bet · FX01JuU10 · 1974-12-31 00:00:00 — Vidare avses referensgruppen biträda det brottsförebygganderådet i frågor som rör samordning, planering och prioritering av forsknings-och utredningsverksamhet rörande brottsligheten och samhällets åtgärder motbrott. Gruppen föreslås slutligen vara rådgivande vetenskapligt organ förutvecklingsenheten vid rådet och den enhet som redan finns inomkriminalvårdsstyrelsen och i samråd med dessa enheter koordineraforskningsinsatser inom rättsväsendet. För finansiering av olikaforskningsprojekt föreslås särskilda medel bli ställda till rådets förfogande. I motionen 1974:151 framhålls att forskningsinsatser heltsaknas beträffande de grundläggande frågorna om allmänprevention ellerindivi-dualprevention. Under hänvisning till att årets statsverkspropositionlämnar utrymme för antagande att den forskning det brottsförebyggande rådet skall initiera i främsta rummet är behandlingsforskning anser motionärerna att bör uttala, attforskningsgruppen inom rådet får i uppdrag att ta initiativ till en analys avaUmänpreventionens betydelse i kriminalpolitiken. Enligt motionärerna måstedock själva forskningen i sedvanlig ordning bedrivas vid universitet ochhögskolor. Motionärerna anser det erforderligt att ytterligare en professur ikriminologi inrättas och begär därför att förslag härom skall föreläggasriksdagen. Utskottet som under en följd av år ägnat storuppmärksamhet åt den kriminologiska forskningen vill till en början understrykabetydelsen av sådan forskning för utformningen av kriminalpolitiken. Somframhållits av kommittén för kriminologisk behandlingsforskning och i ett flertalremissyttranden över kommitténs betänkande har den kriminologiska forskningenhittills varit klart eftersatt i vårt land. Mot denna bakgrund ser utskottetmed tillfredsställelse att en särskUd organisation för forsknings- ochutvecklingsarbete inom rättsväsendet föreslås bli knuten tUl detbrottsförebyggande rådet samt att forskningsresurserna föreslås bli förstärkta.Utskottet har ingen erinran i stort mot den föreslagna organisationensuppbyggnad och arbetsuppgifter. 1 likhet med motionärerna anser utskottet det väsentligtatt den kriminologiska forskningen inte inskränks till behandlingsforskningutan att den ges en vidare syftning så att den kan tjäna som underlag förutformningen av kriminalpolitiken i stort. Det är här fråga om sådan forskning rörandeexempelvis brottslighetens orsaker och brottspreven-tion i olika former somäger nära samband med den samhällsvetenskapliga forskningen vid universitetoch högskolor. Enligt utskottets mening ligger en sådan mera grundläggande ochlångsiktig kriminologisk forskning inom ramen för de forskningsuppgifter somdet kommer att åligga det brottsförebyggande rådet att stödja och initiera. 1likhet med departementschefen anser emellertid utskottet att det bör ankomma pårådet att efter hörande av den vetenskapliga referensgruppen besluta om hur demedel som ställs tUl rådets förfogande för finansiering av olikaforskningsprojekt skall användas. Utöver vad ovan anförts bör något uttalandefrån sida innebärande prioritering av vissa forskningsuppgifterlämpligen inte göras. Utskottet avstyrker alltså motionen 1974:151 i denna del(yrkande 9). Förslaget i samma motion (yrkande 10) om inrättande avytterligare en professur i kriminologi ett önskemål som inte prioriterats ifakulteternas anslagsframställningar - kan i det rådande budgetpolitiska lägetinte tillstyrkas. 