bet · FX01KU22 · 1974-12-31 00:00:00 — a. de politiska partierna, löntagarorganisationernaoch olika näringsgrenar. Drivmedelsransoneringen pågick 8 januari-30januari och kvotransonering av eldningsolja . Elransonering förbereddes men sattes aldrig i kraft. Påelområdet bedrevs en sparkampanj. Dessutom förbjöds eller begränsades elanvändningför vissa ändamål, t. ex. reklam, gatubelysning osv. Dessa förbud ochbegränsningar har upphävts. Av materialkan nämnas ytterligare en hemlig promemoria upprättad inom utrikes-och handelsdepartementens enhet för utrikeshandelsläget. Promemorianinnehåller i likhet med övriga promemorior bedömningar av oljeläget baserade päinformationer från svenska utlandsmyndigheter m. m. a. berörs motiven tillOAPEC:s beslut att höja produktionen , frågor om oljevapnet ochprishöjningarna, oljebolagens roll för fördelningen. Vidare fanns i mitten avjanuari hemliga rapporter av skilda slag t. ex. inom handelsdepartementetupprättad lagerredovisning tiU , bedömningar av bränslenämnden avförsörjningsläget m. m. Som underbilagor till denna PM fogas: PM 1974-03-11av "Sammanställning av beslutsunderlag etc. rörandeförsörjningsberedskapen för flytande bränslen m. (Underbilaga 1). PM 1974-01-24av "Vidtagna, viktigare åtgärder med anledning avoljekrisen" (Underbilaga 2). Sammanställning av beslutsunderlag etc. rörandeförsörjningsberedskapen för flytande bränslen m. m. Under höst- och /74 togs inom berörda myndigheter och departement fram underlagför regeringsbeslut med anledning av den försämrade försörjningen med flytandebränsle m. m. 1 bifogade pärmar - en för öppna och en för hemligahandlingar - har sammanställts det viktigaste underlaget och de viktigastebesluten. Som framgår av innehållsförteckningen har principen försammanställningen varit att under ett uppslag samla tillgänglig information omläget i världen (UD-rapporter m. ), försörjningsläget i samtdärav föranledda åtgärder vid nedan angivna tidpunkter. 16/11 allmänberedning inom regeringen rörande försörjningsläget 27/11 information om att ransonering skulle införas med början i januari1974 6/12 information om beslutade kort- och långsiktiga åtgärder försöriningsberedning, energipolitisk delegation, energiräd m. m.16/12 vissa ransoneringslagar i tUlämpning, krisorganen organiseras(14/12) och allmän beredning inom regleringen rörande försörjningsläget4/1 kontroU av försörjningsläget inför ransoneringens början den 8 januari1974 29/1 information om nya högstpriser och om införandet av clearing.Bränslenämnden offentliggör vissa försörjningsbalanser och sitt beslut attavbryta drivmedelsransoneringen. De följande uppslagen innehåller underlag som utarbetats samt övrigt material - propositioner,statsrådsprotokoll m. m. som bedöms vara av intresse. Hela underlaget för beslut om clearing och allUD-information om läget i världen i övrigt finns att ta del av inomhandelsdepartementet. Vidtagna,viktigare åtgärder med anledning av oljekrisen 6/10 8/10 4/11 7/11 OAPEC-beslut om produktionsnedskärning/mån. OAPEC-beslut om 25 nedskärning Översyn av beredskapsanläggning Särskild grupp tillsättsinom för kontroll av ransoneringsförberedelsernaSammanträde i försvarsrådet bl. a. rörande läget i ocholjesituationen i världen Diskussion om ransoneringsförberedelserna med K, I,ÖEF, TN Anmälningsskyldighet rörande prishöjningar pämotorbensin, motorbrännolja och eldningsolja införs Statssekreteraren ihandelsdepartementet sammanträder med SPI:s direktion angående oljeförsörj-ningsläget Nationella oljegruppen med representanter för bl. a.handelsdepartementet, ÖEF, SPI och oljebolagen sammanträder Sammanträdemellan handelsministe och statens pris- och kartellnämnd ang. oljeföretagensförslag till prishöjningar pä olja ÖEF m. fl. redovisar försörjningsläget förhandelsministern beredning inom regeringen om försöriningsläget Propang. (Förberedelser för ransonering jan. 22/11 Överläggningar i Oslomellan de nordiska försörjningsministrarna om oljesituationen 26/11 ÖEF redovisarförsörjningsläget