bet · FX01LU29 · 1974-12-31 00:00:00 — Förbundet hänvisarbeträffande sin syn på dessa frågor lill de av förbundet avgivnaremissyttranden över samarbetsutredningens och aktiebolagsutredningensförslag. keratt den uppfattning om revisors funktion som förbundet gett uttryck för i dessaremissyttranden inte är förenlig med uppgifter av del slag motionärerna villålägga honom. Redan med hänsyn härtill vill förbundet med bestämdhet avvisaförslagen i motionen. All betydande belopp årtigen undanhålls beskattning råderdel enligt förbundets mening emellertid knappast delade meningar om. Däremothar såvitt bekant ingen seriös bedömare gjort gällande att detta undanhållandeskulle vara koncentrerat till företag i egentlig mening eller ens all det tillannat än en mindre del skulle beslå i undanhållande av företagsskaller.Undandragande av skatt förekommer inom alla grupper av skattskyldiga, och dettaär så att säga baksidan av ett högt skattetryck, framför allt högamarginalskatter och andra marginaleffekter, som för praktiskt tagel allainkomsttagare uppgår lill . Ett högt skattetryck måste varaförenai med en effektiv kontroll för alt skattebördans fördelning mellan deskattskyldiga skall bli den av lagstiftaren avsedda. Från näringstivssynpunktär en effektiv kontroll av belydelse inle minst därigenom att en ineffektivsådan medför risk för konkurrenssnedvridningar. Självfallet måste emellertidkontrollen bedrivas rationellt och på ett sådant sätt att den inte verkarstörande på verksamheten inom företagen, understryker förbundet. Liknande synpunkter framförs av . Det kan enligt förbundets uppfattning inte bestridas attföretagare i många fall underlåter all redovisa intäkter och därigenom gör sigskyldiga till skattebrott. I massmedia och i den politiska debatten har påsenare tid alll oftare framförts uppfattningar som ger intrycket attundanhållande av inkomster från beskattning i huvudsak skulle förekomma blandföretagare. En sådan beskrivning är felaktig. Det är väl känt allinkomslundanhållande förekommer bland alla kategorier skattskyldiga.Kontrollarbetet är emellertid i huvudsak inrikiai pä företagen, varför dennakategori kommit i blickpunkten. Försök att genomföra konirollaktioner med siklepå andra grupper synes inte ha gjorts, vilkel i och för sig framslår somanmärkningsvärt. Föreningen auktoriserade revisorer framhåller attden svenska skattelagstiftningen är komplicerad och föremål för fortgåendeförändringar. En myckel stordel av lagstiftningen har givits formen avgenerella regler,och ett flertal detaljfrågor lämnas åt praxis. Tillämpningenär ständigt föremål för ändringar och olika tolkningar förekommer i olika rättsinstanser.Skattebrott kan komma till stånd genom uppsåtliga åtgärder, såsom bruk avfalska fakturor, un-dertålen redovisning av intäkter etc. Det rör sig stundomom brott saiia i system medomregislreringav bolag, ändring av räkenskapsår,överflyttning mellan olika län. Avsikten att begå skattebrott har i sådana fallfunnits redan då verksamheten igångsattes. Dessa lyper av skattebrott är oftasimyckel svåra all upptäcka utan den överblick som endast riksskalteverket ochlänsslyrelserna har möjlighel att skaffa sig. En annan företeelse, som kanmedföra för låg beskattning, är felbokföringar utan uppsåt. Tillämpningen avskattebrollslagen är enligt praxis mycket hård oavsett oriktighetens tillkomst,och särskilt lar detta sig uttryck i skattetillägg. Ramen för ursäktligamisstag är mycket ringa. I den allmänna debatten betecknas vissa transaktionersom skattefusk, t, ex, vinstbolagslransaktioner och interna aktieförsäljningar.Många dylika transaktioner har varit kommersiellt motiverade. Vid rällsligprövning har domslolarna i ett antal fall kommit fram lill all brottsligtförfarande icke förelegat. Revisorssamfundet anser att den bild sommotionärerna tecknar av den svenska företagsamheten i skaltesammanhang ärfelaktig. De fl av massmedia starkt uppmärksammade fall där skattefusk harförekommit eller påståtts förekomma får inle läggas