1 motionerna 1974:195 och 1974:276 framställs yrkanden somsyftar till inrättandet av en forsknings- och utvecklingsenhet vidrikspolisstyrelsen. I båda motionerna pekas på behovet av attpolisverksamheten blir föremål för uppföljning och utvärdering, och i motionen1974:276 framhålls också i huvudsaklig överensstämmelse med vad somföreslagits av kommittén för kriminologisk behandlingsforskning att en sådanenhet bör bedriva systematiskt och praktiskt utvecklingsarbete, följa upp reformer och försöksverksamhet inom polisväsendet och omsätta forskningsresultat i praktiken. Enligt utskottets mening kan utvärderingen av reformer ochförändringar inom polisens verksamhetsområde vara av stor betydelse såväl förkriminalpolitiken i stort som för planeringsarbetet och prioriteringarna inompolisväsendet. Utskottet kan därför i och för sig ställa sig bakom motionärernasuppfattning om värdet av ett uppföljnings- och utvecklingsarbete inompolisväsendet. I viss utsträckning sker sådant arbete redan nu vidrikspolisstyrelsen inom ramen för tillgängliga resurser. Angeläget är enligtutskottets mening att detta arbete fortsätts. Vad gäller den merforskningsinriktade utvecklingsverksamheten är det av vikt att de begränsaderesurserna inte sphttras och att de sätts in på de områden där behovet bedömsvara störst. Avvägningen härvidlag bör enligt utskottets mening ankomma på detbrottsförebyggande rådet. Under hänvisning till det anförda är utskottet inteberett att tillstyrka motionärernas förslag om inrättande av en särskildforsknings- och utvecklingsenhet vid . Utskottet avstyrkeralltså motionerna 1974:195 och 1974:276. Maj:ts förslag tUlmedelsanvisning till brottsförebyggande rådet innebär bl. a. att medelberäknats för 14 tjänster vid rådet, varav fem tjänster vid utredningsenhetenoch fem tjänster vid utvecklingsenheten. I motionen 1974:636 framhålls att det brottsförebygganderådet får centrala och viktiga uppgifter, som spänner över hela detkriminalpolitiska fältet. Enligt motionärerna måste det då också tillses attrådet får sådana resurser att det har möjlighet att fullgöra sina uppgifter.Motionärerna anser att rådets kansli bör förstärkas med ytteriigare enforskningssekreterare och en handläggare samt med en assistent och tvåbiträden. Motionärerna framhåller vidare att det är nödvändigt att rådet fårmöjlighet att åtminstone i viss utsträckning i huvudsaklig överensstämmelsemed vad som tillämpas inom kommittéväsendet ersätta de experter som medverkar irådets arbetsgrupper. Yrkandet går ut på att anslaget skall bestämmas tiU . Utskottet vUl inledningsvis erinra om att i betänkandetDet brottsförebyggande rådet föreslagits att en stor del av sekreterar- ochutredningsuppgifterna i rådets arbetsgrupper skall skötas av personal somarbetar i departement eller inom kommittéväsendet. Även personal i statligaverk förutsätts komma att utnyttjas i vissa fall. Utskottet delar departementschefensuppfattning att ett sådant förfarande är ändamålsenligt med hänsyn till attarbetsgrupperna får begränsade uppdrag och därför kommer att arbeta underkortare perioder samt tiU att grupperna måste tUlföras särskild sakkunskap sominte finns att tillgå på annat håll. Även om rådets behov av arbetskraft i vissutsträckning kan tillgodoses genom anlitande av utomstående personal kännerutskottet i likhet med motionärerna och flera remissinstanser en viss tvekan omden föreslagna kansliorganisationen är tillräcklig med hänsyn tiU dearbetsuppgifter som skall utföras inom rådet. Närmare överväganden av fråganhuruvida rådets kansli behöver förstärkas bör dock anstå till dess erfarenhetervunnits av verksamheten inom rådet. Utskottet förutsätter att Kungl. Maj:t meduppmärksamhet följer utvecklingen inom rådet och att förekommande behov avpersonalförstärkningar under det första verksamhetsåret kan tiUgodoses även omanslagsanvisningen begränsas tUl det av Kungl. Maj:t föreslagna beloppet. Vad gäller den i motionen upptagna frågan om ersättningtUl experter och kontaktmän har upplysts för utskottet att ersättning förnärvarande utgår enhgt kungörelsen (1946:394) med vissa bestämmelser angåendekommittéer. Utskottet förutsätter att Kungl. Maj:t sedan rådet inrättats tiUseratt den berörda ersättningsfrågan får en tillfredsställande lösning. Någon åtgärd i anledning av motionen 1974:636 idenna del påkallas inte. Utöver vad sålunda anförtsföranleder Kungl. Maj:ts förslag under ifrågavarande punkt inte någraerinringar eller uttalanden från utskottets sida. Utskottet tillstyrker attbrottsförebyggande rådet inrättas och att