för 27/11 : Överenskommelsemellan regering och oljebolagen om kvotering av eo för uppvärmning, upprättandeav fördelningskontor m. m. Information tiU allmänheten om ransonering jan. 19746/12 : informerar om beslutade kort- och långsiktiga åtgärder: d) SPK bemyndigas att fastställa maximipriser e) 200 milj.kr. ställs till ÖEF:s förfogande för inköp av olje produkter f) clearingavgift(ev.) g) ransoneringskort för bensin och motorbrännolja sänds ut frän jan.1974 9/12 10/12 Överenskommelse mellan regering och oljebolagen om ändrad kvoteringsbas för eo14/12 Allmänna ransoneringslagen, allmänna förfogandelagen och elransoneringslageni tillämpning Instruktion för och ledamöter i bränslenämnden (BN) resp. statenselransoneringsnämnd (SERN) Ledamöter i försörjningsberedningen förordnas16/12 Allmän beredning inom regeringen omförsöriningsläget 17/12 redovisar för försörjningsberedningendels försörjningsläget, dels förslag tiU tilldelningsramar ochransoneringspe- riodens längd för bensin och motorbrännolja 18/12 : Allmänheten informeras om bränslenämndens och statenselransoneringsnämnds ransoneringsbeslut 24/12 V 51 Länsstyrelsernas ransonerings-enhet i funktion Ytterligare100 milj.kr. ställs tUl ÖEF:s förfogande för inköp av oljeprodukter m. om clearing för oljeprodukter V 1/74 De kommunala krisorganen ifunktion 3/1 BN redovisar försörjningsläget för handelsministern 4/1 Prop. ang. rörlig kredit (2000 )för oljeköp 8/1 Ransonering av bensin och motorbrännolja, kvotering aveldningsoljor Ransoneringav elenergi (förbud mot användning av elenergi för vissa ändamål) 18/1 Uppdrag ät ÖEF attförbereda reglering av petrokemikalier m. m. Instruktion för och ledamöter iclearingnämnden Medel för oljeclearing (25/1) Prop. ang. bestämmelserför ransonering av stadsgas m. m. Prop. ang. rörlig kredit för oljeclearing. 14 1974.4 saml. PM angående Kungl. Maj:t$ handläggning av ärenden rörandeersättning av allmänna medel för personskada på grund av brott (1971:505) omersättning av allmänna medel för personskada på grund av brott har införtsmöjlighet för den som drabbats av personskada genom brottslig handling att fäskadan ersatt av allmänna medel. Ersättningsärendena prövas av Kungl. Maj:t ochhandläggs inom . För ändamålet har anvisats ett särskiltförslagsanslag på . I det följande lämnas en redogörelse förvUka krav som enligt kungörelsen skall vara uppfyllda för att ersättning skallkunna komma i fråga. Ersättningsbestämmelserna avserendast personskada, således inte sakskada eller annan förmögenhetsskada.Skadeståndslagen (1972:207) innehåller ej någon definition av begreppetpersonskada utan anger (5 kap. 2 §) endast vad sådan ersättning skaU omfatta. Ipropositionen till skadeståndslagen uttalade departementschefen (s. 576) attfrånvaron av definition inte syntes ha givit upphov till några olägenheter ochatt uttrycket personskada därför kunde användas i den nya skadeståndslagen utanen närmare precisering av begreppets innehåll. Departementschefen förutsattedärvid att frågan om avgränsningar av personskadebegreppet och av deteventuella behovet av en mera differentierad terminologi prövades av densittande skadeståndskommittén under dess utredningsarbete rörande ersättningför förlorad arbetsförtjänst och för förlust av försörjare. I sak framhölldepartementschefen särskUt att såväl kroppsliga som psykiska sjukdomstillståndvar att räkna som personskada antingen de framkallats med fysiska medel ellerpå annat sätt. Endast personskada tillfogad någongenom brottslig handling är ersättningsberättigad enligt kungörelsen. Skadanmåste således ha förorsakats av en straffbelagd handling. Det fordras dockinte att skadegöraren dömts för brottet eller ens att skadegöraren är känd. Somregel skaU dock brottet ha polisanmälts. Har så ej skett utgår ersättningendast om sökanden visar giltigt skäl för att anmälan underlåtits. Syftet med ifrågavarandelagstiftning är att täcka socialt ömmande behov (prop. 4 s. 15).Det stadgas därför i kungörelsen att ersättning utgår efter