bet · FX01UbU11 · 1974-12-31 00:00:00 — därämnet endast finns i årskurs 1 vill utskottet erinra om dels att undervisningsproblemeni svenska i årskurs I på dessa linjer ännu inte lösts, dels att dtt utökatsvenskstudium i årskurs 2 torde innebära en motsvarande minskning avundervisningstiden för den målinriktade yrkesutbildningen, vilket inte står iöverensstämmelse med beslut om reformerad yrkesutbildning (prop. 1968:140, s. 135; SU 1968: 195, rskr 1968:404). Frågan om hur en kompletterandeutbildning i svenska skall anordnas för sådan elev som önskar s. k. allmänbehörighet för eftergymnasiala studier torde få sin lösning i samband med attstatsmakterna fattar beslut med anledning av kompetenskommitténs och 1968 årsutbildningsutrednings förslag. Medhänvisning till det anförda avstyrker utskottet bifall till motionen 1974:472. Enligt motionen 1974: 747 har vid införandet av dennya läroplanen för (Lgr 69) reduktionen av timtalet för ämnet h e mk u n -skåp fått den konsekvensen, att ämnets tyngdpunkt förskjutits från depraktiska momenten till de teoretiska. En olämplig schemaplanering för detimmar, som ämnet hemkunskap disponerar enligt nuvarande timplan, kan ocksåbidra till att utrymmet för praktiska tillämpningsövningar minskar. EnligtLgr 69 omfattar undervisningen i hemkunskap i årskurs 8 och 1,5veckotimmar i årskurs 9. I båda årskurserna krävs ett huvudsakligen laborativtarbetssätt i hemkunskapslokaler för att man skall nå målet för undervisningen.Arbetspassens längd är självfallet av betydelse för genomförandet avundervisningen. Om befintliga timmar koncentrationsläses eller schemaläggs isammanhängande arbetspass om 120 respektive kan, som utskottet uppfattardet, vissa positiva effekter vinnas. Enligt uppgift har tillskrivit i ärendet och begärt anvisningarför skolornas sohemaläggning av ämnet hemkunskap. Det ankommer påskolöverstyrelsen som tillsynsmyndighet att bedöma om rekommendationerbeträffande schemaläggningen kan fylla en uppgift. Med hänvisning till detanförda anser utskottet att motionen 1974: 747 inte bör föranleda någonriksdagens åtgärd. Frågan om förstärkt ställning för ämnet hem kunskapi och undervisning i konsument kunskap i gymnasieskolan, som tasupp i motionen 1974:478, behandlade utskottet i betänkandet 1972: 45med anledning av motionerna 1972:240 oCh 1972:509. Utskottet anförde därvid bl.a. följande: »En samordnad plan för konsumentfrågornas behandling på olikastadier och i olika ämnen i förening med en utveckling och förnyelse avundervisningsmetodiken bör kunna fylla en viktig funktion närdet gäller att åstadkomma en förbättrad konsumentundervisning i skolan. Detsynes således utskottet angeläget att en särskild plan för skolans samladekonsumentundervisning utarbetas av och att i övrigterforderliga åtgärder vidtas för att nå den med motionsyrkandena önskadeförstärkta utbildningen i konsumentkunskap inom ramen för gällande läroplanerför och gymnasieskolan. Utskottet föreslår att som sinmening ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet i anledning av motionerna1972: 240 och 1972: 509 sålunda anfört om en förbättrad undervisning i konsumentkunskapi skolan.» Enligtvad utskottet inhämtat finns inom en särskild arbetsgruppför beredning av konsumentfrågor och konsumtionsutbildning. Gruppen rymmerföreträdare för olika stadier och gymnasieskolan. Med hänvisningtill utskottets tidigare uttalande i frågan och till pågående arbete inomöverstyrelsen avstyrker utskottet bifall till motionen il974: 478. I motionen 1974: 459 föreslås ettpraktiskt-teoretiskt ämnespaket som skall till flickor och pojkar i lika gradförmedla kunskaper i barnkunskap och barnpsykologi, familje- och vuxenpsykologi,konsumentkunskap, hushållskunskap, textil-, trä- och metallslöjd. Förslagetanses av motionärerna kunna omsättas inom ramen för nuvarande timantal ochutan inskränkningar för läroämnena på timplanen. Vidare anser motionärerna attalla elever bör få någon utbildning såväl teoretisk som praktisk inomekonomiska, sociala och tekniska områden. Enligtläroplan för (Lgr 69) skall imdervisningen i barnkunskap tilleleverna förmedla kännedom om barns utveckling och vård, insikt om deras ansvarsom framtida föräldrar och