bet · FX01JuU18 · 1974-12-31 00:00:00 — Justitieutskottetsbetänkande nr 1974 JuU 1974:18 Justitieutskottetsbetänkande i anledning av propositionen 1974:71 med förslag till lag om ändringi rättshjälpslagen (1972:429) jämte motioner. 1 proposirionen 1974:71 har Kungl. Maj:t() föreslagit att anta i propositionen framlagtförslag tUl lag om ändring i rättshjälpslagen (1972:429). Förslagetsyftar tiU att öka rättshjälpsnämndemas kapacitet och att förenklahandläggningen av ärenden om rättshjälp i en del fall. 1samband med propositionen behandlar utskottet dels de vid början väcktamotionerna 1974:79, 1974:378, 1974:386 och 1974:1259 (yrkandena B och C), delsde i anledning av propositionen väckta motionerna 1974:1682 och 1974:1683.Motionsyrkandena redovisas nedan på s. 4 och 5. Det vid propositionenfogade lagförslaget är följande. Lag om ändring i rättshjälpslagen (1972:429) Härigenom förordnas att 3, 4, 20och 43 §§ rättshjälpslagen (1972:429)' skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3§ För handläggning av ärenden omrättshjälp finns rätthjälpsnämnder. Verksamhetsområde för rättshjälpsnämndbestämmes av Konungen. står under tillsyn av encentralmyndighet. är den myndighet som Konungen bestämmer. Konungen får förordna att rättshjälpsnämnd skall varadelad i avdelningar. Vad som föreskrives om nämnd äger motsvarande tillämpningpå sådan avdelning. består avordförande, som skall vara lagfaren och erfaren i domarvärv, samt fyra andraledamöter. Av dessa skall två vara inom nämndens verksamhetsområde verksammaadvokater, en anställd på allmän advokatbyrå och en enskilt verksam. De tvåövriga skall vara svenska medborgare, myndiga och bosatta inom nämndensverksamhetsområde. utser övriga ledamöter. Av dessautses den ledamot som skall vara enskilt verksam advokat efter förslag avSveriges advokatsamfund och de ledamöter som ej skall vara advokater efterförslag av landsting i län inom rättshjälpsnämndens verksamhetsområde. Ingår iverksamhetsområdet kommun, som ej tillhör landstingskommun, lämnas förslag ävenav fullmäktige i kommunen. För ledamot skall finnas ersät- För ledamot skall finnas en eller tare.Bestämmelserna om ledamot //era ersättare. Bestämmelserna om äger motsvarande tillämpning på er- ledamot äger motsvarande tillämp- sättare. ning på ersättare. Sedan beslut meddelats om all- Meddelas beslut om allmän rätts män rättshjälp, betalas därefter hjälp, betalas därefter uppkom- uppkommande kostnader av all- mande kostnader av allmänna me- männa medel. Harallmän rättshjälp del. Av allmänna medel betalas lämnats enligt I6§ första stycket, även biträdesersättning för tiden ef- utgår biträdesersättningen även för ter det att ansökan om rättshjälp Lagen omtryckt 1973:247. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse denna del av uppdraget av allmänna kommit in tillrältshjälpsnämnden. somuppkommit före ansökningen, om denna gjorts utan oskäligt dröjsmål ochkostnaden avser ersättning till advokat eller biträdande jurist på advokatbyrå. Har allmän rättshjälp lämnats enligt 16 § första stycket,utgår biträdesersättningen även för denna del av uppdraget av allmänna medel. I fråga om ersättning som avses i 9§ andra stycket 7 skall rätten, i stället för att enligt 18 kap. 13 §rättegångsbalken ålägga den som beviljats allmän rättshjälpbetalningsskyldighet, förklara att ersättningen utgör en kostnad förrättshjälpen. 43 S Offentligt biträde förordnas av Offentligt biträde förordnas av rättshjälpsnämndefter ansökan av rättshjälpsnämnd efter ansökan av den som åtgärden avser eller an- den som åtgärden avser eller an mälan av den myndighet som hand- mälan av den myndighet som hand lägger målet eller ärendet, lägger målet eller ärendet. hosKonungen får anmälan göras av chefen för det statsdepartement, till vilketärendet hör, eller av tjänsteman som departementschefen bestämmer. Förordnande gäller även när talanfullföljes eller meddelat beslut underställes annan myndighets prövning ellersaken överlämnas till annan myndighets avgörande. Ansökan eller anmälan upptages av den rättshjälpsnämndinom vars verksamhetsområde den som åtgärden avser är bosatt eller, i fråga omden som ej är bosatt i landet, av den rättshjälpsnämnd som Konungen bestämmer. Ansökan eller anmälan får upptagas av annanrättshjälpsnämnd än som följer av tredje stycket, om nämnden finner särskildaskäl föreligga. Dnna lag träder i kraft en veckaefter den dag då lagen enligt därå meddelad uppgift utkommit från trycket iSvensk författningssamling. I ärende om rättshjälp, som ej avgjorts slutligtföre ikraftträdandet, tillämpas 20 § i dess nya lydelse. 