bet · FX01JuU20 · 1974-12-31 00:00:00 — Justitieutskottetsbetänkande nr 1974 JuU 1974:20 Justitieutskottetsbetänkande i anledning av motion om utdömande av skyddstiilsyn m. m. jämteböter i vissa fall. I motionen 1974:640 av m. fl. (m)hemställs all hos Kungl. Maj:t anhåller om förslag till sådanaändringar av att det blir möjligt för domstol att förena ettförordnande om alt tidigare ådömd villkorlig dom eller skyddstillsyn skall avsejämväl ny brottslighet med ett bötesstraff Motionärernaframhåller i motiveringen att det aren påtaglig brist i brolls-balkenspåföljdssystem att möjlighet saknas att döma lill böter somförordnande meddelas att tidigare ådömd villkoriig dom eller, framför allt,skyddstiilsyn skall avse även den nya brottsligheten. Vid överläggning till domi brottmål uppkommer enligt motionärerna mycket ofta frågan varför ett sådantförfarande är omöjligt. En påföljd av det slaget framstår nämligen ofta i detenskilda fallet som den lämpligaste såväl för den tilltalades tillrättaförandesom av hänsyn till allmän laglydnad. Gällanderätt m. m. En huvudregel i påföljdssystem är attför samma brott får ådömas endast en allmän påföljd. I enlighet härmed har i 1kap. 5 § (BrB) föreskrivits att ej mä dömas lill flera påföljderför samma brott, med mindre annat än stadgat. De undantag som gäller är dels attvillkorlig dom, skyddstillsyn och överlämnande för vård enligt barnavårdslagenkan kombineras med dagsböter - eller disciplinstraff när fråga är om brott avkrigsman - (27 kap. 2 §, 28 kap. 2 §, resp. 31 kap. 1 § andra stycket BrB),dels att ämbetsstraff kan ådömas med annan brottspåföljd. Ådö-mandeav bötesstraff vid sidan av annan påföljd kan ifrågakomma om del finnespåkallat för den tilltalades lillrättaförande eller av hänsyn till allmänlaglydnad. Har den tilltalade fyllt må rätten jämlikt 28 kap. 3 § BrB, omdet anses erforderligt för hans lillrättaförande eller eljest, i dom på skyddstillsynfbrordna att i skyddsiillsynen skall ingå behandling i ansialt. Vid ådömande avskyddstillsyn äger rätten också, jämlikt' 28 kap. 6 § BrB, förordna övervakareoch meddela föreskrift enligt 26 kap. 15 § BrB (rörande vistelseort,arbetsanställning, läkarvård e. I 1 kap. 6 § BrB har vidare föreskrivitsalt om någon skall dömas för flera brott, gemensam påföljd skall ådömas förbrotten, om ej annat är stadgat. Om särskilda skäl föreligger måför ett eller flera brott dömas till böter jämte påföljd förannan brottslighet,så ock lill fängelse jämte villkoriig dom eller skyddstiilsyn förbrotlslighelen i övrigt. Iakttarden som erhållit villkorlig dom inte vad som åligger honom lill följd av denvillkoriigii domen, kan domstolen, om åklagaren före prövo-tidens utgånganhängiggör talan därom, jämlikt 27 kap. 6 § BrB efter omständigheterna 1.besluta all varning skall meddelas den dömde, 2. meddela föreskrift enligt 5 S(ang. fullgörande av skadeständsskyldighet) eller ändra tidigare meddeladföreskrift, 3. undanröja den villkorliga domen och bestämma annan påföljd förbrottet. Iakttar den som erhåller skyddstiilsyn inte vad som åligger honom tillföljd av domen, äger övervakningsnämnden jämlikt 28 kap. 7 § BrB, utom attförordna om övervakning eller meddela föreskrift enligt 25 kap. 15 § BrB, beslutaatt varning skall meddelas den dömde. Nämnden äger också under vissaförutsättningar hos åklagare göra framställning all vid domstol föres talan omundanröjande av skyddsiillsynen eller om behandling i anstalt. Finnesden som för brott dömts till fängelse, villkoriig dom, skyddstiilsyn,ungdomsfängelse eller internering ha begått annat brott före domen eller begårhan nytt broll efter domen men innan påföljden till fullo verkställts ellereljest upphört, må rätten enligt 34 kap. I S BrB efter omständigheterna I. förordnaall den tidigare ådömda påföljden skall avse jämväl del