bet · FX01UU3 · 1974-12-31 00:00:00 — Utrikesutskottetsbetänkande nr 1974 UU 1974:3 betänkande i anledning av propositionen1974:1 i vad avser anslag till internationellt utvecklingssamarbete, jämtemotioner. Allmänt (prop. s. 13, 15, s. 18-19) har alltkraftigare understrukit sina krav på att de ekonomiska relationerna mellan allaländer skall grundas på likaberättigande och respekt för det nationellaoberoendet. I propositionen refereras uttalanden från de alliansfria staternasmöte i , där de begärde ökat inflytande och störrehänsynstagande till sina intressen i de internationella förhandlingarna på bl.a. de handelspoUtiska och monetära områdena. I olika länder hksom i den internationellautvecklingsdebatten understryks att en långsiktig strategi för ökat ekonomisktoberoende måste förankras i en bred social och ekonomisk utveckling. De storafolkgrupperna måste engageras i produktionen och bli delaktiga av dessresultat. En förbättrad sysselsättning ger en jämnare inkomstfördelning ochökar den inhemska efterfrågan. 1 länder som har små möjligheter att på annatsätt t. ex. genom beskattning påverka inkomstfördelningen, är det endastgenom att direkt inrikta varu- och tjänsteproduktionen på de storafolkgruppernas behov som en utveckling mot social rättvisa kan åstadkommas. Sådana utvecklingsansträngningar ställer emellertid defattiga staterna inför stora problem. Även i länder där folkmajoritetens kravpå förbättringar är grundvalen för utveckhngspolitiken saknar regeringen oftaden makt och de effektiva instrument som den behöver för att genomförafastställda utvecklingsplaner. Den inhemska överklassen som vanligen motsättersig åtgärder för en resursomfördelning har ofta en intressegemenskap medutländska kapitahntressen och ser oberoendesträvandena som ett hot mot sinaprivilegier. I en av FN:s ekonomiska kommission för Latinamerikautarbetad rapport pekar man på de stora svårigheter, som möter de reformaktivau-länderna. Strukturförändringarna frigör en tidigare uppdämd efterfrågan, somde inhemska resurserna har svårt att tillfredsställa. Situationen förvärras omländerna därtill möts av fientlighet och ekonomisk aggression från utlandet.Detta är, säger rapporten, särskilt allvarligt eftersom länder som sökergenomföra strukturreformer i enlighet med FN-strategins åtaganden borde få internationelltstöd för dessa reformer. 1 1974.9 saml. Undersökningar av FAO visar attförsörjningsläget i ett stort antal försämrades ochde första åren av . För överstegbefolkningstillväxten jordbruksproduktionens ökning i inte mindre än 42u-länder, däribland några av de mest folkrika. minskadeu-ländernas spannmålsproduktion inte endast räknat per invånare utan äventotalt. På grund av dåhga skördar i bl. a. ökade samtidigtefterfrågan på världsmarknaden rekordartat. Världens överskottslager av vetesjönk till sin lägsta nivå , och världsmarknadspriset fördubblades.U-ländernas möjligheter att täcka sitt spannmålsbehov genom import minskadedärigenom ytterligare. Internationella hjälpaktioner genomfördes under år 1973till förmån främst för de av torka eller andra naturkatastrofer drabbadeländerna i och . Stagnationen i jordbruksproduktion har gjortdem starkt beroende av en osäker världsmarknad. Det står klart att de på långsikt kan trygga sin livsmedelsförsörjning endast genom att öka sin egenproduktion. Därigenom stärks också deras ekonomiska oberoende. Särskilda frågor avseende insatser iinternationellt utvecklingssamarbete Anslagsutveckling, planeringsramar och vägen til!enprocéntsmåiet Propositionen (s. 2324) De samlade anslagen förinternationellt utvecklingssamarbete föreslås tills vidare öka tilltotalt 2 100 milj. kr. När det ekonomiska läget kan överblickas klarare avserregeringen att återkomma till frågan om hur enprocéntsmåiet skall uppnås. Dettakan tidigast ske i vårens kompletteringsproposition. I internationella sammanhang har anslutit sig tilldet i angivna målet för överföring av resurser till defattiga länderna. Målet innebär att