bet · FX01KU32 · 1974-12-31 00:00:00 — Konstitutionsutskottetsbetänkande nr 1974 KU 1974:32 Konstitutionsutskottetsbetänkande med anledning av motion om obligatoriskt inrättande av kommunalabesvärsnämnder. 1 motionen 1974:5 av herrar i (fp) och i (fp) hemställs "att hos Kungl. Maj:tbegär ulredning och förslag om obligatoriska besvärsnämnder, så atträttstryggheten för kommunall anställda och sökande av kommunala anställningarsom ej är kommunmedlemmar blir likvärdig med kommunmedlemmars i vad gälleregen tjänstetillsättning, entledigande, disciplinära åtgärder etc".Beträffande motiveringen hänvisas till molionen. Gällanderätt m. m. Besvär över beslul av kommunala myndigheler kananföras antingen som kommunalbesvär eller som förvallningsbesvär.Bestämmelserna om förvalt-ningsbesvär, vilka kan anföras inom området förkommunernas special-reglerade förvaltning och endast av den som berörs avifrågavarande kommunala organs beslut, behandlas inte närmare i detlasammanhang. Bestämmelsernaom kommunalbesvär finns i 76 § kommunallagen (1953:753), 80 § kommunallagen(1957:50) för och 78 § landstingslagen (1954:319). Reglernasinnebörd kan i korthet beskrivas sålunda, alt endasl kommunmedlem harbesvärsrätl, att besluten endasl kan angripas på vissa i lag bestämdagrunder-besvärsprövningen avser beslutets laglighel, inte dess lämplighet -samt att besvärsmyndigheten visseriigen kan undanröja del kommunala beslutet,om detta visas behäfiat med någon av nämnda brister, men inte har rätt attsätta annat beslut i det undanröjdas ställe. Kommunmedlemär enligt 2 § kommunallagen "envar, som är där mantalsskriven, ävensomvar och en, vilken, ulan alt vara mantalsskriven i kommunen, därstädes ägereller brukar fast egendom eller är taxerad till allmän kommunalskatt".Samma definition ges i 2 § kommunallagen för , medan enligt 3 §landstingslagen medlem av landstingskommun är "envar, som är medlem avkommun inom landstingskommunens område". Frånregeln om kommunmedlems exklusiva besvärsrätl görs emellertid etl undanlag fördel fall att besvärsnämnd inrättats. Bestämmelser härom finns i resp.76 § 3 mom. kommunallagen, 80 § 3 mom, kommunallagen för och 78 § 3mom, landstingslagen. nämndsprövning faller mål rörande vissa beslul om tjänstetillsättning, förordnande,entledigande eller disciplinär åtgärd. Enligtnyssnämnda stadganden har den som är missnöjd med beslulel, oavsett om han ärkommunmedlem eller inte, besvärsrätt till besvärsnämnden. Motivet för dennaavvikelse från kommunalbesvärsreglerna är atl klagan hos besvärsnämnden endaslavser alt påkalla ingripande från ett rent kommunalt komrollorgan och inle allutlösa den ställiga legalitelskontrollen över kommunen. Vid talan mol besvärsnämndensutslag gäller emelleriid huvudreglerna atl icke-kommunmedlem saknar klagorält,att kommunmedlem vars besvär ogillats av nämnden har fullföljdsrält samt attvarje kommunmedlem har räu alt överklaga beslul varigenom nämnden har ändratdel ursprungliga beslutet. Det bör även nämnas att besvärsprövningen hoskommunal besvärsnämnd omfattar inte endast beslutets laglighet ulan även desslämplighet, 1förarbetena till kommunallag behandlades bl, a, frågan om en generellbesvärsrält för annan än kommunmedlem med avseende på beslut omtjänstetillsättning, vissa entreprenadfrågor m. m. En dylik utomkom-munalbesvärsrält avvisades emellertid, då den ansågs innebära etl vissl inkräktandepå den kommunala självbestämmanderätten. Enligt vad departementschefen närmareutvecklade i propositionen (1953:210) var det kommunala besvärsinstiluletsfunktion närmast alt möjliggöra en omprövning av statlig myndighet avkommunala besluts överensstämmelse med lag eller författning.Departementschefen ansåg att det i princip var riktigt alt låtakommunmedlemmarna i varje särskill fall ensamma avgöra om ett kommunalt organsbeslut - vid sidan av den specialreglerade förvaltningen - skulle underkastassådan kontroll (prop. s. 196). (KU 1953:22) anslöt sigtill denna uppfattning och förordade därför att regeln om kommunmedlemsexklusiva besvärsrätt bibehölls orubbad. Utskottet ville dock härmed intebestrida "atl i vissa situationer besvärsrätl även för annan änkommunmedlem kan te sig berättigad, t. ex, beträffande beslut om disciplinäråtgärd mol befattningshavare, som är bosatt utom kommunen" (KU s,60), Med hänvisning lill bl, a. de skäl som departementschefen hade utvecklati propositionen borde dock enligt utskoltels mening en dylik vidgning avbesvärsrätten inte tagas under övervägande i detla sammanhang. Utskottetanförde vidare alt "överhuvud torde de fall, där besvärsrält för annan änkommunmedlem undanlagsvis kan komma ifråga, lämpa sig bättre för en reglering ispecialförfatining än i kommunallag" (KU s. 60). Ensärställning intog enligt utskottet dock frågan om besvärsrätt hos densärskilda besvärsnämnd som kommunerna skulle få möjlighet all inrätta förärenden angående tjänstetillsättningar m. m. Med hänvisning till utskottetsuttalanden vid tidigare tillfällen, då fråga väckts i om beredande avmöjlighet till materiell omprövning av kommunala tjänstetillsättningsbeslut,ansåg utskottet att det inte kunde komma i fråga att för- läggaen sådan prövning till en statlig besvärsinsians. utformatssom ett rent kommunall organ och dess inrättande hell berodde på kommunensbeslut ansåg ulskottel alt några invändningar mot den föreslagna ordningeninte kunde göras från den kommunala självstyrelsens synpunkt. Eftersom klaganhos besvärsnämnden ej åsyftade en prövning av statlig myndighet hade utskottetfrån principiella synpunkter sålunda inte någon erinran mot alt ävenicke-kommunmedlem som berördes av beslutet fick besvärsrätl till nämnden (KU s.63-64). Med anledning av motioner 1967 om obligatoriskkommunal besvärsnämnd anförde konstitutionsutskollet (KU 1967:43) att bärandeskäl ej anförts för all frångå ordningen med besvärsnämnd somfakultativt organ, vars inrättande beror på beslut av den ifrågavarandekommunen. Utskottet beaktade härvid särskilt all det fortfarande fanns ettstort antal mindre kommuner där beslut av beskaffenhet att kunna överprövas avbe-sviirsnämnd sällan förekom och framhöll alt inte heller i åtskilliga störrekommuner något praktiskt behov av besvärsnämnd torde ha gjort sig gällande.Elt åläggande för kommunerna atl inrätta besvärsnämnd skulle enligt utskottetsmening också innebära etl visst avsteg från den allmänna principen omkommunernas självbestämmanderätt. 1 enlighet med utskottels hemställan beslötriksdagen all motionerna inle skulle föranleda någon åtgärd. Medanledning av en motion 1973 (1973:120, 2 fp) om vidgad besvärsrätt förkommunall anställda m, fi, anförde utskottet (KU 1973:29) bl. a. att del är"väsentligt att den kommunala självstyrelsen inte onödigtvis regleras ochbinds av olika slag av föreskrifter utan alt kommunerna i största möjligautsträckning får bedriva sin verksamhet i de former och på del sätt de självafinner lämpligast" (KU s. 4). Den i kommunallagarna införda möjlighetenför kommun, som så önskar, att inrätta en särskild besvärsnämnd kunde,enligt utskottet, ses som ett ultryck för denna princip. Även om kommun inteinrättat särskild besvärsnämnd ansåg utskottet att det inte var påkallat altbryta den i kommunallagarna fastlagda principen om kommunmedlemskap somförulsäiining för besvärsrätt. Utskottet framhöll också all en ändringhärvidlag dessutom skulle medföra åtskilliga praktiska gränsdragningsproblem,som kan undvikas med nuvarande ordning. Mot utskottets yttrande och hemställanavgavs reservation av fyra ledamöter (m och fp), vilka önskade bifallaifrågavarande motion. följde utskottet och avslog motionen. Utskottet har berett Svenska komniunförhundct ochLandstingsförbundet tillfälle atl avge yttrande över molionen. Från förbundenhar inkommit yttranden i vilka motionen avstyrks, Diirvid hänvisas