bet · FX01LU18 · 1974-12-31 00:00:00 — Lagutskottetsbetänkande nr 1974 LU 1974:18 betänkande i anledning av motion angåendebesökandes tillträde till hyresfastighet som hålls låst . I motionen 1974:643 av frökenAndersson m. fl. (c) hemställs att hos Kungl. Maj :t begär förslagtill en sådan ändring i 12 kap. jordabaU Utskottet har inhämtat utlåtandeöver motionen från . På utskottets begäran har vidareyttranden avgivits av och . 1 yttrandet från haråtergivits ett av förbundet inhämtat yttrande från . Enligt 12 kap. 9 § jordabalken (JB)skall hyresvärden, om ej annat avtalats, tillhandahålla lägenheten i sådantskick att den enligt den allmänna uppfattningen i orten är fullt brukbar fördet avsedda ändamålet. Bestämmelser om hur de för hyresgästerna gemensammautrymmena skall vara beskaffade saknas däremot. JB innehåller vidare vissaregler om hyresgästens skyldigheter vid utnyttjandet av lägenheten. Allmännaordningsregler och bestämmelser om t. ex. öppethållande av fastighetens portarfinns inte intagna i JB utan dessa förhållanden får regleras i det mellanhyresvärden och hyresgästen ingångna hyresavtalet. Standardkontrakteninnehåller vanligen en bestämmelse om att fastighetens portar skall hållaslåsta . har emellertid denna tidutsträckts genom tidigare stängning pä kvällarna, och i vissa fall hållsportarna låsta dygnet runt. Sä är t. ex. fallet om fastigheterna harporttelefon. Men även fastigheter, som saknar sådan anläggning, hålls i vissafall låsta . Vid installation av porttelefon kan hyresvärden fåkompensation för installationskostnaderna. Detta sker i fastigheter, somregleras av lagen (1942:429) om hyresreglering m. m., genom en höjning avbashyran (3 §) eller genom att hyresvärden utöver bashyran träffar avtal medhyresgästen om skälig ersättning för kostnaderna (4 §). I icke hyresregleradefastigheter erhålls kompensation genom att lägenheternas bruksvärden stiger,vilket påverkar rätten till hyreshöjning (12:48 JB). I motionen framhålls att det bUvitallt vanUgare att hyresvärdar håller portarna till sina fastigheter låsta underdagtid och att detta är särskilt vanligt i de större städerna. Dettaförhållande medför enligt motionärerna ofta betydande problem för hyresgästernai fastigheterna. Det finns många särskilt äldre personer som saknartelefon. Den som vill besöka någon av dessa kan alltså inte i förväg komma ikontakt med vederbörande för att överenskomma om tid för besöket och på sä sättbU insläppt genom porten. Motionärerna understryker att många gamla på dettasätt blir helt isolerade från omvärlden. Vidare får ensamboende, oavsett ålder,vid sjukdom svårt att ta mot läkare, ambulans och även besök av hemsamarit,vänner och bekanta. Även för människor utan speciella problem innebär destängda portama uppenbara olägenheter. Så kan t. ex. inte telegram-expressbrevutbäring fungera tillfredsställande, och hemsändning av varoromöjliggörs. Motionärerna konstaterar att det uppenbarligen inteföreligger skyldighet för hyresvärdar att vidta sådana åtgärder att människormed ärende tiU boende i hyresfastigheter kan komma in genom porten.Motionärerna finner detta otUlfredsställande. Om förhållandena i omgivningen ärsådana att olägenheter kan befaras uppstå, om porten hälls öppen ,borde det åligga hyresväirden att installera porttelefon. Motionärerna anserdet därför motiverat att i lag reglera skyldighet för hyresvärd att möjliggöraför besökande tiU boende i hyresfastighet att komma in i fastigheten underdagtid. Vid såväl som 1973 årsriksdagssessioner har liknande motionsyrkanden prövats och avslagits avriksdagen. Vid förstnämnda tillfälle blev motionen föremål förremissbehandling. framhöll i sitt betänkande (LU 1972:13) attsystemet med låsning av portarna medförde sådana nackdelar sompåtalats i motionen och att det var angeläget att dessa olägenheter avhjälptes.Utskottet ansåg emellertid att det var fråga om ett storstadsproblem och attfrågan inte lämpligen borde bli föremål för generell lagstiftning. mening borde i stället i första hand en lösning pä frivUlighetensväg eftersträvas. Härvid synes partsorganisationerna pä hyresmarknaden