bet · FX01UU3 · 1974-12-31 00:00:00 — Viktiga förändringar har redan företagitsbeträffande fondens finansregler och långtidsplanering. Från UNFPA har intresse visats för samarbete med Sverigerörande stöd tiU familjeplaneringsprogram i några enskilda . 1 de faUdär har särskUda förutsättningar att lämna teknisk rådgivningbeträffande utformningen av insatserna bör sädana önskemål kunna prövas ipositiv anda. När det gäller finansiellt stöd lämnar allmänna bidragtiU fonden upprättande. Diskussionen i UNDP-styrelsen har visat attfonden åtnjuter ett brett stöd bland såväl u-som i-länder. Det flerårsprogramför verksamheten, som har behandlats i styrelsen, förutskickar en fortsattstark expansion av fondens biståndsverksamhet på befolkningsområdet.Propositionens förslag beträffande svenska bidrag refereras under punkten 1 7nedan. Ett omfattande svenskt stöd lämnas tillVärldshälsovårdsorganisatio- nen (WHO) för forskning på den mänskliga fortplantningensområde. Projektet är delvis knutet tUl i . Detomfattar bl, a. stöd tUl forsknings- och utbildningscentra, samarbete medkliniker i olika länder samt upprättande av internationella forskningsgrupperför kontraceptiv forskning. Syftet är att genom ökad kännedom omfortplantningens processer bidra till framstäUandet av säkra, effektiva ochbilliga födelsekontrollerande medel och metoder som lämpar sig för omfattandeanvändning i . Projektets kostnad för haruppskattats tiU ca 33 milj. dollar. Härav svarar för drygt hälften.Återstoden tiUskjuts av , , samt . Överläggningar pågår med WHO om en utökning av det svenskastödet tiU att även omfatta områdena nutrition, parasitära sjukdomar samtutveckling av hälso- och sjukvårdssystemen i . Kostnaderna för de avWHO föreslagna insatserna uppgår till totalt ca 5 milj. kr. under enförsta försöksperiod . Propositionens förslag beträffande svenska bidrag tUlWHO-projektet refereras under punkten 17. I propositionen redovisas svenskabilaterala familjeplaneringsinsatser i , , Demokratiska republikenVietnam, och . Vidare redovisas bidrag tUl vissa enskildaorganisationers familjeplaneringsverksamhet. För /75 föreslärSIDA sålunda ett ökat bidrag tUl (). Denna organisation förmedlar bistånd tiU famUjeplaneringsverksamhet sombedrivs av enskUda organisationer i . Verksamheten finansieras helt medfrivilliga bidrag som för uppgick tiU 26 milj. dollar. I propositionenberäknas en höjning av det svenska bidraget från 15 tiU 20 mUj. Ettfortsatt stöd pä 1,7 milj. kr. lämnas vidare tUl Väridskyrko-rädetsbefolkningsprogram. Denna verksamhet syftar tiU att i kyrkornas program förhälsovård och undervisning inlemma familjeplanering och sexualupplysning. I detta sammanhang har utskottet behandlat dels motionen 1974:657 av herrHelén m. fl. (fp) i vad avser hemställan att uttalar att insatser påfamiljeplaneringens område inte omfattas av den koncentrationsprincip somgäller övrigt bistånd samt att det är önskvärt att de direkta bilateralafamiljeplaneringsinsatserna utanför kretsen av programländer vidgas (punkt15), dels motionen 1974:661 av herrSvensson i (s) vari hemställes att , för att kunna bedömaSveriges fortsatta insats och innehåll inom familjeplaneringen, beslutar atthos Kungl. Maj:t begära att biståndsutredningen prövar famUjeplaneringensbetydelse för sociala och ekonomiska utveckling samt attbiständsutredningen erhåller tilläggsdirektiv för detta ändamål. Befolkningsfrågan har sedan längeägnats stor uppmärksamhet i den svenska diskussionen om utvecklingsproblemen,och har varit pådrivande när det gällt att ge insatser päfamUjeplaneringens område en framträdande roll både i det bUateralautvecklingssamarbetet och i internationella organ. Befolkningen i tredje världen har ökat mycket snabbt underhela efterkrigstiden. Med nuvarande tillväxttakt fördubblar många sinbefolkning . Detta skapar problem av flera slag. Efterfrågan påsamhälleliga tjänster såsom hälsovård, utbUdning och kommunikationer ökarsålunda betydligt snabbare än möjligheterna att bygga ut dessa. NyaarbetstUlfällen