andra brottet, 2. dömasärskilt lill påföljd för delta brott eller 3. därest den tidigare domen vunnitlaga kraft, undanröja den ådömda påföljden och för brolien döma lill påföljd avannan art. För tillämpningen av de olika alternativen gäller vissa särskildabestämmelser (34 kap. 2-9 §§). a. föreskrivs i 34 kap. 5 § alt om dentidigare ådömda påföljden är villkoriig dom förordnande enligt 1 S I fårmeddelas endast med avseende på brott som begåtts före prövolidens början. Ärden tidigare ådömda påföljden villkoriig dom, må rätten vid tillämpning avalternativ 1 eller 2 under viss förutsättning besluta åtgärd som sägs i 27 kap.6 § I eller 2 eller föriänga prövotiden till . Är den tidigare ådömdapåföljden skyddstillsyn, må rätten vid tillämpning av 34 kap. 1 § 1 eller 2besluta åtgärd som avses i 28 kap. 7 § eller behandling i anstalt eller ocksåföriänga prövotiden till högst . I strajjlagbcredningcns slutbetänkande Skyddslag(SOU 1965:55) anföres i kapitlet rörande sammanträffande av brott m. m. bl. a.följande (s. 340). Vad som anförts om olämpligheien av all tvåpåföljder som syftar till behandling skall verkställas mot den domde,kan icke i och för sig åberopas mot en sådan tillämpning av 2 § 2 (34 kap. 1 §2 BrB) att påföljd av samma art ådömes på nytt. Den som dömts lillskyddstiilsyn bör alliså kunna för annat brotl på nyit dömas lillskydd.siillsyn. Värdel av en sådan tillämpning skulle vara att därigenomprövotiden bleve längre än vid enbart förordnande om konsumtion. Domstolen kanemellertid i stor utsträckning nå samma resultat genom all i samband medförordnande om konsumtion med tillämpning av 5 § föriänga prövotiden. I räiisfallei NJA 1970:17 har högsta domstolen iresningsärende funnit att böter inie får ådömas enligt 28 kap. 2 :< BrB, när34 kap. I < 1 BrB tillämpas i fråga om skyddstiilsyn. Motionsspörsmålet var föremål för behandling vid1967 års riksdag med anledning av en motion (mol. 1967:11:555, ILU 1967:45).Motionen remiss-behandlades, varvid den - i den del som är av intresse -tillstyrktes av Föreningen och Föreningen sanit avstyrktes av riksåklagaren och . Första lagulskoliet avstyrkte i sitt av riksdagengodkända betänkande över motionen bifall med följande motivering: . . gäller påföljdsfrågan kan vid förstaanblicken avsaknaden av möjlighet att även döma till böler i den angivnasituationen synas vara en brist i påföljdssystem. Såvälriksåklagaren som framhåller dock i sina yttranden övermotionen att den av motionärerna önskade skärpningen är av ringa praktiskbetydelse samt att, om den vid något enstaka lilirälle skulle behövatillgripas, den kan åstadkommas genom att domstolen för nytillkommenbrottslighet dömer till böter som den med tillämpning av 34 kap. I;:; 2 dömer till ny villkoriig dom eller ny skyddstillsyn. Medhänsyn häriill synes del av motionärerna aktualiserade spörsmålet icke vara avsådan angelägenhetsgrad att det påkallar en framställning av ,särskilt som utskottet erfarit att frågan redan uppmärksammats ijustitiedepariementet och torde komma att prövas i lämpligt sammanhang. I en reservation till betänkandet uttalades påanförda skäl att utskottet bort ge Kungl. Maj:t till känna att den avmotionärerna föreslagna ändringen skulle komma till stånd och att spörsmåletborde tas upp i till övervägande i lämpligt .sammanhang. Rapportav brottsförebyggande rådets arbetsgrupp rörande kriminalpolitik Brottsförebyggande rådels arbetsgrupp förkriminalpolitiska frågor har i n-iaj 1974 avlämnai en rapport till rådelsstyrelse avseende rådets medverkan i del kriminalpolitiska utvecklingsarbetet(. Irapporten uttalas, beträffande rådels uppgifl all verka för att lagstiftningeninom rådets verksamhetsområde håller jätrma steg med samhällsutvecklingen, bl.a. all därmed torde avses en kontinuerlig bevakning av strafnagsliflningen