bet · FX01KU7 · 1974-12-31 00:00:00 — Konstitutionsutskottetsbetänkande nr 1974 KU 1974:7 betänkande med anledning avmotioner om avslag på vilande förslag till ny regeringsform och nyriksdagsordning, m. m. antog somvilande förslag till ny regeringsform (förslaget under 1) och nyriksdagsordning (förslaget under 2) ävensom förslag till ändring isuccessionsordningen (förslaget under 3) och i tryckfrihetsförordningen(förslaget under 4). Dessa förslag återges i bilaga till utskottels samtidigtavgivna betänkande 1974:8. I motionen 1974:350 av herrHermansson m. fl. (vpk) hemställs; "i första hand att måttebordlägga förslaget till ny regeringsform, ny riksdagsordning m. m. tillhöstriksdagen 1974, och om detta inte skulle vinna bifall i andrahand att måtte avslå det av riksdag såsom vilande antagnaförslaget till ny regeringsform, ny riksdagsordning m. m., samt att riksdagenhos regeringen hemställer om kompletterande direktiv till fri- ochrättighetsutredning (Ju 1973:19) innebärande att denna skall utarbeta förslagom grundlagfästan-de av de medborgerliga rättigheterna, grundlagfästande avrättigheter för de arbetande, slopande av paragrafer med innebörd av 81 §tredje stycket i nu gällande RF, slopande av 4 %-spärren vid riksdagsmannavalsamt införande av republik, allt i enlighet med vad som anförts i dennamotion". I detta betänkande behandlas motionen endast såvitt avser de bådaförsta att-satserna i hemställan. Motionärerna anser att en författningsreform är nödvändig.Den måste emellertid enligt motionärerna innebära ett grundlagsfästande av demedborgerliga rättigheterna och av rättigheter för de arbetande, ett slopandeav EEC-paragrafen, ett avskaffande av monarkin och ett slopande av 4 %-spärrenvid riksdagsvalen. Då de vilande förslagen inte tillgodoser dessa krav börenligt motionärerna avslå förslagen och ge tilläggsdirektiv till 1973års fri- och rättighetsutredning om en omarbetning av förslagen i enlighet meddessa krav. I den uttalade förvissningen att en bred diskussion ökarfömtsättningarna för ett avslag på förslagen begär motionärerna att riksdagenskall uppskjuta den andra behandlingen av förslagen till höstriksdagen 1974. I motionen 1974:594 av herrWachtmeister i (m) uttalas att de som vilande antagnagrundlagsförslagen är i behov av väsentliga ändringar. Med hänvisning till attändringar inte författnings- enligt kan vidtas i samband med frågans andra behandling iriksdagen hemställer motionären "att avslårgrundlagsförslaget". fri- och rättighetsutredning (Ju 1973:19) När antogförslag till ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. som vilandegrundlagsförslag begärde bl. a. att en parlamentariskutredning skulle tillsättas med uppdrag att utreda frågan om regleringen igrundlag av skyddet för enskildas fri- och rättigheter m. m. Den begärdautredningen har tiUkallats med stöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande den 2november 1973. Direktiven för utredningen (riksdagsberättelsen 1974 s. 118 ff.)återges i bilaga till detta betänkande. Utskottet hänvisar beträffande devilande grundlagsförslagen till sitt härmed avgivna betänkande1974:8, varigenom förslagen anmäls för slutliga ställningstagande. Förstahandsyrkandet i motionen 1974:350 avser attriksdagens slutliga prövning av de vilande grundlagsförslagen skall uppskjutastill höstsessionen . EnUgt övergångsbestämmelserna skall de vilande förslagentill ny regeringsform och ny riksdagsordning i sin helhet träda i tillämpningden året efter det förslagen slutligt antagits av . Vidriksdagens beslut att anta förslagen som vilande förutsattes attförslagen skulle slutligt prövas under vårsessionen 1974 och börja tillämpasden . Ett motionsyrkande om att förslagen skulle träda i kraftredan den 1 juli 1974 avslogs med hänvisning till det omfattande förberedelsearbetemed avseende på följd författningar m. m. som måste utforas innan förslagenkunde sättas i tillämpning. Utskottet är inte berett att nu frångå den