bet · FX01KU22 · 1974-12-31 00:00:00 — Skrivelsen som kom tilllänsåklagarmyndigheten föranledde de Woul att den 6december 1971 tUlskriva utskrivningsnämnden med hemställan att få ta del av dehandlingar vara utskrivningsnämnden grundat sitt beslut den 8 september 1971beträffande utskrivning av S. Sedan ärendet sedermera tagits upp av lokalstyrelsenför hälso- och sjukvårdsnämndens västra förvaltningsområde, beslöt denna den 13april 1972 att lämna framställningen utan bifall och gav besvärshänvisningtill Kungl. I styrelsens protokoll antecknades som skäl tUl avslaget attdet skett med hänsyn till den förtroendesituation som måste råda mellan patientoch läkare. Sjukhusdirektören fick i protokollet som sin mening antecknat atthan ansåg att ett utlämnande av ifrågavarande journalhandlingar bort ske. Iprotokollet var vidare antecknat att juridiska avdelningen vid förvaltningsutskottetskansli i yttrande avslutningsvis anfört att ett utlämnande av ifrågavarandehandlingar tiU länsåklagaren var förenligt med de sekretesskyddade intressena.Sedan de Woul anfört besvär över lokalstyrelsens beslut och besvären förstberetts på regeringsrättens kansli, överlämnades handlingarna den 8 september1972 från regeringsrättens kansli till för föredragning ikonselj. I beslut fann Kungi. Maj:t skäl inte föreligga attvägra utlämnande av sjukjournalen rörande S. tiU länsåklagaren. På grund häravupphävde Kungl. Maj:t myndigheternas beslut samt visade målet åter tilllokalstyrelsen för ny behandling. JO erinrade i sittbeslut om att varken tryckfrihetsförordningen eUer sekretesslagen innehållerbestämmelser som hänför sig till utlämnande av allmänna handlingarmyndigheterna emellan. Den fria tillgång tiU allmänna handlingar somlagstiftningen reglerar begränsar sig sålunda till "varje svensk medborgaresrättigheter" i detta hänseende. JO påpekade att en paragraf isekretesslagen emellertid intar en särställning i det att den går in också påförhållandet mellan myndigheter. 1 38 § andra stycket sekretesslagen föreskrivssålunda att, om handling, som ej får utlämnas till envar, kan antas vara avbetydelse som bevis i rättegång eller förundersökning i brottmål, kan domstol,där rättegången förs eller fråga som hör till förundersökningen får tas upp,förordna att handlingen skall tillhandahållas domstolen ellerförundersökningsledaren. Vidare stadgas i 38 § första stycket att där detbefinns erforderligt för tillvaratagande av allmän eller enskild rätt, fårKonungen utan hinder av vad eljest stadgas i lagen förordna om handlingarsutlämnande. Detta stadgande är tillämpligt endast då enskild önskar utbekommaen handling trots att den är sekretesskyddad gentemot honom enligtsekretesslagen. Beträffande förarbetena till 38 § andra stycketsekretesslagen erinrade JO om att sammansatt konstiutions- och första lagutskott(1974:1 s. 10) understrukit att stadgandets införande i lagen inte fickföranleda en sådan tolkning av lagens bestämmelser i övrigt att det skullereglera handlingars utlämnande från den ena myndigheten till den andra. Vid enkommande översyn av sekretessbestämmelserna borde spörsmålet om formen föreditionspliktens reglering tas under förnyad omprövning. Frågan behandlades avoffentlighetskommittén i betänkandet Offentlig het och sekretess (SOU 1966:60s. JO redovisade vidare vissabestämmelser i skatteförfattningarna enligt vilka frågan om myndighetsmöjlighet att i vissa fall utbekomma handlingar från taxeringsmyndigheternareglerats. Ianslutning härtill anförde JO bl. a. följande. Med anledning av den ordning somanvisats för lösande av meningsmotsättningar mellan taxeringsmyndighet ochannan myndighet om utlämnande av hemlig allmän handling - hänskjutande tillKungl. Maj.t i statsrådet - kan erinras om att statens myndigheter ochtjänstemän enligt 47 § regeringsformen skall "lyda Konungens bud ochbefallningar och räcka varandra handen till fullgörande därav och av allt vadrikets tjänst utav dem fordrar". De åberopade föreskrifterna i 50 §taxeringsförordningen