förståelse för värdet av ett utvecklingsfrämjandesamspel mellan den vuxne och barnet. Undervisningen i hemkunskap skall enligtläroplanen bl. a. ge eleverna färdigheter i att rationellt planera och utföraarbetsuppgifter, som förekommer i ett hem. Undervisningen i slöjdämnena skallenligt läroplanen bl. a. bidra till estetisk fostran och konsumentfostran genomatt utveckla elevernas känsla för form, färg och kvahtet samt genom attförmedla kännedom om materialens egenskaper och ekonomiska värde. Avgällande timplan för framgår att slöjdämnena på låg- ochmellanstadierna samt barn- och hemkunskapsämnena på högstadiet omfattarsammanlagt , under vilka flickor och pojkar i lika utsträckningföljer undervisningen. Under slöjdtimmarna i årskurserna 46 undervisasflickorna obligatoriskt halva tiden i trä-och metallslöjd och andra hälften avtiden i textilslöjd. För pojkarna gäller detsamma. På högstadiet kan elevernaunder högst få specialisera sig på en av slöjdarterna. planför medger således en förhållandevis omfattande undervisning ibarn- och hemkunskap samt slöjdämnen, gemensam och av samma omfattning för bådeflickor och pojkar. Kravetpå en för alla gemensam teoretisk och praktisk utbildning inom ekonomiska,sociala och tekniska ämnen synes utskottet inte, när det gäller det gymnasialastadiet, möjligt att tillgodose utan genomgripande förändringar avgymnasieskolans läroplan. Medhänvisning till det anförda avstyrker utskottet bifall till förevarandeyrkanden i motionen 1974: 459. Utskottet har erfarit att avser att lägga framförslag om förstärkningsanordningar beträffande klassföreståndarskapet iskolan. Då SIA:s förslag ej bör föregripas föreslår utskottet att yrkandet imotionen 1974: 1380 avslås av . Motionerna 1974: 460, 1974: 1028 och 1974: 1378 tarupp frågor som avser skolanläggningars storlek. Motionärerna anser bl. a. attdet bör utfärdas rekommendationer till skolstyrelserna som syftar till attbegränsa tillkomsten av ytterligare stora skolanläggningar. Förplaneringen av skolanläggningar i har utfärdatrekommendationer beträffande anläggningarnas storlek (Skolbyggnader, SÖ:sskriftserie nr 20). Enligt överstyrelsen kan, som framgår av anvisningarna,vägande skäl anföras mot att planera alltför stora skolanläggningar samtidigtsom man inte får bortse från att det för erhållande av en godanläggningsekonomi är av betydelse att skolan blir av sådan storlek att förflera klasser gemensamma lokaler kan väl utnyttjas. Denuppfattningen möter ibland att statsmakterna uttalat att skolformengymnasieskola i en kommun för att vara integrerad om möjligt bör varaförlagd till en och samma skolenhet. Enligt utskottet finns inte grund fördenna uppfattning. Frågan om en eller flera skolenheter i en kommun måstebedömas från fall till fall. Elevernas möjlighet till att i rimligutsträckning välja studievägar m. m. kan självfallet också nås omgymnasieskolan på orten eller inom regionen är uppdelad på två eller fleramindre skolenheter. En sådan uppdelning torde också kunna bli ekonomisktförsvarbar, om linjer förs samman till enheter på ett sådant sätt att lokaleroch utrustning kan utnyttjas rationellt. Departementschefen uttalade således ipropositionen 1968: 140 att då flera gymnasieskolenheter finns i en kommun kanoch måste ibland utbildningen vid de olika skolenheterna av resursskäl ha sintyngdpunkt inom skilda områden. Utskottetvill erinra om att Kungl. Maj:t i 13 kap. 2 § skolstadgan (1971:235) angettvilka krav i fråga om studievägar som en integrerad gyranasieskolenhet, s. k.allmän skolenhet, skall uppfylla om gymnasie- skolan i kommunen uppdelas på två eller flera skolenheter.Vid sådan uppdelning på två eller flera integrerade enheter skall skolenheternaomfatta dels tre- och tvååriga teoretiska linjer, dels yrkesinriktadestudievägar (linjer, specialkurser) om sammanlagt minst 18 poäng eller det lägrepoängtal, dock lägst 9 poäng, som medger för enheten. I frågaom de yrkesinriktade studievägarna innebär detta att det, för att en skolenhetskall betraktas som integrerad, krävs ett elevantal som kan variera mellan ca150 och ca 300. Det föreligger alltså inga stadgemässiga hinder för en kommunatt sammanföra grupper av studievägar, som på ett naturligt