bedömning somsålunda gjordes vid ärendets prövning 1973. Ett bifall till det i motionen1974:350 framställda uppskovsyrkandet kan medföra allvarliga risker för att ettslutligt antagande av de vilande förslagen inte följes av erforderligaföljdförfattningar. Härtill kommer att enligt övergångsbestämmelserna tillförslagen skall vissa ändringar träda i kraft . Sålunda skall efternyval bl. a. antalet ledamöter i vara 349 i stället för 350. Medhänsyn till det anförda avstyrker utskottet det ifrågavarande motionsyrkandet. I motionen 1974:594 yrkas att de vilande grundlagsförslagenskall förkastas. Motsvarande yrkande framställs i andra hand i motionen1974:350. Den slutliga behandlingen av vilande förslag till grundlagsändringinnebär enhgt gällande riksdagsordning att - efter en anmälan avkonstitutionsutskottet, vilken utgör en expeditionen åtgärd som företas enligtpraxis, utan föreskrift i grundlag eller annan författning - på framställda propositioner beslutar om förslagets antagande eller förkastande. De berörda motionsyrkandenakommer således under prövning redan på grund av riksdagsordningensföreskrifter och behöver därför inte föranleda någon särskild åtgärd. 1enlighet med tidigare praxis gör utskottet inte något eget uttalande i fråga omde vilande förslagens antagande eUer förkastande. 1. att riksdagenavslår motionen 1974:350 såvitt gäller yrkandet om uppskov till höstsessionen1974 med den slutliga prövningen av de vilande förslagen, 2. att motionen1974:350 i vad den avser avslag på de vilande förslagen och motionen 1974:594 -under hänvisning till vad ovan anförts - inte föranleder någon riksdagensåtgärd. Närvarande: herrar i (s), (),(), herrar i (m). (), iStockholm (s), (). Fiskesjö (c), i (s), iBarkarby (s), Jonnergård (c), Hemelius (m), i (s), ()och (vpk). av (vpk) som anfört: kommunisterna kaninte godta en författningsreform som inte grundlagsfäster de medborgerliga fri- ochrättigheterna utan tvärtom öppnar möjligheter för deras inskränkande; inte innebär ett ökat stöd för de arbetandes kamp för sinarättigheter utan t. o. m. stadfäster möjligheten att upphäva strejkrätten; inte bara bibehåller utan även förstärker den s. k.EEC-paragrafen som. möjliggör för att överiåta sina befogenheter tillinternationella organisationer; inteavskaffar den odemokratiska fyraprocentspärren vid riksdagsval; kommunisterna kan därför inte acceptera detgrundlagsförslag som socialdemokraterna och de borgerliga partierna undervåren 1973 antog för vidare behandling. På samtliga fem ovan nämnda punkter ärförfattningsförslaget oantagbart. I dessa och även i vissa andra avseendenröstade kommunisternas riksdagsgrupp förgävesmot det nu vilande grundlagsförslaget. Då inget av dessa partiets huvudkrav ens \* 1974. till någon del tillgodosetts är ett godtagande av detvilande grundlagsförslaget vid en andra behandling i omöjligt. En författningsreform är nödvändig men den måstetillgodose kraven på ett grundlagsfästande av de medborgerliga rättigheterna,ett grundlagsfästande av rättigheter för de arbetande på arbetsplatserna, ettslopande av EEC-paragrafen, avskaffande av monarkin och ett slopande avfyraprocentspärren vid riksdagsmannaval. I avvaktan på ett väl genomarbetat, progressivt och santdemokratiskt författningsförslag har vi inget att vinna på att anta det förslagkring vilket det socialdemokratiska partiets riksdagsgrupp och de borgerligapartiernas riksdagsgrupper enade sig . 