ter sig ur denna synvinkel endast som en bekräftelse avden direktivrätt Kungl. Maj:t som högsta statsmyndighet har gentemotunderlydande statliga organ. Emellertid begränsar sig taxeringsförordningensföreskrifter om utlämnande av hemlig allmän handling till taxeringsmyndighetinte tUl statliga myndigheter. Också kommunala myndigheter kan av Kungl. Maj:tmed stöd av föreskrifterna åläggas att utlämna sådan handling. I denna del fårföreskrifterna anses spela en självständig roll. Det kan tilläggas att Kungl. Maj:tsbefogenhet som högsta statsmyndighet att förordna om att en myndighet skalltillhandahålla en annan myndighet en hemlig allmän handling inte kan ses somett utflöde ur Kungl. Fråga är ju inte om att medgeundantag från sekretesslagen, vilken ej gäller myndigheter emellan, utan om attöverpröva en myndighets bedömning att ett utlämnande ej är förenligt med detsekretesskyddade intresse som gör handlingen till en hemlig handling gentemotallmänheten enligt sekretesslagen. Som ytterligare exempel på Kungl. Maj.tsförordnande om utlämnande av handling till myndighet kan nämnas deförordnanden.av denna natur som Kungl. Maj:t meddelar till förmån för statligakommittéer och utredningar. Beträffande det aktuella ärendet anförde JO följandeavslutningsvis. Såvitt jag kunnat förstå har Kungl.Maj:t ej stött sig på 38 § första stycket sekretesslagen då Kungl. om handungarnas utlämnande. Enligt vad förut sagts var detta ejheller möjligt, .eftersom författningsrummet endast är tillämpligt påutlämnande till enskild och de Woul inte uppträdde som enskUd i den betydelsedetta begrepp enligt vad förut sagts får anses ha i detta sammanhang. Inteheller lär mot bakgrund av sammansatta konstitutions- och första lagutskottetsuttalande någon analogitillämpning av författningsrummet kunna tänkas ifråga om utlämnande av hemlig allmän handling till myndighet som ej uppträdersom "enskild". Det förefaller därmed som om Kungl. Maj-.t skulle hastött sig på sina allmänna befogenheter som högsta statsmyndighet. Beaktas kanockså att lokalstyrelsen genom att ge besvärshänvisning till Kungl. Maj:t självgett uttryck för en villighet att underkasta sig Kungl. Maj:ts direktiv och attärendet ej gällde sekretesskyddade intressen av natur. Det äremellertid det oaktat oklart vilka Kungl. Maj:ts befogenheter är och hur långtde sträcker sig när det gäller statsreglerad kommunalförvaltning. I principintar inom en kommun kommunstyrelsen respektive landstingetsförvaltningsutskott ställningen som "regering". Beträffandestatskontrollen över landstingskommuns sjukvårdande verksamhet anges isjukvårdslagen intet annat än att högsta tillsynen över denna utövas avsocialstyrelsen (5 § lagen). Det sägs alltså inte som i S § skollagen att"närmast under Konungen utövas högsta inseendet över" etc. Kungl.Maj:t står inte under JO:s tillsyn och jag är därför förhindrad att inleda någon utredning om Kungl.Maj:ts beslutsfattande i det aktuella faUet. Det kan endastkonstitutionsutskottet göra. I detta läge är det inte heller möjligt för migatt i vidare mån än som skett besvara de frågor utskrivningsnämnden ställt omprinciperna för bedömningen i ett sådant ärende hos Kungl. Maj:t som det nudiskuterade. har enligt sina direktiv (1970 årsriksdagsberättelse s. 67) att bl. a. ta upp "det i stort settolösta problemkomplexet om sekretess mellan myndigheter". Enligt uppgiftkommer kommittén att framlägga vissa lagförslag i detta hänseende i sittslutbetänkande som beräknas föreligga . Bilaga 15 PM angående visst ärende om näringshjälp m. m. ()lämnade näringshjälpsbidrag till en person ifortsättningen kallad O. - med sammanlagt . dessutom lån från AMS och bidrag från vederbörande länsarbetsnämnd, landstingoch socialnämnd. Sammanlagt erhöll han lån och bidrag med drygt 100 000 kronor.Pengarna var avsedda som hjälp till O. att driva en rörelse förkalkonuppfödning. AMS lät vidare uppföra en bostadsbyggnad på 0:s fastighet.Kostnaderna för detta byggnadsföretag hade 1972 uppgått till . överlämnade