bet · FX01KU22 · 1974-12-31 00:00:00 — Kungl.Maj:t motiverade avslagsbeslulet "särskilt med hänsyn till F:s medverkantill uppkomsten av den situation i vUken kroppsskadan tillfogats honom". Slutligen ogillades framstäUtersättningsanspråk från 21-årige . som var intagen på ungdomsanstalt. P. hadevid misshandel åsamkats viss handskada. Gärningsmannen dömdes för brottet mendet framgår ej av . handlingarna i ärendet om domen också omfattade skadestånd.P:s ersättningsanspråk hos Kungl. Maj:t avsåg , varav 1 131 kronorför tandläkarkostnad och för sveda och värk. Grunden föravslagsbeslutet framgår inte av beslutet eller av akten i ärendet. -31.8.1974 som lämnats utanbifall De under ifrågavarande tidmeddelade avslagsbesluten har i 42 fall grundats på att sökanden kundegottgöras genom försäkring. I 16 fall har ansökningarna ogillats därför attskadeståndsyrkandet avsåg brott begånget . Två ansökningar avslogssedan skadeståndet erlagts av den skadeståndsskyldige. I två fall grundadesavslagsbesluten på att utmätning pågick respektive att utmätning ej sökts. Ifyra fall avsåg ansökningarna inte personskador. Maj:t fann i sju fallinte styrkt att skadorna förorsakats genom brott. En ansökan avslogs underhänvisning till medvållande från sökandens sida tiU den uppkomna skadan.Slutligen motiverades ett avslagsbeslut med sökandens ekonomiska förhållandeni relation tUl det yrkade ersättningsbeloppets storlek. I det följande skall lämnas en kortfattad redogörelse delsför sistnämnda två fall, dels för ett par av de fall där ansökningarna ogillatspä grund av att brott ej styrkts. 25-årige filosofie studeranden . blev skadad i sambandmed ett restaurangslagsmäl och förorsakades skärsår bl. a. på vänster arm.Polisanmälan ledde inte till att gärningsmannen anträffades. L. yrkade hosKungl. Maj:t ersättning med , varav för förstörda kläderoch i övrigt för läkarvård och taxiresa. Maj:t avslog i beslut den 29juni 1973 framställningen med hänsyn till L:s ekonomiska förhållanden och detyrkade ersättningsbeloppets storlek. L. var ogift. Hon hade under vårterminen1973 vikarierat som mellanstadielärare med en inkomst på imånaden. Anställningen upphörde med vårterminens utgång. 21-ärige truckföraren . blev nedslagen pä endansrestaurang och åsamkades skärsår i ansiktet. Slagväxlingen hade inletts avhonom själv. Gärningsmännen dömdes för misshandel till vUlkorlig dom jämtedagsböter respektive enbart dagsböter. Den ene gärningsmannen förpliktades idomen att eriägga skadestånd till C. med . C. yrkade samma belopphos Kungl. Maj :t som lämnade ansökningen utan bifall "med hänsyn särskUttill C:s medverkan till uppkomsten av den situation, i vilken kroppsskadantUlfogats honom". 70-årige pensionären blev omkullslagen på ett varuhusoch åsamkades viss armskada. Polisanmälan gjordes inte. Han yrkade hos Kungl.Maj:t ersättning med , varav för sveda Maj:t ogillade kravet, enär det ejstyrkts att skadan förorsakats genom brott. 28-årige representanten . uppgav sig ha blivit rånad ochi samband därmed åsamkad ansiktsskada (fläskläpp, smärta i nacken).Polisanmälan ledde inte tUl att någon gärningsman kunde anträffas. R. erhöll ejsjukhusvård eller företedde läkarintyg rörande skadorna. 'R:s ersättningskravogillades, enär det ej styrkts att skadan förorsakats genom brott. 48-årige påstod sig ha misshandlats efter ett kafébesökoch åsamkats bl. a. ansiktsskada. Skadorna föranledde långvarig sjukskrivning.E. var vid tillfället spritpåverkad. Polisanmälan ledde inte till att någongärningsman anträffades. E. yrkade hos Kungl. Maj:t skadestånd med 18 000kronor jämte i ombudsarvode. Maj:t fann ej styrkt att skadanorsakats genom brott och ogUlade därför skadeständsyr-kandet. Yrkandet omersättning för biträdeskostnad bifölls dock i sin helhet. PM med vissa uppgifter angående handläggningen av ärenden1973 om befrielse från aktievinstbeskattning I förra årets granskningsbetänkande(KU 1973:20) redovisade utskottet vissa uppgifter om Kungl. Maj:ts praxis åren1971 och 1972 