bet · FX01LU38 · 1974-12-31 00:00:00 — Även omöverförmyndarens arvode således beräknas på grundval av den omyndigesårsinkomst året före del år beloppet inbelalas, ulgör de arvoden vilka enöverförmyndare uppbär under ell kalenderår likväl ersälining föröverförmyndarens arbeie och koslnader under årel (NJÄ 1945 s, 478), Ipropositionen föreslås ersältningsreglerna ändrade så all överförmyndarverksamheieninte längre skall bekoslas genom avgifter från de omyndiga utan i slällelbelalas av kommunerna. Del föreslås vidare all kommunerna själva skall låbestämma slorteken av arvodel ål överförmyndare respektive ledamot avöverförmyndamämnd. Delnuvarande arvodessystemei framslår som otillfredsslällande och föråldrat,Överförmyndararvoden lorde sålunda vara en av de sisla formerna av s, k,sportler, som förekommer i landet. På andra områden av samhällslivet har mansedan länge avvecklal avlöningsformer av denna typ. Frågan om ell nyiiarvodessyslem har också vid upprepade lillfällen pågrund av motioner varil föremål för prövning. Motbakgrund av det anförda vill ulskollet ullrycka sin lillfredsslällelse över allförevarande fråga nu får sin lösning. Med hänsyn lill alt överförmyndarverksamheienaren angelägenhet synes del nalurligl alt den, såsoin förordas ipropositionen, bekostas av kommunerna, Ulskollet, som inle har någon erinranmol förslagel, lillsiyrker propositionen i denna del. Genomdel nya arvodessystemei har yrkandet i motionen 1974:20 om all det allmännaskall svara för ersällningen lill överförmyndare blivit tillgodosell, Överförmyndarverksamheienär, såsom ovan anförts, en angelägenhet. Med hänsyn härtill föreslåsi 19 kap, 16 § au bestämmelserna i kommunallagen (1953:753) och kommunallagen(1957:50) för Slockholm om sk, kommunallagsreglerade nämnder i princip skallgälla för överförmyndamämnd, I tillämpliga delar skall dessa beslämmelser ocksågälla för överförmyndare. På grund av bl, a, all överförmyndarnämnds uppgifterär av hell annan art än de uppgifter som ankommer på nämnd i allmänhetföreslås dock etl anlal särskilda beslämmelser för överförmyndamämnd i 19 kap,5 och 7-14 S§. I några fall har i dessa paragrafer för tydlighetens skull ocksåtagits in föreskrifter som har direkta motsvarigheter i kommunallagen ochkommunallagen för , Utskottet kommer i del följande all kommeniera någraav besiämmelserna och kommer därvid all föreslå vissa förtydligande tillägg. Enligi 19 kap. I § skall för kommunen väljas enöverförmyndare om ej annal följer av vad i övrigl i kapitlel stadgas. 4 §, som för vissa fallmedgav val av flera överförmyndare, nu föreslagils upphävd, kan tor kommun endasl väljas en överförmyndare. Denföreslagna 5 § innehåller i förslå slyckel bestämmelser om att överförmyndareväljs av kommunfullmäktige och au för varje överförmyndare väljs en ersättare.Eftersom enligt vad ulskoilel ovan anfört kommun endasl kan ha enöverförmyndare, bör för alt förebygga missförstånd ordet varje utgå urlaglexlen. Ävtredje stycket i samma paragraf framgår molsältningsvis all ersällare tillledamot i överförmyndamämnd kan väljas proportionellt. Beslämmelser om sådanival återfinns i 22 § Ijärde slyckel kommunallagen, som lill följd av 16 § idella kapiiel är tillämpligl på överförmyndamämnd. 22 § fjärde styckei sladgarall val av ledamöter och ersällare under vissa förulsäliningar skall skeproporlionelll. Någon moisvarande beslämmelse finns emellertid inle i densärskilda kommunallagen för . En beslämmelse om proportionella val avledamöler och ersättare i överförmyndamämnd bör därför införas i förevarandeparagraf Ulskollet föreslår all en sådan beslämmelse, ulformad efter mönslerav 22 § fjärde slyckel kommunallagen, införs som ett nytt iredje slycke i 5 §och alt de i propositionen föreslagna iredje och fjärde slyckena blir fjärderespektive femte slycke. I7 § i lagförslagel föreskrivs all överförmyndare, ledamol av överförmyndamämndoch ersättare skall väljas , räknade från och med den I januari årelefter del, då val i hela riket av kommunfullmäktige ägl rum. Beslämmelsenstämmer väl överens med vad som enligt kommunallagen gäller om mandatperiodför kommunstyrelsen. Den föreslagna beslämmelsen synes förhindra att t. ex.