lill grund för allmänthållna omdömen om de svenska företagarna som notoriska skatlefuskare. Så är juingalunda fallet. Den absolut övervägande delen av svenska företag söker attalltid på bästa säll fullgöra sina skyldigheter till samhället. Samfundet villi detta sammanhang också framhålla att om skattebortfall föreligger på grund avskattefusk så är del inte endast alt hänföra till företagssektorn. Motionärernatycks vilja lösa problemet med skattefusk genom all bygga ut inte att man kan lösa frågan på det sättet. Man måste i slällelrikta uppmärksamheten på de underliggande orsakerna till skallefusket. Ettskattesystem innehållande sådana komponenter som progressiv itet förbunden medhöga marginaleffekter och synnertigen omfattande och svåröverblickbarlregelsystem som ständigt undergår förändringar utgör en god grogrund förskattefusk. Endasl genom avsevärda förändringar av della system kan man enligtsamfundets mening med framgång minska skattebortfallet genom skattefusk. Föreningen auktoriserade revisorer ställer sig iprincip positiv lill motions-förslaget i denna del. Såväl från samhälleligsynpunkt som med hänsyn lill tredje man, dvs. kreditgivare, leverantörer ocharbetstagare kan enligt föreningens uppfattning förslaget om utvidgadrevisionsplikt anses motiverat. anser att en utvidgadrevisionsplikt i och för sig vore värdefull tillstyrker föreningen en utredningav möjligheterna alt underkasta ett slörre antal företag än f n. sådan plikt.Belräffande målsättningen för en dylik utredning vill föreningen endast framhållaall mindre förelag bör undantagas. Föreningen avser dock icke en revision avannan inriktning eller omfattning än den som utföres i företag medrevisionsplikt. Övriga remissinstanser anser alt molionsförslagetär alltför vittomfattande för all vara realiserbart inom en överskådligframtid. Kammarrättenfinner motionärernas förslag något opreciseral lill sin omfallning, I och försig kan förslaget avse alla enskilda företag och företagare, däribland ävenfria näringsutövare som läkare, tandläkare, advokater etc. Det synes kammarrätten tveksamt om så långtgående regler låter siguppställas av ekonomiska och andra skäl, Ä andra sidan är inte uteslutet kan vilja gå längre i kravet på anlitande av revisor (granskningsman) änvad nu är fallet. Av betydelse är därvid varthän man syftar med ett vidgat kravpå revisorer (granskningsmän). De föreskrifter som finns syftar inte i någotfall till en direkt medverkan från revisorers (granskningsmäns) sida iskatlekontrollerande syfte. Deras uppgifter har en helt annan innebörd och blirväl endasl indirekt lill gagn för skattekontrollen genom bokföring ochräkenskapsmaterial kommer i bättre och tillförlitligare skick än som tilläventyrs; eljest blivit fallet. En utvidgning av reglerna om anlitande avrevisor (granskningsman) mot bakgrund av önskemålet om dennes direktaengagerande i skattekontrollen förutsätter en fullständig översyn ochrevidering av nu gällande föreskrifter, påpekar kammarrätten. I yttrandet från påpekas alttillgången på kvalificerade revisorer är begränsad. Den fanns506 auktoriserade revisorer och 904 godkända granskningsmän (numera benämndagodkända revisorer). De auktoriserade revisorerna torde i huvudsak ha sinaklienter bland de slörre aktiebolagen och dem närstående akliebolag, medan degodkända revisorernas klienter återfinns bland mindre aktiebolag och andraförelagsformer. betänkande med förslag till ny aktiebolagslaginnebär en belydande utvidgning av skyldigheten att som revisor i bolag haauktoriserad eller godkänd revisor. Även om förutsättningar för en ökning avantalet kvalificerade revisorer har skapats genom utbyggnaden av den ekonomiskautbildningen under 1960-lalel så lorde de kvalificerade revisorerna endast imindre omfattning kunna anlitas för revision i andra förelag än aktiebolag. Iaktiebolag och därmed jämförtiga associationsformer grundar sigrevisionsskyldigheten på att det inte föreligger något personligt ansvar förden juridiska personens ekonomiska