kan ej heller skapas i takt med de allt större årskullarna. Endast i ett fätal har livsmedelsproduktionenökat märkbart snabbare än befolkningen. En minskning av befolkningstUlväxtenframstår därför som väsentlig även av detta skäl. 1 SIDA:s anslagsframställning erinras om att insikten omde investeringar som krävs för att förse alla nya medborgare med livsmedel,hälsovård, undervisning, arbetstUlfällen, m.m. nu har lett många regeringartUl att införa befolkningsprogram i syfte att sänka folkökningstakten. Dessagenomförs framför aUt genom att individerna ges möjlighet tUl famUjeplanering.I länder som saknar en officiell befolkningspolitik ges oftafamUjeplaneringsservice av humanitära skäl genom förbättring av mödrars ochbarns hälsa samt understundom även för främjande av kvinnans frigörelse. 1 propositionen framhålls att tillgång tillfamiljeplaneringsservice är väsentlig ur bl. a. hälsovårdssynpunkt och att deni FN har fastslagits som en mänsklig rättighet. Erfarenheterna visar emellertidatt en sänkning av födelsetalen sällan kan uppnås isolerat, utan måste normaltföregås av en förbättring av människornas sociala situation. Familjeplaneringsprogrammenhar , framhålls i SIDA:s anslagsframställning, med några få undantaggivit blygsamma resultat. förhindrades enligt en uppskattning 3miljoner födslar genom sådana program. Bland de faktorer som försvårargenomförandet av effektiva program kan nämnas: bristfällig befolkningsstatistiksom underlag för beslut om åtgärder samt planering och utvärdering avprogrammen; otillräcklig prioritering av famUjeplanering för många ettkänsligt område av rädsla för negativa reaktioner; människomas avsaknad avsocial och ekonomisk trygghet; avsaknad av effektiva och billigapreventivmedel; otUlräcklig kunskap om vad som styr människans fertUa beteende.FamUjeplaneringen har emellertid under det gångna decenniet accepterats som ettviktigt led i utveckhngsansträngningarna i länder med skilda samhällssystem. I propositionen framhålls att befolkningsfrågan därföraktualiserar behovet av såväl sociala reformer som ökad resursöverföring tUlu-länderna med sikte på en förbättring av folkflertalets levnadsnivå. Internationelltsett har befolkningsfrågan nu kommit i förgrunden genom att FN, för att betona problemets angelägenhet, harutsett tUl det intemationella befolkningsäret. kommer enbefolkningskonferens i FNs regi att äga rum i . Politiker från helavärlden kommer där att gemensamt diskutera befolkningsfrågan i ett globaltperspektiv. Konferensen väntas anta en aktionsplan som med hänsyn tagen tUl deenskUda ländernas specieUa situation skall ange de åtgärder som skulle krävasför en lösning av de globala problemen. I SlDA:s petita erinras om att man i diskussionen hittiUsfrämst framhävt befolkningsfrågan som ett u-landsproblem. Den ökade insikten omföljderna av mUjöförstöringen och förbrukningen av jordens resurser, vilkaredan nu tUl alldeles övervägande del förbrukas inom de industrialiseradeländema, har emeUertid inneburit att man börjat förstå att även i-länderna harbefolkningsproblem. 1 u-landssamarbetet är detta ett faktum som inte nog kanbetonas. har tagit en mycket aktiv del i det förberedandearbetet inför . Frän svensk sida har därvid bl. a.framförts att befolkningsfrågan även bör sättas i relation till enskUdaländers resursförbrukning och de globala energi- och mUjöproblemen, varförkonferensen bör uppmärksamma också de industrialiserade ländernasbefolkningssituation. De svenska insatserna för famUjeplaneringsverksamhet harökat kraftigt. Under /69 utbetalades 28 mUj.kr. för dettaändamål, medan det sammanlagda biståndet för nästa budgetår beräknas tUl 105mUj.kr. har med tUlfredsstäUelse noterat (UU 1972:6) denstarka satsning på famUjeplanering som sker inom den svenska biståndsverksamhetenoch uttalat att direkta familjeplaneringsinsatser även fortsättningsvis kanske utanför kretsen av programländer. Därvid är det väsentligt att beakta attfamUjeplaneringsinsatsema integreras i en allmän och social omvårdnadspolitik. har