i ärenden om befrielse från aktievinstbeskattning i samband medstrukturrationalisering (betänkandet s. 6-7 och 37-39). Även skatteutskottethar tidigare behandlat hithörande frågor i anledning av motionsyrkanden (SkU1972:3, 1973:55 och 1974:12). I samband med årets granskning har en uppföljningbeträffande denna praxis skett såvitt gäller ärenden. Först skallerinras om vilka lagregler som gäller pä detta område m. m. Gällande bestämmelser m. m. Enligt 35 § 3 mom.kommunalskattelagen beskattas vinst vid avyttring av sådana aktier och därmedlikartade värdepapper, som innehafts mindre än fem är, efter en fallande skala.Är innehavstiden kortare än beskattas hela vinsten. reduceras vinsten sä att endast 75, 50 respektive25 % av vinsten beskattas. Innehavstiden beräknas med utgångspunkt i det köp,byte eller liknande förvärv som närmast föregått avyttringen. Man bortseralltså från mellankommande arv, gåva e. d. Efter en lagändring 1966 beskattas i motsats till tidigareäven vinst vid avyttring av aktier som innehafts (s. k.femäisaktier). Beskattningen sker efter en schablon, som innebär att avförsäljningssumman efter avdrag för kostnad för avyttringen anses somskattepliktig realisationsvinst. Skattepliktig realisationsvinst skaU dock inte beräknasför femårsak-tier om det framstår som sannolikt att avyttringen skett utanvinst eller med en vinst som inte överstiger av vad den skattskyldigeerhållit. Från vinst som beräknats enligt schablonregeln får den skattskyldige,i förekommande fall gemensamt med sin make, göra avdrag med , dock ejmed högre belopp än som svarar mot vinsten. En 10 %-schablon gäller också vidtvångsförsäljning av aktier som innehafts än . Maj:t kan medge befrielse helt eller delvis frånschablonbeskattningen beträffande femärsaktier, om beskattningen kan antashindra strukturrationalisering som är önskvärd från allmän synpunkt. Framställningom befrielse skall göras senast den dag avyttringen sker. I sammanhanget kannämnas att vinst vid överlåtelse av aktier mellan bolag inom samma koncernunder vissa förutsättningar undantas från realisationsvinstbeskattning,oavsett innehavstidens längd, nämligen om den överlåtna aktien eller andeleninnehas som ett led i annan verksamhet än förvaltning av fastighet, värdepapper e. d. Trots reglerna om skattefrihet i dessa fall anses den nyeägarens ingångsvärde för de förvärvade aktierna motsvara vederlaget vidförvärvet, och hans innehavstid räknas från tidpunkten för överlåtelsen. Förslag om de angivna skattereglerna för femärsaktierlades fram i prop. Angående dispensfrägan anförde departementschefenW. a. följande (s. 111-112). En i tiden obegränsad beskattningav aktievinster kan emellertid tänkas fä en hämmande inverkan påstrukturrationaliseringar inom näringslivet i det faU en sammanslagning avföretag kan föranleda vinstbeskattning. En sådan effekt av en utökadbeskattning anser jag i princip bör om möjUgt undvikas. Skatt enligtschablonmetoden bör därför inte utgå när organisationsaktier flyttas mellanföretag inom en koncern eller när köp och försäljningar av aktier och iundantagsfall andelar har direkt samband med en frän allmänna synpunkterönskvärd strukturrationalisering. Den nu gällande friheten frånrealisationsvinstbeskattning vid fusion mellan helägda bolag bör givetviskvarstå. Undantagsbestämmelsen för överföringar avorganisationsaktier mellan företag i en koncern synes lämpligen kunna intas i35 § 4 mom. KL. Det är däremot inte möjligt att ilagtext närmare ange de fall då en försäljning skall fritas från beskattningenligt schablon, därför att beskattningen kan anses hindra en från allmännasynpunkter önskvärd strukturrationalisering. Möjlighet bör därför finnas attbefria från vinstbeskattning i sädana fall. Dispens skall givetvis inte medgesi alla de fall då försäljningen leder till att två företag sammanslås. Detmåste bli en bedömning från fall till fall. Om köpeskillingen lämnas i form avaktier i det andra företaget torde i regel förutsättningar för dispens