bet · FX01KU22 · 1974-12-31 00:00:00 — samheten pä det alltmer ökande intresset av att deninternationeUa utvecklingen pä mUjövårdens område noga följs. Härför kan detkomma att visa sig ändamålsenligt att placera en särskUd representant i Nairobidit det 1 972 beslutade miljövårdssekretariatet inom ramen för Förenta nationernakommer att förläggas. Detta torde bättre kunna bedömas när arbetet inommiljövårdssekretariatet pågått . Det torde böra få ankomma på Kungl.Maj:t att närmare pröva denna fråga Uksom övriga hithörande frågor samt vidtade åtgärder som kan befinnas erforderliga i sammanhanget. Utskottet utgår frånatt i samband med nämnda pröviung jämväl övervägs möjligheten att företaomplaceringar av befintliga befattningar. Med anledning av besluthar Kungl. Maj:t fattat följande beslut: Maj:t (t. f. regering)förordna lantbruksrepresentanten i att fr. o. m. den 1oktober 1973 tills vidare, dock längst intUl utgången av är 1978, tjänstgörasåsom lantbmksrepresentant vid beskickning i . Samtidigtföreskrevs att tidigare meddelade förordnande att tjänstgöra somlantbmksrepresentant i skulle gäUa t. o. m. utgången av september månad1973. Maj:t (statsrådetBengtsson) förordna departementssekreteraren i StellanKronvaU att fr. o. m. tills vidare, dock längst intUl utgångenav , tjänstgöra såsom lantbruksrepresentant vid beskickning iNairobi. Maj:t (statsrådetBengtsson) medge att byråchefen vid lantbruksstyrelsen tUlsvidare fick bestrida göromål som ankommer pålantbruksrepresentant vid ambassaden i . Vidare kan i detta sammanhang nämnas att jordbruksministerSvante besvarade en av i Skegrie(c) till dåvarande jordbruksministern interpellation (1973:128) angående lantbruksrepresentationen vid svenskabeskickningar i utlandet. Härvid anförde jordbruksministern bl. a. attregeringens åtgärder som inneburit att befattningar som lantbruksrepresentantinrättats vid beskickningarna i och , medan "denpermanenta bevakningen av jordbruksfrågor m. m. i därvid inskränkts" stod i överensstämmelse med beslut. InterpeUanten anförde däremotatt riksdagsbeslutet klart och tydligt sade ifrån att det borde inrättas en nytjänst som lantbruksrepresentant i med förtur för och att denuvarande tjänsterna i , och , vUka alltjämt fyllde ettangeläget syfte, borde bibehåUas. Genom att i praktiken dra in tjänsten i Bonnoch använda de av anslagna medlen tUl en ny tjänst i ansåginterpeUanten, att regeringen inte följt beslut utan i stället"effektuerat den avslagna reservationens anda och mening", vilket hanfann anmärkningsvärt. Slutligenkan nämnas att jordbruksutskottet vid behandhngen av åretsstatsverksproposition - för sin del inte funnit anledning tUl invändning mot deomdispositioner som Kungl. Maj:t företagit i förevarande hänseende (JoU 1974:1,s. har efter votering med 233 röster mot 68 godkänt vad utskottet hemställt. PM angående vissa frågor rörande verkningarna förlärarpersonalen vid universiteten till följd av minskad studenttUIströmning Med anledning av den kraftigtminskade tillströmningen av studerande till de filosofiska fakulteterna viduniversiteten och de svårigheter som detta skapade för lärarpersonalen viddessa fakulteter medgav Kungl. Maj:t genom beslut att UKÄ /73 tilldelade ytterligare lärarkrafter utöver vad som medgavsenligt reglerna för den s. k. universitetsautomatiken. Åtgärden syftade tUl attbereda ca 150 lärare m. fl. De på detta sätt förordnade lärarna skulle engageras i bl.a. utveck-Ungsarbete och försöksverksamhet. Vidare medgav Kungl. Maj:t atthögst 200 extra stipendier för forskamtbUdning skulle få utgå under budgetåret1972/73. Vid riksdag behandladesfrågan om extralärarnas situation vid universiteten i två motioner. I motionen1973:712 av m. fl. (fp) hemställdes bl. "att riksdagenbemyndigar Kungl. Maj:t att vid behov vidtaga åtgärder av det slag som vidtogs1972/73 i syfte att lindra verkningarna för nu förordnade lärare tiU följd avden minskade studenttillströmningen". I motionen 1973:911 av . fl (c) hemställdes bl. "att hemställer