en prövning avsökandens behov. Härvid skall hänsyn tas till annan ersättning, t. ex.försäkring, som tillkommer den skadade med anledning av skadan. Viddenna prövning beaktas alla former av försäkringar, således även privata. Vanligtförekommande är t. ex. att de s. k. villa- och hemförsäkringarna innehålleröverfallsskydd. Beträffande ersättningens storlek uttalas i dendepartementspromemoria (Ju 1970:21) som föregick ifrågavarandeersättningsbestämmelser bl. a. att bestämmelserna inte som i skadeståndsrättenskall tjäna syftet att försätta den skadelidande i samma situation som omskadan inte hade inträffat utan att avsikten endast var att avhjälpa ömmandebehov. Härav följer att ersättningens storlek inte utan vidare kan bestämmasmed ledning av skadeståndsreglerna eller en föreliggande dom pä skadestånd somden brottslige ålagts att utge. Det framhålls dock att ett i rättegångfaststäUt skadeståndsbelopp självfallet kan ha vägledande betydelse vidersättningsprövning. Som en allmän princip för bedömningen anges den ekonomiskaförändring som skadan inneburit för sökanden. För bifall fordras sålunda attskadan medfört påtagliga ekonomiska svårigheter för den skadelidande när detgäller hans egen försörining eller försörjningen av andra som är beroende avhonom för sitt uppehälle. Att en viss standardsänkning inträtt anses alltsåinte tillräckligt för ersättning, medan man ä andra sidan inte kräver att denskadelidande hamnar i ren nöd. Vid bedömningen av den skadelidandes ekonomiskaställning skall vidare i första hand hänsyn tas till den skadelidandes egnainkomst- och förmögenhetsförhäUanden. Endast undantagsvis sägs hänsyn böra tastill andra realiserbara tillgångar än pengar och värdepapper. Endast omsärskilda skäl föreligger kan enligt kungörelsen gottgörelse utgå för sveda ochvärk, lyte eller annat stadigvarande men. I motiven till ersättningsbestämmelserna (prop. 4 s. 15, JuU 1971:5 s. 4) anges att ersättningsbelopp över 50 000 kronorskall utgå endast om synnerliga skäl, t. ex. höggradig invaliditet, föreligger.Ej heller skall ersättning utgå om sökandens behov av gottgörelse uppskattasunderstiga (2 § andra stycket). Gottgörelse kan även utgå för arvode till biträde och förutredning av ersättningsärendet. Härvid måste dock synnerliga skäl bedömasföreligga i fråga om sökandens ekonomiska villkor. Kungörelsen är enligt uttryckligt stadgande iövergångsbestämmelserna tillämplig endast pä skada som inträffat 1970. Andra former av skadeersättning genom allmänna medel Personer som utsätts för skador avrymlingar från fängvårdsanstalter eller dylikt har /49kunnat få ersättning från ett särskilt förslagsanslag på socialdepartementetshuvudtitel . Från anslaget ersätts skada som vållats av personer som avvikiteller permitterats från fångvårdsanstalt, ungdomsvårdsskola eller ; Ersättning utgår också för skada, vålladav intern som beviljats frigång från fångvårdsanstalt, av ungdomsvårdsskoleelevsom vårdas utom skola och av alkoholmissbrukare som har intagits på allmänfångvårdsanstalt men bor på inackorderingshem eller åtnjuter famUjevård.Ersättning utgår i dessa faU inte bara för personskada utan också föregendomsskada och i vissa fall för allmän förmögenhetsskada på grund av person-eUer egendomsskada. Anslaget disponeras av . Ärenden avprincipiell betydelse eller ärenden där ersättning kan komma i fråga med högrebelopp än prövas av Kungl. Anslaget utgör för budgetåret1973/och föreslås för /75 höjas tUl 650 000kronor. 