få ansesförehgga. Betalas köpeskillingen i likvida medel har man däremot anledningställa större kvar pä att det är fråga om en sådan frän allmän synpunktangelägen strukturrationalisering som bör medföra skattefrihet.Skattebefrielsen bör gälla endast vinster som beräknas enligt schablonregeln. Dispenser av detta slag bör, åtminstone tills vidare,ankomma på Kungl. Om emellertid erfarenheterna av dispensgivningenskulle ge vid handen att den lämpligen kan delegeras till riksskattenämndeneller annan central myndighet bör Kungl. Maj:t ha rätt att besluta om sådandelegation. Ansökan om dispens bör inges av de berörda företagen eller ett avdem för aktie- eller andelsägarnas räkning. Då en sådan ansökan ofta kan kommaatt innehålla uppgifter, som dä ansökan inges inte bör blioffentliga, bör sådan ansökan vara hemlig på samma sätt som t. ex. ansökan omförhandsbesked i taxeringsfråga. (BeU 1966:46)instämde i uppfattningen att det var förenat med betydande svårigheter att i författningstextenange de fall, då en aktieförsäljning skulle fritas från beskattning enligtschablonmetoden. EnUgt utskottets mening var det emellertid angeläget attprövningen av dispensfallen blev så Uberal och likformig som möjligt. Utskottetansåg det inte uteslutet att man med stöd av vunna erfarenheter så småningomkunde utforma mer preciserade författningsregler i ämnet. I en motion vid riksdagyrkades att dispensprövningen skulle överflyttas från Kungl. Enligt motionärens uppfattning hade dispensreglerna i vissa falltillämpats för generöst. (SkU 1972:3) avstyrkte motionen ochanförde bl. a. följande. Utskottet vUl erinra omdepartementschefens uttalande i prop. 1966:90 att om köpeskUlingen istrukturrationaliseringsfallen lämnas i form av aktier bör förutsättningar förskattebefrielse i regel anses föreligga. Betalas däremot köpeskillingen ilikvida medel finns det enligt departementschefsuttalandet anledning ställastörre krav på att det är frågan om en sådan från allmän synpunkt angelägenstrukturrationalisering som bör medföra skattefrihet. Enligt utskottets meningär det angeläget att dessa uttalanden i förarbetena till lagsriftningen nogabeaktas och att stor restriklivitet sålunda iakttas vid dispensgivningen i defall dä köpeskillingen för aktierna betalas kontant. Det finns enligtutskottets uppfattning också anledning att vid dispensgivningen ta hänsyn tillom det företag i vUket aktierna avyttras underlåtit att utdela vinstmedel iskälig omfattning. Som i andra sammanhang framhållits bör dispensärendenprincipiellt avgöras av Kungl. Maj:t och inte av . Detta gällersärskilt sådana fall varom nu är fråga, eftersom dispensansökningarna oftainnehåller uppgifter, som av affärsmässiga skäl inte bör offentliggöras, ochdessutom kräver skyndsam behandUng. Av anförda skäl och då aktievinstbeskattningen är föremålför överväganden inom realisationsvinstkommittén avstyrker utskottet bifalltill motionen. Betänkandet godtogs av . Maj:t 59ärenden angående befrielse från aktievinstbeskattning i samband medstrukturrationalisering. 1972 avgjordes 63 sädana ärenden. Härav biföUs 32resp. 1 de fall ansökningen bifaUits har regelmässigttillståndet begränsats att gälla vid en eller tvä taxeringar, i något falllängre tid. Har försäljning av aktierna inte kommit till stånd under den tidtillståndet avser eller har villkoren för transaktionens genomförande ändratsprövas ärendet ånyo efter förnyad ansökan. Antalet ej bifallna ansökningar 1971var 25 och 1972 36. Återstående ansökningar prövades ej i sak pä grund av attansökan ej gjorts i rätt rid, dvs. efter det avyttring av aktierna skett. Både 1971 och ärenden har i drygt ett tiotal fallberört börsnoterade eUer s. k. fondhandlarnoterade bolag. Det största ärendet1971 gällde bankfusionen Skandinaviska banken-Enskilda banken. Bland 1972 årsärenden förekom en större industrisammanläggning samt ett par störreförlagssammanläggningar. Ansökningarna bifölls i dessa fall. Många ärendenrörde mindre familjeföretag som skulle uppgå