att Kungl. Maj:tvidtar särskUda åtgärder för att undvika att plötsliga och kraftiga minskningarav studenttillströmningen och ovillkorUgt leder till nedskärningarav vid institutionerna anställd personal". Med anledning av ovannämnda motionsyrkanden anfördeutbildningsutskottet (UbU 1973:8): Med anledning av de ifrågavarandeyrkandena i motionerna 1973:712 och 1973:911 vill utskottet framhåUa att desärskUda åtgärderna motiverades främst av att omsvängningen frånuppgång till nedgång i lärarbehovet vid universiteten kom oväntat och av olikasamverkande skäl slog SärskUt hårt i skiftet mellan budgetåren 1971/72 och1972/73. Det nya systemet för tUldelning av lärarresurser syftar, som nyssnämndes, tUl en ökad stabilitet, men självfaUet kan det vara motiverat attKungl. Maj:t har möjUghet att i särskilda fall genom speciella åtgärder dämpaverkningarna av ett väsentligt minskat studerandeantal. Utskottet är emellertidinte berett att genom exempel på åtgärder eller eljesl begränsa Kungl. Utskottet föreslår att som sin mening ger Kungl.Maj:t tUl känna vad utskottet sålunda anfört i anledning av motionerna 1973:712och 1973:911. beslöt i enlighet med utskottets förslag (rskr1973:105). Enligt statsrådsprotokollet den 12juni 1973 (Knr 38) meddelade Kungl. Maj:t universitetskanslersämbetet bl. Maj:t medger, på grund av iärendet föreliggande särskilda omständigheter, att från den underförslagsanslaget Förvaltningarna vid universiteten m. m. upptagna anslagspostenLönekostnader får, utöver vad som angivits i regleringsbrev för budgetåret1973/74, bestridas kostnader med högst . för särskUda åtgärder förvissa lärare m. fl. vid de filosofiska fakulteterna, vUkas förordnanden ejkunnat förlängas för tid efter . Maj:t medger vidare attextra tjänst som universitetslektor /74 inrättas med del avtjänstgöringsskyldigheten förlagd tUl decentraUserad universitetsutbUdning inomregionen under förutsättning att person, som /73 innehaft extratjänst som universitetslektor vid läroanstalten, härigenom kan beredas förnyatförordnande som extra universitetslektor. Kostnaderna vid sådan tjänst somextra universitetslektor skall belasta anslaget till decentraliseraduniversitetsutbildning i den omfattning som svarar mot den andel avtjänstgöringsskyldigheten som fullgörs inom den decentraUserade universitetsutbildningen. Enligt propositionen 1974:1 bUaga10 (s. 223) ledde Kungl. Maj:ts medgivande till att 29 personer förordnades på extra tjänst eller arovdestjänst som lärareoch att 20 personer tilldelades extra stipendier för forskarutbildning under läsåret1973/74. PMrörande diarieföringen i statsdepartementen I 18 § departementsinstruktionen(1965:386) stadgas att i vaqe departement skall under tillsyn av vederbörandeexpeditionschef finnas diarium för registrering av ärenden. 1 vilken omfattningdiarieföring skall ske är däremot inte reglerat. Dock har vissa allmännarikllinjer för diarieföring lämnats i en inom statsrådsberedningen upprättadpromemoria, som tillställdes expeditionscheferna i departementen i slutet avår 1969. 1 promemorian framhålls till en början att endast allmännahandlingar skall diarieföras. Därvid hänvisas till definitionen av begreppetallmän handling i 2 kap. 3 § tryckfrihetsförordningen, där det sägs, attallmänna handlingar är alla hos stats- eller kommunalmyndighet förvarade handlingarvare sig de inkommit till myndigheten eller upprättats där. I sammanhangetunderstryks att också diarier är allmänna handlingar. Det påpekas vidare i promemorian att inte aUa allmännahandlingar behöver registreras. Som exempel pä handlingar av denna typ angesavskrifter, cirkulär, pressklipp och dylika handlingar, periodiska rapporter,verksamhetsberättelser, statistiska meddelanden och liknande uppgifter samtframställningar som endast föranleder s. k. enkla förvaltningsbestyr, t. ex.begäran om avskrifter. Vidare kan enligt promemorian framställningar frånenskilda vara sädana att diarieföring kan underlåtas, t. ex. framställning somsaknar begripligt