1 viss omfattning ersätter landstingen enligt sammagrunder som tillämpas för rymlingsanslaget sädana skador som vållas avrymlingar m. fl. frän psykiatriska sjukhus under landstingens huvudmannaskap.Samma gäller beträffande de större kommunerna vid skador som vållats avungdomar som avviker från kommunala anstalter inom ungdomsvården. Anslaget under andra huvudtiteln : Diverseutgifter kan efter beslut av Kungl. Maj:t användas för kostnader förpolisverksamhet som inte kan bestridas från annat anslag. Anslaget har t. ex.använts för att utbetala skadestånd till en är 1967 i tjänsten svårt skadadpolisman. Ersättning for personskada som polisman ådragit sig i tjänsten hareljest belastat anslaget för personskada pä grund av brott, dock underförutsättning att skadan inträffat utgång. Fortsättningsviskommer emellertid sådana skador att ersättas på annan väg. För polismän andra statstjänstemän gäller nämligen statens personskadeförsäkring somger tjänstemän rätt tUl ersättning för förlorad arbetsförtjänst, sveda och värksamt lyte och annat stadigvarande men för skador som efter den 1 januari 1973våUats under tjänsteutövning. Det har även förekommit (se exempel 11 i de för år 1972redovisade fallen) att skadestånd utbetalats från andra huvudtitelns anslagExtra utgifter. Fallet avsåg personskada pä grund av misshandel som förövats1970. Som framgår av redogörelsen nedan rörande ogillade ersättningskrav måstebeslutet i fråga emeUertid betraktas som ett undantag. Frågans tidigare behandling i m. m. I detta hänseende hänvisas riU JuU 1971:5, 1972:5 och 1973:5. Frågans behandling statsverksproposition(1974:1 bil. 4 s. 110) I statsverkspropositionen hänvisasi samband med ett i förhällande till föregående år oförändrat anslagsäskande (1miljon kronor) följande redogörelse i tabellform rörande behandlingen av detill inkomna ansökningarna om ersättning. Antaletärenden i enligt kunggörelsen (1971:505) om ersättningav allmänna medel för personskada på grund av brott Totala antalet avgjorda ansökningar Bifallna ansökningar Antal Belopp Budgetåret 71/72 101 Budgetåret 72/73 240 Totalt under budgetåren 71/72-72/73 341 40 948 '169 833 Ansökningar lämnade utan bifall p. g. a. Gärnings- Privat mannen har försäk-betalt eller ring påbörjat betalningen Budgetåret 71/72 19 Budgetåret 72/73 35 Totalt under budgetåren 71/72-72/73 54 Jämförelsemellan yrkade och beviljade belopp Yrkat totalbelopp 315 774 Yrkad ersättning för förtorad arbetsförtjänst 86 687 4 000 158 060 Yrkad ersättning för kostnader beståendenedsättning av arbetsförmågan sveda och värk Beviljat totalbelopp 210 781 Beviljad ersättning för förlorad arbetsförtjänst 50 258 Beträffande principerna föranslagets utnyttjande anför departementschefen: Enligt min mening bör man nu motbakgrund av vunna erfarenheter något närmare precisera de vUlkor somfortsättningsvis bör gälla för rätt till ersättning. Ersättningen bör i princip bestämmas med tillämpning avgällande principer för beräkning av skadestånd vid personskada. Vissa modifikationeri skadeståndsprinciperna bör dock göras. Den statliga ersättningen bör sålunda,för att överkompensation skall undvikas, vara subsidiär i förhållande tUl allaformer av personförsäkring på den skadelidandes sida. Sålunda bör inte barasocialförsäkringsförmåner utan också förmåner från s. k. summaförsäkring (liv-, olycksfalls- ochsjukförsäkring) räknas av när ersättningen bestäms. Jag anser vidare att, avadministrativa skäl, en nedre gräns för ersättningen bör gälla även ifortsättningen. Denna gräns bör nu bestämmas till . och motsvarandebelopp bör betraktas som en självrisk. Däremot bör några särskUdainskränkningar i rätten tiU ersättning för ideell skada inte längre gälla. Också när det gäller verkan av medvållande börskadeständsrättens principer vara vägledande. Med hänsyn till attomständigheterna vid skadefallen enligt vad erfarenheterna gett vid handen oftaär särpräglade bör det emellertid finnas visst utrymme för en diskretionärprövning av ersättningsfrågan som medger mer vittgående inskränkningar i ersättningsrättenän som följer enbart av allmänna medvållanderegler. Som uttalades vidersättningssystemets tillkomst bör det sålunda finnas möjlighet att ta hänsyntill den skadelidandes allmänna uppträdande i samband med skadehändelsen ochsärskilt till frågan om han själv har provocerat händelsen, om han har utsattsig för särskilda risker genom det sätt pä vUket han har gett sig i lag medgärningsmannen och liknande omständigheter. Ersättning bör som hittUls utgå för alla typer avbrottsskador, alltså