1 * 1974. I motionen 1974:79 av herrarJohansson i (c) och i SundsvaU (c) yrkas att hos Kungl.Maj:t anhåUer om förslag till sådan ändring av rättshjälpslagen (1972:429) atträttshjälp skall kunna utgå enligt de allmänna reglerna även tiU näringsidkaresom ej är juridisk person. I motionen 1974:378 av herrBörjesson i (c) yrkas att hos Kungl. Maj:t begär förslag omtäckning med allmänna medel, helt eller delvis, av motpartskostnad i rättegång. I motionen 1974:386 av . (m) yrkas att ger Kungl. Maj:t till känna 1. att sådanabestämmelser bör införas i rättshjälpslagen som ger näringsidkare möjlighet atterhåUa rättshjälp även i angelägenhet som har samband med hans näringsverksamhet,2. att reglerna om rättshjälp bör utformas så att denna kan täcka även kostnadför särskUt utsedd skiftesman, 3. att en förbättrad och sakligt korrektinformation om rättshjälpsreformen bör komma till stånd, 4. att ändrade reglersom möjliggör smidigare beslut om rättshjälp och offentligt biträde bör kommatill stånd. I motionen 1974:1259 av herrarUllsten (fp) och i (fp) yrkas såvitt nu är i fråga att riksdagenbeslutar dels anta sådan ändring i rättshjälpslagen att den som är berövadfriheten, eller mot vUken förslag om frihetsberövande har väckts, erhåller enovillkorlig rätt att på begäran få offentligt biträde (yrkande B), dels som sinmening ge Kungl. Maj:t till känna vad som i motionen anförts om minskadrestriktivitet i tUlämpningen av bestämmelserna om rättshjälp genom offentligtbiträde och om offenthgt biträde i socialförsäkringsmål (yrkande C). 1 motionen 1974:1682 av herrHugosson (s) yrkas att vid behandlingen av propositionen 1974:71beslutar att bestämmelsen i 31 § andra stycket rättshjälpslagen (1972:429)utgår. 1 motionen 1974:1683 av herrarLövenborg (vpk) och (vpk) yrkas att beslutar att 20 §rättshjälpslagen (1972:429) får följande som motionärernas förslag betecknadelydelse: Maj.ts förslag Motionärernas förslag 20 § Meddelas beslut om aUmän Meddelas beslut om allmän rättshjälp, betalas därefter upp- rättshjälp,betalas därefter upp kommande kostnader av allmänna kommandekostnader av aUmänna medel. Av aUmänna medel betalas medel. AvaUmänna medel betalas även biträdesersättning för tiden även biträdesersättning för tiden Maj:ts förslag Motionärernas förslag efter det att ansökan om rätts- efter det att ansökan omrätts hjälp kommit in tiU rättshjälps- hjälp kommit in till rätts nämnden. Detsamma gäller biträ- hjälpsnämnden. Detsamma gäller deskostnad som uppkommit före biträdeskostnad som uppkommit ansökningen, om denna gjorts före ansökningen, om denna gjorts utan oskäligt dröjsmål och kostna- utan oskäligt dröjsmål och kostna den avser ersättning tiU advokat den avser ersättning till advokat, e//er'biträdande jurist på advokat- biträdande jurist på advokatbyrå byrå. eller annan som förordnas till bi- Har aUmän---------------- aUmänna medel. 