bet · FX01LU13 · 1974-12-31 00:00:00 — Dessutom är mellanmannen berättigad tillsärskild gottgörelse för sina direkta utlägg, såvida inte provisionen ärberäknad till att omfatta även sådana utgifter. De stadganden i kommissionslagen, som behandlar villkorenför att provision skall utgå, återfinns när det gäller kommissionärer i 2728§§ och när det gäller handelsagenter i 68-70 §§. Bestämmelserna om provision äri huvudsak likartade vid försäljningskommision och handelsagentur. På grund avhänvisningar i 86 och 87 §§ gäller de också för handelsresande, som helt ellerdelvis avlönas med provision. För att en handelsagent enligt dessa bestämmelser skall harätt till provision på ett försäljningsavtal fordras att avtalet har slutits avhonom eller eljest kommit till stånd genom hans medverkan. En ytterligareförutsättning för provisionsrätt är enligt huvudregeln att tredje man fullgöravtalet, dvs. erlägger betalning för varan. Agentens medverkan måste ligga itiden före uppdragsavtalets upphörande. Däremot fordras inte att betalningenerläggs innan uppdraget upphör. Det är osäkert om agenten har rätt tillprovision i det fall att även avtalet kommer till stånd efter det att hansuppdrag har upphört. 1 och för sig utgör ordalydelsen av 68 § inte något hinderför att tillerkänna agenten ersättning för alla försäljningsavtal som harkommit till genom hans medverkan, under förutsättning att det arbete som hanhar lagt ned på att få avtalet till stånd hänför sig till tiden före uppdragetsupphörande. Frågan har såvitt bekant inte ställts pä sin spets i rättspraxis.Inte heller har inom berörda branscher något enhetligt handelsbruk kunnatkonstateras enligt vilket rätt till efterprovision skulle föreligga. 1 propositionen framhålls att det nuvarandeprovisionssystemet medför vissa risker för att uppdragstagaren inte alltid fårdet vederlag för sitt arbete som han rätteligen bör ha anspråk på. Detta gällersärskilt om huvudmannen säger upp avtalet på ett relativt tidigt stadium, innanvaran ännu hunnit inarbetas på marknaden. En sådan uppsägning kan medföra attagenten inte får betalt för det arbete som han har lagt ned i enlighet medavtalet. Agenten har naturligtvis vissa möjligheter att skydda sig mothithörande risker genom att i uppdragsavtalet betinga sig t. ex. högreprovision, särskild engångsersättning för produktens marknadsföring underförsta året eller särskilt avgångsvederlag eller genom att utverka förbud förhuvudmannen att säga upp agenturen innan viss minsta tid har förflutit elleromsiittningen har stigit till visst belopp. Uppenbarligen befinner sig dockmånga agenter i en förhandlingsposition som gör det svårt för dem att i avtalenfå införda klausuler som tillvaratar ifrågavarande intresse. Det konstaterasdärför i propositionen att det föreligger behov av en laglig reglering avhithörande problem. Mot denna bakgrund läggs i propositionen fram förslag omen utbyggnad av de nuvarande reglerna om handelsagents rätt till provision i 68 § kommissionslagen. Till följd av hänvisningar i 27 §andra stycket, 86 a § tredje stycket och 87 § föreslås bestämmelserna härom blitillämpliga även på kommissionärer med varaktigt uppdrag och påprovisionsavlönade handelsresande. De föreslagna reglerna har följandeinnehåll. För att provision skall utgå fordras liksom tidigare attagenten varit verksam för att försäljningsavtal kommit tillstånd. Såsom ett förtydligande av huvudregeln i 68 § första stycket haremellertid tillagts att rätt till provision föreligger även i de fall dåförsäljningsavtalet ingås efter uppdragets slut men köparens anbud dessförinnanhar kommit huvudmannen eller agenten till hända. För att betona att alltförstränga beviskrav inte bör ställas på handelsagenten har dessutom den nuvarandeformuleringen att avtalet skall ha kommit till stånd genom hans medverkanändrats till "kan anses ha kommit till stånd genom hans medverkan". Förslaget innebär vidare att i 68 § andra stycket införsen bestämmelse om att handelsagenten skall ha rätt till efterprovision. Ibestämmelsen slås fast att agenten har rätt till provision även på sådanaavtal som sluts efter det att uppdraget har upphört och utan att köparens anbuddessförinnan kommit huvudmannen eller agenten till hända, allt underförutsättning att agentens insatser kan anses ha medverkat till