bet · FX01LU36 · 1974-12-31 00:00:00 — Imotionen 1974: 1925 framförs farhågor för att partsorganisationernasföreträdare i bostadsdomstolen kommer att känna sig bundna av träffadegenerella överenskommelser mellan organisationerna och i förekommande fallhävda innehållet i dessa överenskommelser i strid mot en riktig juridiskbedömning av den föreliggande enskilda tvisten. Utskottet vill emellertidframhålla att ett sådant antagande motsägs av erfarenheterna från hyresrådetslånga verksamhet. Liknande positiva erfarenheter föreligger också beträffandearbetsdomstolen. Föredragande statsrådet har i propositionen understrukit attuttrycket intresseledamot självfallet inte betyder att sådan ledamot skallkänna sig bunden i sin dömande verksamhet till det intresse han kan sägasrepresentera. Alla ledamöter i bostadsdomstolen utövar en dömande verksamhetoch skall i denna egenskap inte uppfattas som företrädare för bestämda partsintressenutan tvärtom som självständiga domare, framhålls det i propositionen.Utskottet vill för sin del ytterligare understryka att intresse- LU 1974: 36 34 ledamöternai bostadsdomstolen av statsmakterna är utsedda för att tillföra domstolenfackkunskap och ge domstolen en särskild förankring hos bostadsmarknadensorganisationer. Intresseledamöterna intar således ställning som självständigadomare i en kollegial domstol. Det är enligt utskottets mening viktigt attintresseledamötema uppfattar sin uppgift på detta sätt och att de låter sittagerande i domstolen bestämmas av denna grundsyn. Utskottetvill i detta sammanhang erinra om att enligt 10 § förslaget till lag ombostadsdomstol skall bestämmelserna i 4 kap. om jäv motdomare äga motsvarande tillämpning på ledamot i bostadsdomstolen. Ipropositionen framhålls att i likhet med den praxis som har utbildats inomstatens hyresråd och hyresnämnderna, bör intresseledamot som medverkat påriks- eller lokalplanet i förhandlingsöverenskommelse om schabloner förändring av bashyra inte anses vara av jäv hindrad alt della i beslut som gällerbostadslägenhet som berörs av förhandlingsöverenskommelsen. Har däremotledamoten som företrädare för fastighetsägare- eller hyresgästförening förhandlatom hyresersättningen eller annat hyresvillkor för just det hus eller denlägenhet målet rör, torde i allmänhet en jävsituation föreligga. framhåller att det sagda självfallet äger tillämpning också i frågaom ledamot som deltar i andra liknande förhandlingsöverenskommelser. Utskottetkan ansluta sig till vad sålunda uttalats i propositionen angående vad som iformellt avseende bör iakttagas i fråga om jäv. Utskottet vill för sin deldock understryka vikten av att rättsskipningen i hyrestvister kommeratt omfattas med förtroende av alla grupper av enskilda. Utskottet förutsätterdärför att de ovan berörda jävsgrundande omständigheterna ägnas specielluppmärksamhet från intresseledamöternas sida. Pågrund av vad sålunda anförts avstyrker utskottet bifall till motionema 1974:1925, 1974: 1927 och 1974: 1928. Enligt propositionens förslag skall en avjuristdomarna kunna bytas ut mot teknisk ledamot i mål med inslag av tekniskafrågor, t. ex. bruksvärdemål, bostadssaneringsmål och tvångsförvaltningsmål.Frågan om teknisk ledamot skall ingå i bostadsdomstolen avgörs av ordförandeni målet. Teknisk ledamot kan ingå i stället för lagfaren ledamot närbostadsdomstolen sammanträder såväl i den större som i den mindresammansättningen. Förordnande för teknisk ledamot meddelas av regeringen förviss tid. Arbetstmderlaget väntas emellertid inte bli tillräckligt stort föratt ge en heltidsarbetande tekniker full sysselsättning vid bostadsdomstolen.På grund härav förordar föredragande statsrådet att tjänst inte inrättas viddomstolen för den tekniske ledamoten. LU 1974: 36 35 I motionen 1974: 1924, yrkandet 1, ifrågasätts omden lämpligaste formen för teknikerns medverkan i bostadsdomstolen är att hanges ställning av dömande ledamot. Erforderlig teknisk expertis bör i förstahand tillkallas genom parternas egen försorg, anser