innehåll eller eljest uppenbarligen inte kommer attföranleda beslut eller annan åtgärd. Beträffande hemliga handlingar och hemligt diarium anförsi promemorian följande: Att en handling är hemlig får intei och för sig leda till att handlingen registreras i hemligt diarium. Tillämpasen sådan ordning, förlorar nämligen allmänheten möjlighet att få upplysninghuruvida en handling över huvud taget existerar och därmed också möjlighet tillprövning av frågan huruvida handlingen fär hemlighällas. Ä andra sidan färanteckning i diarium rörande hemlig handling inle avfallas så, att handlingenssekretesskyddade innehåll röjs. I allmänhet torde några svårigheter inte möta isistnämnda hänseende. För tydlighetens skull bör här påpekas att vad som sagtsi detta avsnitt inte innebär att särskilt diarium över hemliga handlingar intefår föras. Men det bör i sammanhanget uppmärksammas att sådant särskilt diariuminte är hemligt i sig. Som angetts i del föregående skall anteckningarna idiarium beträffande en viss handling ha en sådan avfattning atl handlingen bl.a. kan identifieras. Om så inte är fallet fyller allmänt sett inleregistreringen någon uppgift. Endast i de fall då detta minimikrav inte kantillgodoses utan alt etl sekrelesskyddat intresse åsidosätts, fär registreringske i hemligt diarium. Det sagda innebär med andra ord att endast sådanhandling, vars själva existens måste hållas hemlig, får registreras i hemligtdiarium. 1 detta sammanhang bör uppmärksammas atl det inte är uteslutet atthandling vilken är att hänföra till etl ärende, som redovisats i öppet diarium, kan vara av sådan beskaffenhet att denbör registreras i hemligt diarium. Beslut om att handling skall registreras i hemligt diariumbör inte få meddelas av annan än chefstjänsteman, i första handexpeditionschefen. Slutligen bör här anmärkas all skälen för hemlighållandeav en handlings existens ofta förfaller, när det ärende, till vilkel handlingenhör, har avgjorts. 1 sådanl fall skall givetvis handlingen, i den mån den inteär hemlig i annat hänseende, lämnas ut när delta begärs. Av det sagda tordevidare följa att den del av det hemliga diariet som upptar anteckningar om sådantärende inte längre får hemlighåUas, eftersom diariet som sådant är allmänhandling. Består diariet av lösa blad skall alltså det ifrågavarande bladetlämnas ul på begäran. Kan inte anteckningarna avskiljas på detta sätt, skall istället avskrift av den aktuella delen av diariet lämnas ut. behandlade isitt betänkande Offentlighet och sekretess (SOU 1966:60) även frågan omdiarieföring. Kommittén erinrade därvid (s. 110) om att diarieföringen saknarbetydelse för den rättsliga frågan, om en handling skall betraktas som inkommeneller upprättad och därmed som allmän handling men framhöll diarieföringensbetydelse som ett medel att underlätta allmänhetens insyn. Kommittén fann detfrämst med hänsyn till att en mångfald av tUl myndigheter inkomna handlingarhade endast ett begränsat intresse inte möjligt att genomföra en generellregistreringsplikt. Kommitténs överväganden ledde till förslag om införande aven bestämmelse om att allmänna handlingar, som ej uppenbart var av ringa betydelse,skulle hos myndighet hållas registrerade eller så ordnade att det utan omgångkunde fastställas om handling inkommit eller upprättats. Bestämmelserna bordeenligt kommittén med hänsyn tUl dess betydelse för allmänhetens tillgång tillhandlingar hos myndigheterna få sin plats i 2 kap. tryckfrihetsförordningen. förslag ledde som bekant inte tilllagstiftning, 1 direktiven för den nu arbetande offentlighets- ochsekretesslagstiftningskommittén () berörs inte frågan om diarieföringsärskilt. har dock avlämnat ett preliminärt betänkande, närmasttänkt som diskussionsunderlag för det fortsatta arbetet. Beträffandediarieföring innehåller utkastet förslag till en bestämmelse om att allmännahandlingar skall hållas registrerade hos myndighet eller så ordnade att detutan omgång kan fastställas om handling inkommit eller upprättats. Regeringenskall äga medge myndighet undantag från huvudregeln, om handlingens betydelseför främjande av fritt meningsutbyte och allsidig upplysning är så liten allregistreringsskyldigheten ler sig särskill betungande eller kostnadskrävande.Diarier skall enligt förslaget få hållas hemliga om registreringen medför attdet väsentliga innehåUet i handling som skall hållas hemlig röjes. Diarieföringen inom statsdepartementen har vid någratillfällen varit föremål för JO:s uppmärksamhet. 