förpliktelser. Revisionen i aktiebolagutövas i första hand för aktieägarnas räkning, 1 förarbetena till gällandeaktiebolagslag betonas emellertid att revisorns uppgifter inle är begränsadelill att bevaka enbart aktieägarnas ulan även gäller borgenärers, annan tredjemans och det allmännas intresse. Även om dessa tankegångar kommit till ullryckendast i ringa omfattning i lagtexten, torde de auktoriserade och godkändarevisorerna arbeta efter de principer som kommit till uttryck i nämndaförarbeten, understryker verket. De omständigheter att revisorerna i aktiebolagäven har att bevaka det allmännas intresse och att det allmänna är intressent ialla företag utgör enligt verkets mening ett skäl för att man undersökermöjligheterna att införa en allmän revisionsplikt som inte är begränsad tillviss associationsform. I detla sammanhang bör beaktas att den nyligenbeslutade höjningen av aktiekapitalets minimistorlek från 5 000 till 50 000 kr.torde resultera i att även vissa rörelsedrivande aktiebolag med aktiekapitalunderstigande lagfäst minimi- storlekavvecklas och rörelsen överföres till handelsbolag eller andra företagsformervilka med bibehållande av rådande begränsningar i revisions-plikten inte flrskyldighet att utse revisorer. I företag som drivs som handelsbolag eller somenskild firma svarar ägarna personligen för de förpliktelser som ingås avföretaget. Den revision som förekommer utövas i motsats till revision iaktiebolag enbart på företagsledarens/ägarens uppdrag. Den får närmastbetraktas som en företagets interna angelägenhet och har inte till syfte attbevaka borgenärers och det allmännas intresse. Införandet av en allmänrevisionsplikt enligt motionärernas förslag för dessa företag torde därför irealiteten komma att innebära att en viss skattekontroll lagstiftningsvägenanknytes till de enskilda förelagen och sker på dessas bekostnad. mening bör införandel av sådan kontroll och konsekvenserna härav nogavägas mol andra alternativ, främst ökade insatser från skatteadministrationenssida. hänvisar till att det vid slutetav fanns 419 000 företag registrerade i det centrala förelagsregistret.Mer än hälften av dessa förelag saknade anställd personal. Utöver de iföretagsregistret registrerade företagen finns mer än 100 000 jordbrukare utananställd personal. Den brist på kvalificerade revisorer som råderbetyder att ett genomförande av motionärernas förslag skulle vara en fråga påmycket lång sikt. Verket är ense med motionärerna om att skyldigheten attanlita kvalificerade revisorer bör utsträckas till flera företag och ävenomfatta andra företagsformer än aktiebolag och ekonomiska föreningar.Nödvändigheten av att ha kvalificerade revisorer i förelag med ringa omsättningoch fl eller inga anställda kan dock enligt verkets mening ifrågasättas.Skyldigheten bör avvägas mot exempelvis omsättning, antal anställda ellertillgångssumma. De beslutade ändringarna i aktiebolagslageninnebärande låneförbud och höjning av minimigränsen för aktiekapital lordeäven medföra en ökning av andra företagsformer. Även i betonar alt detför närvarande inte lorde finnas resurser för ulbildning av det stora antalelrevisorer, som enligt motionärernas förslag skulle behövas. 1 länfinns ca 32 000 momsregistrerade företag, upplyserlänsstyrelsen. Det totala antalet företag i länet lorde enligt länsstyrelsenberäknas uppgå till minst 38 0(X). Ätt täcka behovet av företagsrevisorer förell så stort antal företag finner icke vara möjligt. Mångasmåföretagare har dessulom knappasi råd att hålla sig med revisor. Omreformen-genomförs, torde det därför enligt uppfattning blinödvändigt alt införa viss begränsning beträffande förelag, som skall tvingasall ha revisor, exempelvis med hänsyn till omsättning eller annan grund.Härigenom kommer många småhantverkare och liknande all kunna undantagas frånreformen, påpekar . erinrar om att flertaletav våra svenska förelag är små. Detta belyses av den statistik över antaletföretag i olika storteks-klasser, som bl. a. återfinns i