Kungl. Maj:t lämnasbegärt bemyndigande. A. att beträffandeinrättande av ett brottsförebyggan de råd med bifall till Kungl. Maj:ts förslag och med avslag på motionen 1974:151 (yrkande 11), motionen 1974:636 (yrkande 1) och motionen 1974:1261 (yrkande 1), samtliga! denna del, godkänner att ett brottsförebyggande råd med de uppgifter som angetts i propositionen inrättas , B. att beträffande analysav massmedias roll i den brottsförebyggande verksamheten avslår motionen 1974:151 i denna del (yrkande 1), C. att beträffandesamhällets kostnader för brottslig heten avslår motionen 1974:151 i denna del (yrkande 2), D. att beträffandesamhällets reaktion mot unga lagöverträdare avslår motionen 1974:151 i denna del (yrkan de 3), E. att beträffandeöversyn av och spe cialstraffrätten avslår motionen 1974:1259 i denna del (yrkande Al), F. att beträffandebegränsning av domstolarnas befatt ning med påföljdsfrågor i brottmål avslår motionen 1974:1261 i denna del (yrkande 2), G. att beträffandeforskning om aUmänpreventionens betydelse avslår motionen 1974:151 i denna del (yrkande 9), H. att beträffandeinrättande av en professur i kriminologi avslår motionen 1974:151 i denna del(yrkande 10), 1. att beträffandesärskild utvecklingsenhet vid avslår motionen 1974:195 ochmotionen 1974:276, K. att med bifall tillKungl. Maj:ts förslag bemyndigar Kungl. Maj:t att vid rådet inrätta enordinarie tjänst som chef för rådets kansli med beteckningen r, L. att beträffandemedelsberäkningen med bifall till Kungl. Maj:ts förslag och med avslag påmotionen 1974:636 i denna del (yrkande 2 a) till Brottsförebyggande rådet:Förvaltningskostnader för /75 anvisar ett förslagsanslag av . Kungl.Maj:t har under punkten A 12 (s. 53) föreslagit att tillBrottsförebyggande rådet: Utveckhngskostnader för /75 anvisaett reservationsanslag av . I motionen 1974:636 av . (c) hemställs såvitt nu är i fråga att vid behandlingen avKungl. Maj:ts proposition 1974:1, bilaga 4, punkt A 12 beslutar att tUlBrottsförebyggande rådet: Utvecklingskostnader för /75 anvisaett reservationsanslag av . (yrkande 2 b). Maj:ts förslag tillmedelsanvisning under ifrågavarande punkt innebär att . beräknats förundersökningar av narkotikamissbrukets omfattning, . beräknats förinformationsverksamhet och I . För innevarandebudgetår har till kriminologisk forskning (prop. 1973:1, bU. 4, p. F 7, JuU1973:15, rskr 1973:152) anvisats ett reservationsanslag av . Frånanslaget bestrids kostnaderna för kriminologisk behandlingsforskning inom kriminalvårdensanstalts- och frivårdssektor. Den övervägande delen av anslaget åtgår förfinansiering av utvärderingen av den pågående försöksverksamheten medförstärkta frivårdsresurser inom skyddskonsulent-distrikt. Denformella ledningen av projektet handhas f. n. av för kriminologisk behandlingsforskning som vetenskapligreferensgrupp. Enligt departementschefen bör projektet fr. o. m. nästa budgetårhandhas av brottsförebyggande rådet och de medel som anvisats under anslagetKriminologisk forskning överföras till anslaget A I 2. 1 motionen 1974:636 yrkas attanslaget under förevarande punkt skall räknas upp med . Motionärernaframhåller att förslaget i statsverkspropositionen innebär att rådet endast imycket begränsad utsträckning får möjlighet att stödja forskning som ejprojekterats av rådet och hänvisar till att kommittén för kriminologiskbehandlingsforskning hade föreslagit att . skuUe ställas tillrådets förfogande för finansiering av forsknings- och utvecklingsprojekt. Ett genomförande av Kungl. Maj:ts förslag underifrågavarande punkt innebär att brottsförebyggande rådet under nästa budgetår kommeratt disponera . för finansiering av nya forsknings- ochutveckhngsprojekt. Enligt utskottets mening föreligger svårigheter att nubedöma om rådet under sitt första verksamhetsår behöver disponera ytterligareresurser för att stödja eller initiera nya projekt. Med hänsyn härtill och motbakgrund av det statsfinansiella läget kan utskottet inte tillstyrka enuppräkning av anslaget. Utskottet