1 fråga--------------- för rättshjälpen. Åren 19721973 beslöt engenomgripande reform av samhällets rättshjälp, se prop. 1972:4, JuU 1972:12,rskr 1972:205, prop. 1972:132, JuU 1973:1, rskr 1973:21 och prop. 1973:74, JuU1973:19, rskr 1973:169. Reformen regleras främst i den nya rättshjälpslagen (1972:429), som trädde i kraft den I juh 1973. Enligt det nya systemet för rättshjälp kan rättshjälp iprincip lämnas var och en i varje rättslig angelägenhet, där behov av biståndföreligger, oavsett om angelägenheten skall behandlas vid domstol eller vidannan myndighet eUer om den inte alls skall prövas av myndighet. Lagen skiljermellan fyra slag av rättshjälp, nämligen allmän rättshjälp, rättshjälp åtmisstänkt i brottmål, rättshjälp genom offentligt biträde samt rådgivning. Allmän rättshjälp kan lämnas i fråga om varje rättsligangelägenhet där behov av sådant bistånd föreligger, såvida inte rättshjälpskall utgå i annan form. Hjälpen innebär att staten betalar kostnaderna iärendet, bl. a. kostnad för biträde, under förutsättning att den rättssökandesjälv bidrar till kostnaden efter förmåga enligt vissa normer. Rättshjälp åtmisstänkt i brottmål innefattar bl. a. förordnande av offentlig försvarare.Rättshjälp genom offentligt biträde förekommer i vissa i lagen särskilt angivnaförvaltningsärenden som rör den personliga rörelsefriheten eller den kroppsligaintegriteten. Rättshjälp kan slutligen utgå i form av rådgivning, som innebärrätt att mot en avgift om f. n. få göra en kortare konsultation hosadvokat eller biträdande jurist på advokatbyrå. Inom ramen för rättshjälpen har inrättats ett antalallmänna advokatbyråer, vilkas advokater eller biträdande jurister lämnarrättshjälp. Rättshjälp lämnas emeUertid också av advokat eller biträdandejurist vid enskUd advokatbyrå. I vissa faU får även annan person lämnarättshjälp. De administrativa uppgifterna på rättshjälpsområdet skötsregionalt av särskilda rättshjälpsnämnder. Det finns sex sådana nämnder. Förtillsyn över verksamheten vid rättshjälpsnämnder och allmänna advokatbyråer och för samordning av uppgifterna inom rättshjälpsområdetfinns en centralmyndighet. Som sådan fungerar domstolsväsendets organisationsnämnd,. Beslut som rör allmän rättshjälp meddelas i regel avrättshjälpsnämnd. Fråga om ersättning tiU biträde i mål eUer ärende vid allmändomstol prövas dock av domstolen. Även beslut som rör rättshjälp åt misstänkt ibrottmål meddelas av den domstol som handlägger själva målet. Beslut angåenderättshjälp genom offentligt biträde meddelas däremot alltid avrättshjälpsnämnd. Beslut som meddelats av rättshjälpsnämnd kan överklagastill centralmyndigheten. För prövning av sådana besvär finns en särskUdbesvärsnämnd inrättad inom . Mot DON:s beslut får talan inte föras. Harallmän domstol meddelat beslut rörande rättshjälp kan det överklagas till högrerätt enligt bestämmelser. Det nya systemet för rättshjälp hartUlämpats . Mot bakgrund av erfarenheter som redan vunnitsav systemets tUlämpning föreslås i propositionen vissa smärre ändringar ilagstiftningen i frågor där speciella olägenheter visat sig föreligga. Medhänsyn tiU att det uppkommit arbetsbalanser och dröjsmål med behandhngen avärenden hos vissa rättshjälpsnämnder föreslås sålunda bl. a. lagändringarsyftande till en förstärkning av rättshjälpsnämnderna. Ändringama i 3 § och 4§ tredje stycket rättshjälpslagen - gör det möjligt att förordna atträttshjälpsnämnd skaU vara indelad i avdelningar samt att bestämma antaletersättare för ledamot i rättshjälpsnämnd tUl flera än en. 1 propositionen behandlas också rättshjälpslagensreglering av frågan om ersättning för kostnad som uppkommit innan beslut omallmän rättshjälp meddelats. 1 detta hänseende läggs förslag fram tUl sådanjämkning av 20 § att ersättning i viss utsträckning skall kunna utgå också förkostnad avseende tid före beslutet om allmän rättshjälp. En mera vidsträcktmöjlighet tiU ersättning föreslås i den i anledning av propositionen väcktamotionen 1974:1683. Spörsmålet tas också upp i motionen 1974:386 (yrkande 4). I propositionen föreslås slutligen att 43 § kompletterasmed en bestämmelse enligt vilken anmälan om behov av offentligt biträde iärende hos Kungl. Maj:t får göras av departementschef eller tjänsteman somdepartementschefen bestämmer. I den i anledning av propositionen väckta motionen 1974:1682yrkas upphävande av den i 31 § andra stycket intagna bestämmelsen enligt vilkenena maken i vissa fall kan åläggas att betala statsverket hälften avkostnaderna för allmän rättshjälp som andra maken åtnjutit vid gemensamansökan om boskUlnad eller äktenskapsskillnad. Övriga motionsyrkanden avser främst skilda spörsmål sombehandlades vid rättshjälpsreformens antagande. 