överförmyndare undei" löpande man-dalperiod ersätts av överförmyndamämnd.Sådan förändring i organisationen lor ske i anslutning till att en nymandatperiod börjar löpa. 13§ första och andra slyckena innehåller vissa processuella regler i ärendeenligi FB, I fråga om handläggningen av annat ärende än enligt FB, t, ex. ellijänsleiillsätiningsärende, gäller i princip reglerna i kommunallagen och ikommunallagen för . I Iredje slyckel av paragrafen har dock lagils ineit undanlag från reglerna om proiokoll, Uiskottei föreslår att i förtydligandesyfte orden "varje ärende" i sisla raden ulbyls mol ordet "ärendet", I14 § har tagits in regler om delegation av beslutanderätten i ärende hosöverförmyndamämnd. De avser både föräldrabalksärenden och andra ärenden. Enligtförsta styckei i paragrafen får delegation ske om kommunfullmäktige såbeslutar. Denna formulering lyder närmasi på all med beslämmelsen avsells allkommunfullmäktige skall kunna ge ell generelll tillstånd till delegation. Dettaavviker emellertid från vad som normalt gäller beträffande bestämmelser om fullmäktigesbeslul i fråga om delegation. Ikommunallagen finns beslämmelser om delegation rörande kommunens styrelse (43§) och nämnder för oreglerad förvaltning (45 §). specialförfatiningarfinns beslämmelser om delegation och då rörande vissa nämnder förspecialreglerad förvallning, l. ex, social ceniralnämnd. Den i nämndabestämmelser medgivna delgationsrätten innebär emellertid ingen allmändelegalionsrätl, Regelmässigl föreskrivs nämligen alt vederbörande styrelseeller nämnd äger delegera beslutsrätten i vissa grupper av ärenden, vilkasbeskaffenhet skall anges i kommunens reglemente respektive i fullmäktigesbeslul. En motsvarande beslämmelse bör enligt ulskoltels mening införas när delgäller överförmyndamämnd. Utskottet föreslår därför all 14 § förslå styckeiförsta meningen får del innehållet alt om kommunfullmäktige bestämmer det fåröverförmyndamämnd uppdra åt ledamot, ersällare som har inkallals tilltjänstgöring eller tjänsteman hos kommunen alt på nämndens vägnar avgöra vissagrupper av ärenden, vilkas beskaffenhet skall anges i fullmäktiges beslut, Iandra styckei sisla meningen i förevarande paragraf föreskrivs all beslul somhar fallals med slöd av delegation ej behöver anmälas inför nämnden. Även idetla fall har avvikelse gjoris från vad som gäller för kommunala nämnder.Regelmässigt föreskrivs beträffande sådana nämnder all beslul som har faltals medslöd av delegation skall anmälas vid nämndens nästa sammanträde. Som skäl föravvikelsen anförs i special mot iveringen (s, 184) all beslul i storulsiräckning lorde komma att fallas med slöd av delegation. Ulskolletkan instämma i sislnämnda ullalande, Särskill vanligl med sådana beslut lordedet bli om ledamöterna i överförmyndamämnd förlägger sin verksamhel till olikadelar av kommunen, någol som utskouei i del föregående funnit vara i vissa falllämpligl. Del kan därför synas moliveral all ifrågavande beslul inle skallbehöva anmälas i nämnden. Vad nu sagts gäller dock i huvudsakföräldrabalksärenden. När del gäller övriga ärenden däremol är de inte så mångaall del skulle innebära någon märkbar belastning om de måsle följa de vanligareglerna. Någon anledning att för dessa ärenden göra undanlag från vad somgäller för kommunala nämnder om all beslut som fallals med slöd av delegationskall anmälas i nämnden finner ulskoilel inie föreligga. Ulskollet föreslårdärför au förevarande beslämmelse ändras så all den kommer alt avse endaslärenden enligt FB. Förfarandeti mål om omyndighets- och myndighetsförklaring I del föregående har utskottet tillstyrkt förslagsom är avsedda att leda till en begränsning av anlalel omyndighelsförklaringar,I 20 kap, förordas vissa ändringar i de processuella reglerna i syfte