bet · FX01FöU29 · 1974-12-31 00:00:00 — Försvarsutskottetsbetänkande nr 1974 FöU 1974:29 Försvarsutskottetsbetänkande med anledning av motion om kompletterande yrkesinriktadarbetsmarknadsutbildning i anslutning till rekryttjänstgöringen, m. m. I motionen 1974:986 av m. fl. (m) harhemställts att hos Kungl. 1. anhåller om sådana tillämpningsföreskrifter attförekommande specialutbildning i anslutning till rekryttjänstgöringen formelltkan styrkas i vad avser inriktning och - på den enskilde värnpliktiges begäran- vitsordas samt 2. begär att Kungl. Maj:t uppdrar åtarbetsmarknadssstyrelsen att i samråd med militära myndigheter ochskolöverstyrelsen närmare utreda och lägga fram förslag om kompletterandeyrkesinriktad arbetsmarknadsutbildning i anslutning till rekryttjänstgöringen ienlighet med de riktlinjer som föreslagits i motionen. Utskottet har inhämtat yttrande över motionen frånöverbefälhavaren, , och 1972 årsvärnpliktsutredning. Med arbetsmarknadsutbildning menarman sådanutbildning som ges vuxna personer av sysselsättningspolitiska skäl, dvs. närdet föreligger arbetslöshet eller risk för arbetslöshet.Arbetsmarknadsutbildningen har ökat successivt och fött en mycket storomfattning. påbörjade ca 30 000 kursdeltagare arbetsmarknadsutbildning.1973 var motsvarande antal 108 000. Statens utgifter förarbetsmarknadsutbildning har ökat från drygt 200 milj. kr. /67till över I miljard kr. Mankan indela kurser m. m. inom ramen för arbetsmarknadsutbildningen i fyrahuvudgrupper: särskilda av anordnade kurser, företagsutbildning,utbildning inom det reguljära utbildningsväsendet och utbildning genom övrigakursanordnare. Huvuddelen av de personer som påbörjar arbetsmarknadsutbildninggenomgår någon typ av yrkesinriktad utbildning. Nära en tredjedel avkursdeltagarna påbörjar yrkesutbildning som leder till tillverkningsyrken, caen tredjedel fördelas på övriga yrkesinriktningar och ca en tredjedel avkursdeltagarna går till icke yrkesinriktad utbildning. Den icke yrkesinriktadeutbildningen består huvudsakligen av olika typer av förberedelse för vidareyrkesutbildning. Arbetsmarknadsutbildningen avgränsas av rätten attfö utbildningsbidrag . Enligt 15 §arbetsmarknadskungörelsen (1966:368) utgår utbildningsbidrag till den somdeltar i yrkesutbildning enligt kungörelsen (1945:445) angåendeyrkesutbildningskurser för arbetslösa eller som av sysselsättningspolitiskaskäl för yrkesutbildning i annan ordning, liksom också till äldre arbetstagaresom utbildas för nya arbetsuppgifter i provanställning vilken han erhållitgenom den offentliga arbetsförmedlingen. Som villkor för att föutbildningsbidrag gäller enligt 16 § att vederbörande är eller löper risk atlbli arbetslös eller är svårplacerad på arbetsmarknaden, att han fyllt ochsöker arbete genom den offentliga arbetsförmedlingen samt att utbildningen kanantas vara ägnad att medföra stadigvarande arbete som inte kan komma till ståndutan utbildningen. Förrätt att erhålla utbildningsbidrag gäller alltså att vederbörande skall hafyllt . Härifrån har dock stadgats vissa undantag. Enligt föreskrifter somhar utfärdats av Kungl. Maj:t för utbildningsbidrag utgå till förälder,handikappad eller flykting som inte fyllt . Bidrag utgår också i andrafall, t. ex. till den som har fyllt 18 men inte och harförsörjningsbörda. Åldersgränsen gäller inte heller för det reducerade bidragsom utgår vid genomgång av kursen "arbetsliv och utbildning", enspeciell informationskurs med praktik. Utbildningenbedrivs i huvudsak vid s. k. AMU-centra. De drygt 50 sådana centra som finns ilandet har f. n. en kapacitet av 25 700 elevplatser. Utbildningen omfattar ca250 yrkesområden och specialiteter