revisorer till JO bl. a.två hos revisorerna upprättade promemorior rörande ifrågavarandearbetsvårds-fall för den åtgärd JO kunde finna påkallad. I den tidigare av de båda promemoriorna, dagtecknad 13mars 1972, framhölls att 0:s tidigare försörjningsförhållanden och personligaförutsättningar självklart hade bort påkalla särskild noggrannhet från AMS'sida i fråga om planering och kostnadskalkyler. Redan i samband med beslutetatt stödja O. vid förvärvet av jordbruksfastigheten borde enligt promemorianmera preciserade planer och bedömanden ha förelegat. Som exempel angavs därvidanvändningen av åkermarker, hållbarheten i uppgjorda kalkyler förkalkonuppfödning, 0:s personliga förutsättningar att uppföda djur av olika slagoch hans möjligheter att tiUskjuta egna eller från annat håll anskaffade medel.Beträffande uppförandet av bostadshuset framhölls att ägande- ochsäkerhetsrättsliga förhållanden inte syntes ha klarlagts i full utsträckningoch att det särskilt med hänsyn till att ansökningen om statligt bostadslänavslagits i samtliga instanser över huvud taget syntes synnerligen tvivelaktigtom AMS bort engagera sig i byggnadsföretaget. Sammanfattningsvis anfördes attärendet utvisade brister i fråga om planering, styrning och kontroll ianmärkningsvärd omfattning. Tilläggspromemorian, dagtecknad , tillkom sedanytterligare utredning företagits. Det konstaterades därvid att "det hosarbetsmarknadsmyndigheterna tillämpade systemet för att bereda myndigheternashandläggande personal intern information om tidigare beviljad näringshjälpinte fungerar tillfredsställande". Promemoriorna överlämnades till JO enär revisorernasutredning inte omfattat frågan huruvida fel eller försummelse i tjänsteneventuellt förekommit i ärendet. JOmeddelade beslut i ärendet den 30.11.1973. Beträffande den O. beviljadenäringshjälpen fann JO () att det kunde ifrågasättas om interisktagandet sträckts alltför långt och atl det efteråt kunde sägas att AMS i0:s fall gjort felbedömningar. JO kom emellertid till den slutsatsen att beviljandet avnäringshjälp, sett för sig, "inte borde betraktas som så felaktigt att ansvarför tjänstefel borde komma i fråga". (Se JO:s ämbetsberättelse 1974 s. O. hade till en början ansökt hos vederbörandelänsbostadsnämnd om bostadslån för uppförande av etf enfamiljshus på sinfastighet för en uppgiven produktionskostnad av omkring 121 100 kronor.Ansökningen avslogs av nämnden liksom senare () avbostadsstyrelsen. O, anförde besvär hos Kungl. Maj:t, som i beslut den 18 april1969 lämnade ansökningen utan bifall. Maj:t förklarade emellertid medhänsyn till i ärendet föreliggande särskilda omständigheter hinder inte mötamot att O. meddelades igångsättningstillstånd för uppförande av enfamiljshusoaktat arbetet inte kunde inrymmas inom den av Kungl. Maj:t fastställda ramenför bostadsbyggande utan statligt stöd för . Av dåvarande akt ibostadslåneärendet framgår bl. a. följande: inkom från förste inspektören i tUl departementssekreteraren av fallet O. föranledd skrivelse av följande lydelse: kanslibyråhärden 15.12.1966 utgivit "Sfo nr 301 ang. anvisningar tillförbättringslånekungörelsen" och där står bl. Av arbetsmarknadskungörelsen (nr 368)framgår att arbetsförmedUngsorganens (länsarbetsnämndernas) verksamhet avser"bl. a. arbetsvärd och att sådan omfattar åtgärder som är särskUt ägnadeatt underlätta handikappads anpassning till arbetslivet, t. ex. genom utbUdnings-och flyttningsbidrag. Samhällelig medverkan till arbete och bostad på annan ortkan i vissa fall vara lämpligare än upprustning av bostad i ort med ringautkomstmöjligheter för den handikappade. bör, dåhandikappad är sökande, samråda med länsarbetsnämndens arbetsvårdsexpeditionoch, om så befinnes erforderligt, remittera ansökningen tiU expeditionen förklarläggande av arten av sökandens arbetshinder och för eventuellt utlåtande avlänsarbetsnämndens förtroendeläkare." Något sådant samråd har ej skett i föreliggande besvärsärendeoch jag ifrågasätter om ej ärendet bör återremitteras