niedinriktning på såväl broltskaialogen som sanktions-systemet. Arbetsgruppenavvisar tanken på ett lagstiftningsarbete rned sikle på införandel av en nybrottsbalk och förordar i stället en siraffrätlsöversyn med inriktning på vissaområden som anses böra särskilt prioriteras. I fråga om sanktionssystemei uitalas bl. a. att enutredning om utvidgad användning av böler bör prioriteras saml att del underalla förhållanden bör finnas förutsättningar alt ge bölessanklionen en starkareposition i på-IbljdssysleiTiet. Arbetsgruppen anser vidare all det äraitgeläget all överväga om inte andra sanktioner än de som förekommer kaninföras. Någonrekommendation till rådet att föra fram förslag om tillsättande av utredningarlämnas dock inte, utan arbetsgruppen anser att ylleriigare underiag bör tasfram för rådets ställningstagande. Utskottet har inhämtat yttranden över motionen fränriksåklagaren, , och . Samtligareniissorgan tillstyrker motionen eller ullalar sig i tillstyrkande riktning. Riksåklagaren () bekräftar inledningsvis allmöjlighet saknas alt skärpa påföljdei-i med böler, när domstol med stöd av 34kap. ; I BrB förordnar alten tidigare ådömd villkoriig dom ellerskyddstillsyn skall avse nyupptäckt brottslighet. Om en sådan skärpning anses påkallad,kan den endast uppnås genom att domstolen jämlikt punkt 2 i bestämmelsen dömersärskilt till ny villkorlig dom eller skyddstiilsyn och därvid med stöd av 27kap. 2 : respektive 28 kap. 2;- BrB även utdömer böler. RÅpåpekar vidare all möjligheten att lorordna all villkorlig dom skall avse annanbrottslighet än som omfattas av domen begränsas av bestämmelsen i 34 kap. 5 sBrB alt dylikt förordnande får ifrågakomma endast beträffande brotl som begåttsföre prövolidens början. Till följd härav torde del enligt RÅ endast vara iundantagsfall som del kan föreligga ett behov av att skärpa den påföljden medböter. Någon motsvarande begränsning gäller inie i fråga om skyddstiilsyn.Tillämpningsområdet för denna påföljd är också vidare än för villkorlig dom. Medhänsyn till del förhållandevis stora antalet fall närdonisiol förordnar omfortsatt skyddstiilsyn säger sig RÅ numera inte vilja motsätta sig all fråganoni möjligheterna all skärpa påföljden med böter las under övervägande.Huruvida del finns ett motsvarande behov vid villkorlig dom kan eitligt RÅifrågasättas. Med tanke på alt del trots allt kan förekomn-ia fall då del kanvara behov av att kombinera förordnandet med ett bötesstraff kan del dockenligt hans mening vara lämpligt att även denna fråga övervägs i sammanhanget. Beträffandeantalet fall av skyddstiilsyn upplyser RÅ alt antalet personer, som avunderrätt dömts lill skyddstiilsyn enligt beräkningaruppgick lill 5 935 och 1971 till 8 731. I dessa siffror ingår de fall dådomstol med tillämpning av 34 kap. 1 i 1 BrB förordnat att tidigareskyddstiilsyn skall avse ylleriigare brott. RÅ nämner också att del vid en avcentralbyrån för förelagen specialundersökning har framkommit atttotalt 2 188 personer, därav 325 med förordnande om anstalisvård, dömts lillIbrlsatt skyddstillsyn med tillämpning av nyssnämnda . framhåller att påföljdssyslemär avsett alt erbjuda rika möjligheter när det gäller domstolens val avpåföljd och att det redan tidigt uppmärksammades att den av motionärernaföreslagna kombinationsmöjligheten inte stod till buds på annat sätt än genomatt domstolen med tillämpning av 34 kap. 1 § 2 BrB dömer till ny villkoriig domeller ny skyddstillsyn för den nytillkomna brottsligheten och därvid ävenutdömer böter Ett sådant förfarande möter emellertid enligt hovrätten denvägande invändningen all det bör undvikas att för brott dömda personer blirföremål för flera löpande villkoriiga domar eller domar påskyddstillsyn. Enligthovrätten har efter frågans behandling ytterligare erfarenhetertillkommit, som