bet · FX01LU20 · 1974-12-31 00:00:00 — Lagutskottetsbetänkande nr 1974 LU 1974:20 Lagutskottetsbetänkande i anledning av motion angående offentlig granskning avboutredningsmannaarvoden. I motionen 1974:389 av i (c) yrkas att hos Kungl, Maj:l anhåller om utredning och förslag dit dödsbodelägare kan vända sig för bedömning avskälighet i boutredningsmans arvode m, m. I molionen anförs inledningsvis all någraföreskrifter lill ledning för bo-ulredningsmannaarvodels beslämmande inle ges iärvdabalken. Boulred-ningsman har all lillgodoräkna sig det belopp som hansjälv finner skäligt och av omständigheterna påkallat, och den, som ej åtnöjesmed boutredningsmannens egen beräkning, flr hänskjuta frågan till rättensprövning. Även om en delägare i ell dödsbo anser all del arvode somboulrednings-mannen tillgodoräknat sig är oskäligt, drar han sig enligtmotionären dock i de flesta fall för all gå lill rällen för bedömning avarvodets skälighet. Det kan l. ex, vara personliga känsloskäl lill den avlidnesom avhåller vederbörande alt ställa arvodesanspråken under rällens prövning, Enligimotionärens mening borde det finnas möjlighet för den dödsbodelägare som anserall boutredningsmannen tillgodoräknat sig oskäligt arvode för utfört arbeteatt fä ersättningsanspråket granskal, exempelvis på samma säll som sker när delgäller advokalräkningar, som på begäran kan kontrolleras av Advokaisamfundel.En opartisk granskning skulle förslagsvis kunna ske hos domstolsväsendetsorganisationsnämnd eller någon annan myndighet. Om del framkommit all begärtarvode är oskäligt, tillkommer det givetvis vederbörande dödsbodelägare au gålill rätten för au begära jämkning av arvodet. Motionären anser att klagandenfår en bättre grund för sin begäran om jämkning om en opartisk nämnddessförinnan har avgivit sill utlåtande. Ullålanden över molionen har inhämlais frånhovrätten för , tingsräll och domstolsväsendetsorganisationsnämnd. På begäran av utskottet har vidare yttranden avgivits avSveriges advokal-samfund och , Gällanderätt m. m. När en person avlidit, skall hans egendom övergålill hans arvingar och lesiamenisiagare; var den döde gift, skall efterlevandemakes giftorätt dock först tas ut. Egendomen kan emellertid icke omedelbartdelas. Först måste fastställas vad som hör till kvarlåtenskapen. Vidare måsteden dödes skulder utredas och om möjligt betalas saml andra behövligaavvecklingsålgärder vidtas. Efter dödsfallet följer alltså närmast en längreeller kortare lid av boulredning; under denna lid måste en stundom myckelenkel, stundom myckel omfattande förmögenhetsförvaltning äga rum, Boulredningavslutas regelmässigt med delning av de behållna tillgångarna genom arvskifte, I18 kap. 1 S (ÄB) stadgas all dödsbodelägare har alt, om ej särskilddödsboförvallning är anordnad efter vad i 19 kap, stadgas, för boets utredninggemensamt förvalla den dödes egendom. Förvaltningen av dödsboet är såledesöverlämnad ål dödsbodelägarna. Varje dödsbodelägare kan emellertid enligt 19kap. 1 S göra ansökan om att rällen måtte förordna all egendomen skall avträdaslill förvaltning av boutredningsman saml ulse någon alt i sådan egenskap handhaförvallningen. Val av boulredningsman skall ske så all uppdraget kan förväntasbli utfört med den insikt som boets beskaffenhet kräver (j9:3). Tingsrällenskall vid valet fästa särskill avseende vid förslag av dem vilkas rätt ärberoende av boulredningen. Dödsbodelägare kan förordnas lill boulredningsman.Har den avlidne i teslamente ulselt särskild lestamentsexekulor skall denneulses lill boulredningsman, om del inle föreligger särskilda skäl däremot.Möjlighet finns alt förordna flera boutredningsman, om så skulle varaerforderligt. Omtalan å boutredningsmans förvaltning gäller vad som är stadgat om sysslomän(19:19 I st,). Detta innebär enligt 18 kap, 9S handelsbalken alt talan måsteanställas