inte enbart för skador genom våldsbrott o. d. Liksom f. n.bör en territoriell begränsning gälla, dvs. att endast skador som har uppkommiti eller drabbat någon med hemvist här ersätts. gällande regler omatt polisanmälan av brottet skall ha ägt rum, om skyldighet att överlåta rättentill skadestånd av gärningsmannen till staten samt om rätt i vissa fall tillersättning av allmänna medel för biträde och utredning i ersättningsärendet börlikaledes behållas oförändrade. Vissa villkor bör även gälla beträffande sökandensekonomiska förhållanden. Med hänsyn till de vitt skiftande förhållandena är detsvårt att finna några generella normer. En lämplig ordning synes vara att gepersoner i lägre inkomstskikt full ersättning och personer med högre inkomsteren reducerad ersättning. Om inkomsten nått en viss högre nivå bör i principingen ersättning utgå. Om det med hänsyn till skadans omfattning eller artföreligger särskilda skäl bör dock full ersättning kunna utgå även i fall dåden eljest skulle ha reducerats eller ersättning kunna utgå i fall där ingenersättning alls skulle ha utgått. Om det är uppenbart oskäligt att ingenersättning utgår bör ersättning kunna utgå även i andra fall än de nämnda. Vid bedömningen av om ersättning skall utgå bör givetvisäven andra omständigheter än inkomsten, t. ex. försöriningsskyldighet, beaktas. Ersättningsärendena handläggs tills vidare inomjustitiedepartementet. Sedan en viss praxis i ersättningsärendena nu skapatsoch antalet ärenden dessutom kan antas stiga bör övervägas att flyttahandläggningen till annan myndighet. Det torde få ankomma på Kungl. Maj:t att,om så finnes lämpligt, uppdra ät annan myndighet att handlägga ersättningsärendena. I sitt av godkändabetänkande över bl. a. ifrågavarande anslag förordade justitieutskottet (JuU1974:1) atl en ulredning tillsattes med uppgift att ompröva villkoren förersättning ur anslaget. Syftet borde enligt utskottet vara att bättretillgodose önskemålet att ge ekonomiskt skydd åt personer som drabbas av skadagenom brott. Enligt utskottets mening skulle ett ökat statligt ansvar för brottsskador sannolikt kunna öka förståelsen för den öppnare och merhumana kriminalvård som statsmakterna under stor enighet fattat beslut om. DetskuUe också, anförde utskottet, kunna i kombination med andra åtgärder -underlätta rehabiliteringen av dem som begått brott och därvid ådragit sig enomfattande skadeståndsbörda. Utredningen borde enligt utskottet inte bindas avdetaljerade anvisningar. Utredningsarbetet borde emellertid avse såväl person-som egendomsskada. Utskottet framhöU därvid, att en utvidgning aversättningssystemet till att omfatta även sakskador framstod ur social synvinkelsom särskilt angelägen med hänsyn till att försäkringsskydd mot sådana skadorofta saknades hos de ekonomiskt sämst stäUda grupperna i samhället. Utskottetansåg vidare målsättningen böra vara, att den skadelidande skulle i enlighetmed skadeståndsrättsliga principer försättas i samma situation som om skadaninte inträffat, m. a. o. gottgörelsen skulle inte som syfta till attfrämst tillgodose socialt ömmande ersättningsbehov. Även i övrigt borde enligtutskottet skadeständsrättsliga principer tillämpas, t. ex. betydelsen avmedvållande från den skadelidandes sida. Det nuvarande systemet med ersättningfrån ett särskilt anslag för skador förorsakade av rymlingar frånfångvårdsanstalter m. m. ansåg utskottet vara orationellt och förordade ettsammanförande av de båda anslagen till gemensam administration underjustitiedepartementet. 