utbetalningarna av offentligt bistånd vidmitten av årtiondet skall motsvara av industriländernas bruttonationalprodukttill marknadspris. Enligt nu föreliggande prognoser för utbetalningar avsvenskt bistånd kommer detta mål att nås antingen 1974 eller 1975, dvs. ienlighet med vårt internationella åtagande. Beräkningen av planeringsramarna för biståndsanslagen hartidigare gjorts med utgångspunkt i beslut att anslagen skall öka iabsoluta tal minst lika mycket som under löpande budgetår. Dennaplaneringsmetod är inte längre tillämplig. Med hänsyn bl. a. till den osäkerhetsom råder förordas att planeringsramarna för budgetåren 1975/76 och 1976/77prehminärt beräknas till 2 600 milj. kr. resp. 2 800 milj. kr. Härigenomtillgodoses kraven på en effektiv långsiktig planering av biståndet. Om detidigare nämnda förnyade anslagsövervägandena för /75 geranledning därtill återkommer Kungl. Maj:t med förslag till nya planeringsramar. Planeringsramar för budgetåren 1974/75 - 1976/77 ------------------------------------------------------------------ 1976/77 1973/74 1974/75 1975/76 1976/77 Summa Anslag Förslag Planeringsramar Budgetär, milj. kr. Förvaltning, utbildning,rekrytering och information m. m. 550,0 750,0 875,0 910,0 2 535,0960,0 1 297,9 1 660,0 1 822,0 4 779,9 1 562,5 2 100,0 2 600,0 2 800,0 7 500,0 Planeringsramarna är som nämntspreliminära. Detta gäller också fördelningen på anslag. Förskjutningar i denena eller andra riktningen mellan andelarna för multilateralt resp. bilateraltbistånd måste nämligen kunna ske för att man skall kunna ta hänsyn tillomständigheter som inte kan förutses. I detta sammanhang har utskottet behandlat dels motionen 1974:80 av i m. fl. (m),vari hemställs att beslutar att u-landsbiståndet för budgetåret1974/75 skall motsvara en procent av bruttonationalprodukten, dels motionen 1974:657 av herrHelén m. fl. (fp) i vad avser hemställan att uttalar att det statligaanslaget för bistånd till /75 i enlighet med tidigaregjorda utfästelser skall ha en omfattning motsvarande en procent avbruttonationalprodukten (punkt 1); att hos Kungl. Maj:t begär attförslag om erforderliga tilläggsanslag för att nå detta mål framlägges förriksdagen (punkt 2) samt att ger Kungl. Maj:t till känna vad imotionen anförs om planeringsramarna /76 och 1976/77 (punkt 3), dels motionen 1974:1271 av herrFälldin m. fl. (c) i vad avser hemställan att ger Kungl. Maj:t tillkänna vad som i övrigt i motionen anförts, dels motionen 1974:1281 av herrÅkerlind (m) i vad avser hemställan att beslutar att till det svenskau-landsbiståndet under /75 anslå 1 562,5 milj. kr. (punkt 1). har i internationellasammanhang anslutit sig till det i angivna målet föröverföring av resurser tUl de fattiga länderna. Målet innebär attutbetalningarna av offentligt bistånd vid mitten av årtiondet skall motsvara avindustriländernas bruttonationalprodukt till marknadspris. Av propositionenframgår, att detta mål enligt nu föreliggande prognoser för utbetalning avsvenskt bistånd kommer att nås antingen 1974 eller 1975, dvs. i enlighet medvårt internationella åtagande. Det av antagna enprocéntsmåiet innebäratt de samlade biståndsanslagen /75 skulle svara mot avbruttonationalprodukten till marknadspris. I propositionen framhålls att detmed hänsyn till rådande osäkerhet här åberopas bl. a. energikrisen inte ärmöjligt att göra en kalkyl över bruttonationalproduktens utveckling för detnärmaste året. De samlade biståndsanslagen föreslås öka med till 2 100milj. När det ekonomiska läget kan överblickas klarare avser regeringenåterkomma till frågan om hur enprocéntsmåiet skall uppnås. Detta kan tidigastske i vårens kompletteringsproposition. Yrkandena i motionerna 80 och 657, punkterna 1 och 2, harinnebörden att skall aktualisera frågan om enprocentsmålets uppnåendei enlighet med tidigare beslut. Även yrkandet i motionen 1271, punkten 7, synes främstberöra enprocéntsmåiet. Motionärerna förutsätter att detta mål skall uppnås. Eftersom av propositionen framgår att regeringen