från del all boulredningsmannen avgelt slutredovisningför sin förvaltning. Boutredningsman harrätt allavdödsboel få skäligt arvodesamt ersättning för sina kostnader (19:19 2 st, ÄB), Räcker dödsboets medelinte till alt betala ersättning lill boutredningsmannen skall den som ansökt ombouiredningsmannaförordnandel gälda ersätlningen, Ilagen har icke upptagits föreskrift om någon särskild ordning, i vilken arvodeoch koslnadsersällning skall bestämmas. Stadgandet om talan å boutredningsmannensförvaltning äger i stället lillämpning. Om ell boulred-ningsarvode är oskäligtkan jämkning ifrågakomma enligt allmänna avtals-rättsliga regler. Vid sinprövning skall rällen enligi förarbetena lill lagen (NJA II 1933s, 281) fästa avseende vid del arbete som uppdraget krävt och den lid somålgåll, men i betraktande kommer jämväl den skicklighet, varmed boulredningengenomförts. I viss mån kan boets omfattning öva inflytande på arvodesbeloppet.Delta får emellertid inte l, ex, sältas i omedelbar relation lill behållningeni boel, så all beloppel i verkligheten bestämmes i form av viss procent å behållnadödsboet i slällel för, såsom sig bör, efter en uppskattning av förvaltningensomfattning. arvodelutgå efter den lid som boulredningen varar. EnligtSveriges advokatsamfunds stadgar (33 S) är advokat skyldig all underkasta sigskiljedom i Ivisl med huvudman om arvode och kostnad för ulfört uppdrag, omhuvudmannen från slulräknings avgivande hos slyrelsen skriftligenpåkallar delta. Skiljedom meddelas av slyrelsen eller av särskild skiljenämnd.Genom en skiljedom är ivisien definilivt avgjord, Detla innebär all omboulredningsmannen är advokat och dödsbodelägare påkallat skiljedom kanskiljenämndens avgörande inle omprövas av rätten. Samtligaremissinstanser har avslyrkl bifall lill molionen. Hovrättenför anröT all de flesla boulredningar, innefallande upprättandeav bouppteckning och förräliande av arvskifte, lorde verksiällas på uppdrag avsamiliga dödsbodelägare ulan all del begärs all rällen skall ulseboulredningsman, I fierlalel fall torde kostnaderna för boulredningen varatämligen ringa, 1 vissa fall kan emellertid kostnaderna uppgå lill stora beloppoch såsom anförs i motionen även i enstaka fall vara oskäliga. Den som ärmissnöjd med arvode och kostnader för boulredningen äger dock räll att dragasaken under rällens prövning. All vederbörande skulle avhålla sig från della avkänsloskäl lill den avlidne förefaller hovrätten knappast troligt. Omboutredningsmannen är advokat, kan även vederbörande dödsbodelägare påkallaskiljedom hos slyrelsen för . Härtill kommer alt den imotionen föreslagna granskningen i arvodesfrågan inle skulle leda lill någolslulligl avgörande ulan endasl Ijäna som vägledning för dödsbodelägaren vidbedömningen av om saken bör dragas inför domslol. På grund av del anfördafinner hovrätten ej skäl föreligga all tillslyrka molionen, Stockholmstingsrätt framhåller alt del säkerligen förekommer all boulredningsman somförordnals av rällen presenterar arvodesanspråk vars skälighet kan sältas ifråga. Rättegångar som rör av sådani anspråk är dock mindre vanliga. Omdella beror på all oskäliga debileringar är sällsynta eller, som antyds imotionen, på all dödsbodelägare drar sig för all väcka klandertalan viddomslol, lorde enligi tingsrätten vara svårt alt utreda. Engenomgång av de boulredningsmannaförordnanden som meddelades avtingsrällen ger vid handen au lill boutredningsman utseils i 38,av fallenadvokal, i 16,bank eller begravningsförening, i 20,polistjänstemän, i4,dödsbodelägare saml i 20,,juris kandidat, som ej är hänförlig till dekategorier som nämnls , revisor eller annan som regelmässigl eller meralillfälligl åtar sig boulredningsmannauppdrag mol ersälining. Man bör enligttingsrällen kunna ulgå från all denna spridning av uppdragen i slorl sell gårigen i övriga