bl. a. tilltidigare riksdagsbeslut och till att besvärsnåmndernas verksamhet avsevärtbegränsats genomtillkomsten av lagstiftning om tjänstemännens förhandlingsrätt.Yttrandena fogas som bilaga I och 2 lill detta belänkande. I molionen hemslälls all hos Kungl. Maj:iskall begära ulredning och förslag om obligatoriska kommunala besvärsnämnder. Riksdagenhar vid fiera tillfällen uttalat att det är väsentligt atl den kommunalasjälvstyrelsen inte i onödan regleras och binds av olika slag av föreskrifterulan att kommunerna i störsia möjliga ulslräckning får bedriva sin verksamhet ide former och på del säll de själva finner lämpligast. Den i kommunallagarnainförda möjlighelen för kommun som så önskar att inrätta en särskild kommunalbesvärsnämnd har setts som ett uttryck för denna princip. Etl åläggande församtliga kommuner att inrätta sådana besvärsnämnder har däremot ansettsinnebära ett inle tillräckligt motiverat ingrepp iden kommunalasjälvbestämmanderätten. Härvid har även beaktats utvecklingen på detförhandlingsbara området efter tillkomsten av lagstiftning omtjänstemännens förhandlingsrätt, som avsevärt begränsat besvärsnämndernaskompetensområde. Utskottetanseratt de ovan anförda synpunkterna fortfarande äger giltighet och avstyrker- i likhet med kommunförbunden - bifall till den föreliggande molionen. all avslårmolionen 1974:5, Närvarande:herrar i (s), (), (), herrar *(s), i * (s), (). Fiskesjö (c), Karisson iMalung (s), i ,sjö (m), i * (s). Jonnergård (c),(), (), herrar (vpk) och i (fp). *Ej närvarande vid justeringen. av iHamburgsund (fp) som an.sett att utskottets yttrande och hemställan bort ha följandelydelse: I motionen hemställs att hos Kungl, Maj:tskall begära utredning och förslag om obligatoriska kommunala besvärsnämnder. Utskottetanser i likhet med motionärerna att nuvarande regler i kommunallagarna inleinnebär tillräcklig rättstrygghet för person som inte är medlem av kommunen, dådel gäller beslut om tillsättande av, liksom entledigande från, kommunaltjänst eller disciplinär åtgärd. ( alla de kommuner som ännu inte har inrättatsärskild besvärsnämnd saknar sålunda icke-kom-munmedlemmar rätt att anförakommunalbesvär mot exempelvis beslut om tilldelad varning eller annandisciplinär åtgärd. Detta är enligt utskottets mening klartotillfredsslällande. Det är t. ex. stötande att i av alltmer utveckladkommunal demokrati och förvaltningsdemokrati den kommunala besvärsräiien i häraktuella fall gäller för dem vilkas enda anknytning till kommunen utgörs avfastighetsinnehav men inte för alla kommunalt anslällda eller sökande avkommunal tjänst i kommunen. att med bifall lill motionen 1974:5 hosKungl. Maj:t begiir ulredning och förslag om obligatoriska besvärsnämnder, såalt rättstryggheten för kommunalt anställda och sökande av kommunala anställningarsom ej är kommunmedlemmar blir likvärdig med kommunmedlemmars i vad gäller egentjänstetillsättning, entledigande, disciplinära åtgärder etc. Obligatorisktinrättande ay kommunala besvärsnämnder Sedan beretts tillfälle altavge yttrande över motion 1974:5 angående obligatoriskt inrältande av kommunalabesvärsnämnder, lår förbundets styrelse anföra följande! Fråganom obligatoriskt inrältande av komrnunala besvärsnämnder har varitföremål för behandling. Med anledning av motioner vid anförde konstitulionsutskottel alt bärande skäl ej anförts för attfrångå ordningen med besvärsnämnd som fakultativt organ, varsinrältande beror på beslut av den ifrågavarande kommunen. Utskottet beaktadehärvid särskill att det fortfarande fanns ett stort antal mindre kommuner därbeslut av beskaffenhet all kunna överprövas av besvärsnämnd sällan förekom ochframhöll att inte heller i åtskilliga siörre kommuner något praktiskt behov avbesvärsnämnd torde ha gjort sig gällande. Ett åläggande för kommunerna attinrätta besvärsnämnd skulle enligt utskottets mening också innebära elt visstavsteg från den allmänna