kunnamedverka genom att utai-beta riktlinjer för hur problemen i det enskilda falletskall lösas, påpekade utskottet. Med hänsyn tUl att frågan genomremissbehandhngen av motionen aktualiserats hos organisationerna ansågutskottet att man kunde räkna med att frågan skulle bli föremål föröverväganden och förhandlingar mellan dessa. Något initiativ från riksdagenssida fann utskottet därför inte påkallat. Vid riksdagsbehandling av frågan (LU 1973:5)upplyste utskottet att enligt förfrågningar, som utskottet låtit företaga hospartsorganisationerna på hyresmarknaden, hade problemet med de låsta portarna inte varit föremål för förhandlingar meUanorganisationerna . Inte heller hade frågan tagits upp tillbehandling inför hyresmarknadskommittén, som är ett av () och gemensamt inrättatförhandlingsorgan. Utskottet fann emellertid att det ej förelåg anledning attfrångå den av tidigare intagna ståndpunkten och vidhöll därför attförsök att på förhandhngsvägen reglera frågan lämpligen borde avvaktas. Vid den förnyade remissbehandlingenav motionsyrkandet har genomgående kritiska synpunkter framförts mot förslagetatt frågan bör lösas genom lagstiftning. anser sig med hänsyn tiU desynpunkter som framkommit vid frågans behandling årsriksdagar inte kunna tillstyrka en lagstiftning på området. erinrar om att förbundet i sittår 1972 avgivna remissyttrande uttalat förståelse för de synpunkter som anförsi motionen. Liksom tidigare är det emellertid förbundets uppfattning att fråganinte är av sådan beskaffenhet att den kan lösas genom en generell föreskrift.Förbundet pekar på att problemet huvudsakligen hänför sig tUl de störstastädernas centralare delar och att det därför skulle framstå som obehövligt ochomotiverat att skapa tvingande bestämmelser för övriga orter. Men även när detgäller storstäderna måste man enligt förbundets uppfattning ifrågasättalämpligheten av den ifrågasatta lagstadgade skyldigheten, såvida inte dennaknytes tUl ett bestämt önskemål frän en på visst sätt konstaterad majoritetbland fastighetens hyresgäster. i har i ettflertal fall medverkat till uppgörelse med respektive fastighetsägare ominstallerandet av porttelefon eller utsträckt öppethållande i sådana fall, därflertalet hyresgäster uttalat sig därför, upplyser förbundet. Om en annanlösning av frågan övervägs bör den enligt förbundets mening baseras pähyresgästernas inflytande i varje enskilt fall. Förbundet är för sin del berettatt hos den meUan hyresgäströrelsen och de enskUda fastighetsägarna tillskapadebostadsmarknadskommittén väcka förslag om en gemensam rekommendation omöppethållande eller instaUation av porttelefon om sådant påfordras av flertalethyresgäster i fastigheten. Erfarenheten visar att dyUka rekommendationerefterföljts i betydande utsträckning, framhåller förbundet. understryker att den imotionen behandlade frågan såsom framhölls redan i förbundets remissyttrandeår 1972 - gäller ett geografiskt mycket begränsat problem. Systemet med portstängningunder har, såvitt förbundet kunnat konstatera, inte fått ökad utbredningsedan förbundet sist yttrade sig i frågan. Förbundet framhåller vidare atthyresvärden och hyresgästerna mera sällan har motstridiga intressen i dennafråga. Självfallet är emellertid att vissa hyresgäster i en fastighet kan haen från majoriteten avvikande uppfattning om öppethåUandetider, porttelefon m. m. Ätdetta kan man enhgt förbundets uppfattning inte göra mycket. Det förefaller iallt fall olämpligt .att lagstifta i saken. Lämphga och rimliga kompromisseruppnås lättast genom en förhandling mellan berörda parter om de åtgärder somskall tiUgripas i den speciella fastigheten. Förbundet är berett att tUlsammansmed utfärda en rekommendation exempelvis omalternativa lösningar. erinrar inledningsvisom att det regelmässigt endast är i hus, där man tidigare haft svåraolägenheter av obehöriga besök och där risken härför alltfort måste anses varastor, som man funnit för gott att hälla ytterportarna låsta även under dagtid.Där man tillgripit denna åtgärd är det i första hand i hyresgästernas intresseoch ofta på deras enträgna begäran. Fastighetsägaren