domsiolar, möjligen med undanlag för dem vars domkrelshuvudsakligen ulgörs av landsbygd. Tingsrällen påpekar vidare alt, när advokal utsettslill boulredningsman, kan skiljedom i arvodesfrågan påkallas hosAdvokatsamfundels styrelse. Tingsrätten framhåller också all domstolen genomgranskningen av de bouppteckningar som registreras vid tingsrällen har vunnitbelydande erfarenhet av den debitering som lillämpasav banker ochbegravningsföreningar, när del gäller förräliande av bouppteckning. Arvodenahar normalt befunnits skäliga. Det finns enligt tingsrättens mening inle någonanledning misstänka all dessa kategorier skulle lillämpa andradebileringsnormer när del gäller arvode för boulredning. Polistjänstemänförordnas ofta till boulredningsman i dödsbo efter person vars egendom hantagit vård om på grund av förordnande enligt 18 kap, 2S andr.ä slyckelärvdabalken (ÄB), Vanligen rör del sig enligt tingsrätten härvid om dödsbon somhar ringa, om ens några tillgångar, I dessa fall lorde boutredningsmannen iallmänhet kunna tillgodogöra sig endasl ell ytterst blygsamt arvode. Polistjänstemänsom närmast av tillmötesgående ålar sig uppdrag enligt 18 kap, 2 S ÄBbrukar även förordnas till boulredningsman i andra dödsbon av mindre vidlyftigbeskaffenhei, Tingsrällen anser all del inle heller i dessa bon torde finnasutrymme för förrällningsrnannen all debilera arvode av mera anmärkningsvärdstorlek. Del finns enligi lingsrätlen vidare skäl all antaga all arvodeslvislsällan uppkommer i de fall då bouiredningsmannaförordnandel meddelatsdödsbodelägare, Ifråga slutligen om de fall sammanlagt av alla som förekommer dåförordnande meddelats person, som inte kan hänföras lill någon av de gruppersom nämnts , har tingsrätten sig inte bekant att särskilt höga arvoden skulleförekomma. Del synes i alll fall inle motiverat att med hänsyn till dennabegränsade kategori av förräiiningsmän anordna ell särskillprövningsförfarande, även om därigenom delägarna i ell eller annat dödsboskulle slippa tillgripa process för all få rättelse av ell oskäliglarvodesanspråk. Tingsrätten avstyrker därför bifall lill molionen. () anför all enligt en av förelagen undersökninglorde boulredningsman förordnas i av de avlidnas bon.Däremot har inle kunnal ulredas i hur många fall skäljghelen avboulredningsmannaarvode ifrågasälls genom klandertalen vid rätten enligt 19kap, 19 S . Sådan talan synes i alll fall vara ytterligt sällsynt,påpekar alt den i molionen föreslagna granskningsmyndigheten skulle få enuppgift som liknar l,ex, . För all en granskningi enlighet med förslaget skall anförtros en särskild myndighei bör krävas allde frågor som denna skall handlägga förekommer någol så när ofta. Del synes DONiveksaml om så skulle bli fallet i fråga om boulredningsamannaarvoden, DONframhåller vidare att boulredningsmannaarvodena i allmänhet inle lorde varahögre än all en tvist vid domslol kan föras i enlighet med lagen (1974:8) omrällegången i Ivislemål om mindre värden som iräder i kraft den1 , Det bör därför bli ganska lätt all få arvodets slörtek prövat avrätlen. Rör det sig om högre arvoden än de vilkas skälighet kan prövas enligtden nämnda lägen, kan förhållandena ofta vara komplicerade. I sådana fallkan del vara svårl för,annan myndighei än domslol med dess möjlighet att höravillnen och sakkunniga att ta ställning till arvodels skälighet, villsärskill framhålla, all varken eller den beslutade centralmyndigheten fördomstolsväsendet bör anförtros uppgift all yllra sig Över skälighelen avboutredningsmannaarvoden. Del bör nämligen av principiella skäl undvikas altintryck kan ges, all och den blivande centralmyndigheten (Ir uppgifter somberör domstols judiciella prövning. Advokatsamfundetanför all del inle överensstämmer med samfundels erfarenheter alldödsbodelägare som är missnöjda med av boulredningsman debiterat arvode