nu aktivtöverväger hur det av antagna målet skall uppnås, finner utskottet attmotiv inte föreligger för att särskilt påminna regeringen om målet. Utskottet anser att ovannämnda motionsyrkanden börbesvaras med vad utskottet anfört. Yrkandet i motionen 1281, punkten 1, är liktydigt med attingen höjning skall företas under /75 av anslagen för internationelltutvecklingssamarbete. Liknande motionsyrkanden har avslagits av de treföregående riksdagarna, som konstaterat att yrkandena var oförenliga med de avriksdagen 1968 antagna principerna för de svenska biståndsinsatsemas ökning.Utskottet avstyrker motionen 1281, punkten 1, med samma motivering. I motionen 657, punkten 3, föreslås att denbiståndspolitiska utredningen skall ges ett klart uppdrag att lägga framförslag om hur en ökning av andelen av BNP bör ske, sedan enprocéntsmåietnåtts. Utskottet delar uppfattningen att insatser iutvecklingssamarbetet även bör öka i takt med vårt lands ekonomiskamöjligheter. Det bör dock understrykas att det övergipande målet för Sverigesframtida utvecklingsinsatser inte kan uttryckas enbart i en viss procentandelav vår bruttonationalprodukt. har framfört alltstarkare krav att industriländerna anlägger ett vidare synsätt påförbindelserna mellan de två ländergrupperna. Sålunda har de bl. a.understrukit att de ekonomiska relationerna mellan alla länder skall grundas pålikaberättigande och respekt för nationellt oberoende. Deras krav har i alltstörre utsträckning kommit att koncentreras till de handelspolitiska ochmonetära områdena, där de ansett att i-ländernas större ekonomiska makt harpåverkat resultatet av genomförda Inför de multilateralahandelsförhandlingarna inom har u-ländema senast vid de alliansfriastatemas möte i hävdat att frågor av intresse för dem bordeutgöra en av huvudpunkterna. Under arbetet inom () på en förbättring av det internationella valutasystemet har de krävtförändringar av systemet som leder tUl en ökad överföring av resurser tUlu-ländema. har debatten inom FN i allt större utsträckning kommit attgälla begränsningama för självständiga utveckling, t. ex. derasrätt att fritt förfoga över de egna naturresurserna. Utvecklingen innebär inteatt de fattiga länderna avvisar bistånd från den rika delen av världen, men attde skärper kraven på att detta skall utgå från mottagarnas önskemål och planer.Samtidigt har de anledning konstatera att den totala biståndsvolymen ökarendast mycket långsamt och väsentligt understiger den målsättning som fastställtsi . situation och utvecklingsmöjligheter kommeratt ingående diskuteras vid en rad internationella konferenser under detnärmaste året. Den extra generalförsamling som inleds kommeratt behandla råvaruproblemen och utvecklingsfrågorna mot bakgrund av densenaste tidens utveckling inom energisektorn. Församlingen torde bli av storbetydelse för de förhandlingar rörande utvecklingsproblem som redan pågår ellerfömtses inom FN-systemet. a. att behandlafrågan om kuststatemas rätt att ekonomiskt utnyttja havet och havsbottnen iangränsande områden. kommer att överväga nationella ochinternationella åtgärder på jordbruks-, handels- och biståndspolitikensområden för att höja jordbruksproduktionen i och främja enförbättrad konsumtionsstandard. kommer en särskild session med FN:sgeneralförsamling att äga mm i direkt anslutning till en omprövning av FN:sutvecklingsstrategi. Förhandlingarna på de handelspolitiska och monetära fältenpågår löpande inom , och . Nämnda konferenser och förhandlingar innebär att detintemationella samfundet inom en relativt kort tidsrymd utsätter deinternationella ekonomiska relationerna i alla deras aspekter för en ingåendegranskning. Det är inte osannolikt att denna process kommer att leda fram tUlpåtagliga förändringar av synen på krav och utvecklingsmöjligheter. Dessa förhåUanden kan även medföra ändrade förutsättningarför och nya krav på politik gentemot u-ländema. Det är därför särskiltviktigt att vid samordningen och beredningen av de svenska