vidare konstaterat (UU 1973:3) att det inteminst i fråga om insatser pä famUjeplaneringens område är av väsentligbetydelse att den myndighet som innehar sakkunskapen härvidlag även ifortsättningen kommer att bereda frågor rörande både det bUaterala och detmultUaterala samarbetet. Utskottet förutsätter att SIDA ges tUlfälle yttra sigbeträffande uppkommande förslag om dylika insatser och i detta sammanhangföretar den utredning som är motiverad med hänsyn tUl gällande riktlinjer förfamUjeplaneringsbiståndet. I motionen 657, punkten 15, hemställs om ett uttalande avriksdagen att insatser på famUjeplaneringens område inte omfattas av den koncentrationsprincipsom gäller för övrigt bistånd samt att det är önskvärt att de bUateralafamUjeplaneringsinsatsema utanför kretsen av programländer vidgas. Utskottet, som konstaterar att dessa synpunkteröverensstämmer med de riktlinjer som antagit för bistånd påfamiljeplaneringens område, finner att syftet med motionen, såvitt nu är i fråga, är I motionen 661 hemstäUs att den biståndspolitiskautredningen skaU erhåUa tUläggsdirektiv för att bedöma famUjeplaneringensbetydelse för u-ländemas sociala och ekonomiska utveckhng. I motiveringen tUldetta yrkande uttrycks tvivel beträffande familjeplaneringens ekonomiska ochsociala betydelse. Utskottet delar inte denna syn. De fortsatta insatserna på famUjeplaneringens områdetUlhör de frågor som den biständspolitiska utredningen kommer att ta upp. Av de skälsom här nämnts avstyrks motionen 661. 1. att riksdagenanser motionen 1974:657, såvitt nu är i fråga, besvarad med vad utskottetanfört, 2. att riksdagenavslår motionen 1974:661. U-ländemas skuldbörda, biståndsvillkor m.m.Propositionen (s. 4446) Den snabbt ökande skuldbördan förflertalet utgör ett allvarligt hinder för dessa länders utveckling ochsträvan efter ekonomiskt oberoende. Mot bakgrund av denna situation ser Sverigedet som en angelägen uppgift att, främst inom och , verka för enallmän förbättring av biståndsvUlkoren. De vUlkor som tiUämpar i sitt direkta bistånd kanvid en internationeU jämförelse betecknas som synnerligen förmänUga. Detbilaterala gåvobiståndet utgjorde /73 fyra femtedelar av detbUaterala biståndet. TiUsammans med bidragen tiU multilaterala organ uppgickgåvobiståndet tiU av anslagen för internationelltutvecklingssamarbete. Under lämnades fem bilateralautvecklingskrediter till ett belopp om nära 270 milj. kr. varav fyra, påsammanlagt ca 255 milj. kr., på IDA-villkor (löptid, 10 amorteringsfriaår samt 3/i administrationsavgift) och en kredit med 10 årsamorteringsfrihet och ränta. Kreditvillkoren har successivt mjukats upp. Urspmngligenlämnades utvecklingskrediterna normalt med löptid, varav de fem förstaåren amorteringsfria, samt ränta. Är 1967 medgav enförlängning med av såväl löptiden som den amorteringsfria perioden fördessa krediter. Vidare bemyndigades Kungl. Maj:t tillämpa IDA-vUlkor i sambandmed samfinansiering med /. Sedan lämnat medgivande tUl användningav IDA-villkor även för vanliga bilaterala utvecklingskrediter har dessa kommitatt tillämpas i flertalet fall och får numera betraktas som normalviUkor försvenska utvecklingskrediter. Även om det svenska biståndet inte nämnvärt bidrar tUlu-ländernas skuldbörda finns det anledning att ytterligare förbättrabiståndsvillkoren. begärde förslag frän Kungl. Maj:t rörandesådana förbättringar. SIDA har uttalat sig för att andelen gåvobiståndytterligare ökas samt att krediter uppmjukas genom att som regel görasräntefria. En ökning av andelen gåvobistånd bör främst avse ländersom hör tiU kretsen av de minst utvecklade . 