avtalsslutet. För att underlätta beräkningen av efterprovisionen ihuvudparten av de fall, då försäljningsavtal ingåtts efter uppdragets slut,föreslås att 168 § tredje stycket införs en schablonregel om efterprovisionensstorlek. Denna schablonregel har det innehållet att, om utredning inteförebringas om efterprovisionens storlek och uppdraget varat ,sådan provision skall utgå med ett belopp som motsvarar tre månaders provision,beräknad efter genomsnittet av månadsprovisionerna under uppdragets sista år.Som en ytterligare förutsättning för att schablonregeln skall vara tillämpligföreskrivs, att uppsägning inte har skett med minst sex månadersuppsägningstid. Bestämmelserna om efterprovision föreslås bli tvingande pådet sättet att agenten inte före uppdragets slut skall kunna med bindandeverkan avsäga sig sin rätt till efterprovision (68 § fjärde stycket). 1 motionen anförs kritiska synpunkter på schablonregelnsavfattning. Såsom tidigare nämnts har i propositionen uttryckligen angivits,att schablonregeln skall vara tillämplig endast om uppdraget har varat minstett år och har sagts upp med kortare varsel än . De bådabegränsningar, som sålunda uppställs i fråga om schablonregelns tillämpningsområde,finner motionären obehövliga. Motionären anser att ersättning enligtschablonregeln i princip bör kunna utgå oberoende av uppdragets varaktighet ochuppsägningstidens längd. Dessutom förordas i motionen att schablonregelnkompletteras med en särbestämmelse för de långvariga uppdragen. Om sålundauppdraget varat , bör enligt motionärens uppfattning efterprovisionutgå med belopp som motsvarar sex månaders provision. Såsom skäl för att man bör slopaden begränsning, som anknyter till uppsägningstidens längd, åberopar motionärenatt agenten vid äventyr av skadeståndsskyldighet är förpliktad att i oförändradutsträckning fortsätta sitt arbete även . Detta följerav reglerna om uppsägningstid, framhåller motionären. Även schablonregelnsbegränsning till uppdrag som varat längre än finner motionärenoberättigad, eftersom regeln är knuten till genomsnittsprovisionen. Om agentenlyckas driva upp en betydande försäljning, måste det väl antas att normalaefterverkningar följer även om inarbetningen av produkten skett ,framhåller motionären. Man torde t. o. m. kunna hävda att efterverkningarna idylika fall är förhållandevis större än normalt, eftersom försäljningskurvan ärbrantare. Skulle agenten inte ha hunnit få i gång någon försäljning, ger juinte heller schablonregeln något utslag. I motionen påpekas slutligen att närdet gäller långvariga uppdrag torde efterverkningarna av agentens arbete intebli täckta av ett vederlag motsvarande tre månaders provision. En längre tidsersättning är i dessa fall skälig, framhåller motionären. Utskottet vill till en början framhålla att schablonregelntillkommit främst för att i normalfallen överbrygga de bevissvårigheter, somhuvudregeln om efterprovision kan ge upphov till i den praktiska tillämpningen.Såsom framhålls i propositionen måste det uppenbarligen i många fall bli svårtatt avgöra om avtal som ingås mellan huvudmannen och tredje man efteruppdragstidens utgång skall anses ha tillkommit med uppdragstagarens medverkaneller inte. Order som kort efter uppdragets slut kommer in från den kundkretssom agenten har arbetat upp bör visserligen, såsom föredragande statsrådetpåpekar, i allmänhet kunna anses hänförliga till agentens arbete. På samma sättbör efterprovision, om annat ej visas, utgå på beställningar vilka har sambandmed en reklamkampanj e. d. som har genomförts under medverkan från agenten. Julängre tid som förflyter efter uppdragets upphörande, desto vanskligare kommerdet emellertid att bli att klargöra om det föreligger ett orsakssammanhangmellan agentens insats och försäljningen. Risk föreligger också för att detunder en övergångsperiod kan uppstå tvist mellan en ny agent eller annanrepresentant för huvudmannen och den förutvarande agenten om vem som ärprovisionsberättigad. En ytterligare källa till svårigheter är att parterna iallmänhet får antas vilja slutgiltigt reglera sina mellanhavanden redan vidtidpunkten för uppdragets upphörande. Efterprovisionen måste då beräknas pågrundval av en förhandsbedömning av utvecklingen. Mot bakgrund av nu angivna förhållanden delar utskottetföredragande