i större företag. Granskningen föranledde inte något särskilt uttalande frånkonstitutionsutskottets sida. 1 en reservation yttrade herrarHemelius (m), i (m). i Äkersberga (fp) och MoUn (fp): Av de uppgifter som framkommitangående handläggningen av ansökningar om befrielse från aktievinstbeskattningvid strukturrationalisering har utskottet inte kunnat finna någon heltenhetlig praxis vid Kungl. Den företagna granskningenföranleder i övrigt ej något särskilt uttalande från utskottets sida. (Fi1970:79), som har tiU uppgift att se över inkomstbeskattningen avrealisationsvinst vid icke yrkesmässig avyttring av fastigheter, värdepapperoch annan egendom, skall enligt utredningsdirektiven bl. a. undersökamöjligheterna att i större utsträckning än f. n. låta beskattningen avrealisationsvinster vid försäljning av aktier anknyta till den verkUga vinsten.Som allmän riktpunkt för utredningsarbetet gäller att ett enhetligt system förkapitalvinstbeskattningen är önskvärt. Enligt direktiven står det kommitténfritt att utreda och lägga fram förslag i fråga om särskilda spörsmål som harsamband med realisationsvinstbeskattningen. I motionen 1973:398 av () yrkades att rikdagen hos Kungl. Maj:t skulle hemställa att en utredningtUlsattes med uppgift att granska de fall då total befrielse från inkomstskattför realisationsvinst vid avyttring av aktier beviljats 1971,särskilt med avseende pä om ifrågavarande fusion varit till gagn för samhälleti stort. (SkU 1973:55 s. 4-5) yttrade följande medanledning av motionen: Vid avyttring av aktier sominnehafts skall i regel av försäljningspriset tas upp somskattepliktig realisationsvinst. Denna schablonregel för beskattning av vinstvid avyttring av femärsaktier infördes är 1966 som en utbyggnad av dåvaranderealisationsvinstbeskattning, men föreskrevs att Kungl. Maj:t skallkunna medge befrielse helt eller delvis från schablonbeskattningen om den kanantas hindra strukturrationalisering som är önskvärd frän allmän synpunkt. Avförarbetena till lagstiftningen och senare riksdagsuttalanden framgår bl. a.att befrielse bör kunna medges om köpeskUUngen i strukturrationaliseringsfallenlämnas i form av aktier, men att stor restriklivitet bör iakttas omköpeskillingen erläggs kontant. Vid dispensgivningen bör också beaktas om detföretag i vilket aktierna avyttras underlåtit att utdela vinstmedel i skäligomfattning. Maj:ts praxis i dessa ärenden har granskats undervårriksdagen (KU 1973:20). Såvitt framgår av denna granskning och vissaytterligare uppgifter som skatteutskottet inhämtat frän finansdepartementetiakttas numera en skärpt praxis i enlighet med dessa riktlinjer. Den genomförda granskningen av dessa ärenden haremellertid inte avsett frågan om befrielsefallen alltid inneburit från allmännasynpunkter önskvärd strukturrationalisering. Utredningsyrkandet i motionen1973:398 avser att få till stånd en sådan bedömning. Motionären anser att enbefrielse från aktievinstbeksattningen kan medföra alltför stora fördelar och te sig stötande för den enskUdes rättskänslaoch att befrielsereglerna kan ha drivit på en ej önskvärd utveckhng mot enmonopoliserad marknad. Frågan om en sammanslagning av två företag är önskvärdfrån allmän synpunkt är givetvis en bedömningsfråga, som i det enskilda falletkan besvaras pä oUka sätt, och en granskning av dessa ärenden kan därförknappast leda till befogade anmärkningar mot Kungl. Maj:ts tillämpning avreglerna. Avsikten med motionen torde inte heller vara att i första handreagera mot tillämpningen av reglerna utan att undanröja skattelättnader sominte kan anses påkallade i det enskUda fallet. Med anledning därav viUutskottet framhålla, att ifrågavarande dispensregler i och för sig inte åsyftaratt fä till stånd skattelättnader utan endast att i strukturrationaliseringsfalleneliminera den låsningseffekt som den utbyggda aktievinstbeskattningenkan medföra. Att dispensreglerna såsom motionären anför medfördefinitiva skattelättnader i dessa fall följer av att den dispens, som