1 en framstäUning tillKonungen framhöll dåvarande JO att detsyntes finnas anledning att överväga om inte praxis med avseende å diarie- föringen inom av sekretesskyddadehandlingar borde jämkas att bringas i överensstämmelse med vad som förordas istatsrådsberedningens promemoria. I framstäUningen anförde JO bl. Självfallet finns det handlingarsom av i sekretesslagen godkända skäl måste hållas hemliga även sä till vidaatt själva det faktum att en sådan handling existerar hos myndighet undanhåUesallmänheten. Ett övertygande exempel härpå är det av expeditionschefenBergstrand berörda fallet att en framställning om ransonering av en viss varagöres i en avspärrningssituation. Eftersom i de fall där handlingar förs ihemligt diarium prövningen av offentlighetsprincipens tillämplighet undandragesfrån den i tryckfrihetsförordningen stadgade proceduren och ersattes av ettokontrollerat ställningstagande av en riänsteman att viss handling skallregistreras i hemligt diarium är det emellertid av stor vikt, att denna metodanvändes endast då det är absolut ofrånkomligt att så sker. Mot denna bakgrund kritiserade JOatt ansökningar om skattebefrielse i samband med strukturrationaliseringrutinmässigt fördes i hemligt diarium (se vidare JO:s ämbetsberättelse 1971 s.341 ff). 1 ett ärende refererat i JO:s ämbetsberättelse 1973:s.317, förklarade sig JO dela den av JO i nyssnämndaframställning till Konungen redovisade uppfattningen rörande diarieföringen ifinansdepartementet samt konstaterade med beklagande att JO och finansdepartementeti denna fråga stannat i olika meningar. Då beslutet i det här aktualiseradeärendet fattats av finansministern, som inte står under JO:s tillsyn,förklarade sig JO emellertid inte kunna ingå i saklig prövning av ärendet.Principfrågan var därför enligt JO beroende av om vidsin granskning fann anledning att göra något åt saken. Utskottet behandlade ifrågavarande spörsmål i samband medgranskningen av statsrådsprotokoll (KU 1973:20). Granskningenföranledde utskottet till följande uttalande (s. 6): Enligt utskottet är det av storprincipiell betydelse att möjligheterna till insyn beträffanderegeringsärendena inte onödigtvis hindras. En öppen diarieföring av ärendena ärett betydelsefullt led härvidlag. JO uttalat får sålunda förekomstenav hemligt handling i ett ärende inte i och för sig leda till atl handlingenregistreras i diarium i vilket allmänheten inte har insyn. Endast om en öppendiarieföring av ärendet skulle leda tUl att det sekretesskyddade intressetäventyras får registrering ske i sådant diarium. Beträffande förevarande skaltebefrielseärenden föreliggersekretesskydd till förmån för enskilda intressen. Handlingar i sådana ärendenfär sålunda enligt 17 § sekretesslagen inte utan samtycke av den som söktbefrielse utlämnas till annan tidigare än från handlingens datum. Förfrågan om diarieföringen bör - i enlighet med vad som anförts varaavgörande om de enskilda intressen som omfattas av sekrelsskyd-det kan ansesträdas för när, om diariet hålles öppet. Departementschefen har för sin delgjort den bedömningen att så skulle bliva fallet. Redan offentliggörandet avatt visst namngivet företag gjort ansökan, varom här är fråga, innebär också ipraktiken alt upplysning lämnas om att förelaget har beslutat eller i vart fallallvarligt överväger att i strukturrationalisé-rande syfte gå ihop med annatförelag. Det är uppenbart atl en sådan upplysning på ett alltför tidigt stadium kan leda tUlsådana negativa följder för berörda företag som 17 § sekretesslagen