1 motionerna 1974:79 och1974:386 (yrkande 1) tas sålunda upp frågan om rättshjälp åt näringsid- 1 den sistnämnda motionen tas vidare upp bl. a.frågan om täckning av kostnad för särskUt förordnad skiftesman (yrkande 2) samthandläggningsordningen då det gäller förordnande av offentligt biträde (yrkande4). I motionen framställs också ett yrkande om förbättrad information (yrkande3). Spörsmålet rörande kostnadsansvaret för motparts rättegångskostnad tas uppi motionen 1974:378. I motionen 1974:1259 framställs yrkanden som främst syftartill en ökad användning av institutet offentligt biträde. Den i propositionen föreslagna lagen om ändring irättshjälpslagen föreslås träda i kraft efter den dag då lagenutkommit från trycket. Som ovan antytts gäller de ipropositionen framlagda förslagen förbättringar av rättshjälpslagen på vissabegränsade områden, där redan nu - efter mindre än tillämpning -olägenheter visat sig föreligga, medan flera av motionsförslagen har en meravittgående syftning. Vad gäller en mera genomgripande översyn av lagen villutskottet peka på att departementschefen i propositionen förutskickar att ensådan bör komma till stånd sedan tillräckliga erfarenheter vunnits avtillämpningen. Utskottet kan i princip ställa sig bakom tanken att man inte förnärvarande genom mera omfattande ändringar i rättshjälpslagens uppbyggnad börföregripa en mera samlad bedömning av utvecklingen på rättshjälpsområdet.Hinder bör dock enligt utskottets mening inte föreligga att redan nu omprövatidigare ställningstaganden om olägenheter visat sig föreligga eller eljestsärskilda skäl för omprövning är för handen. I det följande tar utskottet till närmare behandling upppropositionens förslag till ändrad lydelse av 20 § samt de spörsmål i övrigtsom berörs av föreliggande motionsyrkanden. Övriga i propositionen framlagdaförslag tUlstyrks utan vidare yttrande. Ersättning för kostnad som uppkommit före beslut om allmänrättshjälp, m. m. Enligt 20 § rättshjälpslagen gäUervid aUmän rättshjälp efter beslut av rättshjälpsnämnd att endast kostnad somuppkommit efter det att beslut om allmän rättshjälp meddelats ersätts avaUmänna medel. 1 lagstiftningsärendet har i skrivelse den 23 november 1973påpekat att en strikt tUlämpning av den i 20 § fastlagda principen är ägnad attleda till olägenheter av skilda slag i den praktiska tillämpningen. Enkonsekvens anges vara att, sedan ansökan om allmän rättshjälp upprättats,biträdet måste avbryta arbetet i ärendet och avvakta besked från rättshjälpsnämndeninnan han vidtar fortsatta åtgärder. Härav följer praktiska olägenheter förklienten och onödig omgång för advokatbyråerna, varjämte fara för rättsförlustkan uppkomma genom att brådskande, i saken nödvändiga åtgärder måste anstå till dessrättshjälpsnämnden meddelat sitt beslut. Mot den nu angivna bakgrunden föreslås i propositionen atthuvudregeln i 20 § första stycket ändras så att, utöver kostnad som uppkommitefter beslutet om allmän rättshjälp, biträdesersättning även för tiden efterdet att ansökan om rättshjälp kommit in tUI rättshjälpsnämnden betalas avaUmänna medel, såvida beslut om allmän rättshjälp meddelas. Vidare föreslås enbestämmelse enligt vUken även biträdeskostnad som uppkommit före ansökningenskall betalas, om ansökan gjorts utan oskähgt dröjsmål och kostnaden avserersättning till advokat eUer biträdande jurist på advokatbyrå. De ovan berörda praktiska ölägenheterna påtalas också iden under allmänna motionstiden väckta motionen 1974:386, vari bl. a.framställs yrkande om att bör ge Kungl. Maj:t tUl känna att ändraderegler som möjliggör smidigare beslut om rättshjälp bör komma till stånd(yrkande 4 delvis). Yrkande om en mera vidsträckt möjlighet tUl ersättning änvad Kungl. Maj:ts förslag innebär framställs i den i anledning av propositionenväckta motionen 1974:1683. Motionärerna framlägger förslag till sådan lydelseav 