statsrådets uppfattning att det måste vara värdefullt förparterna att vid tiden för avtalets upphörande, när de ekonomiskaangelägenheterna skall göras upp, ha tillgång till en schematisk regel, som kanutgöra ett hjälpmedel vid uppskattningen av efterprovisionens storlek.Utskottet vill understryka att det är fråga om en hjälpregel i bevishänseende.1 de fall då förutsättningar inte föreligger för schablonregelns tillämpningfår således parterna på vanligt sätt föra bevisning om efterprovisionens Detsamma gäller, om schablonregeln i och för sigär tillämplig men någon av parterna anser att den ger felaktigt resultat. Även när det gäller schablonregelns konstruktion finnerutskottet propositionens förslag väl utformat. Rimligtvis bör uppdraget havarat under en ej alltför för att man skall kunna fastställa vad somär uppdragstagarens normala resultat och på det sättet räkna fram enschablonersättning som är så rättvis som möjligt. Om uppdragstagaren innehaftuppdraget än torde det enligt utskottets mening ej varamöjligt att såsom förordas i motionen grunda ersättningen på en presumtion omnormala efterverkningar av agentens försäljningsverksamhet. De problem som manställs inför om man söker åstadkomma en schematisk reglering även av kortvarigauppdragsavtal belyses av att även enligt den i motionen föreslagna lydelsen avstadgandet skall efterprovisionen beräknas "efter genomsnittet avmånadsprovisionerna under uppdragets sista år". Uppenbart är emellertidatt grunden för en schablonmässig beräkningsmetod av detta slag undanrycks omendast ett fåtal månadsprovisioner hunnit utbetalas och provisionsbeloppen sinsemellanväxlar avsevärt på grund av stark stegring av försäljningsverksamheten motslutet av uppdragstiden. I fråga om förutsättningarna för schablonregelnstillämpning finner utskottet det vidare rimligt att kräva att uppsägningstideninte är alltför lång. () har i sittremissyttrande över kommissionlagssakkunnigas förslag framhållit, att dåuppsägningstiden bestämts eller längre, är förhållandena oftasådana att agentens arbete undan för undan minskas.Anledningen härtill torde ofta vara att agentens efterträdare då börjat sinverksamhet. Utskottet vill också fästa uppmärksamheten vid den omständigheten,att om agenten i uppdragsavtalet lyckats utverka mer än sex månadersuppsägningstid tyder detta på att han befinner sig i en förhållandevis starkförhandlingsposition gentemot huvudmannen och att han själv har god möjlighetatt tillvarataga sina intressen. Behovet av en särskild hjälpregel ibevishänseende för agenten i dessa fall synes således vara mindre framträdandeän eljest. Utskottet vill slutligen framhålla att den föreslagnaschablonregeln har likartad utformning som motsvarande förslag i övriganordiska länder. Med hänsyn till den internordiska handelns intressen och medbeaktande av att handelsagenternas verksamhet huvudsakligen är inriktad påimportaffärer vill utskottet understryka vikten av att ensartade regler i ämnetkommer att gälla i de nordiska länderna. Under hänvisning till det ovan anförda avstyrker utskottetbifall till motionen 1974:1617, 1. att med avslag påmotionen 1974:1617antar68§i det i propositionen 1974:29 framlagda förslagettill lag om ändring i lagen (1914:45) om kommission, handelsagentur ochhandelsresande. 2. att antar det ipropositionen framlagda lagförslaget i den mån det ej omfattas av hemställanunder 1 ovan. På lagutskottets vägnar IVANSVANSTRÖM Närvarande: herrar (), (), fruAsbrink (s), herrar (), ()*, i (s)*,herrar i (c). (vpk), (), herrGustafsson i (s)*, (), (), fruJohansson i (s) och (). * Ej närvarande vid betänkandets justering. vidpunkten 1 i utskottets hemställan av herrWinberg (m) och () som anser dels att den del av utskottetsbetänkande på s. 17 som börjar med "Även när" och slutar med"motionen 1974:1617" bort ha följande lydelse: Vid remissbehandlingen har utformningen av den föreslagnaschablonregeln kritiserats av åtskilliga remissinstanser, bl. a. avHandelsagenternas förbund. En av de invändningar som därvid framförts gällerrisken för att domstolarna för avvikelse från schablonregeln kommer att ställasträngare krav på agentens bevisföring än som följer av huvudregeln om efterprovisioni 68 § andra stycket. Utskottet delar motionärens uppfattning att det sålundakan befaras att