förslaget lill nybokföringslag. Denna statistik ger vid handen, att av antaletförelag enligt SCB:s cenlrala förelagsregister (på tillsammans 419 000) harmindre än två anställda. Av de cirka 350 000 mervärdeskatteregistreradeföretagen har nära hälften en omsättning . Redan dessastatistiska uppgifter visar enligt förbundets uppfattning alt motionärernasförslag är orealistiskt. Skyldighet att anlita revisor skulle bl. a. innebära,all nära 300 000 förelag med mindre än två anställda skulle, oberoende avförelagsformen, ha revisor. Det kan med skäl ifrågasättas om dessa, varav detstora flertalet drivs i form av enmansförelag med i allmänhet små ekonomiskaresurser, över huvud taget har möjlighet att betala den kostnad som anlitandetav en revisor skulle innebära för dem. Även revisorsamfundet framhåller att det inte finnsnågra praktiska möjligheter för den svenska revisorskåren att ta hand om detstora antal företag, som skulle bli aktuella för revision enligt motionärernasförslag och med det innehåll i revisionen som föreslås. Effekten skulle ocksåbli att åtskilliga företag blev tvungna att vända sig till mindre kvalificeraderevisorer, vilket inte skulle motsvara motionärernas syften. När det gällerutbildningsfrågorna hänvisar samfundet lill den inom kommerskollegium pågåendeuiredningen angående kompetenskraven för auktoriserade och godkända revisorer. Kammarrätten finner molionsförslaget i och för siginte ointressant även om tvekan kan hysas om det möjliga och kanske ävenlämpliga i dess genomförande. Revisorn (granskningsmannen) har rimligen långtbättre förutsättningar än den nuvarande taxeringskontrollanien innan denneutfört en närmare granskning eller tillgripit en sådan ålgärd som en taxeringsrevisionatt ha en uppfattning om huruvida skattelagarna eftertevts närin-komslskattedeklarationen upprättats. Ä andra sidan innebär det tveklöstnågot mycket långtgående alt på ifrågasatt sätt vidga revisorns uppgifter.Kammarrätten erinrar om att aktiebolagsutredningen diskuterat frågan om enutvidgning av revisorernas granskningsuppgifter för aktiebolagens del till attavse en mer omfattande förvaltningsrevision, innebärande åliggande förrevisorerna att bedöma bolagens beslut och handlande inte bara från nuföreskrivna synpunkter utan även från allmänt sociala och samhällsekonomiskaaspekter. Så långt som till förslag i denna riktning kom utredningen inte, änmindre har man föreslagit en sådan utvidgning av revisorernas skyldigheter somden av motionärerna åsyftade, Naturiigtvis är det också något av enlämplighetsfråga, huruvida en revisor med den förtroendeställning han sområdgivande gentemot företagel har i åtskilliga sam- manhangsamtidigt bör tilläggas offentligrältsliga uppgifter som t, o. m. kan innebäraen skyldighet alt anmäla företaget till taxeringsmyndigheternas granskning,framhåller kammarrätten. delat motionärernas uppfattningatt förelagsrevisorerna i enlighet med intentionerna i förarbetena tillnuvarande aktiebolagslag även skall bevaka det allmännas intresse och tillseatt företagen eftertever gällande skattelagstiftning. Beträffande förslaget omskyldighet för revisorn alt även tillse att företagen inte utnyttjar luckor iskattelagstiftningen anför verket följande. Innebörden av lagstiftarnas vilja elleravsikterna med en skaltelag kan i avsaknad av närmare anvisningar uppfattas ochtolkas på olika sätt av företagen, revisorerna och det allmänna. Ansvaret förbrister och ofullkomligheter i skattelagstiftningen åvilar det allmänna iegenskapav lagstiftare, och enligt verkets mening har det allmänna därmed ävenskyldighet alt bevaka att luckorna i skattelagarna inte utnyttjas på ett ickeavsett sätt. Verket kan således inte ansluta sig till motionärernas uppfattningi delta avseende. har tidigare föreslagit en särskildutredning rörande frågorna om innehållet i revisorernas rapportering i sambandmed årsredovisningen och på annat sätt. Verket har tillstyrkt förslaget. Enligtverkels mening bör frågan om revisionens innehåll och omfattning