ställningstagandenainför de förestående intemationella mötena dra nytta av den sakkunskap rörandeu-ländemas förhåUanden som finns i SIDA och på andra håll i förvaltningen. Det är inte minst mot bakgrunden av den här beskrivnaintemationella utvecklingen som en översyn och värdering av den svenskabiståndspolitiken nu företas. Först när resultatet av den biståndspolitiskautredningens arbete föreligger kommer tillräckligt underlag att finnas för ställningstaganden tUl frågor av det slag som aktualiserasi motionen 657, punkten 3. Med hänvisning till det som här anförts avstyrkssistnämnda motion, såvitt nu är i fråga. 1. att riksdagenanser motionen 1974:80 besvarad med vad utskottet anfört, 2. att riksdagenanser motionen 1974:657, i vad avser uppnående av enprocéntsmåiet och förslagom tilläggsanslag för att nå detta mål, besvarad med vad utskottet anfört, 3. att riksdagenavslår motionen 1974:657 i vad avser planeringsramarna /76 och1976/77, 4. att riksdagenanser motionen 1974:1271, i vad avser enprocentsmålets uppnående, besvarad medvad utskottet anfört, 5. att riksdagenavslår motionen 1974:1281, såvitt nu är i fråga. Biståndspolitikens inriktning och utfonnningPropositionen (s. 13-15, 19) Vid de alliansfria staternas möte iAlger har bl. a. slagits fast av de fattiga länderna att de måsteförlita sig främst på egna krafter i utvecklingsarbetet. De avvisar intebistånd från den rika delen av världen men de skärper kraven på att detta skallutgå från mottagarnas önskemål och planer. De fordrar att själva få bestämmaöver hur deras naturtillgångar och andra resurser skall utnyttjas. Den ser en sådan utveckhng som ettnödvändigt led i de fattiga ländernas strävan till frigörelse och socialaförbättringar för de egna folken. Utvecklingen ligger helt i linje med denuttalade målsättningen för utvecklingssamarbete med den tredjevärlden. På de handelspolitiska och monetära områdena ställs inför delvisnya krav. Även i dessa avseenden söker emellertid , tillsammans medandra i-länder som har en besläktad syn på samarbetet med attfortsätta sina ansträngningar att främja dessa länders intressen. Propositionens avsnitt om handels- och valutafrågorrefereras under punkten 7 nedan. Inom det internationellautvecklingssamarbetet fullföljs den svenska pohtiken till förmån för ett ökatu-landsinflytande. Detta gäller såväl politik i mellanstatligaorganisationer som i vårt direkta samarbete med enskilda . Sverigestöder uppfattning att varje stat har rätt att fritt förfoga överde egna naturresurserna. Med skärpa har vänt sig mot attinternationellt utvecklingsbistånd, i synnerhet sådant som förmedlats av demultilaterala organisationerna, undanhålls länder som sökt uppnå ett minskatberoende av utländska ekonomiska intressen. Det harlänge varit ett viktigt u-landsönskemål att utvecklingskrediter inte skall bindas till upphandling i det land somfinansierar krediten. För egen del tillämpar denna princip och har bl.a. i () arbetat för att få den allmänt godtagen.Diskussionerna i DAC, som avbröts i samband med den internationellavalutakrisen, har återupptagits. verkar för att den fortsattabehandlingen skall leda till en överenskommelse om avbindning avutvecklingskrediterna. Det direkta svenska samarbetet med enskilda u-länderutformas så att mottagarländerna får ett vidgat reellt inflytande över deresurser som ställs till förfogande. Genom länderprogrammeringen harsamarbetsformer utvecklats med sikte på att möjliggöra för mottagarlandet attange inriktningen av samarbetet inom givna finansiella ramar. Härigenomtillgodoses det av fastlagda målet att biståndet skall grandas påmottagarlandets egna prioriteringar. I sitt bUaterala utvecklingsprograminriktar sig i första hand pä ett samarbete med enskilda länder vilkasutvecklingsansträngningar syftar till oberoende samt social och ekonomiskrättvisa. I det multilaterala arbetet verkar för att FN-strategin påmotsvarande sätt skall få praktiska uttryck i de internationellaorganisationernas bistånd. En för världenshvsmedelsproblem kommer att äga rum . Konferensen kommer i första handatt efter förberedelser i ECOSOC:s regi behandla åtgärder för att ökau-ländernas egen livsmedelsproduktion och livsmedelsbiståndets framtida roll.Genom att skörden synes ha blivit väsentligt bättre än under tidigareår i de flesta Hksom i i-länderna, bör denna konferens kunnamöjliggöra en mera långsiktig planering av utveckhngssamarbetet på detta föru-länderna väsentliga område. bör aktivt medverka i denna konferens. 