bet · FX01KrU15 · 1974-12-31 00:00:00 — Föratt stimulera såväl 'studieförbunden som andra organisationer och grupper tillnyskapande insatser då det gäller konstnärligt inriktad amatörverksamhetföreslås ett nytt projektbidrag till experiment och utvecklingsarbete. Medelföreslås anvisade under anslaget Bidrag till särskilda kulturella ändamål somutskottet behandlar i det följande (avsnitt 4.7). Under detta anslag föreslåsockså ett ökat stöd till fri skapande verksamhet som bedrivs inom ramen förandra centrala amatörorganisationer än studieförbunden. Ipropositionen betonas också den yrkesmässiga fria skapande verksamhetensbetydelse. Det föresläs ett ökat stöd till mindre ensembler och fria grupperinom teater-, dans- och musik-områdena i former som avses tillgodose gruppernasönskan om största möjliga frihet. Medel föreslås även i detta fall anvisade underanslaget Bidrag till särskilda kulturella ändamål (avsnitt 4.7) där också enökad medelsanvisning föreslås till de s. k. centrumbildningarna. Statsbidragettill mindre ensembler och fria grupper bör enligt departementschefen kunnaanvändas till stöd av många olika typer av ensembler och grupper, vilkaförutsätts variera i fråga om yrkesmässigt inslag och grad av anknytning tillsamhällsorgan och institutioner. Bidraget, som avses bli fördelat av det nyakulturrådet, bör enligt propositionen knytas till samma slag av kostnader somde som föreslås vara bidragsgrundande i vad gäller stöd till teater-, dans- ochmusikinstitutioner. Det bör inte uppgå till större andel av kostnaderna än denför vilken bidrag utgår till sådan institution. Ifråga om de kommunala musikskolorna och därmed sammanhängande spörsmål omtalasi propositionen att organisationskommittén för högre musikutbildning ibetänkandet Musikundervisning presenterat vissa tankegångar och förslagbeträffande olika former av musikundervisning. Departementschefenförklarar sig ha för avsikt att, sedan remissbehandlingen av betänkandetavslutats, föreslå Kungl. Maj:t att utredningen om skolan, staten ochkommunerna i samarbete med det föreslagna statliga skall pröva huren bättre samordning mellan skolans obligatoriska undervisning och frivilligkommunal verksamhet för barn och ungdom inom skilda konstområden påverkarstatsbidragsfrågorna. I motionen 1974: 1709 hävdas att detföreslagna bidraget till experiment och utvecklingsarbete i propositionengivits ett alltför Bidraget bör enligt motionärerna avse alla experiment- ochutvecklingsprojekt för vilka inga reguljära bidragsmöjligheter står till budsoch det bör kunna utgå även till enskilda eller för ändamålet specielltorganiserade grupper. Vad som anförts om detta bidrag bör enligt motionen (delav yrkande Bl) ges Kungl. Maj:t till känna. De i motionen 1974: 1704 framförda yrkandena syftartill en förbättring av det ekonomiska läget för de s. k. SOR-orkestrarna, dvs.orkestrar anknutna till . I första handyrkas att statsbidrag skall kunna utgå till en yrkesmanna-kärna i dylikorkester. Därjämte begärs vad motionären benämner arrangemangsbidrag. Vidareönskas en översyn av statsbidraget till riksförbundet. I motionerna 1974: 720 och 1974: 1710 hemställs attriksdagen hos Kungl. Maj:t begär förslag om statsbidrag till den kommunala musikskoleverksamheten. I propositionen redovisas ett av kulturrådetframlagt förslag om ett lokalt aktivitetsstöd av generell karaktär påkulturområdet. Departementschefen har emellertid inte varit beredd att förordainförandet av ett dylikt stöd. I motionen 1974: 1721, yrkande 2, hemställs attriksdagen hos Kungl. Maj:t begär förslag till ett dylikt stöd utformat ienlighet med en av ledamoten avgiven reservation till betänkande. I vad först gäller bidraget tillexperiment och utvecklingsarbete vill utskottet med anledning av nuifrågavarande yrkande i motionen 1974: 1709 påpeka att även löst organiseradegrupper enligt propositionen bör kunna komma i fråga för statsbidrag om verksamhetenhar en viss stadga. Motionärernas önskemål synes emellertid närmast vara attfå till