som ständigt anpassas till elevernas ocharbetsmarknadens behov. Platserna kan utnyttjas med kort varsel, eftersom deflesta finns vid kurser med successiv intagning. , som haft i uppdragatt se över arbetsmarknadsutbildningen, har nyligenlagt fram betänkandet Utbildning för arbete (SOU 1974:79). a. en bedömning av om nuvarande regler ochtillämpningsbestämmelser är tillfredsställande vad beträffar den enskildes rättatt komma i fråga för arbetsmarknadsutbildning. Frågan om en kompletterandeyrkesinriktad utbildning för värnpliktiga i anslutning till rekryttjänstgöringenbehandlas inte i betänkandet. 1 motionen 1974:986 skisseras formerna för enkompletterande yrkesinriktad arbetsmarknadsutbildning i anslutning tillrekryttjänstgöringen. Många värnpliktiga för, utöver den rent militärautbildningen, en ganska omfattande skolning inom ett visst specialområde.Enligt motionärerna borde denna kompletteras med en mera fullständigutbildning till motortekniker, signaltekniker, sjukvårdare m. fl. yrken.Härigenom skuile såväl den enskilde som samhället kunna dra nytta av despecialkunskaper som inhämtas under grundutbildningen för värnpliktiga.Motionärerna anför vidare: Kompletteringen skulle inriktas dels på de ämnen -t. ex. svenska och matematik - i vilka den värnpliktige icke eljest erhållerutbildning genom försvarets försorg, dels på en fördjupning av kunskaperna inomdet aktuella yrkesområdet. Målsättningen skulle vara att nå sammautbildningsnivå som meddelas inom motsvarande civila yrkesutbildning. Detskulle vara förenat med betydande fördelar om en sådan komplettering kundegenomföras i direkt anslutning till den värnpliktiges utryckning frånmilitärtjänsten. Många värnpliktiga för i samband med militärtjänsten ettsärskilt intresse för sitt tilldelade specialgebit och för därvid godagrundkunskaper. Vidare skulle värnplikten bli betydligt mera meningsfull förmånga. Utbildningen bör enligt motionärerna föriäggas påförbanden, där man till låga kostnader kan utnyttja den kapacitet som förbandetförfogar över i form av föriäggning, förplägnad, lärosalar,utbildningsmaleriel, militära instruktörer inom ifrågavarande specialområden m.m. Den skall dock bedrivas i enlighet med det civila skolväsendetsbestämmelser och bör lämpligen stå under ledning och kontroll avskolöverstyrelsen. Dä verksamheten är ett led i arbetsmarknadsutbildningen börarbetsmarknadsstyrelsen i ekonomiskt hänseende vara huvudman. Motionärernahänvisar till atl värnpliktsutbildningen är förkortad och anser det möjligtatt ställa militära resurser till förfogande under det uppehåll ivärnpliktsuibildningen som uppstår på förbanden. En arbetsmarknadsutbildningenligt motionärernas förslag skulle härigenom bli ekonomiskt mycket fördelaktigför samhällel. Motionärernaframhåller att det är många frågor och problem som måste belysas och utredasför att den här föreslagna yrkesutbildningen skall kunna genomföras. De anserdock uppslaget så värdefullt att det bör göras till föremål för överiäggningaroch samråd mellan , militära myndigheter ochskolöverstyrelsen. Motioneninnehåller också förslag om att en värnpliktig på begäran skall kunna fåskriftligt bevis på den specialutbildning han fött under sin militärtjänstgöring. Motionärernas förslag om en kompletterandeyrkesinriktad arbetsmarknadsutbildning har inte vunnit anslutning från någothåll. Remissinstanserna pekar emellertid på olika möjligheteratt tillgodosemotionärernas önskemål. Enligtöverbefälhavaren bottnar förslaget i den uppfattningen att såväl föriäggnings-och undervisningsutrymmen som lärare - befäl - finns disponibla under den tidgrundutbildning inte pågår. Så är emellertid i regel inte fallet.