1 de faU det inte redansker, bör dessa fr. o. m. /75 få hela sitt nya bistånd frånSverige som gåva. 1 fråga om kreditvillkoren förordar departementschefen attKungl. Maj:t bemyndigas att efter prövning från fall till fall lämnautvecklingskredit utan ränta eUer administrationsavgift. Maj:t att, i sambandmed internationella skuldkonsolideringsaktioner, medge ränteeftergift, nedskrivningav skuldbelopp, förlängning av amorteringsfri period samt, för 25-årigakrediter, förlängning av löptid. Med stöd i detta bemyndigande deltar Sverigef. n. i internationella skuldkonsolideringar för och . Eftersom amorteringar inte varit aktuella förkrediterna tUl eUer har de svenska bidragen tUl skuldlättnadbegränsats tUl att gäUa avskrivning av räntefordringar. Därutöver haravskrivits den del av en kredit tiU som hänförde sig tiU ett avslutatprojekt i . Under /75 skall de första amorteringarnabetalas på utvecklingskrediter. HittiUs har de svenska åtgärderna för minskningav skuldbörda vidtagits inom ramen för intemationeUa skuldkonsolideringsaktioner.Med hänsyn tUl att effekterna av de svenska insatserna får större räckvidd närdessa kan göras gemensamt med andra länders, anser departementschefen attsamordnade aktioner även i fortsättningen bör eftersträvas. I vissa fall kandet dock föreligga skäl för enskilda svenska insatser. Maj:t bör därförges möjlighet att, efter särskild prövning i varje enskilt fall, beviljaskuldlättnad även om någon internationell skuldkonsolideringsoperation förlandet inte företas. I detta sammanhang har utskottet behandlat dels motionen 1974:61 av m. fl. (vpk) ivad avser hemställan att biståndets utfonnning ändras så att det får karaktärenav gåvor som ej kringgärdas av villkor (punkt 2), dels motionen 1974:657 av herrHelén m. fl. (fp) vari hemställs bl. a. att ger Kungl. Maj:t tillkänna vad i motionen anförs under avsnittet BiståndsvUlkor (punkt 18). Yrkandet i motionen 657, punkten18, anknyter tiU de förslag om uppmjukade biständsvillkor som framförts iSIDA:s petita. Styrelsen förordar sålunda att de svenska krediternafortsättningsvis görs räntefria samt att möjligheterna utnyttjas att helt ellerdelvis avskriva amorteringar och räntebetalningar avseende redan ingångnakreditavtal. Styrelsen förutsätter att Kungl. Maj:t utverkar riksdagensmedgivande att avskriva de /75 förfallande skuldbeloppen ochräntebetalningarna. Styrelsen avser att därefter allteftersom amorteringar ochräntor förfaller tiU betalning inkomma med förslag, efter prövning i varjesärskilt fall, om avskrivning av de förfallande beloppen. 1 statsverkspropositionen framhålls att även om detsvenska biståndet inte nämnvärt bidrar till skuldbörda finns detanledning att ytterligare förbättra biståndsvillkoren. En ökning av andelengåvobistånd bör främst avse länder som hör till kretsen av de minst utveckladeu-länderna. I de fall det inte redan sker, bör dessa från och med budgetåret1974/75 få hela sitt nya bistånd frän som gåva. 1 fråga omkreditvillkoren förordar departementschefen att Kungl. Maj:t bemyndigas attefter prövning frän fall till fall lämna utvecklingskredit utan ränta elleradministrationsavgift. De första amorteringarna pä utvecklingskrediter skallbetalas under /75. har de svenska åtgärderna förminskning av skuldbörda vidtagits inom ramen för internationellaskuldkonsolideringsaktioner. Med hänsyn till att effekterna av de svenskainsatserna får större räckvidd när dessa kan göras gemensamt med andra länders,anser departementschefen att samordnade aktioner även i fortsättningen böreftersträvas. 1 vissa faU kan det dock föreligga skäl för enskilda svenskainsatser. Maj:t bör därför ges möjlighet att, efter särskUd prövning ivarje enskilt fall, bevilja skuldlättnad även om någon internationell skuldkonsolideringsoperationför landet inte företas. Utskottet finner att den i propositionen föreslagna linjenmedger betydande möjligheter att förbättra biståndsvUlkoren. Deltagande isamordnade skuldkonsolideringsaktioner kan ge värt land möjlighet att i det internationellasamarbetet konkret verka för mjukare biständsvillkor även frän andrabiståndsgivande länders sida. Utskottet vill inte heller utesluta att det i framtidenkan komma att finnas fall, där ett mottagarlands ekonomi gradvis förbättrats såmycket att en återbetalning av svenska krediter ter sig som helt naturlig ochberättigad ur utvecklingssamarbetets synvinkel. Med hänvisning till ovanstående redogörelse för detsvenska gåvobiståndets utveckling avstyrks motionen 61, såvitt nu är i fråga. Utskottet finner att syftet med motionen 657, såvitt nu äri fråga, är tillgodosett. 