motionärerna. Bostadsdomstolenkan dessutom självmant förordna särskild sakkunnig enligt 40 kap.rättegångsbalken, om ärendenas beskaffenhet föranleder derta. Utskottetvill till en början peka på att liknande kritik framfördes underremissbehandlingen mot kommitténs förslag i motsvarande del av förStockholms län. Föredragande statsrådet förklarar sig i propositionen inteberedd att med anledning därav förorda några ändringar beträffande formen förteknikerns medverkan i domstolsarbetet. Den lämpligaste formen är enligtstatsrådets mening att teknikern ges ställning av meddomare. Utskottetvill vidare erinra om att i fastighetsdomstol och i vattendomstol ingårteknisk ledamot, benämnd fastighetsråd, som meddomare i rätten. Samma sakgäller teknisk ledamot i vattenöverdomstolen (s. k. vattenrättsråd). känner till är erfarenheterna av tekniska ledamöters medverkan idessa domstolar odelat positiva. I propositionen 1974: 144, som har tillstyrktsav justitieutskottet (JuU 1974: 34) men som ännu ej har behandlats avriksdagen, föreslås ytterligare en reform i samma riktning. Enligt dettaförslag bör hovrätt ha särskild sammansättning vid handläggning av mål somfullföljs från fastighetsdomstol. Förslaget innebär, att i sådana mål skall enteknisk ledamot ingå i stället för en av de lagfarna ledamöterna. mening talar övervägande skäl för att den tekniske ledamoten bör haställning av meddomare, som i samarbete med de lagfarna ledamöterna kanmedverka i bedömning av materialet i målet utifrån den fackkunskap ocherfarenhet som han besitter. Man vinner därigenom bl. a. den stora fördelen attteknisk sakkunskap kommer att vara företrädd inom domstolen även underdomsöverläggningen och arbetet med att skriftligen avfatta domen. Föratt inte den önskvärda balansen mellan intresseledamöterna och övriga ledamöteri den större sammansättningen skall förryckas i mål, i vilka teknisk ledamotingår, bör såsom föredragande statsrådet föreslår en av de trejuristiedamöterna utgå i teknikermål. I den mindre sammansättningen kommerbostadsdomstolen således att i sådana mål bestå av en juristledamot somordförande, den tekniske ledamoten och två intresseledamöter. Utskottet villmed anledning härav framhålla, att för att bostadsdomstolen skall ha möjlighetatt tillräckligt omsorgsfullt penetrera rättsliga frågor av mera inveckladbeskaffenhet torde det vara önskvärt att åtminstone två lagfarna ledamöterdeltar i avgörandet. Skulle det förekomma mål med både rättsligaoch tekniska frågor av svårbedömbar natur, bör således möjligheten att ta uppmålet i den större sammansättningen utnyttjas, även om målet likväl inte kananses ha principiell betydelse. Pågrund av vad sålunda anförts avstyrker utskottet bifall till motionen 1974:1924, såvitt nu är i fråga. Såsom framgår av den inledningsvis lämnaderedogörelsen finns det två alternativa sammansättningar av bostadsdomstolen,den större sammansättningen med sju ledamöter och den mindre sammansättningenmed fyra ledamöter. Sammanträder domstolen med sju ledamöter, skall tre av demvara lagfarna och fyra av dem intresseledamöter. Sammanträder domstolen medfyra ledamöter skall två av dem vara lagfarna och två vara intresseledamöter. Förslagetom att intresseledamöterna i den större sammansättningen skall kunna överröstade lagfarna ledamöterna kritiseras i motionen 1974: 1926, yrkandet 1.Motionärerna framhåller att de mål som den nya domstolen skall handläggahuvudsakligen rör tvister mellan enskilda avlalspartner. Dessa tvister kommerantagligen att i slor utsträckning gälla frågor om besittningsskydd, i vilkarättssäkerhetssynpunkter för parterna gör sig starkt gällande. Även i andratyper av mål kan rättssäkerhetsproblematiken bli framträdande. Motionären pekarvidare på att det finns grupper av enskilda som inte är medlemmar avintresseorganisation och som rent av kan stå i motsatsförhållande till sådanorganisation. Även detta talar enligt motionärens uppfattning mot lämplighetenav att låta fler intresseledamöter än lagfarna