schablonregeln i praktiken kommer att uppfattas som enstandardregel och därigenom undantränga den nämnda huvudregeln. En sådanutveckling skulle enligt utskottets mening vara obillig mot agenterna. Såsomframhålls i remissyttrandet från betalas redan nu iflera fall efterprovision vid agentumppdragets upphörande, varvid ersättningengenomsnittligt ligger betydligt högre än tre månaders provision. För att undvika en sådan icke önskvärd konsekvens avschablonregeln finner utskottet att regeln bör ges en mindre fix utformning änenligt propositionens förslag. Schablonregeln bör i stället avfattas så, attden lämnar utrymme för en på schematiska grunder beräknad ersättning vid allaagenturförhållanden, dvs. oberoende av såväl uppdragstidens somuppsägningstidens längd. Härigenom skulle markeras att schablonregeln inte äravsedd att vara en standardregel. Såsom framgår av motionen talar också andra skäl för attde i propositionen föreslagna begränsningarna i schablonregelns tillämplighetbör bortfalla. 1 motionen pekas sålunda på att den begränsning, som anknyter till uppsägningstidens längd, bör slopas,eftersom agenten enligt vanliga regler om uppsägningstid är förpliktad att ioförändrad utsträckning fortsätta sitt arbete även . Vidde långvariga uppdragen torde man vidare kunna förutsätta att agenten genomsitt arbete för huvudmannens produkter i avgörande grad medverkat till attorder upptas relativt efter det avtalet har upphört. Schablonregelnbör med hänsyn härtill kompletteras med en särbestämmelse för de långvarigauppdragen. Utskottet ansluter sig därför till motionsföislaget om attefterprovisionen beräknad efter schablonmetoden bör motsvara sex månadersprovision, om uppdraget varat . Vad slutligen gällerschablonregelns begränsning till uppdrag som varat än villutskottet peka på att det är inte minst vid kortvariga uppdragsavtal somagenten har behov av en hjälpregel i bevishänseende. I dessa fall har han oftalagt ner en stor arbetsinsats och betydande kostnader på agenturen men ännuinte gjort några eller endast ett fåtal försäljningar. 1 en sådan situationtorde det vara särskUt svårt för parterna att enas om en förhandsbedömning avutveckUngen vilken kan läggas till grund för regleringen av derasmellanhavanden. Risken är därvid stor för att agentens ekonomiska underlägsenheti förhållande till huvudmannen föranleder att han inte med kraft driver sinakrav vid en eventuell meningsskiljaktighet parterna emellan. Under hänvisning till det anförda tillstyrker utskottetbifall till motionen 1974:1617. dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse: 1. att med förklaringatt propositionen i denna del inte kunnat oförändrad antas med bifall tillmotionen 1974:1617 för sin del antar 68 § förslaget till lag om ändring i lagen(1974:45) om kommission, handelsagentur och handelsresande med nedan angivnasom reservanternas förslag betecknade lydelse: Maj:ts förslag Reservanternas förslag Handelsagent är berättigad tillprovision å försäljningsavtal, som slutes av honom ellersom eljest kan anses ha kommit till stånd genom hans medverkan.Rätt till provision föreligger även, om försäljningsavtalet ingås efteruppdragets slut men köparens anbud kommit huvudmannen elleragenten tillhanda. Ingås försäljningsavtal efter uppdragets slut i annat fallän som avses i första stycket andra punkten, är agenten likaledes berättigadtill provision (efterprovision), om avtalet kan anses ha kommit till ståndgenom hans medverkan under uppdragsliden. Förebringas ej utredning om Förebringas ej utredning om efterprovisionensstoriek och har efterprovisionens storlek skall Agenten kan icke före uppdragets slut med bindande verkan avstå från den rätt till ersättning som tillkommer honom enligt andra och tredje styckena. uppdragetvarat , skall efterprovision utgå med belopp som motsvarar tremånaders provision, beräknad efter genomsnittet av månadsprovisionerna underuppdragets sista år. Vad nu sagts gäller dock ej, om uppsägning skett medminst sex månaders uppsägningstid. efterprovisionutgå med belopp som motsvarar tre månaders provision, beräknad efter genomsnittetav månadsprovisionerna under uppdragets sista år. Har uppdraget varat minst femår, skall efterprovision utgå med belopp som motsvarar sex månadersprovision, beräknad på sätt ovan GOTAB 74 7343 S 1974