1 motionen 1974:350 av m. fl. (vpk)motiveras utförligt de överväganden som ligger bakom detta ställningstagande. Ivissa avseenden innebär naturiigtvis det vilande förslaget förbättringar iförhållande till regeringsform. I andra avseenden däremot, t. ex.möjligheten att med stöd av grundlag stifta lagar som särbehandlar medborgarepå gmnd av tro, åskådning, ras, hudfärg osv., innebär förslaget viktigaförändringar i reaktionär riktning. I ytterligare andra viktiga avseendeninnebär ett antagande av det vilande grundlagsförslaget inga förändringar.Fyraprocentspärren är t. ex. i båda författningarna lika odemokratisk. Avsikten med att grundlag skall beslutas av två riksdagarsom sammanträder med mellanliggande val är att folket i valrörelsen skall gesinformation om grundlagsförslaget och i valet kunna uttrycka sin mening därom.I valrörelsen gavs väljarna otillräckliga möjligheter till ett sådantställningstagande. Regeringspartiet och de borgerliga partierna i riksdagenförde inte ut grundlagsfrågan i valrörelsen, de främjade inte utan söktesnarast komma ifrån diskussion i ämnet. , efter valet, har grundlagsfrågan kommit attinta en långt mera framträdande roll i den offentliga debatten.Grundlagsförslaget har härvid utsatts för kritik såväl från progressivt somfrån reaktionärt håll. Den genomlysning som grundlagsförslaget utsätts förtjänar emellertid syftet att ge medborgarna möjligheter att sätta sig in ifrågan. Den nu inledda debatten bör ges möjligheter att ytterligare vidgasinnan upptar förslaget till ny regeringsform m. m. till en andraläsning. Medborgarna ges då, låt vara ytterst begränsade, men dock möjligheter,att påverka sina valda representanter i . Jag är förvissad om att en bred diskussion ökarförutsättningarna för ett avslag på det föreliggande grundlagsförslaget.Riksdagen bör därför uppskjuta sin andra behandling av förslaget tillhöstriksdagen 1974. Pä formella grunder vägrar utskottet att ta ställning tilldet avslagsyrkande som finns i motionen 1974:350 som ett andrahandsyrkande.Avslagsyrkanden kan därför endast ställas direkt i kammaren vid behandlingen avgrundlagsförslaget. Om då avslår yrkandet om uppskov med det slutligaställningstagandet kommer kommunisterna att ikammaren yrka avslag på förslaget. 1 motionen 1974:350 föreslås ocksåatt fri- och rättighetsutredning skall ges tilläggsdirektiv attutarbeta förslag till en ny grundlag i enlighet med vad som anförts i motionen.Denna del av motionen upptar utskottet inte till behandling i delta sammanhang.Enligt min mening hade det varit naturligt att nu behandla motionen i sinhelhet. Varje fördröjning av utredningsarbetet om grundlagen är av ondoeftersom förslaget måste presenteras före nästa riksdagsmannaval såatt medborgarna den gången får tillräckliga möjligheteratt informera sig omförslaget. Jag anseratt utskottet under 1 bort hemställa att med bifall tillmotionen 1974:350 i hithörande del beslutar att uppskjuta den slutligaprövningen av de med anledning av KU 1973:26 som vilande antagna förslagen tillny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. . av (): Likalydande med det särskildayttrandet (nr 2) i utskottets betänkande 1974:8. Bilaga fri- ochrättighetsutredning (Ju 1973:19) Tillkallade enligt Kungl. Maj:tsbemyndigande med uppdrag att utreda frågan om regleringen igrundlag av skyddet för enskildas fri- och rättigheter m.m. (se Post- ochInrikes tidn. Ordförande: , .,landshövding (fr.o.m. ) Ledamöter: ., fil.kand., led. av (fr.o.m. ) H., assistent, led. av (fr.o.m. ) ,, fil. lic. (fr.o.m. ) Hemelius, J. ,bankofullmäktig, led. av (fr.o.m. ) dr, led. av (fr.o.m. ) ,, chefredaktör, led. av (fr.o.m. ) Experter: Broomé, N. G. Bo,hovrättsfiskal (fr.o.m. ) , .,avdelningsdirektör (fr.o.m. ) , . B.,hovrättsfiskal (fr.o.m. ) Stjernquist, , professor(fr.o.m. ) Sekreterare: , ,försäkringsdomare (fr.o.m. ) Bitr, sekreterare: , 1.F., hovrättsfiskal (fr.o.m. ) Lokal: 17, 2 tr., 11128Stockholm, tel. växel 7631000 (sekreterarna) Direktiv (anförande av statsrådetGeijer till statsrådsprotokollet ): Våra gällande grundlagar innehållerendast i mycket begränsad omfattning bestämmelser som motsvarar derättighetsförklaringar som finns i många andra staters författningar.Tryckfriheten och rätten att ta del av allmänna handlingar har visserligengenom tryckfrihetsförordningen ett grundlagsskydd som även internationelltsett är mycket omfattande. Den ofta åberopade 16 § regeringsform(RF) saknar däremot bestämmelser om åtskilliga rättigheter som