klart visar på att behov föreligger att kunna döma till bölersamtidigt som förordnande ges om fortsatt skyddstiilsyn. Svårigheter uppkommericke sällan om den nytillkomna brottsligheten, förutom brott av den typ somtidigare förekommit, inrymmer t. ex. trafikbrott eller våldsbrott vid vilkaallmänpreveniiva synpunkter gör sig starkt gällande. I fall där den dömdespersonliga förhållanden motiverar forisatt kriminalvård i frihet kan etthänsynslagande lill allmänpreventionen ibland icke ske på annat sätt än genomådömande av fängelsestraff. Detta är icke tillfredsställande. En möilighet atti dylika fall låta den tidigare skyddstillsynen slå kvar och ådömaböter skulle enligt hovrättens mening medföra en ytterligare och välkommennyansering av påföljdssystemel. Denu anförda synpunkterna knyter sig som framgått främst till påföljdenskyddstillsyn. Vad gäller villkorlig dom gör sig enligt hovrätten behovet avden föreslagna kombinationsmöjligheten inte gällande med samma styrka. Det kaninte vara annat än undantagsvis som domstol förordnar att tidigare meddeladvillkoriig dom skall avse även nya brott. De båda påföljderna synes dockenligt hovrätten böra behandlas lika i Ibrevarande hänseende. Medanledning av det sätt på vilket motionärerna tänkt sig all tekniskt lösa fråganom den föreslagna kombinationsmöjligheten anmärker hovrätten att en ändringdirekt vid 34 kap. I § 1 är mindre väl förenlig med den systemalik efter vilkenkapitlet är uppbyggt. Det blir ju nu fråga om att ådöma ett straff utöver entidigare ådömd påföljd av annan art och icke endast att vidtaga förändringarinom ramen för den tidigare påföljden. Hovrätten tillstyrker altlagändring sker i det syfte motionen har. Advokaisamfiindct framhåller att strävandena nu gårinot en utvidgad användning av kriminalvård i frihet och all detta synes halett lill all domstolarna även vid återfall i brott blivitmindre benägna alt genom ett frihetsstraff avbryta en löpande prövotid eftervillkorlig dom eller skyddstiilsyn. Med hänsyn lill den allmänna laglydnadenhar del därvid oftabefunnits lämpligt med en böiesskärpning. Man har då nödgats att döma särskilttill skyddstiilsyn eller villkoriig dom för den nya brottsligheten för attlagligen kunna åstadkomma sådan skärpning. Utvecklingensynes sålunda enligt samfundet ha visat ett ökande behov av att i dessa fallkunna ådöma ett bötesstraff, även om utrymme för ett sådant straff inte finns istraffskalan för den nya brottsligheten. Samfundet anser det därför nu vara motiveratatt överväga en sådan ordning att domstolen skall kunna meddela förordnande omalt tidigare skyddstiilsyn eller villkorlig dom skall omfatta jämväl den nyabrottsligheten och direkt förbinda detta med en böiesskärpning ulan alt gå denformella omvägen över en ny, jämsides nied den tidigare, löpande skyddstillsyneller villkorlig dom. Samfundet tillstyrker därför bifall till motionen. uttalar att brottsbalkenspåföljdssyslem är så fiexibell och variationsrikt all del närmast ter sig somen kuriositet att just den nu ifrågavarande kombinationen av påföljder ickeskall få förekomma. Att döma till ny villkorlig dom eller ny skyddstillsyn förden nytillkomna brottsligheten och därmed med stöd av 27 kap. 2 § resp. 28kap. 2 § BrB även utdöma böter framstår enligt förbundet närmast som ettkringgående av del nu gällande förbudet mot att vid utsträckning av villkorligdom eller skyddstiilsyn för nytillkommen brottslighet jämväl ådöma böter. Detleder också till alt den dömde kommer att vara underkastad två villkoriigadomar eller två domar på skyddstiilsyn, något som knappast torde ha varitlagstiftarens avsikt och från fiera synpunkter framstår som olämpligt. Ettpraktiskt behov att kunna använda den i motionen föreslagna kombinationenframträder så pass ofia att det hinder häremot som lagstiftningen nu resersnarast möjligt bör undanröjas. Förbundet tillstyrker därför en lagändring iföreslaget syfte. 