skulleavhålla sig från att dra arvodesfrågan under domstols prövning av hänsyn tillden avlidnes minne eller av liknande skäl av mer eller mindre känslobetonadnatur. Samfundet menar därför all motionären inle anfört någol hållbarl skälvarför ivisler om en boulredningsmans arvode skulle ges en särslällning iförhållande lill andra arvodeslvisler på så säll au en extra instans inskjutsföre den allmänna underrätt som normall har au i första hand verkställa denbegärda prövningen. Samfundet understryker vidare all en i enlighet medsamfundets stadgar tillsalt skiljenämnd fyller en helt annan funktion än ensådan rådgivande nämnd som motionären föreslår. Genom en av nämnden givenskiljedom är tvisten definitivt avgjord, och parterna har ingen möjlighet attfå nämndens avgörande omprövat av domstol. I de fall då boutredningsmannen äradvokat och tvisten om arvödets skälighet kan lösas antingen av skiljenämnd ellerav domslol, alltefter dödsbodelägarens eget val, är det inle påkallat allinrälla en .sådan särskild rådgivande instans som motionären föreslår. Inteheller i övrigt föreligger del enligt samfundet behov av en sådan inslåns. anför alt reglerna om sysslomannaskap har viss betydelse i frågaom boutredningsmans och testamentsexekutörs uppdrag. I praktiken lordeflertalet boulredningar bedrivas ulan all någol förordnande om boulredningsmaneller testamentsexekutör meddelats. Sålunda lär även åtskilliga stora ochomfattande boulredningar utföras av någon som erhållit delägarnas uppdragdärtill. dylikt uppdrag att handha boulredning omfattas ej av någrabestämmelser i ulan följer reglerna om sysslomannaskap. Frågan omarvode lill boutredningsman eller annan som erhållit uppdrag alt utreda dödsboingår således i ell större sammanhang än vad som framgår av molionen. av den föreslagna karaktären måsieenligl Bankföreningenförulsällas vara skyldig all, innan den avger ullålande, ulföra en likanoggrann prövning i arvodesfrågan som en domslol. Eftersom ul-låiandel inleavses medföra någon rättsverkan, synes del föreslagna föf-farandel kunnamedföra en arbetsinsats som inte slår i rimlig proporiion . lillsin effekt och därmed också en onödig omgång. Bedömning i arvodesfrågorinnebär, framhåller föreningen, en skälighetsprövning. Olika meningar kan oftaråda om vad som är skäligt. Om ett visslarvode av granskningsmyndighetenansetts för högt men i en efterföljande" process godtas av domstol,uppkommer ell resullal som kan le sig stötande för den enskilde. Omgranskningsmyndigheleh å andra sidan anséf all det ivistiga arvodet är skäligt,föreligger risk all den enskilde undertåler all föra saken lill process, ehuruhan i och för sig skulle kunna länkas vinna en sådan. framhålla att del undandrar sig bedömning omoch i vad mån oskäliga boutredningsarvoden förekommer. Bankföreningenavstyrker på grund av del anförda införandet av en sådan gransk-ningsmyndighelsom avses i molionen. Boulredningsman äger enligt 19 kap, 19 Särvdabalken all av dödsboet få skäligt arvode och ersälining för sinakostnader. Den som är missnöjd med det arvode som boulredningsmannen debilerarhar räll alt väcka klandertalan vid domslol i den ordning som föreskrivs förtalan å boulredningsmans förvaltning. Om ett arvode är oskäligl kan jämkningkomma i fråga enligt allmänna avlalsrältsliga regler, Imolionen framhålls alt dödsbodelägare ofta drar sig för alt hos rällen begäraprövning av arvodets skälighet även om de anser alt delta är oskäligl. Orsakenhärtill kan t, ex, vara hänsyn till den avlidnes minne. Enligt motionären bordedet finnas möjlighet att få arvodesräkning granskad av opartisk myndighet, 1,ex, domstolsväsendets organisationsnämnd (), på samma säll som sker närAdvokaisamfundel konlrollerar advokaträkningar. Härigenom skulleden som villklandra arvodesräkningen faen bättre grund för sin begäran om jämkning, Ulskoilelvill