bet · FX01LU38 · 1974-12-31 00:00:00 — Vaddärefter angår frågan huruvida det, såsom motionärerna påslår, finns någolbehov av all lill den enskildes skydd behålla omyndigheisgrunderna i 10 kap, 1§ andra-fjärde punkterna, konslalerar ulskoilel lill en början att åtminstoneandra punkten ter sig föråldrad, Äli tillgripa omyndigheisförklaring endasl avden anledningen ati en person är slösaktig synes vara en alltför långlgåendeålgärd, I regel lorde del i sådana fall vara hell tillfyllest med förordnandeav god man, Äv uppgiftersom tingsräll lämnat i sill remissyttrandeframgår vidare alt i de av tingsrällen meddelade 1 019domarna på omyndigheisförklaring iredje punkten åberopades i endast fyra falloch andra punkien inle i någol fall, Omyndigheisgrunderna i andra och tredjepunkterna har således redan i stort sell upphört att tillämpas. Orsakentill att tredje punkten så sällan tillämpas torde sannolikl varabevissvårigheter och det förhållandet alt den som missbrukar alkohol ochnarkotika numera har möjligheter all få hjälp och vård på annal säll. Utskottetvill vidare erinra om all de sjukdomstillstånd som kan uppkomma vid allvarligtmissbruk av framförallt narkotika i vissa fall kan hänföras under begreppetpsykisk sjukdom. Det är sålunda inle ovanligt alt en narkoman, som har begåttbrott, av rätten övertämnas till sluten psykiatrisk vård, I dessa fall kandärför 10 kap. 1 § första punkten bli tillämplig. På grund av del anförda kanutskottet inte finna alt del skulle föreligga behov av all behållaomyndigheisgrunderna i 10 kap. 1 § andra och iredje punkterna. Ulskollet villemellertid med anledning av vad anfört understryka allslopandet av iredje punkten i 10 kap, 1 § självfallel inte får leda lill alt enapplicering av begreppet psykisk ab-normilel av annal slag tillgrips i inte avseddutsträckning för all möjliggöra omyndighetsförklaring, Belräffandeslulligen de grunder för omyndighelsförklanng, som är upp-tagna i 10 kap, 1 §Ijärde punkien, har de kommil lill användning i något slörreomfattning än omyndigheisgrunderna i andra och iredje punkterna, I de avSlockholms tingsräll enligi ovan meddelade domarna åberopades fjärde punkien i73 fall, dvs. i av domarna. Genom alt möjligheterna allförordna god man vidgas till att även avse fall av varaktig sjukdom, hämmadförståndsutveckling, försvagal hälsotillstånd eller liknande lorde emellertidomyndighetsförklaring i de flesta av de fall som ryms under Ijärde punktenkunna ersättas av godmansförordnande. Del är endasl när del gäller delnuvarande krileriel oerfarenhet, som omyndigheisförklaring i fortsättningeninle kan utbytas mot sådani förordnande. För den som på grund av oerfarenhelhar behov av hjälp i rällsliga och ekonomiska angelägenheter står emellertidandra möjligheier lill buds, I propositionen hänvisas i sådant hänseende tillsamhällets riittshjälp och till det bisiånd med ekonomisk förvallning somlämnas av banker och liknande, Pä grund av del anförda anser ulskoilel altmotionärernas påslående, all ell slopande av andra-Qärde punkterna i 10 kap, 1§ skulle medföra en försämring i den enskildes rättsskydd, saknar grund,Ulskoilel avslyrker följaktligen bifall lill motionen 1974:1949 i förevarandedel, Ulskoilelövergår härefter lill all behandla vissa problem som har tagits upp avjustitieombudsmannen (JO) i en skrivelse lill Kungl, Maj:t ochsom också berörs i molionen 1974:1948, nämligen de som uppslår när en person,som inle är omyndigförklarad, av domstol förklaras sakna processbehörighei ochlill följd härav och på grund av all han saknat siälllbrelrädare får sin lalanavvisad, I skrivelsen anför JO bl, a, au det framslår som beiänkligl all dellagstiftningsvägen inte har sörjts för ell klargörande av under vilkaförulsäliningar en myndig person skall kunna frånkännas processbehörighei. Änmer otillfredsställande måste del enligt JO:s mening anses vara aulagstiftningen inte heller har anvisal någon ordning enligt vilken en personstalan kan föras, då han funnits sakna behörighet all själv föra sin lalan, Ipropositionen framhåller föredragande stalsrådel att även han anser att detsjälvfallet skulle vara en fördel om man kunde ställa upp generella regler omnär en person skall frånkännas processbehörighet och om del formella förfarandeti sådana fall. Enligt hans mening låter sig della dock inle göras.Propositionen innehåller därför inga förslag lill ändrade processuella regleri sådant hänseende. Förevarandefråga är enligt utskottets mening av stor vikt från rätlssä-kerhetssynpunkt.