skallmedges, innebär full befrielse från och ej endast uppskov med beskattningen.Detta förhåUande fär närmast ses som en teknisk komplikation som är ägnad attförsvära dispensgivningen. Enligt vad utskottet erfarit avserrealisationsvinstkommittén att ta upp samtliga uppskovsregler ochbefrielsegrunder i fråga om realisationsvinstbeskattningen till en allsidigöversyn, och vissa förutsättningar torde finnas för att därvid lösa deifrågavarande problemen på ett mer tillfredsställande sätt än . Eftersom den fråga som berörs i motionen således kommeratt uppmärksammas i pågående utredningsarbete utan särskild åtgärd fränriksdagens sida, avstyrker utskottet bifall till motionen. beslöt i enlighet med skatteutskottetshemställan. I motionen 1974:267 av . (c) hemställdes att hos Kungl. Maj:t skulle anhålla om översynav lagregler och tillämpad praxis beträffande rätten till befrielse fränrealisationsvinstskatt i samband med sådana aktieöverlåtelser som ingår som ettled i en strukturrationalisering i enlighet med vad som anfördes i motionen. (SkU 1974:12) anförde bl. a. följande medanledning av motionen: Av förarbetena till lagstiftningenoch senare riksdagsuttalanden (SkU 1972:3) framgår, att befrielse frånrealisationsvinstbeskattning bör kunna medges om köpeskiUingen istrukturrationaliseringsfallen lämnas i form av aktier, men att storrestriklivitet bör iakttas om köpeskillingen erläggs kontant. Viddispensgivningen bör också beaktas om det företag, i vUket aktierna avyttras,underlåtit att utdela vinstmedel i skälig omfattning. granskning av ärenden rörande befrielse frånrealisationsvinstbeskattning vid aktieöverlåtelser i strukturrationaliseringssyfte(KU 1973:20) framgår, att Kungl. Maj:ts praxis skärpts ochbringats i överensstämmelse med de ovannämnda riktlinjerna fördispensgivningen. Utskottet är medvetet om att dispensregeln i vissa falltillämpats alltför generöst och anser det därför angeläget attrealisationsvinstkommittén, som bl. a. har till uppgift att omprövabestämmelserna rörande realisationsvinstbeskattningen vid överlåtelse avaktier, söker utforma mer preciserade regler för dispensgivningen. Med hänsyn till atl den i motionen behandladedispensregeln redan är föremål för överväganden inomrealisationsvinstkommittén, som beräk- nas slutföra sitt utredningsuppdrag under innevarande år,anser utskottet sig inte nu ha anledning biträda motionärernas utredningsyrkandeoch avstyrker således bifall tUl motionen 1974:267. Vid genomgång av 1973 årsstatsrådsprotokoll i nu ifrågavarande hänseenden har framkommit följande: Maj:t 51 ärenden angående befrielsefrän aktievinstbeskattning i samband med strukturrationalisering. Härav bifölls16 ansökningar. 1 de fall ansökningen bifallits har regelmässigt tillståndetbegränsats att gälla vid en eller två taxeringar. Har försäljning av aktiernainte kommit till stånd tillståndet avser eller har villkoren förtransaktionens genomförande ändrats prövas ärendet ånyo efter förnyad ansökan.Två av de bifallna ärendena avsåg förlängning av riden förtillståndet. Antalet ej bifallna ansökningar 1973 var 34. Återstående ansökanprövades ej i sak på grund av att ansökan ej gjorts i rätt tid utan först efterdet avyttring av aktierna skelt. Av ärenden avsåg ett fåtal avyttring av aktier ibörsnoterade eller s. k. fondhandlarnoterade bolag. Ansökningen avslogs i ettav dessa fall. Många ärenden rörde mindre familjeföretag som skulle uppgå istörre företag. Enligt vad som inhämtats från harKungl. Maj:ts praxis när det gäller bifall till ansökningar om befrielse från aktievinstbeskattningskärpts . Vid tillståndsgivningen tas stor hänsyn tillköpeskillingarnas storlek men särskilt beaktas om köpeskillingen lämnas i formav aktier eller i likvida medel. I de faU det helt eller till övervägande delär fråga om kontantlikvider är utsikterna till bifall avsevärt mindre än omköpeskUUngen utgörs av aktier. Vidare beaktas huruvida det säljande företagetsägare och personal fär sysselsättning i det köpande företaget