stånd ett aktivitetsstöd av generell karaktär. Utskottet ansluter sigtill de riktlinjer för det nya bidraget som föreslås i propositionen ochavstyrker bifall till nu förevarande del av yrkande Bl i motionen 1974: 1709.Därvid har utskottet beaktat att det givetvis inte är uteslutet attstatsbidraget till experiment och utvecklingsarbete sedan en tids erfarenhetvunnits kan komma att omprövas och få ett utvidgat eller på annat sätt ändratanvändningsområde. Utskottettillstyrker de grunder som förordats för statsbidrag till mindre ensembler ochfria grupper. Medanledning av vad som anförts i motionen 1974: 1704 får utskottet erinra om attenligt propositionen statsbidrag skall kunna utgå till grupp av yrkesmusikersom utgör kärnan i en SOR-orkester. Utskottet har också noterat uttalanden iflera sammanhang i propositionen som visaratt departementschefen har sin uppmärksamhet fäst pä frågor som rörgränsdragningen mellan yrkesmässigt och icke yrkesmässigt arbetande ensembleroch på gruppverksamhet som kan tänkas utgöra ett förstadium till etablerandetav en institution. Ipropositionens avsnitt om musikinstitutioner (25.9) påpekas att det behövs ettutredningsarbete på regional nivå för att belysa olika aspekter på den lokalaoch regionala musikverksamheten. Utskottet utgår frän att man i dettasammanhang kommer att beakta SOR-orkestrar-nas verksamhet liksom ocksåregionmusikernas medverkan i amatörorkestrar. Enligtförslag i propositionen, vilket behandlas under nästa avsnitt i dettabetänkande, skall det förordade bidraget till kulturprogram inom föreningslivetm. m. kunna gälla musikprogram. Det arrangemangs-bidrag som åsyftas i motionentorde dock närmast vara det statliga stödet till centrala amatörorganisationertill vilka räknas. Sistnämnda stödföreslås i propositionen öka. En grundläggande målsättning i propositionen äratt i olika avseenden främja det fria kollektiva skapandet och att stimuleraamatörverksamhet. I det nya statliga uppgifter avses ingåuppföljning och utvärdering av resultatet av beslutade anslag och åtgärder.Mot denna bakgrund utgår utskottet från att betingelserna för SOR-orkestrarnasverksamhet kommer att ägnas fortlöpande stor uppmärksamhet utan att riksdagengör de i motionen begärda uttalandena. Med hänvisning till vad sålunda anförtsavstyrker utskottet motionen 1974: 1704. Utskottetdelar helt den i motionerna 1974: 720 och 1974: 1710 uttalade uppfattningenatt det är en mycket värdefull verksamhet som bedrivs vid de kommunalamusikskolorna. Detta framgår redan av utskottets betänkande KrU 1973: 31. Idetta framhöll utskottet emellertid att verksamheten vid nämnda skolor inteskall bedömas som någon fristående fråga, utan att den har samband med denfrivilliga musikundervisningen inom det allmänna skolväsendet och medmusik-verksamheten inom föreningar, organisationer och andra grupper. Utskottetanser det motiverat att samordningsfrågorna ytterligare belyses och finner detangeläget att ett underlag för ställningstagande i statsbidragsfrågornaföreligger . Av anförda skäl avstyrker utskottet motionerna1974: 720 och 1974: 1710. Utskottetsom ovan tillstyrkt förslagen i propositionen angående grunderna förstatsbidrag till experiment och utvecklingsarbete inom kulturell verksamhet föramatörer och till mindre ensembler och fria grupper avstyrker yrkande 2 imotionen 1974: 1721 angående förslag om ett lokalt aktivitetsstöd påkulturområdet. 2.6Kulturprogram inom föreningslivet (avsnitt 25.6 i propositionen) I detta avsnitt i propositionenförordas att det nuvarande statsbidraget till föreläsningar avlöses av ettstatsbidrag till kulturarrangemang utanför institutionerna, benämnt bidragtill kulturprogram inom föreningslivet. Det nya bidraget förutsätts gälla föreläsningar,sång-, musik- och dansprogram, dramatisk framställning, film och utställningar.Det avses utgå uteslutande till föreningslivet och stå under tillsyn av detstatliga . Det förutsätts vidare bli uppdelat på två poster, den enaavsedd för folkbildningsorganisationerna och den andra för övrigaorganisationer. Den förstnämnda posten avses bli fördelad av en särskildförmedlingsbyrä och den sistnämnda av länsbildningsförbunden. Ipropositionen uttalas att det bör ankomma på Kungl. Maj:t att bestämmastorleken och sammansättningen av styrelsen för nämnda förmedlingsbyrå.Samtidigt anges att i styrelsen förutom ledamöter som utses avFolkbildningsförbundet bör ingå företrädare för kulturarbetarna. 