Ätt beröva en person hans räll att föra talan inför domslol är en allvariigåtgärd och detla även om han på grund av ändringarna i 18 kap, 3 § kan fåbisiånd av god man. Del kan å andra sidan innebära väl så stora ölägenheter omrällen tvingas på grund av exempelvis avsaknad av läkarintyg tillåta att lalanförs av en person som rätteligen inte borde ha processbehörighei. Den senareriskerar genom sin process att själv ådra sig betungande rättegångskostnader.Vidare vållas motparten i rättegångar av det slag som här antytts i allmänhetbetydande obehag och andra personliga olägenheter likaväl som avsevärda kostnader, eftersom han ofta inle kan fk ut ersättning förderällegångskoslnadersom i domen tillerkänns honom. Problemet är såsom framhållsi remissvaren också av slor praktisk betydelse för domslolarna med hänsyn tillall mål av förevarande arl vanligen är tidsödande och föranleder ell iförhållande till målets vikt oproportionelll stort arbete. Samhället tillskyndashärigenom stora direkta och indirekta kostnader. Medhänsyn till del anförda anser utskottet del beklagligt all del inte befunnitsmöjligt all i lag reglera förevarande fråga, delta särskill mol bakgrund avalt fall, där det är tveksamt huruvida part är processbehörig eller inte,uppenbariigen kommer alt bli vanligare i fortsältningen, eftersom möjligheternatill omyndighetsförklaring nu inskränks, 1 just denna typ av fall, där partenkan lida av en sjuklig kverulans, lorde det vara ulomordenlligt svårt att förmåhonom att inge läkarintyg. Såsom föredragande stalsrådel anför kan del å andrasidan inle komma i fråga all tvångsvis föranstalta om läkarundersökning. Saknasläkarulredning lorde del, såsom framgår av rällsfallet NJÄ 1971 s, 519, endasli undantagsfall, då omständigheterna är särskill ftagranla, bli möjligl allförklara part sakna processbehörighet. angivna förhållanden kommer, såsomföredragande slalsrådel anför, all leda lill all personer måste tillåtasföra talan, trots all det finnsomsländigheter som tyder påatlde skullefrånkännas processbehörighei, om läkarutlåtande hade kunnat anskaffas. Medhänsyn lill de olägenheter som delta, enligt vad utskottet anfört, kaninnebära utgår ulskollet från all ulveckligen på området följs av Kungl. Maj:toch alt frågan blir föremål för ytteriigare överväganden i annal lämpligtsammanhang. Närdet sedan gäller det av JO berörda problemet med ställföreträdare för den somfrånkänns processbehörighet blir della löst genom förslagel om vidgademöjligheter all förordna god man. Äv slor betydelse är härvid möjlighelen all,om särskilda skäl föreligger, förordna god man för den som motsätter sig sådantförordnande. När del gäller part som frånkänns processbehörighei måsle mannämligen räkna med all han ofta inle kommer all samtycka lill all god manförordnas för honom, allmänna motiveringen anför föredragande stalsrådel att genom de vidgademöjligheterna att förordna god man "torde de myndiga personer som frånkännsprocessbehörighet så gott som alltid kunna fä en ställföreträdare som kan föraderas talan". Det citerade uttalandet kritiseras i molionen 1974:1948,Motionärerna anser att uttalandet ger intryck av alt det kan förekomma fall,där person frånkänns processbehörighet men likväl inle kan få legalställföreträdare. Enligt motionärernas mening boren person i sådana fall alltidfk ställföreträdare som för hans talan. Motionärerna yrkar (yrkandel 1) alldenna uppfattning ges Kungl, Maj:ttill känna, Ulskoilelvill för sin del underslryka alt utskottet delar