ledamöter ingå i domstolen. Imotionen föreslås därför, att bostadsdomstolen blir domför med trejuristdomare eller i förekommande fall med två juristdomare och en tekniker samt med två intresseledamöter. Utskottetvill till en början peka på att propositionens förslag på denna punkt anslutertill vad som gäller beträffande arbetsdomstolen. Det äromvittnat att lekmannaledamöterna i arbetsdomstolen uppfattar sig själva intesom representanter för de tvistande parterna utan som självständiga domare.Det är också omvittnat att dessa ledamöter i det praktiska domstolsarbeletådagalägger en stark strävan efter objektivitet. Utskottetvill vidare peka på att samma ordning gällt för det hyresregleradeområdet. Av hyresrådets sju ledamöter representerar nämligen fyrapartsorganisationer på hyresmarknaden. Några invändningar av liknande slag harsåvitt utskottet känner till inte framförts mot hyresrådet. Motdenna bakgrund ansluter sig utskottet till föredragande statsrådets bedömningatt eventuella farhågor för att sammansättningsreglerna skall kunna leda tillatt enskilda parter inte kan få sin sak förutsättningslöst prövad i domstolenfår anses vara ogrundade. LU 1974: 36 37 framhållsi propositionen ligger dessutom den föreslagna ordningen i linje med denställning på bostads- och hyresmarknaden som partsorganisationerna, inte minstgenom hyreslagstiflningen, kommit att inta. Utskottetvill beträffande motionärens förslag till sammansättning av domstolen tillägga,att man inte heller får bortse från följande praktiska synpunkt. I den storasammansättningen, som avgör de större ärendena och särskilt sådana avprincipiell betydelse, har partsorganisationema ett behov av att delta meddels en jurist och dels en organisationsföreträdare med vid utblick överhyresmarknadsproblemen i hela landet och som dessutom har förutsättningar ingående bedöma även ekonomiska och statistiska frågor. Pågrand av vad sålunda anförts avstyrker utskottet bifall till motionen 1974:1926 i denna del. Såsom framgår av den inledningsvis lämnaderedogörelsen läggs i propositionen fram förslag till vissa jämkningar i frågorom hyresnämndsförfarandet. De föreslagna jämkningarna hänger närmast sammanmed inrättandet av den nya överinstansen. Ett av förslagen syftar till att ökamöjligheterna för hyresnämnd att ta upp muntlig, formell bevisning. Ursprungligensaknades helt möjlighet för hyresnämnd att ta upp muntlig, formell bevisning.Alltjämt saknas sådan möjlighet i de flesta typer av ärenden som nämndenhandlägger. Parter och eventuellt till-städeskomna vittnen hörs i ställetupplysningsvis av nämnden under obundna former. Genom 1973 årshyreslagsliftning infördes emellertid en begränsad möjlighet till muntligbevisupptagning. fick då rätt att höra vittne under ed ellermotsvarande försäkran och part under sanningsförsäkran i vissa typer av ärenden,nämligen bytesärenden enligt 35 § hyreslagen och ärenden angående tillståndtill andra-handsupplåtelse av hyrd bostadslägenhet eller bostadsrättslägenhetenligt 40 § hyreslagen. Anledningen till att domstolsmässig bevisföring infördesi dessa fall var att fullföljdsrätten slopades. Somförutsättning för bevisupptagningen gäller enligt 13 § nämndlagen attsärskilda skäl föranleder till att vittnes- och partsförhöret hålls. Reglernaom formell muntlig bevisning är vidare dispositiva, vilket innebär att nämndeninte skall förordna om sådan bevisning annat än på parts begäran. Av nämndeninkallat vittne har rätt till ersättning av allmänna medel (19 § nämndlagen). Ipropositionen föreslås att hyresnämnds möjlighet alt ta upp muntlig bevisningvidgas avsevärt. Enligt förslaget bör hyresnämnd få möjlighet att höra vittneeller sakkunnig under ed eller motsvarande försäkran och part undersanningsförsäkran i alla ärendekategorier som LU 1974: 36 38 ankommerpå nämndens prövning. Beträffande de förutsättningar under vilkabevisupptagning kan ske i hyresnämnd föreslås också vissa ändringar. Sålundaslopas kravet på att det skall föreligga särskilda skäl för att bevisupptagningskall få äga rum. I stället föreskrivs att bevisupptagning får äga rum, om detär erforderligt för utredningen och bevisningen inte finnes kunna föras påannat sätt med avsevärt ringare besvär eller kostnad. Det nuvarande kravet påatt part skall ha begärt förhöret bör däremot enligt förslaget stå kvar. Deomarbetade bevisupptagningsreglerna föreslås bli upptagna i en ny 19 a § inämndlagen, Imotionen 1974: 1926, yrkandet 2, framhålls att det skulle vara olyckligt omhyresnämnderna i någon större utsträckning kommer att avvisa muntlig bevisningsom part begär. I så fall torde det mången gång bli nödvändigt förbostadsdomstolen att som bevisning ta upp muntliga utsagor som inte förstprövats av hyresnämnderna. Detla skulle strida mot instansordningens principoch dessutom, medföra en alltför stor arbetsbörda för bostadsdomstolen.Motionären anser att det därför inte är lämpligt att begränsa möjligheten attföra muntlig bevisning vid hyresnämnderna på sätt som föreslagits ipropositionen. Om man vill införa ett tvåinstanssystem med en för hela riketgemensam domstol som andra prövningsinstans, måste man enligt motionärensmening ställa särskilda krav på processmaterialet i första instans och påsamordning av regler för förfarandet i båda instanserna. De i propositionenföreslagna reglerna är inte tillfredsställande utformade i dessa hänseenden.Särskilt behov finns av mer detaljerade regler för handläggning och fördokumentation i hyresnämnderna. I motionen hemställs att beslutar altsamma regler för bevisföring och dokumentation av bevisningen som gäller vidallmän underrätt också skall gälla vid hyresnämnd. Utskottetvill till en början slå fast att inrättandet av bostadsdomstolen ofrånkomligenleder till att hyresnämndsförfarandet måste ändras så att formell, muntligbevisning kan förebringas vid nämnden i alla slags ärenden. De tankegångar somligger till grund för propositionens förslag till nya bevisupptagningsreglerkan sammanfattas i följande tre grundsatser. Fördet första får bevisupptagningsreglerna inte i väsentlig mån minskahyresnämndsförfarandets stora fördelar i fråga om enkelhet, billighet ochsnabbhet. Detta önskemål talar således för att nuvarande begränsningar iförutsättningarna för bevisupptagning vid hyresnämnd behålls, så alt nämndenkan utöva en aktiv processledning och se till att onödig utredning inte dras ini ärendet. är emellertid även vissa nackdelar förbundna med ettbehållande av de nuvarande restriktionema mot formell muntiig bevisning i 13 § nämndlagen.Följden därav torde nämligen lätt bli att rättegången i bostadsdomstolen särskilt i besitlningsskyddsmålen skulle komma att tyngas LU 1974: 36 39 avbevisning som förebringas först där. Detta skulle i sin tur minskabostadsdomstolens möjlighet att fungera huvudsakligen som en prejudikatinstans. Fördet andra leder nyssnämnda krav på att hyresnämndsförfarandet skall bevarassmidigt till att bostadsdomstolens möjligheter att ta upp ny bevisning måstevidgas i förhållande till vad som gäller i allmän överrätt enligt 50 kap. 25 §tredje stycket . För den enskilde som i de aktuellamålkategorierna inte sällan själv för sin talan inför hyresnämnden, skulle detuppenbarligen te sig stötande att måhända förlora sin talan av formella skäldärför att han förebragt en ofullständig utredning vid hyresnämnden. Fördet tredje bör slutligen så långt möjligt samma regler gälla för under- ochöverinstansen om när bevis får tas upp. Föratt ovannämnda tre reformönskemål skall kunna tillgodoses på bästa sätt hardepartementsförslaget på vissa punkter omarbetats i förhållande till kommitténsförslag. mening utgör den i propositionen förordade lösningen enändamålsenlig avvägning mellan de olika synpunkter som härvidlag gör siggällande. Utskottet vill först peka på att den föreslagna uppmjukningen av dennuvarande bevisupptagningsregeln i 13 § nämndlagen inte torde behöva leda tillatt det smidiga hyresnämnds-förfarandet ändras alltför mycket i tynganderiktning. Såsom framhålls i