bet · FX01KU44 · 1974-12-31 00:00:00 — Konstitutionsutskottetsbetänkande nr 1974 KU1974:44 Konstitutionsutskottetsbetänkande med anledning av motioner om avskaffande av den s. k.4-procentsregeln vid val till . I motionen 1974:56 av m. fl. (vpk)hemställs att hos regeringen hemställer om förslag om slopande av 496-spärren. I motionen 1974:350 av m. fl. (vpk)hemställs - tredje att-satsen såvitt nu är i fråga - om kompletterande direktivtill . fri- och rättighetsutredning (Ju 1973:19) att utarbeta förslagom slopande av 4 96-spärren vid riksdagsmannaval. Bestämmelserenligt den nya författningen I3 kap. 7 § andra stycket RF stadgas: Endast parti som har fltt avrösterna i hela riket är berättigat att deltaga i fördelningen av mandaten.Parti som har fltt färre röster deltager dock i fördelningen av de fastavalkretsmandalen i valkrets, där partiet har fått avrösterna. Bestämmelsen, som med oförändrat innehåll överförtsfrån riksdagsordning (RO § 16 mom. 3) tillkom i samband med 1969 årsgrundlagsreform. I propositionen till grundlagsreform(1968:27) anförde departementschefen beträffande införande av en spärregel motsmåpartier följande: Problemen vid utformningen av proportionellavalsystem sammanhänger till väsentlig del med att man inte kan driva deträttvisetänkande som varje proportionell metod är uttryck för så långt attandra värden i det politiska livet kommer i fara. En rättvis fördelning avmandaten i folkrepresentationen flr inte köpas till priset av ett valsystem,som uppmuntrar till partisplittring och därigenom riskerar attföriama,handlingskraften hos de demokratiska institutionerna. Demokratinsarbetsduglighet är inte mindre viktig än rättvisan i valsystemet. Problemet ärhär hur man skall kunna förse ett proportionellt valsystem med lämpligtutformade spärrar mot småpartier. Utan någon spärr skulle det med ettriksproportionellt valsystem räcka av rösterna i landet för atterövra ett av mandaten i en riksdag med 350 ledamöter. I ett proportionellt valsystem med slutnavalkretsar kan spärreffekten åstadkommas genom själva valmetoden eller genom enlämplig avvägning av valkretsarnas storiek eller genom båda dessa faktorertillsammans. Om man använder en proportionell metod -t. ex. den jämkadeuddatalsmetoden med spärrdivisorn 1,4 - i slutna valkretsar, blir valkretsarnasstoriek av utomordentlig betydelse för spärreffekten. Spärreffekten varierarkraftigt med antalet mandat i valkretsarna. I en valkrets med 8 mandat krävsdet av rösterna för att ett parti skall kunna ta ett av mandatenmedan det i en valkrets med 30 mandat räcker med av rösterna. Omvalkretsarna inte görs någoriunda jämnstora, kommer verkningarna därför attbli godtyckliga och slumpartade. I vissa valkretsar blir det mycket lätt atterövra mandat, i andra jämförelsevis svårt. Resultatet blir att små partierlätt blir underrepresenterade men något effektivt sätt att hindra mycket småpartier från att vinna representation i erbjuder inte systemet. Enolägenhet är också att spärreffekten blir beroende av hur ett parti har sinaväljare spridda på olika valkretsar. Igrundlagberedningens förslag är den väsentliga spärren, 4 96-regeln, konstrueradsom en riksspärr, dvs, den är satt i relation till antalet röster i helalandet. Jag kan i och för sig ge regeringsrättens ledamöter rätt när de i sittremissyttrande påpekar att 4 %-regeln i vissa fall kan ge jämförelseviskraftiga tröskeleffekter - tröskeleffekter är dock ofrånkomliga om man överhuvudtagetvill ha några spärrar - men jag kan inte hålla med dem om att spärren verkarför slumpartat. I jämförelse med spärrarna rnot småpartier i ett valsystem medslutna valkretsar har 4 96 -regeln fasthet och konsekvens. Det måste enligt minmening dessutom vara den i princip riktiga ordningen i ett riksproportionelltvalsystem