1 det svenska utvecklingssamarbetet spelar insatser föratt trygga försörjning' med livsmedel på såväl kort som läng sikten väsentlig roll. I detta sammanhang har utskottet behandlat dels motionen 1974:61 åv m. fl. (vpk) ivad avser hemställan att hos regeringen begär att den svenskapolitiken gentemot utformas med beaktande av att biståndet omfördelasså att stödet till reaktionära regimer helt upphör och att de resurser somdärigenom frigörs används till stöd åt progressiva stater och nationella ochsociala befrielserörelser (punkt 1), dels motionen 1974:1281 av herrÅkerlind (m) i vad avser hemställan att beslutar att i de fallbistånd skall ges till länder där inbördesstrider eller krigstillståndsliknandeförhållande gentemot annat land föreligger, biståndet skall administreras avRöda korset. Rädda barnen och/eller Missionen (punkt 2). Det förslag om omfördelning av detsvenska biståndet mellan olika mottagare som framförs i motionen 61, punkten 1,motsvaras av motionsyrkanden som behandlats av 1972 och riksdagar.Dessa avslogs (jfr UU 1973:3, punkt 2) med motiveringen att förslaget inte varförenligt med de riktlinjer för det svenska biståndets inriktning som riksdagenantagit. Utskottet avstyrker motionen 61, såvitt nu är i fråga, med sammamotivering. Motionen 1 281 behandlar frågan om svenskt bistånd tUlländer som befinner sig i väpnad konflikt med annat land eller där det råder enintem väpnad konflikt. har tidigare understrukit (SU 1969:62) attsvenskt statligt stöd ej kan tUlåtas komma i konflikt med den folkrättsligaregeln att ej ingripa i annan stats inre angelägenheter. Vidare har framhållitsatt statligt humanitärt stöd som genom Röda korset och därmed jämförligahjälporganisationer förmedlas till olika befolkningsgrupper i länder, vilkabefinner sig i inbördeskrig, inte synes möta betänkligheter från folkrättsligsynpunkt. Utskottet vill tillägga att andra former av kanaliseringav humanitärt bistånd i konfliktsituationer kan förekomma, varvid dock desshumanitära karaktär måste klart framträda. Frågorna om stöd tiU och befrielserörelser iAfrika, vilka berörs i motiveringen till sistnämnda motion, behandlas avutskottet underpunkterna 3 resp. 10. 1. att riksdagenavslår motionen 1974:61 såvitt avser omfördelning av det svenska biståndet, 2. att riksdagenanser motionen 1974:128 1, såvitt nu är i fråga, besvarad med vad utskottetanfört. Svenska insatser i enskilda mottagarländerPropositionen (s. 4160) En i propositionen intagen tabell överbl. a. indikativa planeringsbelopp för /75 avseende detbilaterala biståndet återfinns under punkten 18 här nedan. I propositionen redogörs för vissa pågående ellerplanerade svenska insatser. Redogörelsen avser , , ,, Östafrikanska Gemenskapen (EAC), , , ,, , södra : flyktingar och befrielserörelser, ,, Demokratiska republiken , , , Cambodja, SriLänka, , , , , och ChUe. Systemetför länderprogrammering presenteras på s. 42-43. uttalade (UU 1973:3 s. 13) attdet är önskvärt att utskottet ges kvalificerad insyn i länderplaneringen på etttidigt stadium utan att formella ställningstaganden från riksdagenssida aktualiseras. 