för attlänsbostadsnämnden och förmedUngsorganet bör föranstalta om detta. På akten finns följande blyertsanteckning: "Finns det något sakligt stöd för Bergströmssynpunkter? Om så ej är fallet föreslår jag att In tar en direkt kontakt medhonom eller hans chef och anmodar vederbörande att ta upp fallet O. till nybehandling i syfte att skyndsamt bereda O. sysselsättning./JK" I yttrande över besvären framhöll AMS bl.a. angelägenheten av att 0:s bostadsfråga löstes. I beslut , undertecknat av dåvarandeinrikesministern och kontrasignerat av departementssekreterarenLars Cronmark lämnade Kungl. Maj:t som ovan nämnts besvären utan bifall samtanförde vidare: Maj:t förklarar med hänsyntill i ärendet föreliggande särskilda omständigheter hinder icke möta mot attO. meddelas igångsättningstillstånd för uppförande av enfamUjshus utan statligtstöd på ifrågavarande fastigheter, oaktat arbetet ej kan inrymmas inom den avKungl. Maj:t fastställda ramen för bostadsbyggande utan statligt stöd för år1969. Maj-.ts beslut antecknades bl. a. följande: 1 ärendet är upplyst att O.förvärvat fastigheterna för att där bedriva djuruppfödning, att han avlänsarbetsnämnden i och beviljatsnäringshjälp för detta ändamål med sammanlagt . i bidrag och 9 770 kr.som lån, varjämte bidrag beviljats honom av landsting och kommun för sammaändamål samt att han, om statligt bostadslån ej kan beviljas honom, är bereddatt genomföra byggnadsföretaget utan statligt stöd. Som inledningsvis berörts lät AMSdärefter uppföra en bostadsbyggnad på 0:s fastighet. Detta tillgick i korthetpå det sättet att AMS från upphandlade ett bostadshus för ett prisav . För detta inköp samt för uppförandet av byggnaden användesanslaget "Förläggningsbyggnader m. m.". De stora kostnader som byggnadsarbetetsedermera medförde synes ha förorsakats bl. a. av byte av entreprenörer,svårigheter att samarbeta med O. samt i viss mån - oturliga omständigheter. Beträffande användandet av anslaget"Förläggningsbyggnader m. anförde föredragande departementschefeni statsverksproposition bl. a. följande: Den största utgiftsposten underanslaget till kostnader för förrådsverksamhet härutgjorts av kostnader för anskaffning av förläggningsbyggnader. Dessa anvisassom provisoriska bostäder åt personer som sysselsattes i beredskapsarbeten,undergår omskolning eller överflyttas till anställningar i sådana områden medbrist på arbetskraft, där bostad inte kan beredas på annat sätt. Vidare hyrstyrelsen ut förläggningsbyggnader till andra myndigheter såsom tillfälligapersonalbostäder m. m. Verksamheten omfattar slutligen temporära familjebostäderför flyktingfamiljer, zigenare samt omflyttade familjer, som inte annorledeskunnat beredas bostad. Dessa bostäder hyres ut till vederbörande kommun som isin tur upplåter bostäderna till angivna kategorier familjer. Temporärafamiljebostäder har ej anordnats för andra än zigenare. JO fann i sitt beslut attbyråchefen vid ' kamerala byrå - V. -gjort sig skyldig till tjänstefel bl.a. genom att i strid mot gällande anslagsanvisningar besluta att använda medelfrån anslaget "m. för uppförande avifrågavarande bostadsfastighet; V. var vidare i första hand ansvarig bl. a. förbristfälligheter vid anlitande av byggmästare och entreprenör samt vidformulering av hyresavtal mellan AMS och O. Vad V. lades till last var enligtJO av allvarlig karaktär och borde egentligen föranleda åtal för tjänstefel.V:s hälsa var emellertid enligt läkarintyg sådan att han inte bedömdes tåla enrättegång. JO meddelade därför V. åtalseftergift. Ytterligare några tjänstemänvid AMS blev föremål för JO:s kritik för sin befattning med ifrågavarandeärende. V. hade i sitt yttrande till JO bl.a. uppgivit att påtryckningar i ärendet förekommit från tjänstemän ikanslihuset. JO förklarade sig inte ha anledning betvivla V:s uppgifteratt påstötningar förekommit från kanslihustjänstemän. JO fann emellertid ej anledningutreda omfattningen av denna aktivitet eller innehållet i utväxlade samtal. Vidansvarsfrågans