motionärernas uppfallning altperson, som frånkänns processbehörighei, alltid skall ha ställföreträdare. Deföreslagna nya grunderna för förordnande av god man in- nebärockså, såviii ulskoilel kan bedöma, alt god man kan förordnas i förevarandefall. Endasl i del fallet all dei uppslår svårigheter au få fram en person, somär villig alt åta sig uppdragel som god man, synes den som frånkännsprocessbehörighet behöva riskera alt bli utan ställföreträdare, I praktikentorde detla emellertid enligt utskoiieis mening bli mindre vanligl. Vadulskoilel nu anfört behöver för att bli tillämpligt inie ges Kungl, Maj:l särskilllill känna. Om underårigt barn saknar legal förmyndare skallrällen förordna en särskild förmyndare för barnet. För den som förklarasomyndig skall också en särskild förmyndare förordnas, Till förmyndare skallrällen enligt 11 kap. 5 § FB ulse en erfaren, rättrådig och i övrigl lämpligman eller kvinna. Helst skall del vara en person som är släkt med den omyndigeeller som är besvågrad med honom eller annars står honom nära. Ipropositionen föreslås att släktskapsbestämmelsen slopas. Vidare föreslås att i20 kap. införs en ny paragraf, 24 a §, i vilken föreskrivs skyldighet förrätten att i ärende om förordnande av förmyndare bereda överförmyndarentillfälle all lämna förslag på person som är lämplig för uppdraget. Den nyabeslämmelsen i 24a§ syftar till att möjliggöra för domslolarna att ulan alltförstor omgång få tag på lämpliga förmyndare. Denföreslagna ändrade lydelsen av 11 kap. 5 § har föranlell två motionsyrkanden.I molionen 1974:1949 hemslälls (yrkandel 2) all avslår förslaget altslopa släklskapsbeslämmelsen. En sådan lagändring skulle enligt motionärernasmening nämligen innebära risk för all förmynderskapei kommer allinstilulionaliseras. I molionen 1974:1946 (yrkandel 1) hemslälls all riksdagenför sin del beslutar all i 11 kap. 5 § införa ell tillägg av innebörd all lillförmyndare ej får ulses någon soin har all på grund av ijänsl eller avtal tabefattning med den omyndiges angelägenheter. Motionären avser med yrkandelframför allt fosterförälder för den som placeras i enskilt hem, arbetsgivaresamt Ijänsleman vid myndighei som har all handlägga ärenden rörande denomyndige. Gemensami för dessa personer är enligi motionären alt de kan kommaall i någol avseende företräda eii inlresse som strider mol den omyndiges inlresse. Vadförst angår släktbestämmelsen vill ulskollet erinra om att del frånhandikapporganisationernas sida vid skilda tillfällen framföris önskemål om altbestämmelsen skall upphävas. Enligt dessa organisationer händer del inle såsällan att på grund av nämnda beslämmelse till förmyndare ulses släkting sominte hyser någol slörre intresse för den omyndige, I såvälförmynderskapsutredningens betänkande som i deparlemenlspromemorian har ocksåföreslagils alt bestämmelsen om föreirädesrätl för anhöriga skall upphävas. Vidremissbehandlingen har ändringsförslagen tillstyrkts eller lämnats ulan erinranav samtliga remissinslanser. Ulskollet ansluter sig för sin del lillpropositionens ståndpunkt alt fö-relrädesräilen för anhöriga bör utmönstras.Såsom föredragande slalsrådel anför lorde ett upphävande av beslämmelsen gedomslolarna bättre möjligheter all beakta den omyndiges inlressen vidutseendet av förmyndare. Det nu sagda innebär självfallel inle all domstolarnaframdeles skall undvika att förordna släkting till förmyndare. Tvärtom torde,såsom påpekas i spe-cialmoliveringen (s. 170), en släkting eller liknande mångagånger vara lämpligast som förmyndare, särskilt med hänsyn lill angelägenhetenav all den omyndige får tillfredsställande personlig omvårdnad. Någon risk förall förmynderskapet skulle komma all, såsom motionärerna befarar,instilulionaliseras anser utskottet mot bakgrund av del anförda inleföreligga. Ulskoilel avslyrker därför bifall lill molionen 1974:1949 såvill nuär i fråga. Vadmotionären anför i molionen 1974:1946 om all lill förmyndare inle bör ulsesfostetföräldrar, arbetsgivare och vissa tjänstemän ansluter