tyngst vägande delen av de nya (regionala) högskolorna. I sitt förvaltningsbetänkande konstaterar nu U 68 att vid dessa högskolor kommer att finnas ett tämligen stort behov av administrativ chefspersonal, vilken enligt utredningens uppfattning i första hand borde rekryteras från de på respektive orter befintliga utbildningsanstalterna. Även efter en reform av den högre utbildningen skulle således behovet av studierektorer kvarstå. Jag anser mig ha anledning att utgå från att klasslärarutbildningen även i största möjliga utsträckning kommer att förbli decentraliserad. En viss minskning av intagningskapaciteten innebär för skolledningens vidkommande icke någon egentlig minskning av arbetsuppgifterna. Enligt vad jag inhämtat torde det snarare förhålla sig så att en minskad intagning leder till ett betydande merarbete när det gäller att tillgodose lärarkandidaternas önskemål beträffande i utbildningsplanen föreskrivna tillvalsämnen. Andra former av ökade arbetsuppgifter framgår av vad föredraganden anför i propositionen 1974:1, bilaga 10. Avsevärda insatser torde behöva göras för att nå de uppställda målen för en intensifierad försöks- och demonstrationsverksamhet , till vilken utbildningsministern avser att i annat sammanhang återkomma. En fortbildningsverksamhet med inriktning på skolans övergripande och sociala mål kommer delvis att behöva förankras inom klasslärarutbildningen. Nya timplaner m. m., vilka Kungl. Maj:t kommer att ge i uppdrag att utarbeta, kommer att löpa parallellt med de nuvarande, en anordning som i sig innebär avsevärda komplikationer. Väsentligt är slutligen, vilket i propositionen starkt betonas, att studievägledningen vid lärarhögskolorna förbättras. Erfarenhetsmässigt förhåller det sig vid de mindre lärarhögskolorna så att oavsett om viss personalförstärkning enligt propositionen skulle kunna komma till stånd studievägledningsuppgifterna i största utsträckning måste åvila den biträdande utbildningsledaren. Antalet befattningar är begränsat till nio i hela landet. På universiteten, på de större lärarhögskolorna, på alla landets gymnasieskolor och på praktiskt taget varje rektorsområde inom finns fasta studierektorstjänster. Det är endast på de nio klasslärarhögskolorna som befattningstypen saknas. Detta bidrar till att ge klasslärarutbildningen ett mindre lyckligt och säkert icke avsett intryck av tillfälligt provisorium. Lika litet lycklig är anordningen för de enskilda befattningshavarna, sett ur anställnings-, rättvise- och trygghetssynpunkt. Merkostnaderna för en omvandling av de biträdande utbildningsledartjänsterna till fasta studierektorstjänster, i sig förhållandevis obetydliga, bör ses mot bakgrunden av att organisatoriska förändringar beträffande lärarutbildningen beräknas komma att medföra en minskning av kostnaderna enbart för vissa praktiskt-administrativa arbetsuppgifter m. m. på . Med hänvisning till vad här anförts hemställes att nio tjänster såsom biträdande utbildningsledare vid de mindre lärarhögskolorna omvandlas till fasta studierektorstjänster från och med /75.