1 motionen 1974: 1701, yrkande 6,hemställs om ett uttalande av att styrelsen för ovannämndaförmedlingsbyrå bör erhålla ett parlamentariskt inslag. Farhågor att föreläsningsverksamheten skall blilidande på förändringen av det hittillsvarande föreläsningsbidraget harföranlett yrkandet i motionen 1974: 1656 om ett uttalande av attföreläsningarnas bidragsandel bör bibehållas vid minst den nivå den nu har. Det nya bidraget till kulturprogram inomföreningslivet bör enligt motionen 1974: 1706, yrkande 3, kunna utgå även tillkommuner för arrangemang på platser där föreningslivet är svagt. Med hänsyn till vad departementschefenanfört om sammansättningen av ovannämnda förmedlingsbyrå och om dess fördelningsuppgiftavstyrker utskottet motionen 1974: 1701, yrkande 6. Utskottetanser att föreläsningsverksamheten haft och alltjämt har stor betydelse frånkulturell synpunkt men finner det dock av praktiska och principiella skäl intelämpligt att gör något uttalande om hur stor del av det nyastatsbidraget som bör utgå till föreläsningar. Utskottet avstyrker därförmotionen 1974: 1656. Somovan framgått är det nya statsbidraget avsett uteslutande för föreningslivet.Häri föreslås i motionen 1974: 1706, yrkande 3, den ändringen att bidrag skallkunna utgå även till kommuner för arrangemang på platser där föreningslivet ärsvagt. Utskottet finner övervägande skäl tala för att man häller fast viduppfattningen att bidraget skall utgå endast till föreningslivet. Detta bör inteutgöra något hinder för att bidraget kommer till nytta även på platser därföreningslivet är svagt. Utskottet avstyrker sålunda motionen 1974: 1706,yrkande 3. 2.7 Gemensamma frågor för kulturinstitutionerna (avsnitt25.7 i propositionen) Utskottet har inte funnit anledningtill annat uttalande beträffande vad som anförts och föreslagits i dettaavsnitt av propositionen än att utskottet tillstyrker att delsgodkänner att Operans och Dramatiska teaterns verksamhet försöver på statsägda aktiebolag, dels bemyndigar Kungl. Maj:t att träffaerforderliga avtal med Operan och Dramatiska teatern om överförandet avverksamheten på statsägda aktiebolag. 2.8 Teater- och dansinstitutioner (avsnitt 25.8 ipropositionen) Vad som anförts i detta avsnitt avpropositionen innebärande bl. a. förslag om ett nytt system för statsbidragtill teater-, dans- och musikinstitutioner med tillämpning på både lokal ochregional verksamhet har inte gett utskottet anledning till uttalanden. Utskottetåterkommer till frågan i avsnitt 4.4 i detta betänkande. 2.9 Musikinstitutioner (avsnitt 25.9 i propositionen) I detta avsnittbehandlas institutionsverksamhet på musikområdet. Därvid berörs ävenkyrkomusiken ehuru detta är en verksamhet av annat slag. Departementschefenframhåller kyrkomusikernas betydelse och betonar att de står för en omfattandeoch varierad musikutövning och också i många fall utnyttjas för andra uppgifter,i första hand pedagogiska. Det förutsätts i propositionen att möjligheternaatt utnyttja kyrkomusikerna för uppgifter utanför deras egentliga område kommeratt belysas i det regionala utredningsarbete som aviseras i syfte att delsklarlägga de lokala och regionala förutsättningarna för att inom regionen tillgodoseolika musikbehov, dels att ange lämpliga organisations- och arbetsformer förregional institutionsverksamhet. I propositionen påtalas vidare desamordningssvårigheter som finns i den fria skapande verksamheten genom attskilda bestämmelser gäller för olika kategorier av lärare och ledare,däribland kyrkomusiker. Enligt vad som upplyses avser departementschefen att tainitiativ till att undersöka möjligheterna till samordning av arbets- uppgifterinom mer än en verksamhet för lärare och ledare inom olika kommunalaverksamheter, för kyrkomusiker och för ledare inom studiecirkelverksamhet. I motionen 1974: 1703 hemställs dels attriksdagen hos Kungl. Maj:t begär förslag om återinförande avkyrkomusikerutbild-ning vid lärarhögskolorna under pågående läsår, dels attriksdagen beslutar att begära en översyn av de bestämmelser som gäller för bl.a. skolkantorerna i fråga om samordning av arbetsuppgifterna inom olikaverksamhetsområden. I vad gäller svårigheterna att besättaskolkantorstjänster vilka svårigheter enligt motionärerna hänger samman meddet rådande utbildningssystemet får utskottet erinra om att organisationskommitténför högre musikutbildning enligt sina direktiv har att utarbeta förslag tillförstärkning av den lägre kyrkomusikaliska utbildning som främst ägtrum inom ramen för statliga sommarkurser. I kommitténs uppdrag ingår även attundersöka på vilket sätt kursverksamheten innehållsmässigt och organisatorisktskall kunna närmare samordnas med övrig musikutbildning. Utskottet som harförståelse för de synpunkter som anförts i motionen anser sig med hänsyn tillnämnda utredningsarbete inte böra föreslå att göra något uttalande iutbildningsfrågan. Utskottet avstyrker därför motionen 1974: 1703, yrkande 1. Utskottetkonstaterar vidare med tillfredsställelse att departementschefen avser att tainitiativ till en undersökning av såväl de i motionen 1974: 1703, yrkande 2,avsedda som andra samordningsfrågor. Det synes därför inte behövligt attriksdagen begär den översyn som önskats i motionen (yrkande 2). 2.10Museer (avsnitt 25.10 i propositionen) Departementschefen har i dettaavsnitt av propositionen bl. a. framhållit att det är ett rättvisekrav att destatliga musei-resurserna så långt det är möjligt kommer alla delar av landettill godo. Även om man i ökad utsträckning decentraliserar de statliga museernasverksamhet bör det dock vara de lokala och regionala museerna som i första handtillgodoser behovet av utställningar och museiunder-visning. Han understrykeratt kommuner och landsting själva bör fastställa den lokala och regionalamuseiverksamhetens inriktning och ambitionsnivå och att samma ansvarsfördelningmellan stat, landsting och kommuner bör gälla för museiområdet som förkulturområdet i övrigt. Det nuvarande statsbidraget tilllandsantikvarieorganisationen har indirekt inneburit ett stöd också för länsmuseiverksamheten.Om pä sätt förordas i propositionen övertar vissa uppgifterbeträffande den statliga kulturminnesvården kommer nämnda bidrag inte attkunna utgå i nuvarande form, heter det vidare. Detta avses dock inte skolainnebära att staten undandrar sig ett ekonomiskt ansvar för regional musei-och kulturminnesvårdande verksamhet. I propositionen förordas därför att ettnytt statsbidrag till länsmuseerna införs. Bidraget bör avse museernas musealaoch kulturminnesvårdande verksamhet. Dess närmare utformning bör övervägasinom en särskild arbetsgrupp. Frågan om statsbidrag till länsmuseernaberörs i tvä motioner. I motionen 1974: 1701, yrkande 7, hemställs om ettuttalande av att nya bidragsbestämmelser för länsmuseerna bör utarbetasskyndsamt och att de bör utformas i största möjliga anslutning till reglernaför bidrag till statsunderstödda teater-, dans- och musikinstitutioner. Avmotiveringen framgår att motionärerna med senare delen av yrkandet avser attbidragets storlek och konstruktion bör bli beroende av respektive museumsverksamhet och omfattning. I motionen 1974: 1708, yrkande 2, önskas etttillkännagivande av vad i motionen anförts om statsbidraget till länsmuseerna.Motionärernas önskan är att bidraget ges samma konstruktion som bidraget tillde regionala teater- och musikinstitutionerna med ett tilläggsbidrag sommotsvarar den grundläggande kulturminnesvårdande insatsen. Utskottet som i nästa avsnitt av betänkandet kommeratt behandla propositionens förslag beträffande den regionalakulturminnesvården