principen om kommunernas självbestämmanderätt. Ienlighet med utskoltets hemställan beslöt alt motionerna inte skulleföranleda någon åtgärd. Sammamotionärer, som väckt nu föreliggande motion, har vid förra årels riksdagmotionsvägen tagit upp frågan om vidgad besvärsrätt för kommunall anställda(1973:120), 1 sitt av godkända betänkande framhöllkonstitutionsutskottet (KU 1973:29) såsom väsentligt att den kommunalasjälvstyrelsen inle onödigtvis regleras och binds av olika slag av föreskrifterutan atl kommunerna i största möjliga utsträckning får bedriva sin verksamheti de former och på det sätt de själva finner lämpligast. Den i kommunallagarnainförda möjligheten för kommun, som så önskar, atl inrätta en särskild kommunalbesvärsnämnd kunde enligt utskollel ses som ett ultryck för denna princip.Utskottet ansåg därför inte påkallat att bryta den i kommunallagarna fastlagdaprincipen om kommunmedlemskap som förutsättning för besvärsrält. En ändringhärvidlag skulle dessutom medföra åtskilliga praktiska gränsdragningsproblem. Desynpunkter, som ovan redovisats mot införande av kommunala besvärsnämnder somobligatoriskt organ äger enligt styrelsens mening alltjämt giltighet. Framförallt skulle ett åläggande för kommunerna atl inrätta kommunala besvärsnämnderinnebära ett ingrepp i den kommunala självbestämmanderätten. Något siörrebehov av sådana nämnder torde ej heller föreligga i kommunerna, eftersom endastett 25-tal primärkommuner Härtill kommer att besvärsnämndernas kompetensområde kraftigtbegränsats genom tillkomsten av lagstiftning om tjänstemännens förhandlingsrättoch att nämnderna därför kommit atl minska i betydelse under senare år.Antalet besvärsärenden, som dessa nämnder har att avgöra, brukar dessutom varaganska ringa. Styrelsen kan därför icke finna alt anledning föreligger attnärmare utreda frågan om ett obligatoriskt inrältande av kommunalabesvärsnämnder. Underhänvisning till det ovan anförda får styrelsen avstyrka bifall lill nuföreliggande motion. Om ovanstående yttrande förenade sig styrelsensmajoritet, nämligen Hör-lén, , , , ,, , , , och (samtliga s) samtG. , , , och Agius (samtliga c). Reservation (bilaga) anfördes av Hjerne, Gustafssonoch (samtliga f) samt och (båda m). Hjerne,, (samtliga f). och (båda m). Vianser alt andra och tredje stycket på sid 2 i styrelsens yttrande borde hautbytts mot följande. Ettåläggande för kommunerna att inrätta kommunala besvärsnämnder kan betraktas sometl ingrepp i den kommunala självbestämmanderätten. Från den enskildesrätlssäkerheissynpunkl är det dock utan tvekan av stort värde atl en sådanbesvärsmöjlighet slår till buds. Enligt vårt förmenande bör styrelsen därförstimulera kommunerna all inrätta kommunala besvärs-nämnder. Under hänvisningtill delta torde nu föreliggande motion inte erfordra någon åtgärd. Motionom obligatoriskt inrättande av kommunala besvärsnämnder har genom remiss den 1 mars1974 beretts tillfälle all avge yttrande över motion 1974:5 av herrar Peterssoni m. fl. om obligatoriskt inrättande av kommunala besvärsnämnder. Medanledning av molionen får landstingsförbundet anföra följande. Sedanflera år har inom samtliga landsting besvärsnämnder funnits inrättade.Arbetsformer och befogenheter för landstingens besvärsnämnder framgår avbifogad' instruktion för nämnderna - normalreglemente för besvärsnämnd, jämtekommentar - som rekommenderats av landstingsförbundet. Belräffandebesvärsnämndernas betydelse må framhållas att dessas verksamhet i praktikenblev betydligt begränsad sedan frågor om entledigande och disciplinära åtgärderinom tjänstemannaområdet blev förhandlingsbara mellan parterna genomtillkomsten av 1965-års lag om tjänstemän hos kommuner,kommunaltjänstemannalagen. Motovanstående bakgrund torde behov av lagstiftning om obligatoriskt inrättande avbesvärsnämnder icke föreligga inom landstingens verksamhetsområde. ' Här ej tryckt. GOTAB 74 8017 Slockholm 1974