Överbefälhavaren fortsätter: Denna tid utnyttjas för repetitions- och nödvändigbefälsutbildning. Även om det på många ställen skulle vara möjligt att tidvisfrigöra lokaler och utbildningsanordningar finns mycket små möjligheterattställa instruktörer till förfogande i föreslaget syfte. Stora vakanser finnsnämligen speciellt inomde personalkategorier som skulle kunna tjänstgöra som instruktörer vid häraktuell utbildning. Överbefälhavaren pekar emellertid på denfritidsundervisning som Slår till buds för de värnpliktiga undergrundutbildning. Inom ramen för denna undervisning bör det enligtöverbefälhavaren vara möjligt att tillgodose en del av motionärernas önskemål.Vissa möjligheter finns därutöver till frivillig tjänstgöring eftergrundutbildningens slut vilket ger den enskilde ökat kunnande sominstruktörstillgången i rådande vakansläge kan förbättras något. Detär uppfattning att de värnpliktiga bör ha fullvalfrihet i fråga om arbete och utbildning efter värnpliktstjänstgöringen.Skulle anställningsmöjligheter finnas och behov föreligga av utbildning tillsignaltekniker eller vapentekniker finns det - framhåller arbetsmarknadsstyrelsen- redan nu möjligheter att starta sådan utbildning och om så be-finnes lämpligtunderhandla om förhyrning av lokaler och utrustning. Utbildningen bör enligtstyrelsen i så fall vara öppen för såväl utryckande värnpliktiga som övrigaarbetslösa. Sådant samarbete med militära myndigheter förekommer redan nu inomarbetsmarknadsutbildningen. Arbetsmarknadsstyrelsenerinrar om att åldersvillkoret lägger hinder i vägen för att gå in och anordnaarbetsmarknadsutbildning i anslutning till rekryttjänstgöring för devärnpliktiga som är . Värnpliktiga som efter utryckningen sökerarbete genom arbetsförmedlingen och uppfyller åldersvillkoret och övrigavillkor för arbetsmarknadsutbildning kan emellertid relativt snart efterutryckningen komma in på arbetsmarknadsutbildning, framhållerarbetsmarknadsstyrelsen. Utöver utbildning vid AMU-centra finns möjlighet altbevilja arbetsmarknadsutbildning i form av företagsutbildning eller inom detreguljära utbildningsväsendet. Innanman tar ställning till motionärernas förslag angående arbetsmarknadsutbildningför värnpliktiga, bör man enligt avvakta de beslut som kanfölja på det förut nämnda betänkandet Utbildning för arbete (SOU 1974:79). Närdet gäller att fastställa innehåll i och längd av en utbildning är detväsentligt att veta vad som ingått i den tidigare utbildningen. Det kan -framhåller - i ett sådant läge vara betydelsefullt au ävenvela vilka moment som ingått i den militära utbildningen. Värnpliktsutredningenerinrar om att flertalet värnpliktiga som under den militära grundutbildningenför speciell utbildning har uttagits härtill på grund av att de redan vidutbildningens början har en speciell civil yrkes- eller utbildningskompetens.Utredningen finner det emellertid i och för sig vara av värde om värnpliktigasom saknar fullständig yrkesutbildning ges möjlighet att fö visskompletterande sådan i anslutning till sin värnpliktstjänstgöring men bedömeratt denna blir av mindre omfattning än motionärerna förutsatt. 