vill för sin del med anledning av motionerna 1974: 1701,yrkande 7, och 1974: 1708, yrkande 2, och i anslutning till vad departementschefenuttalat betona att ett genomförande av nämnda förslag inte får innebära attstaten undandrar sig sitt ekonomiska ansvar för den regionala icke-statligakulturminnesvården och museiverksamheten. Det är nödvändigt attlänsmuseet/landsantikvarien får de resurser som behövs för ett fortsatteffektivt arbete. Den kommande utredningen angående museibidragets utformningbör emellertid enligt utskottets mening inte föregripas genom några uttalandenav angående bidragskonstruktionen. Med hänsyn till sambandet mellandet nya museibidraget och den föreslagna ändringen i fråga om den regionalakulturminnesvården är det enligt utskottets mening inte erforderligt med någotuttalande om att utredningsarbetet bör bedrivas skyndsamt. Utskottet anseratt yrkande 7 i motionen 1974: 1701 och yrkande 2 i motionen 1974: 1708 intebehöver föranleda någon åtgärd av . 2.11Kulturminnesvård (avsnitt 25.11 i propositionen) Departementschefen framhåller ipropositionen att kulturminnesvården kommit att betraktas i ettvidare sammanhang än som traditionellt varit brukligt. gällde detfrämst att skydda och bevara vissa utvalda objekt medan man numera alltmerinriktar sitt arbete på hela den av människan uppbyggda och påverkade miljön.Detta ställer ökade krav på de kulturminnesvårdande organen, ekonomiskt ochorganisatoriskt. En nödvändig förutsättning för att kultuminnesvården iframtiden skall kunna fullgöra sina uppgifter är, framhållerdepartementschefen, att de kulturminnesvårdande myndigheterna sätts i ståndatt effektivt medverka i det samhälleliga planeringsarbetet. Denorganisatoriska konsekvensen av departementschefens här i korthet refereradesynpunkter är att han förordar att den statliga kulturminnesvården får en organisatoriskförankring på det regionala planet. Vad departementschefen förordar ärväsentligt mindre långtgående än ett förslag som framlagts av musei-och utställningssakkunniga (MUS 65), men beräknas ändå kunna tillgodoseföreliggande önskemål både om en decentralisering av beslut och om enförbättring av förutsättningarna för att hänsyn vid samhällsplaneringen tastill kulturminnesvården. I vad först gäller decentraliseringen anfördepartementschefen följande. »Beslutanderättenenligt kulturminnesvårdens speciallagstiftning ankommer påriksantikvarieämbetet. På länsplanet företräds ämbetet av landsantikvarien.Denne har emellertid inga egna beslutsfunktioner, även om de avgörandebedömningarna ofta sker på ort och ställe i samband med landsantikvariensberedning av ärendena. Jagansluter mig i princip till utredningens förslag om en decentralisering avbesluten enligt speciallagstiftningen i syfte att förenkla beslutsprocessenoch att skapa större förutsättningar för medinflytande för de lokalaintressena. Behov av en sådan decentralisering föreligger särskilt i fråga omärenden som har ett starkt samband med den fysiska planeringen ochsamhällsplaneringen i stort. Vissa ärenden som faller inomspeciallagstiftningens ram kan emellertid för sin handläggning kräva speciellsakkunskap av ett slag som bara finns företrädd inom den centrala myndigheten.Det bör närmare övervägas om inte beslut i sådana ärenden bör fattas avriksantikvarieämbetet också i fortsättningen.» Iorganisationsfrågan anför departementschefen följande. »När jag haft att taställning till själva organisationsfrågan har jag vägletts av en strävan attdels åstadkomma den önskade integreringen avkulturminnesvården i det regionala planeringsarbetet, dels åstadkomma enklarare ansvarsfördelning på det regionala planet. Tyngdpunkten i detregionala planeringsarbetet har genom statsmakternas beslut förlagts tilllänsstyrelserna. Inom dessa fattas beslut i en rad ärenden som i större ellermindre utsträckning också berör kulturminnesvårdens intressen. Plan- ochbyggnadsärenden, fastighetsbildningsärenden och tillståndsärenden enligtnaturvårdslagen m.fl. lagar är bara