1. att riksdagenavslår motionen 1974:61, såvitt nu är i fråga, 2. att riksdagenanser motionen 1974:657, såvitt nu är i fråga, besvarad med vad utskottetanfört. Humanitärt stöd och utbildningsstöd tillbefrielserörelser i Propositionen (s. 16, 28, 51-52) 1 delar av kämpar folkenfortfarande för att nå sitt politiska oberoende. 1 , och söker upprätthålla sin kolonialmakt, trots FN:s upprepade ochaUtmer omfattande ställningstaganden mot denna politik. I ,och råder omänskliga förhållanden för folkmajoriteten tillföljd av det ekonomiska förtrycket och raspolitiken, vilka likaså fördömts iupprepade FN-resolutioner. De nationella befrielserörelser, som aktivt verkar föroberoende och majoritetsstyre i dessa länder, betonar i sina programnödvändigheten av att skapa såväl ett reellt ekonomiskt oberoende som ettpolitiskt. Deras kritik vänder sig både mot förtryckarregimen i de egnaländerna och mot utländska investeringar, som direkt eller indirekt stödjerdessa regimers maktstäUning. En översyn har inletts av svenskaföretagsinvesteringar i bl. a. dessa länder. Det är positivt att kunna konstatera att intresset ochengagemanget för de specieUa problemen i södra nu växer bådeintemationeUt och i . har kraftigt ökat sitt direkta stöd tiUbefrielserörelserna. har aktivt arbetat på en vidgning avFN-organens bistånd tiU dem. 1 har Sverigeställt i utsikt särskilda bidrag för att möjliggöra för FN-familjen att ökasitt bistånd tiU dessa. verkar aktivt för ökatFN-bistånd till befrielserörelserna i södra . Frågan har bl. a. rests iUNDP-styrelsen varvid från svensk sida i enlighet rned önskemålunderstrukits att UNDP som centralt finansieringsorgan bör vidga sin verksamhetpå detta område. Frågan kommer att på svenskt förslag diskuteras vidare istyrelsen . För att underlätta för UNDP att följaFN-rekommendationerna om stöd till befrielserörelserna har regeringen medförbehåll för bemyndigande - stäUt i utsikt ett särskilt bidragunder tiU de insatser på detta område som kan komma attbesluta. Utrymme härför har beräknats under anslagsposten Övriga multilateralabidrag. Propositionen innehåller vidare enredogörelse för humanitära bistånd och utbildningsstöd till följandebefrielserörelser: och Kap självständighet(PAIGC), (), Folkrörelsen för befrielse(MPLA), folks organisation (SWAPO), Zimbawes afrikanskanationella union (), Zimbawas afrikanska folkunion (ZAPU) och Afrikanskanationalkongressen (ANC). I detta sammanhang har utskottet behandlat dels motionen 1974:399 av herrHermansson m. fl. (vpk), vari föreslås att rUcsdagen anvisar 25 miljoner kronortill FRELIMO, tiU MPLA och tiU PAIGC(punkten 1) samt att uttalar sig för ett upphävande av förmyndarprincipenrörande humanitärt bistånd tiU förmän för en princip om viUkorslöst stöd tiUbefrielserörelserna (punkten 2), dels motionen 1974:657 av herrHelén m. fl. (fp) i vad avser hemstäUan att ger Kungl. Maj:t tillkänna vad i motionen anförs om stöd tUl befrielserörelser i södra ochAngola (punkt 10) samt att begär hos Kungl. Maj:t att den s. k.Flyktingberedningen ges parlamentarisk representation (punkt 11), dels motionen 1974:658 av herrHermansson m. fl. (vpk) vari föreslås att anvisar 5 miljoner kronortiU (), dels motionen 1974:1271 av herrFäUdin m. fl. (c) i vad avser hemställan att hos Kungl. Maj:t begäratt flyktingberedningen ges parlamentarisk representation (punkt 2). Av propositionen framgår att denationella befrielserörelser i som kämpar mot vita minoritetsregimersförtryck numera har fått observatörstatus med yttranderätt i flera organ inomFN. har aktivt arbetat på en utvidgning av FN-organensbistånd tUl dem. Utskottet noterar med tillfredsställelse att vissa framsteguppnätts för att förmå de internationella organen att engagera sig meraverksamt för att stödja kampen mot raspolitiskt och kolonialt förtryck. Det är angeläget att fortsätter att stödja