godtar alltså Kungl. Maj:ts förslag tillmedelsanvisning och avstyrker motionen 1974:636 i denna del (yrkande 2 b). att med bifaU till Kungl.Maj:ts förslag och med avslag på motionen 1974:636 i denna del (yrkande 2 b)till : Utvecklingskostnader för /75anvisar ett reservationsanslag av . Utskottet tUIstyrker Kungl.Maj:ts förslag under punkten A 1 (s. 9 och 10) och hemställer att tillStatsrådsberedningen för /75 anvisar ett förslagsanslag av . Kommittéer m. m. Utskottet tUIstyrker Kungl. Maj:tsförslag under punkten A 3 (s. 11 och 12) och hemställer att till Kommittéer m. m.för /75 anvisar ett reservationsanslag av . den 18 aprU 1974 Närvarande: (), fröken (),herrar Polstam (c), Larfors (s), i (c), i (s).Westberg i (fp), (), i (c), (), herrar i (s). (), (), herrar ()' och i (vpk). ' Ej när\'arande vid behandlingen av utskottets hemställanunder punkten 1 såvitt gäller moment H och I. Vid behandlingen av utskottetshemställan under punkten 1 såvitt gäller moment K och L och vid behandling avpunkterna 2-4 ersattes av (). 1. beträffande inrättande av ett brottsförebyggande råd(moment A i utskottets hemställan) av (), herrar iLjusdal (fp) och () som anser dels att den del av utskottetsyttrande på s. 5 som börjar med "Utskottet, som" och slutar med "brottsförebyggandeåtgärder" bort ha följande lydelse: Utskottet, som i ärendet fått kompletterande upplysningarav företrädare för och kommittén, vill till en börjanunderstryka vad inledningsvis framhåUits, nämligen att det brottsförebygganderådet är avsett att vara ett samordnande och rådgivande organ med huvuduppgiftatt i samarbete med de olika myndigheter, vilka på sina särskilda områdenbedriver brottsförebyggande verksamhet, söka komma till rätta medbrottsligheten genom insatser på bred front. Rådets verksamhetsområde kommersåledes att bli mycket vidsträckt och beröra ett flertal olika samhäUsfrågor.Någon begränsning av rådets arbetsuppgifter föreslås inte i propositionen.Vissa av rådets uppgifter synes vara av den natur att de inte bör handhasutanför statsdepartementen. Särskilt gäller detta uppgiften att samordna olikasamhällsorgans insatser' mot brott och att verka för att lagstiftningen hållerjämna steg med samhällsutvecklingen. 1 viss utsträckning synes rådets verksamhetäven kunna komma att beröra utformningen av kriminalpolitiken i stort, enuppgift som självfallet liksom bör ankomma på statsmakterna. Beaktasbör också att de föreslagna arbetsuppgifterna innebär att rådet i detbrottsförebyggande arbetet kommer att inta en ledande ställning och därigenom ipraktiken utöva ett avgörande inflytande på andra myndigheters verksamhet.Även om som departementschefen framhåller rådet inte skall ha någondirektivrätt i förhållande till andra myndigheter och organ är riskerna förkompetenskonflikter stora. Mot bakgrund av det anförda är det enligt utskottetsmening naturligt att känna en viss tvekan inför förslaget att ge rådetställning som en särskild myndighet för samordning av samhällets insatser motbrott. Denna tvekan förstärks av ovissheten om det pä sikt föreligger behov avett permanent sådant organ. De myndigheter och organ som närmast berörs avrådets verksamhet har en var inom sitt verksamhetsområde redan tagit vissainitiativ till eller vidtagit sådana brottsbekämpande åtgärder som rådet äravsett att initiera och samordna. Det bör vidare understrykas att någon ändringi ansvarsfördelningen i fråga om insatser i brottsförebyggande syfte på skildaområden inte är avsedd. Även efter rådets inrättande skall således berördamyndigheter svara för att vederbörliga åtgärder vidtas. Under rådets förstaverksamhetsår kommer rådets arbete självfallet att bli av stor betydelse församordning av och initiativ till olika insatser i brottsförebyggande syfte. Pålängre sikt kan det emellertid ifrågasättas om rådet kan bli mycket mer än ettsamråds- och informationsorgan som i viss utsträckning sökerinitiera brottsförebyggande åtgärder inom olika samhällsverksamheter. Osäkerheten om hur rådets verksamhet kommer att gestaltasig gör det också svårt att bedöma rådets behov av fast anställd personal. 