sätt hör samman,till mindre, nivåintegrerade skolenheter för att därigenom inom den mindreskolans ram nå social integration. Frågan om hur stor en väl fungerande skolanläggning kanvara tog utbildningsutskottet upp i sitt betänkande 1972: 2 varvid anfördesföljande: »Utskottet är medvetet om att det finns en oro bland allmänheteninför en utveckling mot stora skolanläggningar med många elever. Sådanaanläggningar anses skapa mindre goda skolmiljöer. Elevantalet vid en skolenhetär självklart en av de faktorer som är av betydelse för skolmiljön. mening påverkar emellertid även andra faktorer än elevantalet skolmiljön.Det kan vara exempelvis skollokalernas och skolgårdarnas utformning, eventuellöverbeläggning av förefintliga lokaler, andelen äldre och yngre elever inomskolenheten eller möjligheter till kommunikation mellan skolledning, lärareoch elever. Det är nödvändigt att erhålla bättre kunskaper om de faktorer somskapar en god skolmiljö.» Enligt statistiska uppgifter från /74 hälften av alla elever på det gymnasiala stadiet i skolor medmindre än 800 elever. Beträffande kommuner som fått sin gymnasieskolalokal-behovsprövad av 19701973 uppges att denlokala planeringen i huvudsak siktar till skolenheter om 1 0001 200 elever.Vidare uppges att den s. k. storskoldebatten medverkat till att en lokalomplanering skett så att planerade stora skolenheter i ett antal kommuneruppdelats i mindre. Beträffande den i motionen .1974: 1028 berörda frågan omnedläggning av mindre skolor får utskottet hänvisa till betänkandet UbU 1973:29. Utskottet, som för sin del inte vill stimuleraskolhuvudmännen att uppföra stora skolanläggningar, erinrar om att avserlägga fram material som belyser frågor om skolstorlek och skolmiljö. Med hänvisninghärtill och till vad utskottet i övrigt uttalat i ärendet anser utskottet attde förevarande yrkandena i motionerna 1974:460, 1974: 1028 och 1974: 1378 intebör föranleda någon åtgärd. I motionen 1974: 1378 begärs att investeringsramen förbyggnads- arbeten inom skolväsendet får tas i anspråk för bl. a.ombyggnader av äldre skolor oöh att medel för ändamålet skall anvisas påtilläggsstat. Statsbidrag får enligt kungörelsen (1957: 318) omstatsbidrag till byggnadsarbeten inom det allmänna skolväsendet utgå tillkostnader för anskaffande av permanenta skollokaler genom nybyggnad ellerom-eller tillbyggnad samt för utförande av mera omfattande ändrings- ochreparationsarbeten på befintliga sådana lokaler. Såsom särskilda förutsättningarför statsbidrag till ändrings- och reparationsarbeten gäller att genombyggnadsföretaget erhålls skollokaler vilka kan beräknas under avsevärd tidfylla skäliga krav på ändamålsenlighet, att byggnadsföretaget inte föranlettsav att skollokalernas underhåll försummats, att byggnadsföretaget avser atttillgodose ett eljest förefintligt behov av nybyggnad och att byggnadsföretagetställer sig fördelaktigt såväl från skolväsendets synpunkt som från allmäntekonomiska synpunkter. Med hänvisning till bestämmelserna beträffande ombyggnaderm. m. i kungörelsen om statsbidrag till byggnadsarbeten inom det allmännaskolväsendet föreslår utskottet, som inte kunnat finna att motionärerna angivitskäl för att medel till ombyggnadsarbeten skall anvisas på till-läggsstat /75, att avslår de förevarande yrkandena i motionen1974: 1378. l.att beträffande visssamverkan mellan förskola och lågstadium avslår motionen 1974: 1378 yrkandet Bc, 2. att avslår motionen 1974:1042, 3. att beträffande skolanssociala fostran avslår motionen 1974: 752 yrkandet 4, 4. att beträffandehemuppgifter avslår motionen 1974: 752 yrkandet 1, 5. att beträffandeuppflyttning till högre årskurs m. m. avslår motionen 1974: 752 yrkandet 2, 6. att beträffandeuppställandet av krav på baskunskaper i läroplanerna avslår motionen 1974:1028 yrkandet 4, 7. att beträffande stadie-och årskursindelning samt förbättrade baskunskaper i svenska avslår motionen1974: 1378 yrkandena B d och C 5, 8. att som sin mening gerKungl. Maj:t till känna vad utskottet med anledning av motionerna 1974: 1028yrkandet 1, 1974: 1035 och 1974: 1378 yrkandena A, B a och B e anfört beträffandeförsöksverksamhet med praktiska inslag på högstadium. 