allslärka den enskildes rätlsskydd. Bl, a, slopas den nuvarande möjlighelen allförklara en person omyndig ulan all vederbörande har hörts, I defall där den som avses med ansökan om omyndighetsförklaring har svårt allförslå vad saken gäller eller kan tänkas lida skada av all få del avansökningen och därför inle personligen kan höras skall god man förordnas.Vidare föreslås ökade möjligheter au få rätlegångsbilräde. Ulskoilel som finner de föreslagna lagändringarnaangelägna lillsiyrker propositionen i denna del. Delhar i skilda sammanhang anförts all omyndighelsförklaringar inle hävs iönskvärd omfallning, I syfte all komma lill rälla härmed föreslogs i molionen1974:646 all en obligalorisk, periodiskl åierkommande läkarundersökning skulleske av alla omyndigförklarade, Lagulskollel ullalade i sill av riksdagengodkända betänkande (LU 1974:14) all när förutsällningar föreligger för hävandeav omyndighetsförklaring är det givetvis viktigt att delta konstaleras så snarlsom möjligl och all erfordertiga åtgärder skyndsaml vidtas för all få lillslånd en myndighetsförklaring, Ulskollet log inle ställning i sak tillmolionsyrkandel, men sade sig ulgå från alt de synpunkter som framförts imolionen och remissvaren skulle beaktas underdel pågående lagsliftningsarbeiei, I20 kap, 16 § föreslås nu en beslämmelse om att förutom den omyndige själv ochförmyndaren även överförmyndaren får ansöka om hävande avomyndighetsförklaring. Tanken på regelbundel åierkommande obligatoriskaläkarundersökningar avvisas eftersom de bl, a, kan medföra nackdelar för deomyndigförklarade. 1 stället föreslås på grundval av vad socialstyrelsenanförde i sill remissvar all överförmyndarna årtigen skall gå igenom allaförmynderskap, som inte avser underåriga, och efler samråd med medicinsk ochsocial expertis bilda sig en uppfattning om huruvida ifrågavarande personerbör förbli omyndiga. Finner överförmyndaren all det inle längre föreliggerskäl för omyndighetsförklaring skall han ansöka om hävande av denna. Föreskriftom överförmyndarens skyldighet alt gå igenom förmynderskapen avses bli inlageni överförmyndarkungörelsen. Delsålunda föreslagna syslemei finner utskottet komma all väl tillgodoseulskoltets och önskemål om att en omyndigförklarad inte skall behövavara omyndig längre än som är oundgängligen nödvändigt. Utskottet tillstyrkerdärför all förslagel genomförs, Ulskoilel är emellertid medvetet om allskyldighelen för överförmyndare all årtigen gå igenom alla förmynderskap iförevarande hänseende åtmislone inledningsvis kommer att medföra ålskilliglarbeie. Särskill första året kan del förulsällas all överförmyndarna får svårtalt hinna med granskningen. Sedan man väl fäll kännedom om vilka som numerasjälv kan vårda sina angelägenheter och för vilka del är lill fyllesl medbilräde av god man och därefter hävt omyndighelsförklaringen för dessa, lordeden fortsalla årliga granskningen emellertid inle behöva bli belungande föröverförmyndarna, Idella sammanhang vill ulskoilel beröra några ullålanden i propositionen omtillämpningen av 15 § förvaltningslagen på överförmyndares handläggning avärenden, Enligi nämnda paragraf får ärende inie avgöras ulan alt part harberetls tillfälle all yllra sig. Kommunikation får dock undertålas i vissafall, l, ex, om åigärden är uppenbart obehövlig. När del gäller överförmyndaresbeslul i fråga om arvode lill förmyndare m, m, innebär förvaltningslagensregler enligt propositionen (s. 160) all överförmyndaren i allmänhet kanunderlåla att höra den enskilde (dvs, den omyndigförklarade ellerden för vilken god man förordnals), om han avser all fasisiälla etl arvode sommotsvarar vad som normall brukar ulgå och som dessulom bör betalas av kommunen.Delta synes ulskollet rikligt med hänsyn till alt kommunikation här ärobehövlig, I propositionen anförs vidare au den enskilde normall bör beredaslillfälle all yllra sig, om ell särskill högl arvode har ifrågasälls, liksom dåöverförmyndaren anser all den enskilde hell eller delvis bör slå för kosinaden.