har i förekommande fallvelat skydda hyresgästerna mot den skada, osäkerhet, osnygghet och vantrevnad,som obehöriga visat sig kunna åtadkomma. Vad som härvidlag förekommit, inteminst i , torde fhotionärerna inte kunna föreställa sig, framhåller föreningen.Det har också visat sig att hyresgästerna själva i många faU hellre finner sigi de olägenheter som den låsta ytterporten medför än att de riskerar besök avobehöriga personer. Att i sådana fall tvinga fastighetsägaren tUl andraåtgärder genom en generellt verkande lagstiftning enligt motionärernas förslag,anser föreningen inte vara välbetänkt. När det gäUer äldre, sanerings- ellerrivningsmogna hus, kan vidare kostnaden för en porttelefon eller motsvarande urhyresgästernas synpunkt ofta framstå såsom oproportionerligt hög med hänsyntill att man ju ändock inte eUminerar riskerna för obehöriga besök genom attinstallera en sådan anordning, påpekar föreningen. Emellertid börhyresmarknadens partsorganisationer aktivt medverka till att ifrågavarandeintressekonflikter löses på ett smidigt sätt, framhåller föreningen. Med hänsyn tiU frågans vikt och beskaffenhet finnerföreningen därför det naturligt att den görs lill föremål för ettsamrådsförfarande inom t. ex. bostadsmarknadskommittén. Där ytterportarnaständigt hålls lästa har ovedersägligen stora svårigheter uppstått, inte baraför sjuk- och hemhjälpspersonal utan även och kanske främst för personal frånpost-och , som av förståeliga skäl inte vill inneha och ansvara förnycklar tUl fastigheterna. Om flertalet hyresgäster ställer sig positiva härtiUoch risken för skadegörelse eller annat ohägn inte ter sig alltföröverhängande, är det enligt föreningens uppfattning därför lämpligt attfastighetsägaren i förekommande fall antingen installerar porttelefon ellermotsvarande anordning eller, t, ex. i äldre fastigheter, häller ytterportarnaöppna åtminstone , , då risken förovälkomna påhälsningar brukar vara minst och det för postverkets personal ärsärfikill angeläget att kunna komma in i fastigheten. Föreningens ombudsmänhar, ofta i samråd med ombudsmän hos i , underangivna omständigheter brukat rekommendera vederbörande fastighetsägare attgodtaga ettdera av dessa alternativ, upplyser föreningen. Det torde, såvittföreningen kan bedöma, finnas goda förutsättningar för attpartsorganisationerna skall kunna enas om en rekommendation i enlighet medangivna riktlinjer. En sådan rekommendation torde enligt föreningensuppfattning också kunna verksamt bidraga tiU att råda bot på de missförhåUandensom motionärerna påtalat. I motionen föreslås all det skallinföras en lagstadgad skyldighet för hyresvärd att tillse att besökande tillboende i hyresfastighet får fritt tillträde till fastigheten under dagtid.Liknande motionsyrkanden har såsom framgår av den inledningsvis lämnaderedogörelsen på utskottets hemställan avslagits av såväl år 1972som . Utskottet har därvid anslutit sig till de invändningar av praktiskoch principiell natur som vid remissbehandling av motsvarande motionsyrkandevid riksdag framförts mot tanken på en reglering av frågan genomgenerellt verkande lagstiftning. Utskottet har framhållit att man i stäUetborde söka lösa frågan förhandlingsvägen och att hyresmarknadens parter bordekunna medverka genom att utarbeta riktlinjer för hur problemen i det enskildafallet skulle lösas. Vid den i är förnyade remissbehandlingen avmotionsförslaget har ingenting i sak framkommit som enligt utskottetsuppfattning skulle kunna motivera en omprövning av tidigareställningstagande. Systemet med portstängning har, såvitt kunnatkonstateras, inte fått ökad utbredning . Remissinstanserna harånyo pekat på att problem av detta slag huvudsakligen föreligger beträffandevissa kvarter i storstädernas centrala delar. Det har också framhållits attlåsning av portarna i allmänhet vidtagits efter överenskommelsemellan hyresvärden och hyresgästerna eller flertalet av dessa. Man harunderstrukit att vid en ifrågasatt lagreglering av öppethållande-tiderna måstehänsyn tas till den uppfattning som råder bland majoriteten av fastighetenshyresgäster. Beträffande den i