bedömning kan förekomsten av eventuella påtryckningar intetUlmätas någon betydelse, anförde JO, och framhöll därvidförvaltningstjänstemannes skyldighet att självständigt och på eget ansvarhandlägga honom anförtrodda ärenden utan att låta sig obehörigen påverkas avmeningsyttringar från kanslihuset. (Beträffande JO:s yttrande i övrigt i dettasammanhang hänvisas till JO:s ämbetsberättelse 1974 s. Beträffande frågan om tjänstemäns i kanslihuset medverkani AMS' handläggning av ifrågavarande ärende har ur JO:s aktmaterial följandeinhämtats. Som ovan nämnts lämnade Kungl. Maj:t av O.anförda besvär över beslut att ej bevilja honom statligt bostadslån utan bifallmen förklarade med hänsyn till i ärendet föreliggande särskilda omständigheterhinder inte möta mot att O. meddelades igångsättningstillstånd för uppförandeav enfamiljshus utan statligt stöd på ifrågavarande fastigheter oaktat arbetetinte kunde inrymmas inom den av Kungl. Maj:t fastställda ramen förbostadsbyggande utan statligt stöd för . 1 skrivelse till AMS i juli1969 från en inspektör vid vederbörande länsarbetsnämnd påtalades bl. a. attdet förelåg svårigheter att anskaffa erforderliga medel - enligt O. 140 - för uppförande av ett bostadshus till O. samt att"departementssekreteraren , , följerärendets gång och har uppmanat O. att förhöra sig hos arbetsmarknadsstyrelsenom dess möjligheter att medverka till en lösning av bostadsfrågan". Som tidigare framgått fattades inte något formligt beslutom upphandlingen av . skrev V. ett handbrev till tvåmedarbetare på AMS' kameralbyrå av innehåll att han fått upprepade påstötningarbeträffande fallet O. Han föreslog följande lösning: Ett hus - enligt 0:s förslag från - skulle inköpasoch uthyras till O. I avvaktan på att O. erhöll näringshjälp skulle såväl inköpsom uppsättning bekostas av AMS. O. skulle dock bidraga med de pengar han hade- . Vid förhör som JO hållit med befattningshavare på AMS haräven frågan om eventuella påtryckningar från departementstjänsteman behandlats. Förste byråingenjören uppgav, att hansjälv endast ryktesvägen hört talas om att påtryckningar förekommit"uppifrån" och att han utgått från att därmed åsyftats"departementet". Avdelningschefen sade sig också ha hörttalas om att upprepade telefonsamtal kommit från kanslihuset men att dettaunder den tid ärendet var föremål för handläggning inom AMS inte kommit tillverksledningens kännedom på annat sätt än att man känt till 19 1974.4 saml. "att ringt och stött på inäringshjälpsfrågan". Wennerberg bestred emellertid att dettatelefonsamtal haft någon som helst betydelse för bedömningen av ärendet. Byråchefen sade sig ha en "känsla"av att samtal förekommit från någon - dock inte - av Berghs medarbetare. Byrådirektören har uppgivit att hansannolikt själv hörde talas om ifrågavarande ärende på vårsidan 1970 men atthan möjligen redan tidigare hade hört talas om att "departementet haderingt väldigt mycket"; hade själv blivit uppringd undersommaren 1970 av en dam från , troligen kanslisekreterare,som förhört sig om när 0:s bygge skulle sättas i gång. Förhören visar att en sammanblandning kan ha skett mellannuvarande statsrådet och departementssekreteraren . var statssekreterare i statsrådsberedningenoch blev sistnämnda år statsråd. var åren 19671968departementssekreterare i och har därefter varitsakkunnig i statsrådsberedningen. Beträffande nämnde departementssekreteraren befattning med ifrågavarande ärende har inhämtats följande: tjänstgjorde istatsrådsberedningen och hade därvid viss befattning med statsministerns post.I maj 1968 kom ett brev från O. tUl . 1 sedvanlig ordningundersökte vad frågan rörde. 