några exempel på ärenden i varshandläggning kulturminnesvårdsaspekterna måste beaktas på ett bättre sätt änvad som är möjligt. Kulturminnesvården bör också finnas med i bilden vidlänsstyrelsens arbete med program för beredskapsarbeten, kommunalabostadsbyggnadsprogram och kommunernas ekonomiska långtidsplanering. Ettgrundläggande ansvar för kulturminnesvården liksom för kulturområdet i övrigtligger hos kommuner och landsting. Genom speciallagstiftningen har emellertidstaten ett större ansvar inom kulturminnesvårdsområdet än inom andra sektorerav kulturområdet. Statens ansvar för samhällsplaneringen i stort innebär ocksåett betydande ansvar för den regionala kulturminnesvården i de delar den fallerinom samhällsplaneringens vida ram. Mot denna bakgrund har jag övertygats omatt det statliga ansvaret för kulturminnesvården måste ta sig uttryck i enregional förankring hos det organ som på regional nivå svarar för samhällsplaneringen.Jag förordar således i likhet med MUS 65 att blir regionalmyndighet för den statliga kulturminnesvården. I fråga om kulturminnesvårdens organisatoriskainordnande i är jag inte beredd att förorda att en särskildkulturminnesenhet inrättas inom planeringsavdelningen. Jag anser emellertid attdet vid i varje län bör inrättas en tjänst för handläggningen avkulturminnesvårdsfrågorna. Innehavaren av tjänsten bör vara organisatorisktsidoordnad planeringsavdelningens olika enheter på samma sätt somlänsveterinären är . Den nya organisationen bör införas .» I fråga om landsantikvariens och länsmuseetsställning och uppgifter efter organisationsförändringens genomförande uttalardepartementschefen bl.a. följande. »Genomde förändringar i fråga om organisation och ansvar på kulturminnesvårdsområdetsom jag har förordat upphör uppgiften för landsantikvarien att varariksantikvarieämbetets företrädare. Detta hindrar emellertid inte attlänsmuseerna även i fortsättningen bör kunna utnyttjas avriksantikvarieämbetet som remissinstanser. De bör också av ämbetet kunnaanförtros viktiga inventerings- och värdnadsupp-drag. Detförhållandet att blir regional myndighet för den statligakulturminnesvården behöver enligt min mening inte innebära att den kännedom omde faktiska förhållandena och den sakkunskap somi övrigt finns representerad i i fortsättningen inte kan utnyttjas.Utredningar och bedömningar till belysning av de frågor som skall handläggas avlänsstyrelsen bör fortsättningsvis kunna tillhandahållas av . Jaghar i det föregående vid min anmälan av vissa frågor rörande regionala ochlokala museer förordat att ett nytt statsbidrag införs för länsmuseerna. Detnya statsbidraget bör syfta till att dels trygga länsmuseernas möjligheter attfullgöra de uppgifter som museerna inom ramen för sina egna åtaganden såsomfria kulturinstitutioner tar på sig på kulturminnesvårds- och museiområdet,dels kompensera länsmuseerna för fullgörandet av uppgifter förriksantikvarieämbetet och . Statsbidraget bör i princip påsamma sätt som gäller stödet till andra kulturinstitutioner utgå utan attnågra villkor ställs upp i fråga om verksamhetens inriktning och innehåll. Detmåste sålunda stå fritt för länsmuseerna att enligt de villkor som gäller tillföljd av huvudmannaskapet för museet självständigt bestämma sina kulturinsatser.Vissa villkor som avser museets uppgifter för ochlänsstyrelsen bör dock kunna föreskrivas. Informationom resultaten av undersöknings- och forskningsarbete samt omkulturvårdsplanering och andra aktuella kulturvårdsfrågor är en betydelsefulldel av verksamhet. Informationsarbetet bör i hög grad kunna bidratill att skapa medvetenhet om kulturmiljöns värde och behov av skydd. Genom sinfria ställning i förhållande till beslutande myndigheter kan i dettasammanhang i högre grad än bli opinionsbildande och ett forum för debatti miljöfrågor. Meden ansvarsfördelning i enlighet med vad jag här anfört kan inrättandet av enkulturminnesvårdsorganisation inom inte uppfattas som endubblering av funktioner och en splittring av resurser.