lill ullalai vid remissbehandlingen avpromemorian. Även ulskoilel finner det självfallet angelägel all lill förmyndareinte utses någon som har inlressen som strider mol myndlingens inlressen.Visserligen kan, om enstaka inlressekonflikler uppkommer mellan förmyndare ochmyndling, god man enligi 18 kap, 2 § FB förordnas för myndlingen. Om delemellertid för förordnandet av förmyndare kan förutses aukonkurrerande inlressen kommer au uppslå mellan myndlingen och den föreslagnaövervakaren, bör uppenbariigen annan förmyndare ulses. När del gällerutvecklingsstörd person som av omsorgssiyrelse placeras i enskilthem kan del onekligen föreligga risk för intressekollisioner mellan förmyndareoch myndling, om till förmyndare ulses den hos vilken den uivecklingssiördeblivil placerad, Å andra sidan kan del finnas situationer där del torde varalämpligasi all lill förmyndare ulse jusi vederbörandes fosterföräldrar, Ellförbud av del slag motionären förordat skulle därför kunna förhindra allmyndlingen får lill förmyndare den som kan anses lämpligasi för uppdragel. Liknandesynpunkter gör sig än mer gällande i fråga om arbetsgivare. Ätl lill förmyndareförordna arbetsgivare torde i regel ej vara lämpligl, eftersom etl sådant förordnandelätt kan skapa ett beroendeförhållande mellan arbetsgivare och arbetstagare avslag som ej bör förekomma. Även här kan del emellertid föreligga situationerdär del undantagsvis torde vara lill fördel om arbetsgivaren kan ulses tillförmyndare. Vadslutligen angår ijänsleman vid myndighet som har alt handlägga ärenden rörandeden omyndige vill ulskollet hänvisa till remissyttrandet av i , vilken är den enda sociala nämnd som har beretlstillfälle att yttra sig över departementspromemorian. Nämnden har i sillyltrande anfört all inom barnavårdens område har fråndomslolarnas sida ställts anspråk på att socialförvaltningen skulle komma medförslag på lämpliga personer som förmyndare. Svårighel har därvid enligtnämnden uppkommit all få tag på lämpliga personer, vilket hängtsamman med alt socialassistenterna funnit det olämpligt alt åla sig dyliktförmynderskap, eftersom de därigenom ansett sig kunna komma i konflikt med sinaordinarie tjänsteåligganden. Nämnden har med hänsyn härtill framhållit att tillförmyndare bör utses personer utanför socialarbetarnas krets. I Ulskollet harvidare upplysts all i de få fall i där socialassislenl har förordnatstill förmyndare har det hänt att konflikter uppstått mellan förmyndare ochmyndling, framför alll beroende på all myndlingen har belraklal förmyndarensanknytning lill socialförvaltningen med misstro, Ulskoilelvill för sin del framhålla del angelägna i alt myndlingen har förtroende försin förmyndare. Om lill förmyndare ulses person, som i sin tjänst har atthandlägga ärenden rörande den omyndige, kan detta i vissa fall säkerligen ledatill förtroendekonflikter mellan förmyndare och myndling. Försiktighet bördärför iakttas när det gäller att till förmyndare ulse person som den omyndigekan komma alt uppleva slå i motsatsförhållande lill honom. Såsom framgår av detovannämnda remissvaret brukar mot bakgrund av det anförda socialtjänsieman inteheller gärna åta sig förmyn-daruppdrag. Något förbud all göra della böremellertid inle införas. En socialtjänsieman kan exempelvis redan ha godakontakter med den omyndige, och denne kan själv önska att vederbörandeförordnas till förmyndare. Sammanfallningsvisanser ulskoilel sålunda all del inle i lagen bör införas någol förbud alt tillförmyndare utse den som på grund av avlal eller tjänst har alt ta befattningmed den omyndiges angelägenheter. Ett förordnande av förmyndare måsleemellertid i de fall som tas upp i molionen föregås av en noggrannlämplighetsprövning, varvid bör beaktas de synpunkter ul-skollel.ovan framfört.Ulskollet avstyrker på anförda skäl yrkandel 1 i molionen 1974:1946. Idelta sammanhang vill utskottet någol beröra en fräga som har tilldragit sigintresse under remissbehandlingen av departementspromemorian. Från flera hållhar riktats