syftar tUlatt undvika. Med hänsyn till det anförda finner utskottet inte anledning tUlerinran mot departementschefens bedömning i denna deL Fyra ledmöter (m och fp)reserverade sig mot utskottets utlåtande och ansåg att utskottet i stället bortgöra följande uttalande (s. 21): Enligt utskottet är det av storprincipiell betydelse att möjligheterna till insyn beträffanderegeringsärendena inte onödigtvis hindras. Beträffande förevarandeskatteärenden föreligger sekretesskydd för att skydda enskilda intressen. För att tUlgodose detta skydd för enskilda börvederbörande sökandes synpunkter i sekretessfrågan alltid inhämtas, något somockså synes vara en förutsättning för tillämpning av det aktuella lagrummet.Detta kan i vissa fall leda till att offentliggörande av att visst företaggjort ansökan om ifrågavarande skattebefrielse inte bör ske. För sädana fallkan finnas ett särskilt hemligt diarium. Därmed följer emellertid inte att allaärenden av detta slag oberoende av sökandes önskemål bör föras i hemligtdiarium. Enligt utskottets mening saknas därför - som också påpekats av JOBexelius och JO - tillräckligt stöd i sekretesslagen för finansministernsbeslut om generellt sekretessbeläggning av diariet, vilket utskottet härmedvill för tillkännage. I ett särskilt yttrande förklaradesig en ledamot (c) anse alt det inte med säkerhet kunde avgöras om diarietinbegreps under det sekretesskydd som avsågs med 17 § sekretesslagen samtanförde vidare: Med den utformning berördabestämmelser har förefaller det svårt atl med säkerhet avgöra om även diarietinbegrips under det i sekretesslagen angivna sekretesskyddet, dvs. huruvida detytterst ankommer pä den sökande eller myndigheten i detta falldepartementschefen att bestämma om uppgifter ur diariet får utlämnas ellerej. Frågor som rör hemlighällande av diarier är viktiga ur allmäntryckfrihetssynpunkt eftersom tillgången lill diariet ofta är en förutsättningför att en utomstående över huvud taget skall ha möjlihget att spåra ett ärendeoch de till detta hörande handlingarna. Frågan om sekretesskydd beträffandemyndigheternas diarier och register i vissa ärenden övervägs av offentlighets-och sekretesslagstiftningskommittén. Det är enligt min mening av stor betydelseatt ett klarläggande av dessa frågor kommer till stånd. Sekretess rörandeaffärsförhållanden behandlas framför allt i 20, 20 a och 2 1 §§ sekretesslagen.Stadgandena har följande lydelse: Handling som inkommit tillmyndighet, som avses i lagen om uppgiftsskyldighel rörande pris- ochkonkurrensförhällanden, eller till ,eller konsumentombudsmannen må, i den månhandlingen innehåller upplysningar om viss företagares affärs- ellerdriflförhållanden, vilkas offentliggörande kan lända honom till men, icke iandra fall än Konungen bestämmer utlämnas förrän tjugu år förflutit frånhandlingens datum. Vad nu sagts gälle ock hos myndigheten upprättad handling,dock ej kartellregister. På framställning av vederbörande företagare ellermyndighel, som i nyssnämnda lag avses, äger Konungen, om särskUda skäl därlUläro, förordna, att kartellregister, såvitt angår däri intagna uppgifter rörandeviss överenskommelse, icke må utlämnas tidigare än tjugu är efter det anteckning om överenskommelsen gjorts i registret. HarframstäUning om sådant förordnande gjorts, må, innan ärendet blivit av Konungenavgjort, kartellregister i den del framställningen avser icke utlämnas. Vad nusagts gälle ock handlingarna i ärendet; om utlämnande av sådan handling efterärendets avgörande äge vad i första stycket stadgats motsvarande tillämpning.Lag 1972 nr 734. 