lill en början påpeka att motionären synes ha missuppfallal bestämmelsernaom Advokatsamfundels prövning av advokats arvodesanspråk. Denna prövninginskränker sig inle, såsom motionären påstår, till en kontroll avarvodesräkningen ulan har naturen av skiljedom. Genom en dylik skiljedom ärtvisten definitivl avgjord och parlernä har således ingen möjlighel all genomklandertalan vid domslol få skiljenämndens avgörande omprövat. Vadmotionären med'sill yrkande har åsyflai är inle au 11 lill stånd ettskiljemannaförfarande ulan all tillskapa en möjlighel all fä ell förhands-ultalandeav oparlisk myndighei om arvodets skälighet, uttalande skall sedan liggatill grund för dödsbodelägarens avgörande om han skall klandra arvodesräkningenvid domstol eller inte. Den av motionären föreslagna granskningsmyndighelenskulle således få en uppgift som liknar allmänna reklamalionshämndens. Såsom framgår av remissvaren förekommerrättegångar, som rör av boutredningsmans arvodesanspråk, mycket sällan.Om detla beror på all oskäliga debileringar är sällsynla eller, såsommotionären antytt, på att dödsbodelägare drar sig för att väcka klandertalanvid domstol, torde vara svårt all ulreda. En av företagen undersökningvisar emellertid alt boulredningsman förordnas endast i av deavlidnas bon. Enligt utskoiieis mening måste man därför räkna med att delskulle bli ell begränsat antal fall som skulle komma att underställas denföreslagna granskningsmyndighetens prövning. AvStockholms tingsrätts yttrande framgår alt av de vid tingsrättenförordnade boutredningsmannen var advokater,,! regel torde det idessa fall röra sig ~om komplicerade boulredningar, som kan medföra högaarvodesräkningar. Om en dödsbodelägare i sådant fall skulle vara missnöjd medarvodesräkningen kan han välja mellan att begära skiljedom hosAdvokatsamfundet eller att klandra arvodesräkningen vid domslol, Någol slörrebehov all i dessa fall fä en förhandsprövning föreligger inle, Belräffandeövriga kategorier av boutredningsman lorde deras arvoden, såsom framhållit,i allmänhet inte vara högreän att en tvist vid domstol kan föras i enlighet medlagen om rättegången i tvistemål om mindre värden, som Iräder i kraft den 1juli 1974, I dessa fall blir del ganska lätt all fä arvodels storlek prövat avrätlen. Rör del sig om högre arvoden än som kan prövas enligt nämnda lag kanförhållandena vara komplicerade, vilket gör det svårt för annan myndighei ändomstol - med dess möjligheter alt höra villnen och sakkunniga - att laställning till arvodets skälighet, Molbakgrund av del anförda kan utskottet inle finna alt det i varje fall förnärvarande finns anledning att tillskapa en möjlighet till förhandsprövning avboutredningsarvoden. Samtliga remissinstanser har också avslyrkl molionen,Ulskoilel vill vidare erinra om alt del på tjänsteområdet inte finns någonmotsvarighet till allmänna reklamalionsnämndens prövning på varuområdet. Alt nutillskapa en sådan motsvarighet enbart för den lilla del av tjänsteområdet somboutredningsmannens verksamhet utgör anser ulskollet inte lämpligt. Avslutningsvisvill utskottet understryka alt eller den blivande centralmyndigheten fördomstolsväsendet inte får anförtros uppgifter av det slag som motionärenföreslagit. har lidigare (JU 1972:8 s, 4) myckel bestämt framhållit,all sistnämnda myndighets verksamhet inte llr innebära någol som helst ingreppi domstolarnas självständighet och integritet, när del gäller den dömandeverksamheten, och har liliagl all del är en räilssäkerheisfråga avslor vikt, som bör ägnas särskild uppmärksamhet, att så inte blir fallet. På anförda skäl hemställerulskollet attriksdagen avslår motionen 1974:389, Närvarande:herrar Svanslröm (c)*, (), (). ()*, (), herrar (), i (s), (), iTimrå (s), ()*, i (s), herrar i (c)*, (vpk), () och (). * Ej närvarande vid betänkandets justering. GOTAB 74 7586 S 1974