1 detta fall tog han, såvitt hanminns, kontakt med sjukkassan och arbetsvårdsbyrån i vederbörande län. Härefterremitterades brevet tUl . fick sedanupprepade telefonsamtal från O. följde också ärendet iinrikesdepartementet och fick på egen begäran närvara vid ettberedningssammanträde i rörande bostadslåneärendet.Tanken väcktes, möjligen i detta sammanhang, att man skulle koppla in AMS ochutnyttja deras särskilda kvot för att bereda O. bostad. även med arbetsvårdsenheten på AMS, dvs. den byrå som förestods avbyråchefen . Vem som tog initiativet till detta samtal minns han inte.Kontakterna från kanslihusets sida avsåg närmast förfrågningar om vilkamöjligheter man hade att hjälpa O. befattning med ärendetupphörde . Bilaga 16 PM angående utanordnande av arvode för visstutredningsuppdrag 1 970 uppdrog dåvarandedepartementschefen i industridepartementet åt att utarbeta enpromemoria rörande vissa förhållanden angående utvecklingen påkassett-TV-området. Uppdraget synes ha getts i muntlig form. Företagetöverlämnade promemorian till departementet och den 16 oktober1970 föreskrev Kungl. Maj:t att från trettonde huduvtitelns anslagIndustridepartementet skulle tiU utbetalas somersättning för utarbetandet av promemorian. Denna överlämnades sedermera tillStatsföretag för vidare åtgärder. bolagsordning framgår bl. a. att företagetär ett s. k. Enligt bolagsordningen skall bolaget.Av bolagets årsredovisningar framgår att det arvode somutbetalades från industridepartementet utgjorde huvuddelen avbolagets intäkter . PM angående vissa frågor rörande den statligaupphandlingen, m. m. 1 denna promemoria redovisas vissaupphandlingsfrågor med anledning av dels Kungl. Maj:ts beslut att utfärdakungörelse (1973:598) om skyldighet för statliga myndigheter att anlitaCrownair , dels upphandling frånARE-bolagen av konsulttjänster avseende energibesparingskampanjen. Först skalldock något beröras de allmänna principerna för den offentliga upphandlingen. Maj:t har i propositionen 1973:73() redovisat riktlinjer för den statliga upphandlingen pågrundval av upphandlingskommitténs förslag i betänkandet "Offentligupphandling" (SOU 1971:88), Kravet på affärsmässighet skall liksomhittills vara den grundläggande principen för den statliga upphandlingen.Härigenom skapas förutsättningar för en från såväl statsfinansiell somsamhällsekonomisk synpunkt mest fördelaktig upphandling. 1 fråga om vad som börinbegripas i affärsmässigheten har anförts att en sammanvägning av relevantaomständigheter förutom det erbjudna priset även exempelvis kvalitet,anbudsgivarens förmåga att fullgöra sina åtaganden, möjligheter att få godservice, framtida driftkostnader etc. - bör göras i varje särskilt fall. Vidarehar framhållits bl. a. att tillämpning av principen om affärsmässighet i vissafall kan leda till konflikt med andra av statsmakterna uppställda mål. Främstförsvars-, sysselsättnings- och försörjningsberedskapsskäl gör att det i vissafall erfordras vidare bedömningar än vad en strikt tillämpning av principen omaffärsmässighet tillåter. Sådana vidare bedömningar skall dock ej göras av deupphandlande myndigheterna utan av Kungl, Maj:t, Maj:t har berett tillfälle att avgeyttrande över vad som anförts i propositionen om riktlinjer för den offentligaupphandlingen. har (rskr 1973:190) beslutat geKungl. Maj:t till känna vad finansutskottet i sitt betänkande (FiU 1973:27)anfört med anledning av propositionen jämte motioner, vilket i huvudsak innebären tillstyrkan av ovanämnda riktlinjer. Maj:t har vidare utfärdat en nyupphandlings-kungörelse (1973:600), som trätt i kraft den 1 januari 1974.Enligt I § äger kungörelsen tillämpning på statlig myndighets upphandling i denmån Kungl. Maj:t ej föreskriver annat. Två myndigheter överstyrelsen förekonomiskt försvar och AMS har liksom tidigare i sin instruktion fått dispensfrån kungörelsen. Vidare har dispenser lämnats av Kungl. Maj:t i ett begränsatantal fall, bl. a. i ärenden som gällt upphandling i sysselsättningsfrämjandesyfte. Den upphandling som sker genom statliga bolag omfattas inte avbestämmelserna. Med upphandling förstås köp eller beställning av vara,byggnads-, anläggnings- eller motsvarande arbete eller tjänst. Enligt dentidigare upphandlingskungörelsen (1952:496, ändrad senast 1968:642) omfattadesinte upphandling av tjänster av bestämmelserna. dock ofta analogt vid sådan upphandling.