20 § första stycket att den föreslagna rätten till retroaktiv ersättning förbiträdeskostnad som uppkommit före ansökningen skall gälla inte bara föradvokat och biträdande jurist på advokatbyrå utan även för annan som förordnastill biträde. Enligt utskottets mening har behovet av en smidigarereglering av frågan om ersättning för kostnad som uppkommit före beslut om allmänrättshjälp på ett övertygande sätt påvisats av och i motionen 1974:386.Utskottet ställer sig därför positivt till en utvidgning av möjligheterna tillersättning. Genom en sådan ändring bringas också rättshjälpslagens bestämmelseri närmare överensstämmelse med den ordning som hade utvecklats i praxis vidtillämpningen av den tidgare gällande lagen om fri rättegång. När det gällerdet i motionen 1974:1683 framställda önskemålet att den nya bestämmelsen omretroaktiv ersättning bör göras tillämplig även på annat biträde än advokatoch biträdande jurist på advokatbyrå, bör enligt utskottets mening till enbörjan slås fast att propositionens förslag innebär att biträdesersättning förtiden efter det att ansökan om rättshjälp kommit in till rättshjälpsnämndenskall betalas av allmänna medel, oavsett om den som förordnas till biträde äradvokat, biträdande jurist på advokatbyrå eller annan som enligt 21 § kanförordnas till biträde. Som departementschefen anför synes härigenom behovetför även andra än advokater och motsvarande, t. ex. ombudsmän hospartsorganisation på hyres- eller arbetsmarknaden, att inom rättshjälpens ramkunna vidta vissa brådskande åtgärder vara i huvudsak tillgodosett. Vidare äratt märka att möjligheten att lämna rättshjälp i form av rådgivning och allmänrättshjälp utan beslut av rättshjälpsnämnd har begränsats till advokater ochderas biträdande jurister. Om möjligheten att av allmänna medel ersättabiträdeskostnad som uppkommit före ansökningen ges generell tillämpning, skulledet vid rättshjälpslagens tillkomst avsedda inbördes förhållandet mellan olika slagav rättshjälp rubbas i inte oväsentlig mån. Det kan också somdepartementschefen vidare framhåller befaras att även annan än advokat ochbiträdande jurist på advokatbyrå formlöst skulle komma att lämna sådant biståndsom avses med rådgivning eller allmän rättshjälp i förhoppning att bliförordnad till biträde och få ersättning av allmänna medel. Mot bakgrund av det anförda och då man, som utskottet ovanuttalat, inte bör fatta beslut om mera ingripande förändringar irättshjälpslagens uppbyggnad, bör enligt utskottets mening nu den ipropositionen föreslagna lösningen väljas. Spörsmålet om en i enlighet medönskemålen i motionen 1974:1683 utvidgad möjlighet tUl ersättning för kostnadersom uppkommit före ansökningen bör emellertid enligt utskottets mening tas upptiU prövning i samband med den samlade bedömning av utvecklingen pårättshjälpsområdet som utskottet förutskickat i det föregående. Utskottetavstyrker således bifall till motionen 1974:1683. Med den av utskottet härförordade ändringen i 20 § saknas skäl till någon åtgärd i anledningav motionen 1974:386 i nu behandlad del (yrkande 4 delvis). Vad beträffar den i samma motion framförda kritiken såvittgäller dröjsmål med utbetalning av ersättning som fastställts av domstol(yrkande 4 delvis) vill utskottet rent allmänt uttala att en reform av denstorlek som det nya rättshjälpssystemet representerar knappast torde kunnagenomföras utan att en del praktiska problem uppstår i inledningsskedet. Tillstor del torde de av motionärerna påtalade bristerna bottna iinitialsvårigheter som faller bort sedan effektiva handläggningsratiner inarbetats.Vidare vill utskottet nämna att i en skrivelse till justitiedepartementetframhållit angelägenheten av att tillerkänd biträdesersättning utbetalas såsnabbt som möjligt. I anledning härav kommer innevarande vår vissa ändringaratt vidtas i rättshjälpskungörelsen i syfte att ernå en snabbare ordning vidutbetalning av biträdesersättning. Med hänsyn till att de önskemål som liggerbakom motionen sålunda torde komma att bli i