propositionen innebär möjligheten för nämnd att taupp muntlig bevisning praktiskt sett inte mera än att vittnet eller parten fåravlägga ed eller försäkran, innan hans hörs (jfr propositionen 1973: 23 s. 130).Utskottet delar föredragande statsrådets uppfattning att ett genomförande avförslaget i denna del inte påkallar särskilda bestämmelser om skriftlig ellermuntlig förberedelse, bevisföreläggande e. d. Utskottetvill vidare fästa uppmärksamheten på att propositionens förslag innebär att maninte ställer upp särskilda begränsningar i fråga om parts rätt att åberopa nyaomständigheter eller nya bevis i bostadsdomstolen. Utskottet finner dettillfredsställande att man på detta sätt kunnat tillgodose önskemålet om attenskild part ej skall behöva riskera att få sin talan ogillad i överinstansenav formella skäl. A andra sidan kan naturligtvis resultatet bli atttyngdpunkten i prövningsförfarandet kommer att ligga i bostadsdomstolen istället för i hyresnämnden. Såsom framhålls i propositionen är likväl detta enolägenhet som man får vara beredd att ta om man inte vill riskera en förändringav nämndförfarandet i tyngande riktning. Utskottetvill också framhålla att propositionens förslag innebär att förutsättningarnaför bevisupptagning väsentligen blir desamma i under-och överinstanserna. som bostadsdomstolen föreslås sålunda gälla attbevisupptagning får äga rum, om det är erforderligt för utredningen ochbevisningen inte finnes kunna föras på annat sätt med avsevärt ringare besväreller kostnad. I hyresnämnd gäller en- LU 1974: 36 40 ligtförslaget dessutom, liksom , att parts- eller vittnesförhöret skall habegärts av part. Något sådant har inte kunnat föreskrivas för bostadsdomstolensdel, eftersom en motsvarighet till de s. k. tilltrosparagraferna irättegångsbalken föreslås gälla med avseende på bevisvärderingen ibostadsdomstolen (se 23 § andra stycket förslaget till lag om bostadsdomstol).Utskottet vill i detta sammanhang dock påpeka att den processrättsligagrundsatsen om att partema bär ansvaret för att utredningsmaterialet blirfullständigt också gäller i fråga om bostadsdomstolen (jfr 35 kap. 6 §rättegångsbalken). Till följd härav bör i enlighet med vad som förordas ipropositionen bostadsdomstolen inte utan framställning av part kunna höravittne som inte hörts tidigare på parts begäran. Beträffandemotionärens förslag att samma regler för bevisföring och dokumentation avbevisningen som gäller vid allmän underrätt också bör gälla vid hyresnämnd villutskottet avslutningsvis framhålla följande. mening måste man vid en jämförelse mellan de olikabevisföringsreglerna vid allmän domstol och hyresnämnd ta hänsyn till att olikaregler gäller även i fråga om viltnesersättning och rättegångskostnad.Skyldigheten att primärt betala vittnesersättningen samt risken att slutligt fåsvara för såväl sina egna som motpartens rättegångskostnader utgör uppenbarligenett starkt avhållande moment för part mot att åberopa vidlyftig utredning vidallmän domstol. I ärende som handläggs av hyresnämnd finns det ingenmotsvarighet till dessa regler. Vittnesersättningen utgår t. ex. i princip avallmänna medel (19 § andra stycket nämndlagen). Nämnden kan inte heller åläggapart att ersätta motpartens kostnader i ärendet. Redan av nu berörda skältorde det enligt utskottets mening vara nödvändigt att hyresnämnd ges någotfriare händer än allmän domstol i sitt ställningstagande till frågan omerbjuden bevisning bör tillåtas eller inte. Vadvidare angår frågan om dokumentation av bevisning vill utskottet tilläggaföljande. Såsom framhålls i propositionen medför hänvisningarna i lagen ombostadsdomstol till inte automatiskt att ocksåprotokollkungörelsen (1971: 1066) blir tillämplig i bostadsdomstolen.Föredragande statsrådet påpekar i anslutning härtill att motsvarandebestämmelser, eventuellt i form av hänvisningar till protokollkungörelsen, lämpligenkan meddelas i instruktionen för bostadsdomstolen. Utskottet biträder dennauppfattning. Pågrund av vad sålunda anförts avstyrker