brukaråterfinnas i utländska motsvarigheter, såsom åsikts- och yttrandefrihet,förenings- och församlingsfrihet, förbud mot retroaktiv strafflagstiftning m.m.Bestämmelserna i paragrafen är dessutom så oklara till sin innebörd att de intekan sägas erbjuda någon garanti i rättslig mening för enskildas fri- ochrättigheter. Mot denna bakgrund är det naturligtatt frågan om ökat grundlagsskydd för enskildas fri- och rättigheter sedan långtid tillbaka har varit aktuell i vårt land. Jag kan här inskränka mig till atterinra om att frågan i olika sammanhang behandladesav (jfr KU 1938:16 och 1948:17) och dessutom gjordes till föremål förutredning genom särskilt tillkallade sakkunniga. Det förslag som lades fram avde sakkunniga (jfr SOU 1941:20) ledde emellertid inte till någonlagstiftningsåtgärd. Under det arbete på en total reformering av vårförfattning som har pågått har frågan om regleringenav de mänskliga fri- och rättigheterna självfallet också utgjort ettbetydelsefullt inslag. som påbörjade sitt arbete år1954, gjorde frågan till föremål för ingående behandling. I utredningensförslag till ny RF (SOU 1963:16 och 17) föreslogs, bl. a. i ett särskiltkapitel, åtskilliga bestämmelser som avsåg att grundlagsfästa de medborgerligafri- och rättigheterna. Grundlagberedningen (GLB), som tillsattes , gavunder det fortsatta arbetet på en total författningsreform, i enlighet med sinadirektiv, också stort utrymme åt frågan om reglering i grundlag av fri- ochrättigheter. GLB:s förslag till ny RF (SOU 1972:15) innefattade, liksomförfattningsutredningens förslag, ett system av regler i det avseendet. som grundlagberedningens förslag tilldrog sig ettbetydande intresse under den omfattande remissbehandling som de gjordes tillföremål för. I det förslag till ny RF som framlades för genomproposition 1973:90 anknöts till GLB:s förslag i fråga om de grundläggande fri-och rättigheterna. GLB:s enhälliga förslag i det avseendet lades sålunda tillgrund för regleringen i propositionsförslaget. Bakgrunden till de i prop. 1973:% upptagna bestämmelsernaom fri- och rättigheter har utförligt redovisats i propositionen (s. 192-201).En ingående redovisning för förslagets bestämmelser i det avseendet har ocksålämnats i KU:s betänkande med anledning av propositionen (1973:26 s. 44-46).Jag finner därför inte anledning att i detta sammanhang lämna annat än en kortsammanfattning av propositionsförslagets bestämmelser. Liksom i GLB :s förslag skapades i propositionsförslagettill RF skydd för medborgerliga rättigheter i vissa särskilda hänseenden genombestämmelser som innebar att rättigheterna grundlagsfästes så att de inte kundeinskränkas annat än genom grundlagsändring. Förslagets bestämmelser av dennakaraktär innefattade förbud mot att landsförvisa svensk medborgare eller attberöva i riket bosatt svensk medborgare hans medborgarskap, om han inte vareller blev medborgare i annan stat (8 kap. 1 § första stycket).Vidare fanns grundlagsskyddade bestämmelser om förbud mot retroaktiv straffrättskipning (8 kap. 1 § andra stycket) och mot inrättande av domstol för redanbegången gärning eller för viss tvist eller i övrigt för visst mål (11 kap. 1 §andra stycket). Förslaget innefattade också en grundlagsfäst rätt för den somav annan myndighet än domstol blivit berövad sin frihet eller omhändertagentvångsvis att få sin sak prövad av domstol eller, i vissa fall, avdomstolsliknande organ (11 kap. 3 § andra stycket). Utöver de nu nämnda bestämmelserna omfattadepropositionsförslaget ett grundlagsskydd för vad som sammanfattande kan kallaspolitiska fri-och rättigheter och för den personliga friheten i övrigt. I dessaavseenden innebar förslaget att det i RF togs in beskrivningar av degrundläggande fri- och rättigheter och av den personliga frihet som medborgarnaskulle vara tillförsäkrade gentemot det allmänna, men att det samtidigtöppnades möjlighet att i lag ange det närmare innehållet av det skydd som skapades därigenom.Avsikten med regleringen var att alla inskränkningar i de grundläggande fri-och rättigheterna i princip skulle beslutas av , dvs. av folkets valdaföreträdare under den offentliga och allmänna debatt som följer med enriksdagsbehandling. De beskrivningar som lämnades i propositionsförslagetomfattade yttrande- och tryckfrihet, rätt till information, mötesfrihet,demonstrationsrätt, föreningsfrihet, religionsfrihet och rörelsefrihet. 