samlföreiagsrevisorernas uppgifter och rapportering behandlas inom ramen förpågående arbete med ny aktiebolagslag och om möjligt resultera i direktalagbestämmelser. Enligt riksskatieverkels uppfattning måste redanaktiebolagslagens nuvarande bestämmelser innebära en informationsskyldighetför revisor, som vid sin granskning konstaterar t. ex. alt ett bolag ejredovisat all omsättning i rörelsen eller verkställt bokföringstransaktioner istrid mot gällande skal-teförfattningar. I första hand är det bolagets styrelsesom bör underrättas. Om rättelse ej sker måste en anmärkning göras irevisionsberättelsen. Akliebolagsulredningens förslag lill aktiebolagslagupptar i 92 § den yttertigare föreskriften att erinringar av revisor skallantecknas i protokoll eller annan handling och bevaras av styrelsen påbetryggande sätt. Enligt verkels uppfattning är det av vikt att revisorerna iökad omfallning konlrollerar alt företagen följer skalteförfattningarna. Detskulle även vara av värde om revisorerna i viss omfattning hade skyldighet attkontrollera vissa av de uppgifter företagen nu lämnar till myndigheternaavseende skaller och avgifter. Den av motionärerna föreslagna reformen med bl.a. rapporteringsskyldighet lill innebär en så genomgripandeförändring av revisorns uppgifter i jämförelse med gällande regler, all denenligt verkets mening förutsätter att, vilket också är motionärernasuppfattning, staten utser revisor. framhåller att tankegångarnai motionen om att företagen skulle fl betala statens kontroll avskaltelagsiiflningens efterlevnad Dessa kan dock ej accepteras av förbundet, utan kontrollen avefterlevnaden av skattelagstiftningen bör enligt förbundels uppfallning åliggataxeringsmyndigheterna. 1 detta sammanhang framhåller förbundet att revisorernasuppgifter i praktiken är avsevärt mer långtgående än vad motionärerna låterpåskina. I ett övervägande antal företag sker bl. a. en regelmässig kontrollfrån revisorernas sida av upprättade deklarationer som räkenskaperoch transaktioner i övrigt ingående granskas. Från förbundets sida flr starktunderstyrkas att i de förelag, vilkas intressen handelskamrarna representerar,revisorerna iakttar skallelagstiftningens regler på ett ur samhällels synpunktoklandertigt sätt. i är tveksam belräffandedet framförda förslaget om utvidgning av revisorernas uppgifter i fråga om hurföretagen eftertever skattelagarna. Det bör framhållas, att även om en revisorbemödar sig att efterse, att skattelagarna följs, kan det vara svårt altavgöra, om vidtagna åtgärder från företagels sida strider mot skattelagarnasandemening eller ej. En alltför vidlyftig rapporteringsskyldighet, omfattandeäven tveksamma fall, skulle kunna medföra en minskning av revisorernasfaktiska möjligheter alt i samarbete med företagsledningen erhålla behövligainformationer. Endast i fall, där bolaget vägrat ställa sig till efterrättelseav revisorn framförda anmärkningar eller vid uppenbara fall av skatteflykt, börrapportering ske. Enligt Industriförbundels mening skulle den imotionen föreslagna ordningen utgöra en myckel orationell kontrollverksamhet.Ingen har tidigare gjort gällande att en väl avvägd ta.xeringskonlroll skulleinnebära alt varje företag underkastades en fullständigtaxeringsrevision. En härför erfordertig utbyggnad av den nuvarandetaxeringsrevisionen skulle med säkerhet anses som i högsta grad överdriven ochanses innebära alt samhället lade ned kostnader på denna verksamhet som intestod i någon rimlig proportion till vad som därigenom kunde vinnas. Likväl ärdet i princip della motionärerna föreslår. Ätt kostnaderna för den föreslagnataxeringsrevisionen genom förelagsrevisorer läggs på företagen är ytterstanmärkningsvärt. Det innebär att taxeringskontrollen för vissa skattskyldigaskall betalas direkt av dem själva men att finansieringen av kontrollen avövriga skattebetalare skall ske över statsbudgeten. En sådan ordning ärgivetvis inte acceptabel: Och självfallet kan inle en överdimensioneradkonlrollapparat ursäktas av all