bet · FX01JuU10 · 1974-12-31 00:00:00 — dels att den del av utskottetsyttrande som börjar på s. 7 med "Motionsspörsmålet har" och slutar pås. 8 med "(yrkande 3)" bort ha följande lydelse: Motionsspörsmålet har tidigare berörts av utskottet,senast i samband med behandlingen av de i propositionen 1973:1 15 framlagdaförslagen till åtgärder för att bekämpa brottsligheten och förbättra denallmänna ordningen. I samband med prövningen av ett motionsyrkande med sammasyfte som förevarande yrkande underströk utskottet (JuU 1973:26) särskiltmed tanke på de unga lagöverträdarna - angelägenheten av att tiden meUan denbrottsliga handUngen och myndigheternas slutliga ställningstagande blir så kortsom möjligt. Utskottet anslöt sig vidare till den av brottskommissionenframförda uppfattningen att åtgärder bör vidtas som gör det möjligt församtliga berörda myndigheter, dvs. polis, åklagare, barnavårdsnämnder ochdomstolar, att kunna behandla förekommande ärenden med erforderlig skyndsamhet,så att nödvändiga stöd- och hjälpinsatser sätts in på ett så tidigt stadium sommöjligt. Vad utskottet sålunda anförde äger alltjämt gUtighet.Enligt utskottets mening är det angeläget att åtgärder för att förkortahandläggningstiden i brottmål mot unga lagöverträdare nu blir föremålför närmare utredning. En möjlighet att påskynda brottmålsprocessen som därvidsärskUt bör uppmärksammas är det av motionärerna framförda önskemålet omjourdomstolar, en tanke som i ett vidare perspektiv även förts fram avbrottskommissionen. Sådana domstolar eller en på annat sätt förenkladbrottmålsprocess bör inte ha avseende aUenast på unga lagöverträdare utan gällagenerellt. Vad gäller den i motionen framförda tanken på någon formav kortvarigt frihetsberövande för unga lagöverträdare vUI utskottet erinra omatt nuvarande möjligheter tiU korttidsbehandling i anstalt i huvudsak ärinskränkta till vård i ungdomsvårdsskola och skyddstillsyn medanstaltsbehandling. Den förstnämnda vårdformen leder i praktiken till mycketlånga omhändertaganden, och anstaltsbehandling i samband med skyddstillsyn kanendast ifrågakomma för den som fyllt . Någon möjlighet att som påföljdådöma unga lagöverträdare ett kortare frihetsberövande än en månad saknas helt. Enligt utskottets mening behöver det nuvarandepåföljdssystemet kompletteras med en särskUd brottspåföljd som innebär ettkortvarigt frihetsberövande, exempelvis under två eller . En sådanreaktionsform finns i flera andra länder och är påkallad med hänsyn till denständigt ökande och aUt grövre ungdomsbrottsligheten. Påföljden skulleväsentligen komma i fråga för ungdomar som är på väg in i allvarligarebrottslighet och skulle kunna bryta en brottsaktivitet som eljest efter någontid kan medföra ingripande påföljder av typ intagning i ungdomsvårdsskola,fängelse eller ungdomsfängelse. Ett införande av en sådan påföljd liggersåledes helt i linje med statsmakternas intentioner att en påbörjadbrottsutveckling hos ungdomar bör brytas på ett så tidigt stadium som möjligt.Ett tidigt insatt sådant kortvarigt frihetsberövande skulle också i många fall vara ett mer humant och mindreskadligt ingripande än t. ex. fängelse. Åtgärden bör självfallet ske i samrådoch samverkan med vårdnadshavare, , skola och polis. De olika frågor som sammanhänger med införandet av enpåföljd av berört slag bör enligt utskottets mening tas upp till närmareprövning. Därvid bör särskilt uppmärksammas om motionärernas önskemål kantillgodoses genom ändring av regler om anstaltsbehandling isamband med skyddstillsyn, innebärande dels att reglerna blir tillämpliga ävenpå dem som inte fyllt dels att de ger möjlighet till kortarefrihetsberövanden än en månad. De närmare övervägandena härvidlag torde enligtutskottets mening lämpligen böra ske i samband med den av utskottet ovanförordade utredningen om åtgärder för att påskynda brottmålsprocessen. dels att utskottets hemställan under D bort ha följandelydelse: D. att beträffandesamhällets reaktion mot unga lagöverträdare i anledning av motionen 1974:151 idenna del (yrkande 3) ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört. 5. beträffande särskild utvecklingsenhet vidrikspolisstyrelsen (moment I i utskottets hemställan) av ()och i (fp) som anser dels att den del av utskottetsyttrande på s. 11 som börjar med "Enligt utskottets" och slutar med"och 1974:276" bort ha följande lydelse: Motionärernas önskemål kan föras tiUbaka tiU ett avkommittén för kriminologisk behandlingsforskning framlagt förslag om en särskUdforsknings- och utvecklingsenhet vid . Kommittén framhöllatt polisforskning förekommit endast i mycket begränsad omfattning här i landetoch att kunskapen om förhåUandena inom detta verksamhetsfält och om olikaåtgärders verkningssätt är ytterst bristfällig. En mycket angelägenforskningsuppgift är enligt kommittén förhållandet mellan polisen ochaUmänheten. Kommittén pekade vidare på att utvärderingar av reformer ochförändringar inom polisens verksamhetsområde är av stor betydelse ikriminalpolitiska sammanhang och för planeringsarbete och prioriteringar inompolisväsendet. I likhet med motionärerna och flera remissinstanseransluter sig utskottet tUl kommitténs