1detta hänseende vill utskottet erinra om att som tidigare berörts rådets arbetei stor utsträckning skall bedrivas i arbetsgrupper. Enligt departementschefensuttalanden avses utomstående personal till stor del bli anlitad för uppgifter iarbetsgrupperna. Som skäl härför åberopas bl. a. att arbetsgrupperna fårbegränsade uppdrag och att de därför kommer att arbeta under kortare perioder.Beträffande återstående arbetsuppgifter lämnas i propositionen endast enredogörelse för de uppgifter som skall utföras inom rådets utvecklingsenhet. Enligt utskottets mening talar även vissa rent praktiskaskäl mot att inrätta rådet som en självständig myndighet. Härvidlag villutskottet peka på de i motionen 1974:151 framförda farhågorna för att demyndigheter som berörs av det brottsförebyggande arbetet kan komma att avståfrån att aktualisera brottsförebyggande åtgärder i avvaktan på initiativ frånrådet samt för att ytterligare spridning av ansvaret för brottsförebyggandeåtgärder på flera organ kan medföra dubbelarbete och minska effektiviteten ibrottsbekämpningen. I huvudsak här upptagnaöverväganden gör att utskottet inte kan ställa sig bakomförslaget att inrätta rådet som en självständig myndighet. Enligt utskottetsmening bör frågan om rådets stäUning tas upp tiU förnyad prövning sedanerfarenheter vunnits av rådets verksamhet som kommitté. En möjlighet som därvidsärskilt bör uppmärksammas är att i enlighet med förslaget i motionen 1974:151anknyta rådet till statsrådsberedningen. Uppmärksamhet bör även ägnas åt de avutskottet ovan berörda frågorna om förhällandet mellan rådets arbetsuppgifteroch statsmakternas ansvar för det kriminalpolitiska arbetet samtgränsdragningen mellan rådets verksamhetsområde och de av rådets verksamhetberörda myndigheternas och organens ansvarsområden. Utskottet förutsätter attKungl. Maj:t vidtar åtgärder för att den personal som är fast engageradi kommitténs arbete kan beredas erforderlig trygghet i anställningen. anfört i anledning av motionerna 1974:151, 1974:636 och 1974:1261 börges Kungl. Maj:t till känna. Utskottets ställningstagande innebär att Kungl.Maj:ts förslag i denna del avstyrks. Ställningstagandet ger icke anledning till annanmedelsanvisning än den Kungl. dels att utskottets hemställan under A bort ha följandelydelse: A. att beträffandeinrättande av ett brottsförebyggande råd med avslag på Kungl. Maj;ts förslagoch i anledning av motionen 1974:151 (yrkande 11), motionen 1974:636 (yrkande1) och motionen 1974:1261 (yrkande 1), samtliga i denna del, ger Kungl. Maj:ttiU känna vad utskottet anfört. 2. beträffande analys av massmedias roll i denbrottsförebyggande verksamheten (moment B i utskottets hemställan) av () och () som anser dels att den del av utskottetsyttrande på s. 6 som börjar med "Vad gäller" och slutar med"inte påkallad" bort ha följande lydelse: Som motionärerna framhåller har massmedia stor betydelsenär det gäller att påverka allmänhetens attityder och att skapa opinioner.Under senare år har från flera håU riktats kritik mot den roll massmedia spelari det brottsförebyggande arbetet. Därvid har bl. a. pekats på att framför aUtSveriges Radio i vissa avseenden inte ger en rättvisande bild av derättsvårdande organens insatser och att laglydnaden minskar när medborgarnasskyldighet att efterleva lagar och andra författningar ifrågasätts. En år 1973företagen opinionsundersökning om allmänhetens kunskaper om och attityder tiUpohsen, redovisad i brottskommissionens betänkande (DsJu 1973:5), visar attförhållandet mellan aUmänheten och polisen på det hela taget är mycket gott.Omkring en tredjedel av de tillfrågade ansåg att storstadsmorgontidningar, ger en oftast aUtför negativ bUd av polisen och dessverksamhet. I väsentliga delar synes kritiken kunna föras tUlbaka pådet förhållandet att samarbetet mellan och polisen varitotUlfredsställande. Med hänsyn till det angelägna i att massmedia engageras idet