20 a §. Handlinginnefattande uppgifter vUka infordrats från näringsidkare enligt lagen(1972:826) om uppgiftsskyldighet i vissa planeringsfrågor må, i den månhandlingen innehåller upplysningar om näringsidkarens affärs- ellerdriftförhåUanden, vilkas offentliggörande kan lända honom till men, icke utanhans samtycke utlämnas förrän förflutit frän handlingens datum. (Denna§ tillagd g. Lag 1972 nr 828). Beträffandehandlingar, vUka i andra fall än eljest i denna lag sägs rörs statlig utredning,kontroll eller stödverksamhet med avseende å produktion, handel, bankrörelse,försäkringsrörelse eller transportverksamhet eller eljest med avseende ånäringslivet, äger Konungen, i den män de innefatta sådana upplysningar omenskilda företags eller sammanslutningars affärs- eller driftförhåUanden ellerom enskilda personers, företags eller sammanslutningars uppfinningar ellerforskningsresultat, vilkas offentliggörande kan lända vederbörande person,företag eller sammanslutning tUl men, förordna, att handlingarna ej måutlämnas förrän , högst tjugu år, förflutit från deras datum. Lag 6juni 1968. Sådant bemyndigande som anges i 21§ har Kungl. Maj:t utfärdat i kungörelsen 1939:7 "med förordnanden påcivilförvaltningens område jämlikt lagen (nr 249) ominskränkningar i rätten att utbekomma allmänna handlingar". Förordnanden jämlikt 21 § sekretesslagen har utfärdats iett stort antal fall. Under en särskild punkt (38) har däri upptagitshandlingar som inkommit till eller upprättats i statsdepartement till utredningeller kontroll med avseende å verksamhet som bedrives av bolag, vari statenäger aktie. I förutnämnda framställning till Konungen uppehöll sig JOBexelius även vid diarieföreingen av ärenden enligt 21 § sekretesslagen. JOanförde i detta hänseende följande: Detta lagrum medger hemlighällandeav handling endast i den mån den innefattar upplysning om enskilda företagseller sammanslutningars affärs- eller driftsförhållanden, vilkasoffentliggörande kan lända vederbörande företag eller sammanslutning tUl men.Erfarenhetsmässigt kan till följd av denna begränsning av sekretesskyddetendast delar av en handling hemlighållas. Om nu handlingen genom att föras ihemligt diarium helt undanhåUes allmänheten, kan inte framtvinga en prövning aven begäran att utfärda delar av handlingen som inte kan hemlighållas. Vid den undersökning som utskotteti är företagit rörande statsdepartementens arbetsformer m. m. har beträffandediarieföringen bl. a. inhämtats att samtliga departement utomutrikesdepartementet följer de anvisningar som lämnats i staträdsberedeningenspromemoria. 1 allmänhet hade departementen dels ett allmänt diarium dels ettsärskill diarium för hemliga handlingar. 1 de flesta departementen utnyttjadesdessa diarier för hemliga handlingar sparsamt. I försvarsdepartementet fördesdock av alla ärenden i sådant diarium. sekretesskyddade handlingar stor i inrikesdepartementet.Sä antecknades t. ex. ärenden rörande regionalpolitiskt stöd, lån mot statliggaranti samt invandrar- och medborgarfrågor i stor utsträckning i särskUtdiarium. I fördes främst ärenden rörandestrukturrationalisering och exportstöd i hemligt diarium. 1 de flestadepartementen hade allmänheten tUlgång även tUl diarierna för hemligahandlingar. I fördes som framgår av redogörelsen ovanärenden rörande befrielse från realisationsvinstbeskattning vid försäljning avaktier i ett diarium i vilket allmänheten inte ägde insyn. I är samtliga diarier hemliga i denvidare bemärkelse att allmänheten inte äger tUlgång tUl diarierna. I departementetförs sex olika diarier, avseende 1) ärenden rörandekorrespondens med svenska ambassader och beskickningar 3) ärenden rörandekorrespondens med svenska myndigheter 4) ärenden, väcktaav enskilda personer 5) ärenden rörandekorrespondens med utländska myndigheter 6) samma som 1)och 2) Diariernaomfattar drygt 100 000 ärenden. praxis rörande diarieföringen hargodkänts av dåvarande utrikesministern i resolution den 4november 1969, I en av chefen för arkiv kanslirådetWilhelm upprättad promemoria rörande diarieföringeni utrikesdepartementete anförs följande skäl mot en uppdelning av diarierna iöppna och hemUga: Om registeringen av handlingar iutrikesdepartementet som varit enhetlig och principiellt hemlig nuskulle delas upp på öppna och hemliga diarier skulle med säkerhet mycketbetydande olägenheter inträffa. Övriga departements registrering övervakaskontinuerligt av pressen.