1 motionen yrkas på sådan ändring i brottsbalkenatt förordnande jämlikt 34 kap. I § 1 om att tidigare ådömd villkoriig domeller skyddstillsyn skall avse även ny brottslighet skall kunna kombineras medbötesstraff. Enligt motionärerna framstår ett sådant påföljdsval i det enskildafallet ofta som det lämpligaste såväl för den tilltalades lillrättaförande somav hänsyn till allmän laglydnad. Dådomstol dömer till villkoriig dom eller skyddstillsyn kan den för samma brottäven utdöma bötesstraff. En på sådant sätt kombinerad påföljd är i praxisvanligt förekommande, framförallt då brottsligheten inrymmer t. ex. våldsbrotteller trafikbrott, vid vilka allmänpreventiva synpunkter gör sig starktgällande. Omden dömde sedermera befinnes skyldig till ytterligare brotl kan rätten efteromständigheterna 1. förordna att den villkoriiga domen eller domen påskyddstillsyn skall avse också de nya brotten, 2. döma till särskild påföljdför den nya brottsligheten eller 3. undanröja den villkoriiga domen eller domenpå skyddstillsyn och för hela den samlade brottsligheten döma till påföljd avannan art, i praktiken vanligen fängelse. Är den tidigare ådömda påföljdenvillkoriig dom kan förordnande enligt alternativ 1 meddelas endast beträffandebrott som begåtts före prövolidens början. Vid tillämpning av alternativ 1eller 2 kan rätten under olika förutsättningar också besluta om varning,meddela föreskrift, förlänga prövotiden och besluta om kortare tids behandlingi anstalt. Förordnandeenligt alternativ 1 kan som motionärerna framhåller inte kombineras med ettbötesstraff. En sådan skärpning av den tidigare ådömda påföljden kan, omstraffskalan för den nytillkomna brottsligheten endast upptar fängelse, baraåstadkommas genom att domstolen med tillämpning av alternativ 2 dömer särskilttill ny villkoriig dom eller iskyddstillsyn och därvid även dömer till böter.Ett sådant förfarande har emellertid den mindre tilltalande konsekvensen attden dömde blir föremål för flera villkorliga domar eller domar påskyddstillsyn. En sådan ordning är, som närmare utvecklas i några av deremissvar som föreligger i detta ärende, inte önskvärd. Avsaknadenav den av motionärerna angivna kombinationsmöjligheten kan som hovrättanför i sitt remissyttrande leda till att hänsynstagandet tillallmänpreventionen sker genom ådömande av fängelsestraff, oaktat den dömdespersonliga förhållanden motiverar fortsatt kriminalvård i frihet. En sådanlösning står i uppenbar strid med de grundtankar som motiverat brottsbalkensrikt nyanserade påföljdssystem och utvecklingen mot en ökad användning avkriminalvård i frihet. Motangiven bakgrund anser utskottet att möjlighet bör öppnas för domstolarna attmeddela förordnande att tidigare ådömd skyddstillsyn eller villkoriig domskall omfatta även nytillkommen brottslighet och döma till böter.Behovet knyter sig som framgår av remissyttrandena närmast till påföljdenskyddstillsyn, medan det beträffande villkoriig dom endast torde vara iundantagsfall som fråga uppkommer att skärpa påföljden med böter. Tillräckliganledning synes dock enligt utskottets mening inte föreligga att behandla debägge påföljderna olika i förevarande hänseende. Medstöd av det anförda förordar utskottet en ändring i i enlighet medmotionärernas önskemål. De närmare överväganden som förslaget fordrar bör görasi Kungl. Vad utskottet anfört börges Kungl. Maj:t till känna. att i anledning av motionen 1974:640 gerKungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört om ändring i reglerom sammanträffande av brott. Näiyarande:fru (), fröken (), herrar Polstam (c), i (c), i (s), (), (), herrar i (s), (). Lövenborg (vpk), (), (), fruAndersson i Kumla (s), i (fp) och (). GOTAB 74 8038 S 1974