1 avvaktan pä utredningen godtog de förslag somjustitieministern framlagt om anslagets användande med den justeringen att dennedre gränsen - självrisken - för att erhålla ersättning bestämdes tUl 200kronor. avgjordes 88 ärendenrörande ersättning till brottsoffer. Av dessa bifölls 31. Ersättningutbetalades med sammanlagt . Motsvarande siffror för tiden1.1.1973-31.8.1973 är 102 avgjorda ärenden, varav 27 bifallna. Ersättning harunder utbetalats med sammanlagt . Nedan skall lämnas dels en kortfattad redogörelse föromständigheterna och tillerkända belopp i de bifallna ärendena, dels ensummarisk redogörelse för de ansökningar som avslagits av Kungl. Maj:t medangivande av avslagsgrunderna. Det kan tilläggas att för de fall Kungl. Maj:tsavslagsbeslut motiveras med att sökanden har möjlighet att utfå ersättning pågrund av försäkring detta alltid anges i beslutet. Detsamma gäller vid avslagpå grund av att brott inte styrkts. I övriga fall har som regelavslagsgrunderna inte angetts i besluten. 1 de flesta fall har emellertidvederbörande departements-tjänsteman i särskUd skrivelse meddelat sökandenskälet lill att ersättningsyrkandet avslagits. 19-årigetypografen . misshandlades med tandskador som följd. Gärningsmannen dömdes förgrov misshandel. Något skadeståndsyrkande framställdes ej i rättegången. Maj:t yrkade L. ersättning med sammanlagt , varav 9 105 förtandvärdskostnader, 300 för förlorad arbetsförtjänst och 3 000 för sveda ochvärk. Maj:t tillerkände honom , varav 300 för förloradarbetsförtjänst. L. var ogift och hade statligt taxerad inkomst på 11 350kronor. 20-årigestuderanden erhöll genom misshandel skelettskador i ansiktet. Gärningsmannendömdes för misshandel samt förpliktades i en senare dom att utge skadeståndtill D. med , varav för sveda och värk och 700 kronorför förlorad arbetsförtjänst. Maj.t tillerkände honom ersättning med , varav för förlorad arbetsförtjänst. Såvitt framgår av enaktanteckning i ärendet avser ersättningen i övrigt dels sveda och värk med , dels förstörda kläder med . D. var ogift och hadestatligt taxerad inkomst på . 41-årigekonsulenten . knivskars svårt i höften i samband med lägenhetsbräk 1971.Gärningsmannen dömdes för bl. a. grov misshandel och förpliktades utgeskadestånd till P. med sammanlagt , varav 4 833 för förloradarbetsförtjänst, för sveda och värk samt för förstördakläder. Maj:t tillerkände P. ersättning med för förloradarbetsförtjänst. P. var frånskild med underhällsskyldighet till två minderårigabarn. Hans uppgivna inkomst förär uppgick till . En 51-årigkvinna - R. - rånades på sin arbetsplats och erhöll i samband därmed armskador.Gärningsmannen förpliktades i dom utge skadestånd till R. med ,varav för sveda och värk. Maj:t yrkade R. ersättningmed tUlhopa , varav för sveda och värk, 1 178 kronorför förlorad arbetsförtjänst och för sjukbesök och förstördapersedlar. Maj:t tillerkände R. ersättning med , varav 1 178kronor för förlorad arbetsförtjänst. R. var gift och hade en statligt taxeradinkomst på . Mannens bruttoinkomst uppgavs till . 27-årigebyråsekreteraren misshandlades med tandskador som följd. Han tUldömdesskadestånd med , som avsåg för tandläkarkostnad och 187kronor för glasögon. Maj:t tillerkände honom ersättning med 400 kronor.O. var ogift och hans aktuella inkomst uppgavs vara . 24-årigegruvarbetaren . erhöll genom misshandel bl. a. viss tandskada. Genom domtillerkändes han skadestånd med , varav förtandläkarkostnad, för förlorad arbetsförtjänst och försveda och värk. Maj:t tillerkände A. ersättning med , varav425 kronor för förlorad arbetsförtjänst. A., som var ogift, uppgavs ha enmånadslön på . 38-årigereservdelsmannen . fick lårbensbrott och ansiktsskador m. m. dä den båt hanvistades i rammades av en motorbåt, förd av en fjortonårig pojke.Fjortonåringen och hans föräldrar förpliktades att utge skadestånd till A. medtillhopa , varvid A. medgavs rätt att yrka ersättning förskador för tiden efter 31.10.1971. A. yrkade hos Kungl. Maj:t ersättning medsammanlagt , varav för sveda och värk och 9 750kronor för förlorad arbetsförtjänst. Maj:t tillerkände A. ersättning med10 , varav för förlorad arbetsförtjänst. A. var gift ochhade tvä minderåriga barn. Hans månadsinkomst uppgavs till . En 27-ärigmarockansk medborgare, studeranden ., utsattes för misshandel med tandskadorsom följd. Misshandeln polisanmäldes men polisens spaningar ledde inte till attgärningsmannen kunde gripas. G. yrkade hos Kungl. Maj:t ersättning medsammanlagt , varav för tandläkarkostnad .