Överförmyndaren bör dock kunna underlåla att höra den enskilde om delta skullevara uppenbart meningslösl med hänsyn till hans ålder, psykiska tillstånd e, d, Sislnämndaullalande finner ulskoilel tveksamt. Någon sådan grund för alt underlåtakommunikation finns inle i förvaltningslagen, som bygger på principen all enperson som ej själv kan föra talan bör ha ställföreträdare, i alla fall detnu är fråga om förordna god man för alt avge yltrande i arvodesfrågan skulleemellertid enligt ulskoltels mening föra för långl, Ulskollei vill dockframhålla alt om arvodesfrågan är tveksam och del rör sig om belydande beloppkan del bli erforderligi all förordna god man för all i förevarande hänseendebevaka den omyndiges räu. Slorieken av de koslnader som lill följd av den nuföreslagna reformen kommer all belasta kommunerna är svår att beräkna. Någotförsök att göra della har inle heller gjorls i proposilionen. Till ledning förkostnadsberäkningen anges emellertid au kostnaderna tor överlormyndarärenden iStockholm för har beräknats till ca . Avremissinstanserna är det endast som har gjort en beräkningav de blivande kostnaderna. Kommunstyrelsen har därvid kommil fram lill allkostnaderna för överförmyndare med kansli saml arvoden lill förmyndare ochgode män lorde för kommuns vidkommande komma alt uppgå till . Mot bakgrund härav föreslår kommunstyrelsen all kommunerna skallerhålla slalsbidrag av kostnaderna. Även sociala centralnämndeni , vilken är den andra kommunala instans som beretls tillfälle all yllrasig över promemorian, anser all del bör ulgå statsbidrag till läckande avkommunernas koslnader. Svenska kommunförbundei delar emellertid promemorians bedömningatt man inte lämpligen bör införa något särskilt slalsbidrag vare sig förkostnaderna för överförmyndarverksamheien eller för förmyndarvården i övrigt. Iproposilionen förordas all någol särskill slalsbidrag inie införs i dellasammanhang. Samma slåndpunkl inlär motionärerna i motion 1974:1949.Motionärerna understryker alt kosinadsulvecklingen för kommunerna i berörtavseende dock bör följas med uppmärksamhel och all frågan om slalsbidrag börlas upp lill förnyad prövning om del skulle visa sig all kostnaderna förkommunerna blir mycket höga. Motionärerna yrkar (yrkandet 6) all vad som sålundaanförs om kommunernas koslnader ges Kungl. känna.Även i molionen 1974:1947 las koslnadsaspeklen upp lill behandling dock ulanall något formelll yrkande ställs. Motionärerna förklarar sig kunna accepteraall kommunerna övertar arvodeansvarel för förmyndarverksam-heten ulan att delhärför utgår direkl statlig kompensation. Motionärerna vill likväl underslrykaall hänsyn måsle las lill den ökade ekonomiska belastning som kommunernafår genom förslagel, Ulskotielkan för sin del anslula sig lill föredragande slaisrådeis och motionärernasslåndpunkl all del inie bör införas någol särskill slalsbidrag föröverförmyndarverksamheien och för förmyndarvården i övrigl. Ulskoilel vill emellertidbetona au förevarande reform kan komma all kraftigi belasta kommunerna. Dellabör enligi ulskouels mening las med i bedömandet när del gäller all fasisiällade generella bidragen lill kommunerna. Ulskoilel uigår från all vad nu anförtskommer all beakias ulan all behöver särskill ge Kungl, Maj:l dellalill känna. Skyddför omyndigs medel mot förskingring Förmyndare är skyldig alt ersäila skada som hanuppsålligen eller av vårdslöshel tillskyndar den omyndige (13 kap, 9 §),Moisvarande skyldighel åvilar god man och boulredningsman, I de fall där skadanorsakas genom förskingring av den omyndiges medel saknar förskingrarenemellertid i regel medel all belala skadesiånd med, förhållande har iskilda sammanhang lelt lill krav på etl förstärki skydd för den omyndige, Iriksdagen har vid ålskilliga tillfällen väckts motioner med sådani krav, Senaslulskoilel hade all behandla förevarande fråga var med anledning av enmotion (1973:71) med yrkande alt skulle hos Kungl, Maj:t begäraförslag lill statlig