9. att avslår motionen 1974: 1399, 10. att riksdagenbeträffande gruppstorlek och läromedel på vissa yrkesinriktade linjer avslår motionen 1974:472 yrkandet 1, 11. att riksdagenbeträffande undervisning i svenska i årskurs 2 på vissa linjer avslår motionen 1974:472 yrkandet 2, 12. att avslår motionen 1974:747, 13. att beträffande ämnethemkunskap i avslår motionen 1974: 478 yrkandet 1, 14. att beträffande ämnetkonsumentkunskap i gymnasieskolan avslår motionen 1974: 478 yrkandet 2, 15. att beträffande ettpraktiskt-teoretiskt ämnespaket avslår motionen 1974:459 yrkandet 1, 16. att beträffande vissundervisning i ekonomiska, sociala och tekniska ämnen avslår motionen 1974:459yrkandet 2, 17. att avslår motionen 1974:1380, 18. att beträffandeskolanläggningars storlek avslår motionerna 1974: 460, 1974: 1028 yrkandet 3och 1974: 1378 yrkandet C 2, 19. att beträffandeombyggnader av äldre skolor m. m. avslår motionen 1974: 1378 yrkandena C 3 ochC 4. Närvarande vid ärendets slutbehandling: herrar Alemyr (s),i (s), Nordstrandh (m), Elmstedt (c), i (s),fröken (), (), i Skärstad (c), (), (), herrar (), i (c), (vpk), i (s) och (). 1. beträffande åtgärder för att öka skolans socialafostran och för att inom klassens ram öka elevernas kunskaper och färdigheterav herrar Elmstedt (c), i Skärstad (c), i (c) ochfru (): All grundläggande fostran sker i hemmet. Detta utesluteremellertid inte att skolan har en personlighetsutvecklande roll. Eleventillbringar en förhållandevis stor del av sin uppväxttid i skolan. Enligt läroplanen har skolan till uppgift att utvecklaviljan till gott samarbete med andra, att grundlägga goda arbetsvanor, att läraaktning för varje slag av väl utfört arbete, att skapa förståelse för de gruppersom har särskilda problem i samhället, att vänja till hjälpsamhet och attfrämja tolerans och respekt för andras uppfattningar. Vidare skall eleverna blimedvetna om innebörden av begrepp som rättvisa, ärlighet, hänsyn och toleransoch om konsekvenserna av brott mot lagar och föreskrifter. Elevernamåste bli medvetna om att de genom sitt sätt att vara påverkar utvecklingenoch den egna miljön i positiv eller negativ riktning. Skolansfostran kan ske indirekt genom det sätt varpå skolarbetet bedrivs och samvaroninom skolan försiggår eller direkt i form av undervisning. Frågor som gällerskolans övergripande mål bör medvetet behandlas i undervisningen i de ämnen somlämpar sig för detta, och strävan att omsätta dessa mål i praktiken bör utmärkadet dagliga arbetet och den dagliga samvaron i skolan. Detta bör starkare framhållasi den grundläggande utbildningen av lärare och i lärarfortbildningen. Detfinns ingen motsättning mellan kunskapsmeddelande och social fostran. Ökasskolans sociala fostran så ökas skolans möjligheter att meddela kunskaper.Omvänt kommer skolans sociala fostran att öka, om skolans kunskapsförmedlanderoll stryks under. Bristeri fråga om basfärdigheterna kan få en avgörande inverkan på de fortsattastudierna i skolan. En elev som i ett visst ämne inte har en fast grund att ståpå upplever ständiga misslyckanden i detta. En grundförutsättning för att enelev skal! trivas i skolan är att han lyckas med det han sysslar med.Begynnande kunskapsbrister bör därför botas . Enligt 6 kap.32 § skolstadgan får elev i vid början av läsår pröva i ämne somfinns i närmast föregående årskurs. Ominte alla elever stimuleras att på det ena eller andra sättet skaffa sig de förvarje årskurs nödvändiga baskunskaperna kommer de socialt betingadeskillnaderna mellan olika elevkategorier i fråga om hemmens studietraditioneratt konserveras och en social utjämning genom utbildning att förhindras. 2.beträffande ett praktiskt-teoretiskt ämnespaket av () och fruSundberg (m): Förslagetatt den förhållandevis omfattande undervisningen i i barn- ochhemkunskap samt slöjdämnen, gemensam och av samma omfattning för både flickoroch pojkar, bör sammanföras till ett s. k. praktiskt-teoretiskt ämnespaket kankomma att kräva en viss integrerande omorganisation av gällande kursplaner. Viförutsätter att såväl i den fortlöpande läroplansöversynensom i det s. k. har uppmärksamheten riktad på att undervisningeni ovannämnda och liknande praktiska ämnen samordnas i högre grad än vad som nuär fallet.