bedömning och anser det angeläget attutvärdering sker av reformer och förändringar inom polisens verksamhetsområdesom grund för ett kontinuerligt utvecklingsarbete. För att arbetet skall kunnage ett så gott praktiskt resultat som möjligt och tjäna som underlag förbeslutsfattande är det enligt utskottets mening väsentligt att arbetet utförs inära anslutning tUl kontinuerliga verksamhet. Mot bakgrundav det anförda anser utskottet att en särskild utvecklingsenhet bör inrättasvid med uppgift att bedriva systematiskt och praktisktutvecklingsarbete, följa upp försöksverksamhet och omsätta forskningsresultat ipraktiken. Enheten bör däremot inte handha några egentliga forskningsuppgifterutan forskningen bör i sedvanUg ordning bedrivas vid universitet och högskolor. Som kommittén framhållit börkriminalvårdsstyrelsens nuvarande utvecklingsenhet kunna tjäna som modell förrikspolisstyrelsens enhet. Den bör sålunda ha tre fasta tjänster varav minst enmed administrativ inriktning jämte en biträdestjänst. Enheten bör ävendisponera över ett projektanslag för att bestrida projektkostnader och ettexpensanslag för andra kostnader i samband med det löpande arbetet. Medel förmera omfattande undersökningar bör som framhålls i motionen 1974:276 kunnasökas ur de medel som brottsförebyggande rådet disponerar för att bestridaforsknings- och utvecklingsprojekt. Utskottets ställningstagande innebär att motionerna1974:195 och 1974:276 tillstyrks. dels att utskottets hemstäUan under I bort ha följandelydelse: I. att beträffandesärskUd utvecklingsenhet vid med bifall tUl motionerna.1974:195 och 1974:276 hos Kungl. Maj:t hemställer att förslag om en särskildutvecklingsenhet vid rikspoUsstyrelsen föreläggs . 6. beträffande medelsberäkningen (moment L i utskottetshemställan) av herrar Polstam (c), i (c), i (c). () och (), som anser dels att den del av utskottetsyttrande som börjar på s. 11 med "Utskottet viU" och slutar på s. 12med "påkallas inte" bort ha följande lydelse: Som motionärerna framhåUer kommer det brottsförebygganderådet att få centrala och viktiga uppgifter inom hela det kriminalpolitiskaområdet. För rådets arbete kommer forskningen att bli av stor betydelse. 1enlighet härmed föreslås i propositionen att vid rådet skall finnas en särskildutvecklingsenhet. Enligt utskottets mening är det synnerligen angeläget attrådet får sådana personalresurser att det kan fullgöra sina uppgifter. I likhetmed flera remissinstanser ifrågasätter utskottet om den föreslagnakansliorganisationen är tUlräcklig. Särskilt gäller detta i fråga om personalvid utvecklingsenheten och för administrativa uppgifter. I detta hänseende vUlutskottet hänvisa till att kommittén för kriminologisk behandlingsforskningföreslagit att utvecklingsenheten borde ha ytterligare två tjänster utöver demför vilka departementschefen beräknat medel samt till att kommitténBrottsförebyggande rådet i sitt remissyttrande över förslaget framhållit attbehovet av biträdespersonal underskattats och föreslagit en förstärkning av denadministrativa personalen till följd av den utökade verksamheten. Mot bakgrundav det anförda anser utskottet i likhet med motionärerna att rådets kansli börförstärkas med en forskningssekreterare, en handläggare, en a.ssistent och tvåbiträden. Som inledningsvis framhåUits skall rådets arbete i storutsträckning bedrivas i arbetsgrupper, i vilka experter och kontaktmän frånolika myndigheter, organ och företag skall medverka. Även om som motionärernaframhåller denna medverkan i rådets arbete aldrig kan gottgöras genom marknadsmässiga ersättningar är det givetviserforderligt att rådet får möjlighet att åtminstone i viss utsträckning ersättaexperterna och kontaktmännen. För utskottet har upplysts att ersättning f. n.utgår enligt kungörelsen (1946:394) med vissa bestämmelser angående kommittéer.Enligt utskottet bör inrättande av rådet inte föranleda någon ändringhärvidlag. För arvode åt experter och kontaktmän bör därför medel beräknas. 1 enlighet med det anförda bör anslaget underifrågavarande punkt såsom föreslagits av motionärerna bestämmas till 1 985 000kr. dels att utskottets hemstäUan under L bort ha följandelydelse: L. att beträffandemedelsberäkningen i anledning av Kungl. Maj:ts förslag och med bifall tUlmotionen 1974:636 i denna del (yrkande 2 a) till Brottsförebyggande rådet:Förvaltningskostnader för /15 anvisar ett förslagsanslag av . beträffande forskning om aUmänpreventionens betydelse(moment G i utskottets hemstäUan) av () och (): Som framhållits i motionen 1974:151lämnar årets statsverksproposition utrymme för antagande att den forskning somdet brottsförebyggande rådet skall initiera fortfarande i främsta rummet ärbehandlingsforskning. Av utskottets uttalanden i fråga om rådets befattning medden mera grundläggande och långsiktiga kriminologiska forskningen följeremellertid enligt vår mening att rådet skall stödja och initiera även sådanforskning i fråga om aUmänpreventionens betydelse som förordats i motionen. Dåvi således genom utskottets uttalanden i motiveringen vunnit i allt väsentligt gehör för våra synpunkter,anser vi det inte erforderligt att reservera oss mot utskottets hemställan.