1 frågaom tryckfriheten och rätten att taga del av allmänna handlingar hänvisades tillföreskrifterna i tryckfrihetsförordningen. Vidare fastslogs att varjemedborgare skulle vara skyddad mot tvång från myndighet att tillhöra föreningeller trossamfund eller att ge sina åsikter till känna samt mot påtvingadekroppsliga ingrepp, husrannsakan, intrång i brev-, post- eller teleförbindelseroch hemlig avlyssning från myndighets sida. I propositionsförslaget till RFtogs den nu nämnda regleringen i huvudsak in i ett särskilt kapitel omgrundläggande fri-och rättigheter 2 kap. medan kompletterande bestämmelsergavs i det kapitel 8 kap. som behandlade lagstiftningen. Utöverreglerna av rättighetskaraktär fanns i 2 kap. 1 och 2 §§ i propositionsförslagettill RF en allmän programförklaring om den samhälleliga verksamhetensinriktning och en principbestämmelse om att arbetstagare borde ha rätt tilltrygghet i sin anställning m. m. Som skydd för enskildas egendom fastslogsockså principen att ersättning borde utgå vid expropriation eller annat sådantförfogande (2 kap. 3 §). Underbehandlingen i KU av propositionens förslag i här aktuella hänseenden godtogsde bestämmelser i propositionsförslaget som innebar att vissa rättighetergrundlagsfästes så att de inte kunde inskränkas annat än genomgrundlagsändring. Enligt utskottets mening borde bestämmelserna emellertidkompletteras med stadganden av innebörd att svensk medborgare inte får hindrasatt återvända till riket samt att lag eller annan föreskrift inte får innebäraatt dödsstraff skall kunna ådömas. Utskottet förordade därjämte att principenom ersättning vid expropriation eller annat sådant förfogande skulle komma tilluttryck genom en tvingande regel som garanterar ersättning i någon form. Ifråga om de politiska fri-och rättigheterna rådde inom utskottet enighet om attpropositionsförslagen innebar en förstärkning av skyddet i förhållande tillgällande grundlagsreglering (KU 1973:26 s. 51). Inom utskottet hade emellertidmeningarna brutit sig i frågan om grundlagen borde stadga skydd för andra fri-och rättigheter än de politiska och i så fall för vilka. Vidare hade meningarnavarit delade i frågan i vilken utsträckning det var möjligt att i grundlagbereda starkare skydd för fri- och rättigheter och på vilket sätt detta skulleske. Utskottet enade sig om en lösning som innebar att en särskild utredningborde tillsättas med uppgift att i hela dess vidd på nytt överväga frågan omreglering i grundlag av skyddet för enskildas fri- och rättigheter samt vidareatt de i 2 kap. 1 och 2 §§ i propositionsförslaget till RF intagnabestämmelserna skulle hänskjutas till utredningens övervägande. I avbidan påresultatet av utredningen godtog utskottet propositionsförslagets regleringsåvitt gällde det sakliga innehållet. Utskottet förordade emellertid vissaredaktionella ändringar och jämkningar. Utskottet ansåg därjämte att i 2 kap.RF borde införas ytterligare en bestämmelse som avsåg att värna om den fackligafriheten. Ifråga om den ytterligare utredning som utskottet förordade uttalades i dessbetänkande (s. 53) följande. Pådenna utredning bör ankomma att på grundval av det material som föreligger fråntidigare utredningar i ämnet samt i propositionen och i, motioner i dettaärende ta ställning till dels vilka rättigheter som bör förankras i grundlag,dels det sätt på vilket ett utbyggt skydd i grundlag för fri- och rättigheter bör genomföras. Ett naturligt led i detta arbete är att överväga en allmänbestämmelse i grundlag om förbud mot rättighetsinskränkningar på