ersättning för förtusler som omyndig åsamkas genomförskring-ring, 1siu av godkända betänkande LU 1973:10 hänvisade uiskottei lill altförmynderskapsuiredningen hade lagt fram förslag till en skärpning ocheffektivisering av förmyndarkonlrollen, Ulskoilel pekade vidare på alt en avuiredningen företagen undersökning visade all frekvensen av förluster på grundav förmyndarförskingringar är myckel ringa och all uiredningen därför inie hadefunnil moliveral all införa en omfattande statlig garanti jusi på della område,Ulskollei konsialerade även att under remissbehandlingen av utredningensbetänkande endasl en av remissinstanserna förordat införandet av en sådangaranti. För egen del underströk utskottet att motionärernas syfte all sökaförslärka skyddei för omyndigs medel i och för sig var behjärtansvärt. Den avförmynderskapsuiredningen föreslagna reformen av förmyndarkonlrollen skulleemellertid, om den genomfördes, yllertigare minska den relalivl ringa riskenför förmyndarförskingringar. Utskottet erinrade avslutningsvis om attinförandet av regler om skadeståndsansvar vid offentlig verksamhel (3 kap, 2 §skadeståndslagen) hade, även om delta endasl delvis lösle förevarande problem,inneburii en yllertigare förslärkning av skyddei för omyndigs medel. Med hänsyntill del anförda ocheftersom Kungl, Maj:ts prövning av förmynderskapsutredningens förslag till enskärpt förmyndarkonlroll inle borde föregripas avstyrkte ulskoilel bifall lillmolionen, till ulskouels belänkande fogad reservation tillslyrkle utskottels minoritet(6 ledamöler) bifall lill molionen, Proposilioneninnehåller inget förslag om sialligl ansvar i förevarande hänseende. Frågandiskuteras i proposilionen, men föredragande statsrådet anser att del intefinns tillräckliga skäl för all införa beslämmelser om skydd för omyndigs ochdödsbodelägares medel genom försäkring eller på annal liknande sätt. Imotionen 1974:1947, yrkandet 3, hemställs alt hos Kungl. Maj:l begärförslag om införande av sialligl ansvar för ekonomiska föriusler som omyndigåsamkas genom förmyndares förskingring eller oaktsamhel. Motionärerna erinrarom all den omyndige själv inle har någon möjlighet att välja förmyndare. Delkan då inle heller enligt motionärernas uppfattning vara godtagbart frånrättvisesynpunkt all den omyndige själv skall slå ansvaret för förmyndaresförskingring av den omyndiges egendom. Motionärerna anser del rimligl allstålen ikläder sig ett ansvar och ersätter den omyndige den skada han/hon liditgenom förmyndares förskingring eller förmyndares oaktsamhet, Ulskolletvill till en början anmärka alt sedan utskottet senasl behandlade förevarandefråga har Kungl, Maj:i efler hemställan från (JuU 1974:1, rskr1974:42) beslutat all frågan om vidgad ersättning till brottsoffer skallutredas, I direktiven, som utfärdades , sägs allul-redningsarbetel i första hand bör ta sikle på att bygga ut möjlighelernatill ersättning för personskador. De sakkunniga skall även pröva omer-sällningssysiemei bör vidgas lill all avse också ersättning för sakskador.När det gäller ren förmögenhetsskada bör de sakkunniga utgå från all sådanskada inle lill någon del bör inrymmas under etl statligt ersällningsansvar. Föriustpå grund av förskingring är att hänföra lill ren förmögenhelsskada. Med hänsynlill att direktiven avvisar länken på statligt ersällningsansvar för sådanskada kan utredningen inte ta upp till behandling förevarande fråga. Ulskoilelär för sin del av den uppfailningen all eit generelll statligt ansvar vid renförmögenhelsskada skulle föra väl långt. Man kan emellertid inle enligtulskoltels mening uleslula att del, om särskilda skäl föreligger, kan ansesmotiverat med statligt ersättningsansvar även för ren förmögenhetsskada. Frågaär då om sådana särskilda omständigheter föreligger vid föriust på grund avförskingring av omyndigs medel. Utskottetanförde föregående år att frekvensen av förtusler på grund av förmyndaresförskingring är ringa. Någon ändring härutinnan har, såviu