huvudsak tillgodosedda saknas äveni denna del skäl till någon åtgärd i anledning av motionen 1974:386(yrkande 4 delvis). Enligt rättshjälpsreformen gällerbl. a. den begränsningen i tillämpningsområdet för allmän rättshjälp att sådaninte får lämnas näringsidkare i angelägenhet som har samband med hansnäringsverksamhet om inte särskilda skäl föreligger för rättshjälp med hänsyntill hans ekonomiska förhållanden eller sakens beskaffenhet. Den angivna inskränkningen i möjligheterna till allmänrättshjälp kritiseras i motionerna 1974:79 och 1974:386. a. mot bakgrund avhittills vunna erfarenheter av rättshjälpslagens tillämpning och underåberopande av i huvudsak samma skäl som anfördes motionsvägen vidrättshjälpsreformens antagande framställs i motionerna yrkanden som syftar tUl att näringsidkare i ökad utsträckning börberedas möjlighet till rättshjälp i angelägenhet som har samband med hansnäringsverksamhet. 1 motionen 1974:79 yrkas sålunda att hos Kungl.Maj:t anhåller om förslag till sådan ändring av rättshjälpslagen att rättshjälpskall kunna utgå enligt de allmänna reglerna även till näringsidkare som ej ärjuridisk person, och i motionen 1974:386 (yrkande 1) hemställs att riksdagenbör ge Kungl. Maj:t till känna att sådana bestämmelser bör införas irättshjälpslagen som ger näringsidkare möjlighet att erhålla rättshjälp även iangelägenhet som har samband med hans näringsverksamhet. Vid tidigare ställningstaganden till frågan om i vilkenutsträckning rättshjälp bör kunna meddelas näringsidkare har utskottet anslutitsig till de principer som ligger bakom den nu gällande ordningen (JuU 1972:12och JuU 1973:1). Utskottet har emellertid gett uttryck för tanken attdet kan finnas skäl att följa utvecklingen med uppmärksamhet och att ånyoöverväga frågan sedan erfarenheter vunnits av det nya systemets tillämpning. 1 ärendet har utskottet haft tillgång till uppgifterrörande omständigheterna i ett antal avgöranden av i frågorom rättshjälp åt näringsidkare. Av det föreliggande materialet torde, bl. a.med hänsyn till dess relativt begränsade omfattning, inte till belysning avmotionsspörsmålet kunna dras några säkra slutsatser rörande nämndens praxis.Det kan dock vara berättigat att, i likhet med vad som görs i motionen 1974:79,hävda att det föreligger vissa gränsdragningsproblem. Utskottet har särskiltfäst sig vid svårigheterna att avgöra om sökandens ekonomiska förhållanden ärsådana att de motiverar slutsatsen att särskilda skäl föreligger förrättshjälp. a. uppstår ofta gränsdragningsproblem i sådana faU dåsökandens nettointäkt av sin rörelse är liten men omsättningen i rörelsen ärrelativt hög. Även frågan huruvida sökanden är att anse som näringsidkareliksom andra spörsmål synes ofta bereda problem i den praktiska tillämpningen. Med beaktande av det anförda och dä som utskottet uttalati samband med rättshjälpsreformens antagande frågan om rättshjälp åtnäringsidkare kan behöva övervägas på nytt, vill utskottet inte motsätta sigmotionärernas önskemål att spörsmålet tas upp tUl omprövning. För en sådanomprövning bör enligt utskottets mening inte läggas fast några bestämdarU Kostnader för särskilt förordnad skiftesman I motionen 1974:386 yrkas attriksdagen ger Kungl. Maj:t till känna att reglerna om rättshjälp bör utformasså att rättshjälpen kan täcka också kostnad för särskilt utsedd skiftesman(yrkande 2). Spörsmålet behandlades av utskottet i anledning avmotioner i samband med rättshjälpsreformens antagande (JuU 1972:12). Utskottetuttalade då att man borde överväga införandet av kompletterande regler, enligtvilka ersättning till skiftesman i princip betalas av aUmänna medel. Fråganhuruvida en lösning skulle sökas inom rättshjälpslagens ram eller om man skulleinföra en reglering med någon form av offentlig skiftesman, vars arvode kundestanna på statsverket, borde enligt utskottet övervägas ytterligare inom . Förslag i ämnet borde föreläggas , om möjligt i sådantid att kompletterande bestämmelser kunde träda i kraft medrättshjälpsreformen i övrigt.