grunder somenligt demokratiskt synsätt inte är godtagbara, t. ex. språk, ras, härkomstsamt politisk och religiös åskådning. Utredningen bör i sitt arbete vidare bl.a. överväga förhållandet mellan stadganden i de konventioner om skydd förmänskliga fri- och rättigheter som biträtt och bestämmelser i grundlag.Härvid bör prövas frågan om införande i grundlag av motsvarande stadgandeneller av hänvisning tiU konventionsstadgandena. Även frågan om införande igrundlag av stadganden av sådan karaktär som propositionens förslag till 2 kap.I och 2 §§ och motionernas motsvarande förslag bör ingå i utredningens uppdrag. Densvenska rättsordningen tillerkänner även utlänningar flertalet av de fri- ochrättigheter som gäller för svenska medborgare. utskottetförordade utredningen bör även undersöka möjligheterna att i grundlag inskrivaskydd också för utlänningar. Den föreslagna utredningen bör vara parlamentarisktsammansatt och i sitt arbete upprätthålla nära kontakt med massmedieutredningen. De enhälliga uttalanden och ställningstaganden inom KU,för vilka jag nu har redogjort, har godtagits av (rskr 1973:265). Den utredning som sålunda har hemställt om börnu tillsättas. I enlighet med vad KU har uttalat bör syftet medutredningsarbetet vara dels att sträva efter att uppnå ett utbyggt skydd igrundlag för de politiska fri- och rättigheterna, dels att överväga frågan om envidgning av rättighetsområdet i övrigt. Också i övrigt bör för utredningengälla de riktlinjer som har angetts i utskottets av i denna delgodtagna betänkande. För min del kan jag därför begränsa mig till att utvecklaett par allmänna synpunkter med anknytning till vad utskottet har anfört. Om man vill ge fri- och rättigheterna ett starkare skyddän det de fått i propositionsförslaget och i det av såsom vilandeantagna förslaget till RF är, som jag framhöll i prop. 1973:90 (s. 196), fleramöjligheter i och för sig tänkbara. Närmast till hands kan synas ligga att manuppställer ett krav på en särskild procedur vid stiftandet av lagar sominskränker i grundlagen angivna fri- och rättigheter. En möjlighet är då attkräva beslut i den ordning som gäller för grundlagsändring. En annan möjlighet,som har förespråkats i olika sammanhang och också under den senasteriksdagsbehandlingen, är att uppställa krav på beslut med kvalificeradriksdagsmajoritet. I anslutning till propositionens förslag till RF framhölljag att man, om man söker sigfram efter någon av dessa vägar, stöter påbetydande lagtekniska problem. I KU:s betänkande (s. 51) framhölls också attdet för utskottet i dess helhet stått klart att stora tekniska svårigheterföreligger att nå en lösning som förenar ett i grundlag starkare förankratskydd än det i propositionen föreslagna med utrymme för erforderlighandlingsfrihet för statsmakterna i andra hänseenden. Jag vill också fästa uppmärksamheten på de problem somhänger samman med den prövning huruvida ett lagbeslut står i överensstämmelsemed grundlag som anses ankomma på domstolar och andra rättstillämpandemyndigheter. Uppställs krav på en särskild procedur i för lagbeslutinom vissa ämnesområden genom regler som är oklara till sin innebörd och varsräckvidd inte kan överblickas, kan regleringen leda till talrikaprocedurstrider i och därmed också till att frågan om lagbeslutsgiltighet ofta blir omtvistad. De rättstillämpande myndigheterna kan komma atttvingas till ställningstaganden som i realiteten har politisk karaktär.Jag anser att man i princip bör undvika ett system som innebär att politiskatvister måste lösas genom beslut av de rättstillämpande myndigheterna. Iövrigt vill jag i detta sammanhang begränsa mig till att hänvisa till vad som ihär aktuella avseenden har anförts under riksdagsbehandlingen av propositionen. Utredningsarbetetbör genomföras med skyndsamhet. Som KU har framhållit bör arbetet, för attriksdagsbehandling av frågan skall möjliggöras, bedrivas såatt förslag kan läggas fram senast . Utredningensarbete beräknas pågå .