kritik mot all många förmynderskap samlas hos en och samma person.Enligt vad utskottet erfarit finns det fall, där förmyndare inneharmer än 100 förmynderskap, Ätl personer tillåts åla sig förmynderskap i sådanutsträckning anser ulskollet helt förkastligt. En förmyndare, som har hand ometl stort antal förmynderskap, kan uppenbartigen inte ha någon möjlighet attägna lid åt myndlingens personligaomvårdnad, något som är en av huvudpunkternai reformen. Denuvarande förhållandena när del gäller förmyndare är således i vissa hänseendenallt annal än lillfredsslällande. Det oaktat anser ulskollet i likhei medföredragande slalsrådel all man inle i lag kan ställa upp någon beslämd gränsför hur många förmynderskap en viss person skall kunna ha hand om. Med hänsynlill all överförmyndaren enligi den föreslagna lagen 24 a § alllid skallberedas tillfälle all lämna förslag på person som är lämplig som förmyndare,lorde del emellertid i fortsältningen bli läitare lor domslolarna alt fåtillgång lill kvalificerade förmyndare, som inte innehar en Härtill kommer au anlalel omyndigförklarade kommerall minska. Enligt utskottels mening kan man därför förvänta att förevarandeproblem kommer all få mindre belydelse, Ulskollet vill emellertid kraftigtstryka under vad som i propositionen (s, 126) sägs om att del bör åliggadomstolarna all förvissa sig om att den som utses lill förmyndare harerfordertig lid all ägna sig ål siu uppdrag. Vadulskoilel i della avsnitt uttalat om förordnande av förmyndare är i tillämpligadelar gällande även vid förordnande av god man, Ulskoilel har velal betonadella med hänsyn lill au inslituiei omyndighetsförklaring i fortsättningenskall användas restriktivt och i åtskilliga fall ersällas avgodmansförordnande. Ipropositionen föreslås yilerligare alt den nuvarande skyldighelen enligt 11kap, 8 § FB alt åta sig förmyndaruppdrag slopas. Förmyndare föreslås vidarealltid få rätt all bli entledigad på egen begäran. Förälder skall dock inle hasådan räll, om särskilda skäl lalar mot entledigandet. Deföreslagna ändringarna föranleder ingen erinran eller särskilt uttalande frånutskottets sida. Enligt gällande räll skall förmyndareförvallningstå under kontroll från del allmännas sida. Förulsällning för all konlrollskall kunna utövas är alt förmynderskapei kommer lill konlrollmyndighelenskännedom, möjliggörs genom all förmynderskapei skrivs in hosförmynderskapsdomstolen. Bestämmelserom inskrivning av förmynderskap återfinns i 12 kap, 1 § FB. De bygger pågrundsatsen all förmynderskap skall skrivas in försl när egendom kan förväntastillfalla den omyndige. Inskrivning av förmynderskap skall sålunda ske såsnarl underårigs fader eller moder avlider eller om egendom somskall stå under förmyndares förvallning tillfaller underårig eller någonrättens åtgärd skall vidtas i fråga som rör förmynderskapet. Inskrivningen ärobligalorisk och ej beroende av värdet av den egendom som eventuellt tillfallerden underårige. Förmynderskap för omyndigförklarad liksom alla godmanskap skallalltid inskrivas. Gällandebeslämmelser om inskrivning av förmynderskap har kritiserats i tre hänseenden.För del första blir inle alla de förmynderskap inskrivna och underkastadekontroll, som rätleligen borde bli del. Anledningen härtill är svårigheternaall få kännedom om när egendom tillfaller underårig, om della inle sker isamband med arvsfall. Fördel andra medför inskrivningsreglerna att förmyndarkontroll sätts in i fall därsådan är obehövlig, exempelvis på grund av alt den egendom som tillfallerunderårig vid ena förälderns död är obetydlig. Fördet tredje kan. sedan ell förmynderskap väl har rälleligen skrivits in, beslulinle meddelas om att inskrivningen skall upphöra, Etl förmyn- derskapför underårig som en gång skrivits in förblir således inskrivet tills denunderårige blir myndig, Ipropositionen föreslås alt reglerna om inskrivning ändras så att inskrivningav förmynderskap för underårig skall ske endast om (1) särskild förmyndare förordnasför den underårige eller (2) han på annat sätt än genom upplagande av lånerhåller egendom som skall stå under förmyndarens förvallning och som tillsill värde överstiger ell belopp moisvarande två gånger basbeloppet enligtlagen om allmän försäkring eller (3) rätlen av annan särskild anledning finnerall förmynderskapet bör skrivas in. Rätlen får också enligtproposilionsförslagel möjlighel all beslula all inskrivning skall upphöra, omgrund för inskrivning inte längre föreligger. När det gäller förmynderskap föromyndigförklarade och godmanskap föreslås i propositionen alt inskrivningliksom f n, alllid skall ske. Denföreslagna gränsen för inskrivning av underårigs förmynderskap kritiseras imotionen 1974:1948, Motionärerna anser alt gränsen är för högt satt. De yrkardärför (yrkandel 2) att gränsen skall sättas vid ett basbelopp. Utskottetvill för sin del anmärka alt genom förslaget om en beloppgräns som utgångspunktför inskrivning av förmynderskap tillgodoses kravel på att förmynderskap, därförmyndaren förvallar endasl obelydliga medel för den underåriges räkning,skall undantas från samhällets kontroll. Härigenom uppnås också den fördelenall överförmyndaren får eil belydligi mindre anlal förmynderskap au granska.Han får således på ell hell annal sätt än lidigare möjlighet att, såsom yrkas imotionen 1974:974, koncentrera kontrollen lill fall där en kontroll verkligenbehövs, Äll beloppsgränsen anknyls lill basbeloppet anser ulsRoltel med hänsyntill de snabba förändringarna i penningvärdet vara en , Självfallelkan det råda olika uppfattningar om hur beloppsgränsen skall beslämmas. Någonmotivering till all föredragande stalsrådel vall just ivå gånger basbeloppetlämnas inle i propositionen. Enligt ulskoltels mening måste man här göra enskäligheisavvägning mellan å ena sidan önskemålet om en konceniralion avkonlrollen till slörre förmögenheler och å andra sidan behovet av all skyddaäven mindre tillgångar hos den underårige. Vid denna avvägning har utskottetkommit lill all propositionens förslag, ivå gånger basbeloppel, vilket värdeft. o, m. motsvarar , utgör en lämpligbeloppsgräns. Utskottet har därvid beakial all del är vanligl au barn vidförälders frånfälle erhåller försäkringsbelopp från ijänstegrupplivförsäkring,I flertalet fall uppgår sådant belopp f n, till . Enligt ulskouelsmening är del rimligl all den efterievande föräldern skall kunna använda dellabelopp lill barnels olika behov ulan au behöva vara underkaslad samhällelskonlroll, Ulskoilelfinner sig emellertid böra underslryka vad föredragande slalsrådel anför omalt bestämmelserna bör lolkas så all inskrivning skall ske inle bara när denunderårige vid ett och samma tillfälle förvärvar egendom till ett värde överstigandetvå basbelopp utan också när den underårige er- hålleregendom som tillsammans med lidigare förvärvad och alltjämt innehavd egendomöverstiger beloppsgränsen, innebär således alt om den underårige erhållerell försäkringsbelopp av ovan angivna storlek skall della slås samman med vadhan eventuellt till följd av gåva eller arv kan ha exempelvis innestående påbank. Överstiger härvid det sammanlagda värdet ivå gånger basbeloppet, skall inskrivningav förmynderskapei ske, Ulskollet vill även peka på alt, om den omyndige hardel i fast egendom eller i rörelse utan att värdet av hans del överstigerbeloppsgränsen, kan förmynderskapei ändå inskrivas med lillämpning av 12 kap, 1§ tredje punkten. Pågrund av det anförda avstyrker ulskoilel bifall lill molionen 1974:1948 såviitnu är i fråga. Förmyndarens huvuduppgift är enligt 13 kap, 1 § altförvalla myndlingens förmögenhet och förelräda honom i angelägenheter som rördenna, I de fall då förmynderskapet avser en omyndigförklarad ingår detdessulom i förmyndarens plikter alt sörja för myndlingens person i mån dellamed hänsyn lill grunden för omyndighetsförklaringen eller av annat skäl är nödvändigt.För arbelel härmed har förmyndaren dock inle räll lill arvode. När del gällerden personliga omsorgen om underåriga iräder vårdnadsreglerna i 6 kap, FB in.