brottsförebyggande arbetet anser utskottet i likhet med motionärerna detväsentligt att samarbetet mellan och polisen förbättras. Frånstatsmakternas sida har vissa åtgärder vidtagits i detta syfte genomförstärkning av polisens informationsresurser. Vad som erfordras är insatserfrån ledningen för , och enligt utskottets mening bör detbrottsförebyggande rådet tUl övervägande ta upp frågan om formerna förett samarbete mellan och polisen. I samband härmed bor rådetockså närmare analysera massmedias roll i samband med brott ochbrottsförebyggande verksamhet. Vad utskottet anfört i anledning av motionen1974:151 i denna del bör ges Kungl. Maj:t till känna. dels att utskottets hemställan under B bort ha följandelydelse: B. att beträffande analysav massmedias roll i den brottsförebyggande verksamheten i anledning avmotionen 1974:151 i denna del (yrkande I) ger Kungl. Maj:t till känna vadutskottet anfört. 3. beträffande samhällets kostnader för brottsligheten(moment C i utskottets hemstäUan) av () och () som anser dels att den del av utskottetsyttrande på s. 7 som börjar med "Stora belopp" och slutar med"(yrkande 2)" bort ha följande lydelse: Brottsligheten medför stora skadeverkningar för enskUdaoch det aUmänna. En del av dessa skadeverkningar kan naturligtvis inteuppskattas ekonomiskt. Det är här främst fråga om det lidande som drabbar de enskilda brottsoffren. Andra följder avbrottsligheten låter sig däremot väl mätas i ekonomiska termer, t. ex.samhällets utgifter för brottsbekämpningen, försäkringsbolagens utbetalningarpå grund av stöldförsäkringar och handelns förluster på grund av stölder ochsnatterier. Vidare förorsakar brottsligheten direkt eller indirekt mätbarautgifter för bl. a. sjuk- och socialvård samt förluster på grund avproduktionsbortfall. Som motionärerna framhåller drabbar kostnaderna förbrottsligheten i sista hand den enskilde genom skatter samt stigandeförsäkringspremier och varupriser. Varje satsning som leder till en minskningav brottsligheten medför således en besparing för den enskilde medborgaren. Vissa beräkningar har hittUls gjorts i fråga om utgifternaför samhällets brottsbekämpande verksamhet. Kostnaderna redovisas i deninledande översikten i bilaga 4 till årets statsverksproposition. Det är härfråga om den del av anslagen inom rättsväsendet som är avsedd för åtgärder motbrott, fördelade dels på olika åtgärdsgrupper, dels på olika verksamhetsgrupper.Det sammanlagda beloppet uppgick /74 till ca 1,9 miljarder kr.Beloppet är framräknat med vissa förenklingar och begränsningar. I sammanhangetkan ytterligare nämnas att det inom kontinuerligt pågår insamlingoch sammanstäUning av uppgifter om vad vissa brott kostar den enskilde. Arbetetär i huvudsak baserat på uppgifter från försäkringsbolagen. Frågan har ocksådiskuterats inom samarbetsorganet för ADB inom rättsväsendet. Som utskottet framhöll i anledning av en motionom beräkning av den enskildes kostnader för brottsligheten (JuU 1973:26) finnsdet även om andra värderingar än rent ekonomiska ytterst blir avgörande ikampen mot kriminaliteten - anledning att intensifiera arbetet med att undersökavad den samlade brottsligheten kostar. Enligt utskottets mening är det angeläget att ensammanställning av vad brottsligheten kostar samhället och den enskUde nukommer till stånd. TUl ledning för en sådan sammanställning torde förutomovan angivna uppgifter upplysningar även kunna inhämtas från ,försäkringsbolagen m. fl. I likhet med motionärerna anser utskottet att det börankomma på Kungl. Maj:t att insamla och sammanställa uppgifterna. Vad utskottet anfört i anledning av motionen 1974:151 idenna del bör ges Kungl. Maj:t tUl känna. dels att utskottets hemstäUan under C bort ha följandelydelse: C. att beträffandesamhällets kostnader för brottsligheten i anledning av motionen 1974:151 idenna del (yrkande 2) ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört. 4. beträffande samhällets reaktion mot unga lagöverträdare(moment D i utskottets hemställan) av () och ()som anser