utskottet kanbedöma, inte skett därefter. Den nu föreslagna reformen avförmynderskapslagstiftning innebär vidare att konlrollen över förmyndare, godemän och boutredningsman skärps och effektiviseras, någol som borde leda lillalt skyddei för omyndigs medel ytteriigare ökas. understrykaall hur effektiv konlrollen än är går det självfallel inle att hell uteslutarisken för att förmyndare och gode män kan förskingra anförtrodda medel. Ävenom således risken för förskingringar i och för sig är liten kan föriusten förden som drabbas av förskingring likväl bli betydande. Det bör vidare beaktasalt den drabbade i förevarande fall ofta aren inte rällskapabel person, somregelmässigt är handikappad i någon form och som är i behov av samhälletshjälp och stöd. Såsom motionärerna påpekar har den omyndige inte heller någonmöjlighel all välja förmyndare. I den mån förmyndaren inle är legal förmyndare,dvs. förälder lill underårig, ulses förmyndaren av förmynderskapsdomstolen.När det gäller god man skall denne, såsom utskottet tillstyrkt i detföregående, i vissa fall kunna förordnas utan samtycke från den för vilken godman skall ulses. Pågrund av del anförda kan det enligt utskottets mening inle anses godtagbartfrån rättvisesynpunkt all den som i förevarande fall drabbas av förskingringsjälv skall stå ansvaret härför. Den enda rimliga lösningen på problemet synesulskoilel vara alt staten på någol sätt ersätter den som drabbas av skada tillföljd av förmyndares eller god mans förskingring. Självfallet skall staten haregressrätt mot skadevållaren, Däremol anser uiskottei att det skulle föra förlångl att, såsom motionärerna även yrkar, införa ett sialligl ersällningsansvarvid skada lill följd av förmyndares och gode mans oaktsamhel. Pågrund av del anförda tillstyrker utskottet att i anledning avmolionen 1974:1947, yrkandel 3, hemsläller hos Kungl, Maj:l all förslagföreläggs om införande av sialligl ansvar för ekonomiska föriuslersom i förevarande fall vållas genom förmyndares och god mans förskingring. Kostnadför förvaring av omyndigs värdehandlingar Handlingar som har salls ned i öppel förvar hosbank skall under överförmyndarens tillsyn vårdas i enlighet med bestämmelsernai lagen (1924:322) om vård av omyndigs värdehandlingar (VL), Banken har enligtVL räll alt betinga sig en årlig avgift för den vård av omyndigs värdehandlingarsom åligger banken. Avgiften får inle översliga i fråga om inhemskavärdehandlingar och belräffande utländska värdehandlingar en kronaför varje påbörjat tusental kronor av handlingarnas värde. Har underårigasyskon gemensam förmyndare, skall syskonens värdehandlingar sammanräknas. Såvälförmynderskapsuiredningen som remissinstanserna förordade en höjning av denberörda avgiften. Uiredningen ansåg emellertid alt det av praktiska skäl bordeöverlämnas åt regeringen all beslämma avgiften saml all avgifisbeslämmelserna ilagen därför borde ulgå. Samma ställningstagande gjordes idepartementspromemorian, I propositionen föreslåsatt avgiften för vård av omyndigs värdehandlingar höjstill ,såvitt avser inhemska värdehandlingar, och lill två kronorbelräffande utländska värdehandlingar. Med anledning av proposilionen har tillutskottet inkommit en skrivelse från , i vilken hävdasall de föreslagna höjningarna är för låga och inle läcker bankernas koslnader.De mest föriuslbringande depåerna är enligt föreningen de små. Föreningen anserall nu gällande lariff för vård av värdehandlingar i öppet förvar bör fåtillämpas även belräffande omyndigförvar. Denu tillämpade avgifterna för omyndigförvar har gällt ,var avgifterna respektive , Uppenbariigenfinns det i belraktande av reallönehöjningar inom bankerna skälall nu höja avgifterna. Pågrund av all enligi 8 kap, 2 § RF föreskrifter om enskildas ekonomiskaförhållanden inbördes måste meddelas genom lag har man i propositionen intekunnal följa den av utredningen och även i promemorian föreslagna metoden altöverlämna ål regeringen att bestämma storteken av berörda avgifter.