att även spärrarna mot småpartier är riksproportionella. Endastdärigenom kan man nå det åsyftade resultatet, att alla partier som vinnertillträde till blir inbördes rättvist representerade. Vid riksdagsbehandlingen av propositionenförklarade sig i sitt av godkända betänkande(KU 1968:20) finna det föreslagna vallagssystemet, inte bara i vad avsågriksproportionalitet utan även i fråga om spärreffekten mot småpartier,innebära en väsentligt mera rättvis och därmed från principiellt demokratiskasynpunkter mera tillfredsställande ordning än den dillillsvarande. Fråganhar därefter i anledning av motioner behandlats i 1971 och 1972 samt1973 i anslutning till den senaste författningsreformen (KU 1971:55, 1972:46och 1973:26 s. 21) utan att funnit anledning till ändratställningstagande. Isammanhanget kan nämnas att för de kommunala valens del fick utredningen omden kommunala demokratin genom tilläggsdirektiv i uppdrag att företa enöversyn av småpartiernas roll i det kommunalpolitiska systemet. Syftet medöversynen bör enligt direktiven vara att närmare belysa de principiellaaspekterna på minoritetsgruppers representation i en funktionsduglig kommunaldemokratis beslutande organ. Därvid bör, anförs del, en kartläggning skebeträffande förekomsten av småpartier i kommuner och landstingskommuner, varvidbör belysas såväl förekomsten av lokala småpartier som regionala olikheter irikspartiernas kommunala förankring. Utredningenbör också enligt direktiven söka belysa småpartiernas möjligheter till insynoch inflytande i den kommunala verksamheten och deras betydelse som förmedlareav väljaropinionen. Mot bakgrund härav skall utredningen söka göra en allmänvärdering av småpartiernas roll i den kommunala demokratin och analysera dekonsekvenser från den kommunala demokratins synpunkt som småpartispärren påolika nivåer i de kommunala valen kan fl. Enligtvad utskottet erfarit räknar utredningen om den kommunala demokratin med attpresentera huvuddelen av sitt arbete i ett betänkande . Med hänvisning till sina tidigareställningstaganden till berörda fråga, senast i samband med grundlagsreformen,hemställer utskottet att avslår motionerna 1974:56 och1974:350, den sistnämnda såvitt nu är i fråga. Närvarande:herrar i (s), (), i (c), (). Fiskesjö (c), Karisson i (s), i (m), Jonnergård (c),i (s), i (s), * (s), iÄngelholm (s), fnj * (m), herrar (vpk) och iHamburgsund (fp). *Ej närvarande vid justeringen. avherr (vpk) som ansett att utskottet bort anföra och hemställaföljande: I motionerna hemställs om förslag till slopande avbestämmelsen i 3 kap. 7 § andra stycket regeringsformen att endast parti somhar fltt av rösterna i hela riket är berättigat att deltagai fördelningen av mandat till . Före1968-1969 års grundlagsändringar missgynnade vallagarna mindre partier genomatt ett mandat för sådant parti krävde väsentligt fler röster än för ett störreparti. Grundlagsändringarna eliminerade de värsta orättvisorna härvidlag ochett steg togs mot riksproportionalitet och lika rösträtt. Somframhålls i motionerna tillkom emellertid en ny åsiklsgra-deringgenom införande av 4-procentsspärregeln. I nuvarande situation innebär dennaatt nära 200 000 väljare inte blivit representerade i . Dennasituation skulle kunna ytteriigare förvärras, om flera partier skulle nå enstorieksordning på omkring 150 000 röster. En avsevärd del av väljarkårenkunde i detta läge bli orepresenterad i . Enligt utskottets meningmåste denna spärregel slopas. Utskottet tillstyrker sålunda motionerna 1974:56och 1974:350, den senare såvitt nu är i fråga. att med bifall till motionerna 1974:56och 1974:350, den senare såvitt nu är i fråga, hos regeringen hemställeromförslag om slopande av den i 3 kap. 7 § andra stycket regeringsformen intagna4-procentsregeln. GOTAB 74 8112 1974