1 likhet medmotionärerna anser utredningen det lämpligt att sådan utbildning skall bedrivasi enlighet med civila utbildningsbestämmelser och stå under kontroll avskolöverstyrelsen. De i motionen föreslagna praktiska åtgärderna medinnebörd att föriägga arbetsmarknadsutbildningen - efter avslutadgrundutbildning - till militär utbildningsanstalt anser utredningen däremotinte böra tillgripas i första hand. Utredningen anser det lämpligt att manförst undersöker möjligheterna att tillgodose behovet med hjälp av den civilayrkesutbildning som redan är organiserad i de värnpliktigas hemort. Inte minstfrån ekonomisk och social synpunkt anses en sådan lösning vara avgjort tillfördel för de värnpliktiga. Remissinstansernadelar motionärernas uppfattning att en värnpliktig bör kunna fö ett skriftligtintyg som styrker att han under militär grundutbildning genomgått yrkesinriktadspecialutbildning. Maj:t har emellertid -påpekar några av dem - genombeslut uppdragit åt överbefälhavaren att i samråd medvärnpliktsverket och vid förband och skolor inomförsvarsmakten fr. o. m. /75 föranstalta om en redovisning avvärnpliktstjänstgöringens och viss annan tjänstgörings civila meritvärde i formav tjänstgöringsintyg. Denna fråga har, anser , därmedredan lösts på ett tillfredsställande sätt. Motionen 1974:986 får ses mot bakgrund av densituation som har rått på arbetsmarknaden en längre lid. Den har varit särskiltkännbar för värnpliktiga som vid utryckning från första tjänstgöringen stårulan arbete och som inte har någon yrkesutbildning att falla tillbaka på.Motionärerna för fram tanken på en kompletterande yrkesinriktadarbetsmarknadsutbildning i anslutning till rekryttjänstgöringen. Utöverden rent militära utbildningen för en värnpliktig i vissa fall en ganskaomfattande skolning inom ett visst specialområde. Motionärerna menar att dennaborde kompletteras med en mera fullständig utbildning tillmotortekniker,signaltekniker,sjukvårdare m. fl. Härigenom skulle såvälden enskilde som samhället kunna dra yiteriigare nytta av den fackutbildningsom förekommer under grundutbildningen för värnpliktiga. Enutgångspunkt i förslaget är att arbetsmarknadsutbildningen föriäggs tillförbanden. Motionärerna räknar med att det genom den förkortning avvärnpliktsuibildningen som håller på att genomföras bör finnas kapacitet överför detta ändamål. Den föreslagna arbetsmarknadsutbildningen skulle härigenomockså bli ekonomiskt mycket fördelaktig för samhället. Molionärernaär medvetna om atl en yrkesutbildning kopplad till värnpliktstjänstgöringeninte kan genomföras utan vidare. Invändningar kommer också till uttryck i deyttranden över motionen som utskottet har inhämtat. Överbefälhavarenifrågasätter möjligheterna att repliera på försvaret ens under den tidgrundutbildning inte pågår. Det är naturligtvis ettönskemål att värnpliktiga som saknar fullständig yrkesutbildningges möjlighet att fö viss kompletterande sådan i omedelbar anslutning till sinförsta värnpliktstjänstgöring. I likhet med värnpliktsutredningen anserutskottet emellertid att man inte i första hand bör föriägga sådan utbildningtill militärt utbildningsförband. Många skäl - inte minst ekonomiska - talarför att man först undersöker möjligheterna att lokalisera utbildning varom härär fråga till den civila yrkesutbildning som redan är organiserad på devärnpliktigas resp. hemort. Som påpekar förekommerredan nu inom arbetsmarknadsutbildningen ett nära samarbete med militäramyndigheter. Någon utredning med den inriktning som föreslås i motionen villutskottet inte förorda. Sedanmotionen lämnats har Kungl. Maj:t genom beslut meddelatvissa bestämmelser angående värnpliktstjänstgöringens och viss annantjänstgörings civila meritvärde. Motionärernas förslag om att värnpliktig påbegäran skall kunna fö skrifiligt bevis på den specialutbildning han fött undersin militärtjänstgöring har därmed i allt väsentligt blivit tillgodosett. Med hänvisning till vad som anförts i det föregåendehemställer utskottet att avslår motionen 1974:986. Närvarande:herrar i Gäddvik (m), i (s), iUddevalla (s), i (c), i (s), KariBengtsson i (fp), (), herrar Glimnér (c). (), herr andre vice talmannen (), herrar (), i (s). i (c) och ().