motionen antydda åtgärden att man skulle åläggahyresvärden all installera porttelefon har vid remissbehandlingen motbakgrund av att en sådan åtgärd ställer sig dyr i det äldre fastighetsbeståndet den invändningen framförts alt installationskostnaden från hyresgästernassynpunkt kan framstå som oproportionerligt hög och att man även härvidlag måsteta hänsyn till opinionen bland majoriteten av hyresgästerna. Utskottet vidhåller därför uppfattningen attmotionsförslaget om en generellt verkande lagstiftning i frågan inte ärhållbart. Man måste nämligen enligt utskottets mening ställa sig tveksam sådan laglig reglering som skulle innebära att man sätter sig över detbestämda önskemålet hos flertalet av de berörda hyresgästerna. Om man å andrasidan endast skulle ta hänsyn till den i fastigheten förhärskandehyresgästopinionen skulle inte genom lagstiftningen problemen avhjälpas för denkategori av boende, som i första hand drabbas av de olägenheter som är förknippade med en tidigarelagd portstängning, t. ex. äldre. ensamstående personer vilka i motsats till många av deandra hyresgästerna normalt vistas hemma i sina lägenheter . Frånprincipiell synpunkt kan det också med fog ifrågasättas huruvida ett problem avdenna natur, som endast berör en ytterst liten del av landets samtligahyresfastigheter, skall regleras genom lagstiftning. Såsom utskottet tidigare anfört synes frågan lämpa sigbättre för en lösning förhandhngsvägen. Endast pä detta sätt kan man uppnåsådana lämpliga avvägningar och arrangemang som i det enskUda fallet kanframstå som rimliga. Beroende på de lokala förhållandena finns del då ocksåmöjlighet att genom differentierade åtgärder av olika slag eliminera elleravsevärt reducera de problem som uppkommit för vissa av hyresgästerna. Vid årets remissbehandling har hyresmarknadens parterförklarat sig villiga att ta upp frågan i den mellan hyresgäströrelsen och deenskilda fastighetsägarna tUlskapade bostadsmarknadskommittén. Målsättningenskulle vara att åstadkomma en gemensam rekommendation om att i förekommandefall antingen installation sker av porttelefon eller att ytterportarna hällsöppna , t, ex, . Utskottet vill starkt understryka det angelägna i allpartsorganisationerna aktivt medverkar till att ifrågavarande problem löses påett smidigt sätt. Med anledning av de nu gjorda remissuttalandena förutsätterutskottet att frågan utan oskäligt dröjsmål görs till föremål för ettsamrådsförfarande i den ordning organisationerna anfört. Utskottet vill också betona att det förhällandet attutskottet ställer sig avvisande till motionsförslaget inte innebär attutskottet vill förringa betydelsen av de problem som påtalas i motionen.Utskottet är väl medvetet om att systemet med läsning av ytterportarna underdagtid i del enskilda fallet kan utgöra ett allvarligt ingrepp i den dagligalivsföringen och starkt bidra till att öka isoleringen från omvärlden. närmast har i åtanke är de konsekvenser som kan uppstå förensamstående pensionärer och för handikappade, liksom även eljest vid t. ex.mera långvariga sjukdomsperioder. Utskottet vill därför framhållanödvändigheten av att alla som kommer i kontakt med förevarande problem gör vadpå dem kan ankomma för att man skall komma till rätta med svårigheterna. Somexempel vill utskottet nämna alt enligt utskottets uppfattning bör i motsatstill vad en av remissinstanserna anfört -personal från post- och ,hksom för övrigt sjukvårds- och hemhjälpspersonal m. fl., åtaga sig besväretmed att inneha och ansvara för nycklar till fastigheten om detta i ett enskiltfall skulle utgöra en adekvat åtgärd. Eftersom ett sådant arrangemang fungerarväl när det gäller tidningsdistributionen bör enligt utskottets meningsamhällets olika serviceorgan kunna visa ett likna:nde tillmötesgående. Under hänvisning till det ovananförda hemställer utskottet att avslår motionen 1974:643. På lagutskottets vägnar IVANSVANSTRÖM Närvarande: herrar (), ()*, fruÄsbrink (s), herrar (), i (s), (),i (s), (), i (s), herrar iSundsvall (c) (vpk), (), (), herrGustafsson i (s) och (). * Ej närvarande vid betänkandetsjustering. GOTAB 747530 S 1974