kostnaderna för densamma flr bäras direkt avdem som kontrolleras. En önskvärd effektivisering och rationalisering avkontrollverksamheten bör enligt förbundets mening ske inom ramen för denhittillsvarande inom riks-skatteverket och länsslyrelserna uppbyggdaorganisationen härför. Vid en sådan av samhället bekostad kontroll drabbas inteskattskyldiga som lämnar en korrekt redovisning och deklaration direkt avomotiverade konlrollkost-nader. Tilläggas må att å andra sidan de som sökerundanhålla skatt genom oriktigdeklaration flr betala härför genom bl. a. de skattetillägg som utgår vidkonstaterade felaktigheter. I yttrandet från Lantbrukarnas riksförbundunderstryks att förslaget om revisorernas rapporteringsskyldighet strider heltmot den tystnadsplikt som i alla lagar åläggs revisorerna. En sådanbestämmelse, speciellt kompletterad med att revisorerna skulle åläggas göra enbedömning av andan i skattelagstiftningen, skulle tvinga dessa att ägna del av sill arbete åt skattegranskning i stället för sin primära uppgift -revision av räkenskaper och förvaltning. Detta skulle snedvrida helarevisionens inriktning och medför allvariiga nackdelar för både revisorernaoch deras klienter samt skapa ett misstroende mot revisorerna som allvartigtskulle skada det anseende de har i svenskt näringsliv. Dessutomtillkommer alt övervakningen av lagstiftningens efterievnad åliggerstatsmakterna. Att övervältra detta ansvar på revisorerna kan icke ifrågakomma,fastslår förbundet. Föreningen auktoriserade revisorer anser att enutvidgning av företagsrevisorernas uppgifter att även omfatta en artigtaxeringsrevision skulle kräva en avsevärt ökad arbetsinsats från revisorernassida. Detta skulle i sin tur leda till avsevärt ökade kostnader för företagen.Enligt föreningens uppfattning är huvudparten av företagen lojala och sysslaricke med skattefusk eller skatteflykt. De företag som hämningslöst spekulerar imöjligheterna att komma undan skatt torde vara i minoritet och synes bäst kunnafingas in av taxeringsmyndigheterna genom ett selektivt urval bland allaföretagen. En generell, skatteinriktad revision, som ställer sig synnertigenkostsam, skulle åsamka majoriteten av företagen väsenlliga merkostnader förrevision i syfte att komma åt den mindre, illojala parten av alla företag.Genom att skattemyndigheternas granskning kan organiseras och genomföras effektivare,kan dessa till lägre total kostnad uppnå en bättre skattekontroll än som skulleske genom att revisorernas uppgifter vidgas. Genom att "skallerevisionen"skulle bli arbetskrävande finns stor risk för alt den skulle menligt inverka påen företagsrevisors normala arbetsuppgifter. Revisorns särpräglade ställningsåsom en från företaget fristående yrkesutövare och lill förelagetknutet organ har utvecklats harmoniskt under lång lid genom lagstiftning ochpraxis. Förändringar i den rollsitualionen kan menligt inverka på revisornsmöjligheteratt fullgöra sin ordinarie funktion. Man bör ej bortse från attsamhället har ett behov av en effektivt fungerande företagsrevision av gängseslag. Genom de ökade krav på insyn, som framförts från olikaintressentgrupper, har detta behov förstärkts. Enligt Revisorsamfundets mening förutsättermotionärernas krav på en allmän bevakning av hur skallelagstiftningen tillämpasatt revisorn detaljgranskar hela räkenskapsmaterialet. skeremellertid - och måste i praktiken ske - med principerna om väsentlighet ochrelativ risk som vägledande. Revisorn måste inrikta sitt granskningsarbete såatt huvudvikten läggs vid de uppgifter i årsredovisningen och de delar av delinterna kontrollsystemet som är mest väsentliga samt vid de uppgifter och delarav konlrollsysiemel inom vilka möjligheten till fel av väsentlig betydelse ärstörst. En detaljgranskning av hela räkenskaps-materialet skulle kräva enmyckel stor arbetsinsats och medföra mycket höga kostnader för företagen. Någongaranti kan inte heller med ett sådant system erhållas alt exempelvis allaintäkter verkligen kommer fram till beskattning.