utskottet bifall till motionen 1974:1926, såvitt nu är i fråga. Såsom tidigare omnämnts föreslås i propositionenatt bostadsdomstolens kansli skall förläggas till . I motionen 1974:1924, yrkandet 2, föresläs i stället att domstolen förläggs till Jönköping.Motionä- LU 1974: 36 41 rernapåpekar att bakgrunden till propositionens förslag synes vara att detövervägande antalet mål antas komma att gälla förhållanden i Stockholmsområdet.Denna bedömning finner motionärerna dåligt grundad. Skall en bedömning görasenbart på grand av var befolkningstätheten är starkast måste självfallet ocksåGöteborgs- och tas med i bilden. Dessa två områden tillsammanshar större befolkning än . Det förefaller motionärernadärför lämpligare att till lokaliseringsort välja en plats som också kantillgodose dessa orters önskemål. Bostadsdomstolen bör sålunda lokaliseras plats där resandet minskar för alla. I motionen förordas därför att bostadsdomstolenlokaliseras till . Utskottetvill till en början konstatera att det med hänsyn till den nya myndighetensförhållandevis ringa storlek inte torde vara aktuellt att anlägga någraregionalpolitiska synpunkter på lokaliseringsfrågan. Detta har inte hellermotionärerna gjort. De skäl som föredragande statsrådet anfört till stöd förförslaget att bostadsdomstolen skall förläggas till är enligtutskottets mening tungt vägande. Såsom framgår av nedanstående tabell över deaktuella domstolarna tyder tillgängliga statistiska uppgifter på att antaletmål kan förväntas bli ojämförligt störst i . Antaletärenden som avgjorts av fastighetsdomstol efter eller besvär mothyresnämnds beslut Änhängiggjorda (icke avgjorda) mål 74 0 3 9 53 0 8 6 Utskottet vill vidare peka på att, eftersom det kanantas alt flertalet av intresserepresentanterna kommer att rekryteras blandpersoner som i ett eller annat hänseende är knutna till de organisationer påbostadsmarknaden som har sin verksamhet förlagd till , enlokalisering av domstolen till annan ort inte torde vara ett realistisktalternativ. Detbör slutiigen erinras om att bostadsdorastolen enligt förslaget vid behov skallhålla sammanträden på olika ställen i landet. Pågrund av vad sålunda anförts avstyrker utskottet bifall till motionen1974:1924, såvitt nu är i fråga. Utöver det ovan anförda har de i propositionenframlagda förslagen ?nte givit utskottet anledning till erinran eller särskiltuttalande. LU 1974: 36 42 1. att beträffande frågaom avslag på propositionen 1974: 151 avslår motionerna 1974: 1925 och 1974:1928, 2. att beträffande frågaom avslag på förslaget om bostadsdomstol avslår motionen 1974: 1927, 3. att beträffandeteknisk ledamot med avslag på motionen 1974: 1924, yrkandet 1, antar 5, 7 och15 §§ förslaget till lag om bostadsdomsto], 4. att beträffandedomförhetsreglerna med avslag på motionen 1974: 1926, yrkandet 1, antar 1214§§ förslaget till lag om bostadsdomstol, 5. att beträffandebevisupptagning i hyresnämnd med avslag på motionen 1974: 1926, yrkandet 2,antar 19 a § förslaget till lag om ändring i lagen (1973: 188) om arrendenämnderoch hyresnämnder, 6. att beträffandeförslaget till lag om bostadsdomstol antar detta i den mån det inte omfattas avhemställan ovan under 3 och 4, 7. att beträffandeförslaget till lag om ändring i lagen (1973: 188) om arrendenämnder ochhyresnämnder antar detta i den mån det ej omfattas av hemställan ovan under 5, 8. att beträffandeövriga lagförslag, vilka behandlas i detta betänkande, antar dessa, 9. att godkänner attbostadsdomstolen med de uppgifter som har angetts i propositionen inrättas den1 , 10. att , beträffandelokaliseringsorten för bostadsdomstolen, med avslag på motionen 1974: 1924,yrkandet 2, godkänner att domstolens kansli förläggs till , 11. att i övrigtgodkänner de riktlinjer för bostadsdomstolens organisation och arbetsformersom har förordats i propositionen, 12. att godkänner attstatens hyresråd avvecklas fr. o. m. , 13. att bemyndigar Kungl.Maj:t att vidta de övergångsåtgärder som behövs på grund av att statenshyresråd upphör,