ensådan utveckling och tar lämpliga initiativ i detta syfte. Gällande principer för svenskt humanitärt bistånd ochutbildningsstöd till befrielserörelser återfinns i statsutskottets utlåtande1969:62. Därav framgår att humanitärt stöd och utvecklingsstöd till afrikanskabefrielserörelser tiOstyrks med beaktande av att utformningen av svensktstatligt stöd ej kan tillåtas komma i konflikt med den folkrättsliga regeln attej ingripa i en annan stats inre angelägenheter. En sådan konflikt behöver inteuppstå, sägs det i utlåtandet, i de fall då FN entydigt har tagit stäUning motförtryck av folk som eftersträvar nationell frihet. Detta kan anses vara falletbeträffande , och de under överhöghet stående områdenai . 1 vad avser hjälp till apartheidpo-htikens offer kan sådan hjälpmotiveras bl. a. med FN:s uttryckliga fördömande av den sydafrikanskaapartheidpolitiken. I samma utlåtande påpekas att de speciellaförutsättningarna för stöd åt vissa befrielserörelser i inte gerunderlag för generella krav på statliga stödåtgärder till rörelser och organisationervilka betecknas som nationella eller sociala befrielserörelser. I motionen 1974:399 förordas en kraftig ökning avbiståndet till FRELIMO, PAIGC och MPLA. I motionen 1974:657 förordas bl a. ökat stöd tUl ANC,ZAPU, och . Avpropositionen framgår följande. humanitära bistånd ochutbildningsstöd tUl befrielserörelserna och befolkningen i södra /73 till 21 milj. kr. Därav avsåg 7 milj. kr. verksamhet förflyktingar och offer för rasåtskillnadspolitiken. Under innevarande budgetårupptas 33 milj. kr. Det svenska stödet tUl befrielserörelsernaväxer i takt med dessas möjligheter att organisera civU verksamhet i befriadeområden och i fria grannstater. För /75 beräknas preliminärt 50milj. PAIGC i har med svenskt stöd successivtbyggt upp sin transport- och lagringskapacitet och kan nu ta emot avsevärdakvantiteter civila varor. Listor upprättas av PAIGC, och varorna,främst undervisningsmateriel och utrustning för hälsovårdssektorn, upphandlassedan av SIDA. Biståndet inkluderar även vanliga handelsvaror för folkaffärerPAIGC inrättat i befriade områden. Befolkningen kan där byta tiU sig bl. a.tyger och redskap mot jordbruksprodukter. Innevarande budgetår levereras ävenris till de områden i befriade delar av som drabbats av torka.Totalt lämnas 15 milj. kr. till PAIGC under innevarande budgetår. Med FRELIMO i Mopambique har på samma sätt nåttsöverenskommelse om svenskt stöd till utbildning, hälsovård och produktion,dels i , dels i befriade områden i Mopambique. Kontantbidrag lämnastill driften av ett barnläger i södra och till Mopambiqueinsti-tutet iDar es Salaam, som är huvudkvarter för rörelsens civUa verksamhet. Förtransport och lagring av varor utgår särskilda kontantbidrag. FRELIMO /74 sammanlagt 5 milj. kr. För MPLA i har beräknats 3,5 milj. kr., varav endel utgör bidrag till en av administrerad utbUdningsinsats i . Dennamibiska har börjat bygga upp bl. a. en egenutbildningsverksamhet bland namibiska flyktingar i . Till denna harSverige under budgetåret bidragit med . och frånSydrhodesia och ANC frän får svenskt stöd för liknande verksamhet. En kraftig ökning kan således väntasunder /75 av det svenska humanitära biståndet ochutbildningsstödet till ifrågavarande befrielserörelser. Av detta skäl avstyrkerutskottet motionerna 1974:399 och 657, båda såvitt nu är i fråga. 1 motionen 1974:657 hävdas vidare att stöd bör ges tilltvå av befrielserörelserna i , nämligen såväl till MPLA som till . Motionärerna anför att FNLA behärskar vissaområden i och har en aktivitet där. Som kriterium för svenskt humanitärt bistånd tiUbefrielserörelser gäller bl. a. att rörelsen bedöms ha möjlighet att effektivtkanalisera hjälpen till offren för kolonialregimens förtryck. FNLA bör enligtutskottets mening kunna erhålla svenskt stöd om rörelsen efter sedvanlig prövning anses uppfyUa nämnda krav. Det ankommer påflyktingberedningen att svara för de bedömningar som krävs förställningstagande till eventuella ansökningar om bidrag.