1 propositionen meddelas att föredragningar kommer att äga rum inför utrikesutskottet ombiståndsplaneringen för de enskUda mottagarländerna. På detta sätt kanriksdagen hållas informerad om regeringens långsiktiga länderplanering. I detta sammanhang har utskottet behandlat dels motionen 1974:278 av m. fl. (m), i vadavser hemställan att hos Kungl. Maj:t uttalar att svenskt biståndsarbeteframför allt bör inrikta sig på de fattigaste länderna (punkt 1); att rUcsdagenhos Kungl. Maj:t uttalar att anslaget till överföres tUl verkligtbehövande länder samt till u-landsforskning och de frivilliga organisationernashjälpinsatser (punkt 2); att hos Kungl. Maj:t hemställer att inomramen för beviljade anslag ett belopp om 50 milj. kr. skall utgå till /75 (punkt 3); samt att hos Kungl. Maj:t uttalar att hjälpentill folk bör få en mera rättvis fördelning och att en planering genastbör igångsättas beträffande svenska humanitära och återuppbyggnadsinsatser iSydvietnam (punkt 5), dels motionen 1974:655 av herrarAhlmark och () vari föreslås att beslutar att planeringsramenför /75 för biståndet tUl höjs tUl 70 milj. dels motionen 1974:657 av herrHelén m. fl. (fp) i vad avser hemställan att begär att Sri Länka(), och i fortsättningen kommer att ingå blandprogramländerna för svenskt bistånd (punkt 7); att uttalar sig föratt biståndet till och under /75 ökar till imotionen angiven nivå (punkt 8) samt att ger Kungl. Maj:t till kännavad i övrigt anförs i motionen under avsnittet Biståndets länderinriktning(punkt 9), dels motionen 1974:979 av herrAdolfsson (m), vari hemställs att hos Kungl. Maj:t uttalar attanslaget tiU och överföres till katastrofdrabbade länderna iVästafrika, dels motionen 1974:980 av . (s), vari hemställs att uttalar att det svenska biståndet tillPRR möjligt bör kraftigt ökas, dels motionen 1974:1272 av herrHermansson m. fl. (vpk), vari hemställs att under III huvudtiteln (prop. 1974:1, bilaga 5) anvisar 50 milj. kr. till Cambodjas nationellaenhetsregering (GRUNK), dels motionen 1974:1273 av herrHermansson m. fl. (vpk), vari föreslås att rUcsdagen under tredje huvudtitelnpunkten C 2 anvisar till Demokratiska republiken och150 till Republiken provisoriska revolutionäraregering, dels motionen 1974:1274 av herrHermansson m. fl. (vpk), vari hemställs att under III huvudtiteln (prop. 1974:1, bUaga 5) anvisar 50 milj. kr. till den befriade zonen i , dvs. tiU patriotiska front, dels motionen 1974:1279 av herrTakman m. fl. (vpk), vari föreslås att beslutar inrätta en statligforskningsfond för , varvid fondens medel skall användas i samarbete medmyndigheterna i republiken dels för finansiering avuppbyggnaden av basresurser för vetenskaplig forskning och teknisk utveckling iDRV, i synnerhet av sådana institutioner, bibliotek och andra vetenskapligainrättningar, som skadats eUer förstörts av bombningar, dels för inköp avvetenskapliga instrument och annan utrustning, dels för forskning och tekniskutveckling i , utförd av vietnamesiska vetenskapsmän och tekniker, ochdels som stöd till de svenska forskare och tekniker, som i samarbete medvietnamesiska kolleger själva bedriver forskning för , eller på annatsätt, exempelvis genom sammanställningar ur vetenskapliga rapporter, stöderden vietnamesiska forskningen (punkt 1) samt att för budgetåret1974/75 till denna forskningsfond för anvisar 25 milj. kr. (punkt 2). Frågan om principerna förbiståndets länderinriktning berörs i motionen 1974:278, vari yrkas att svensktbiståndsarbete framför allt bör inrikta sig på de fattigaste länderna. Utskottet vill framhåUa att av det bUateralasvenska biståndet faktiskt inriktar sig på mycket fattiga länder. DärtUl kommersärskilda svenska bidrag till UNDP-program till förmån för de minst utveckladeländerna. Även genom sina bidrag tUl Internationella utveck-hngsfonden ()stöder främst de fattigaste länderna. Den bUd som det bUaterala svenska biståndet uppvisarmotsvarar alltså i praktiken ganska väl det krav som uppställs i motionen 278. I propositionen anförs att i sitt bUateralautvecklingsprogram i första hand inriktar sig på ett samarbete med enskildaländer, vUkas utvecklingsansträngningar är inriktade på oberoende och socialoch ekonomisk rättvisa. En fullständig redovisning av de principer som gällerför ländervalet återfinnes i statsutskottets av riksdag godkändautlåtande (SU 1970:84), vilket fogats som bilaga tUl detta betänkande.