eller ej. Vadgäller branschfrägor ställer man i allmänhet större krav för bifall beträffanderena serviceföretag än beträffande industriföretag. Skall det med ansökanavsedda företaget uppgå i ett utländskt företag krävs i princip speciella skälför bifall. Några få sådana ärenden har förekommit 1973. Ingen av dessaansökningar bifölls emellertid. Beträffande slutligen handläggning av ansökningarnaförekommer i allmänhet inte något remissförfarande. Ansökningshandlingarnabestår oftast endast av själva ansökan samt en eller flera årsredovisningar.Ofta förekommer det att företrädare för berörda företag uppvaktar finansministernoch redogör för sina planer. Bilaga 9 PM angående remisser tilllagrådet Gällandebestämmelser m. m. Genom beslut av 1970 och upphävdes Kungl. Maj:ts skyldighet att inhämta lagrådets yttranden ifråga om lagstiftning enligt § 87 RF och viss annan lagstiftning, som enligtsärskilda bestämmelser skall stiftas i samma ordning som föreskrivs i § 87 RF.Den obUgatoriska lagrådsgranskningen omfattade dels allmän civU- och kriminallag,kriminallag för krigsmakten och kyrkolag, dels lagstiftning om högstadomstolens och regeringsrättens sammansättning och tjänstgöring, om lagrådet,om kvinnas behörighet till prästeriig tjänst, om tillsättning av prästerligtjänst, om svenskt medborgarskap, om statstjänstemännens rättsställning och ommonopol. Genom gmndlagsändringen som trädde i kraft den 17 februari1971 har det överlämnats till Kungl. Maj:t att från fall till fall avgöra omlagrådets yttrande skall inhämtas över ett lagförslag. I § 21 RF stadgassålunda, att lagrådet skall yttra sig över de förslag till stiftanden,upphävanden, ändring eller förklaring av lagar eller författningar beträffandevUka Kungl. Maj:t hemställer om yttranden. Avgränsningen av det obUgatoriska granskningsområdetenligt tidigare gällande bestämmelser var oklar, vilket delvis berodde på attinnebörden av uttrycket "allmän civil- och kriminallag" i § 87 RF varsvårtolkad. Ursprungligen torde uttrycket ha syftat pä allmänna lagen, dvs.1734 års lag. Avsikten synes ha varit att § 87 RF skulle reglera lagstiftningenpä alla för medborgarnas inbördes förhållanden centrala och viktiga områden.Utvecklingen medförde emellertid, att nya ämnesområden blev föremål för avKungl. Maj:t och gemensamt beslutad lagstiftning. Det hörde docktill undantagen att lagrådets yttranden inhämtades rörande lagstiftning utanfördet obligatoriska granskningsområdet. I propositionen (1970:24) angående ändrade regler förlagrådsgranskningen anförde departementschefen avslutningsvis: Jag kommer alltså till slutsatsenatt man nu bör gå över till en ordning med fakultativ lagrådsgranskning. Jagtror inte att detta kommer att leda til! några mycket stora skillnader i frågaom urvalet av lagförslag som remitteras till lagrådet. Med hänsyn tilllagrådets sammansättning har man anledning att räkna med att det även ifortsättningen skall bedömas som värdefullt att lagrådet yttrar sig överjuridiskt komplicerade lagstiftningsprodukter på civil-, straff- ochprocessrättens områden. Även utanför dessa ämnesområden kommer det sannoliktibland att anses angeläget att höra lagrådet, t. ex. i en del fall när ettkommittéförslag efter remissbehandling blivit grundligt omarbetat. Från deutgångspunkter för lagrådsgranskningen som jag har angett har manemellertid att räkna med att åtskilliga lagförslag över huvud taget intebehöver remitteras liU lagrådet. Ofta kan det vara tillräckligt att lagrådetfår yttra sig över en lag eller ett lagkomplex bara i vissa delar. Det ärvidare givet att vissa fall kan förekomma där lagrådsgranskning bör underlåtasav det skälet att granskningen skulle försena genomförandet av en angelägen En fakultativ granskning gör det möjligt att vägaolika intressen mot varandra. I sitt av godkändabetänkande över propositionen anförde (KU 1970:20) bl.a. följande: Den utredning som framlagts iärendet visar enligt utskottets mening klart, att det inte föreliggermöjligheter att genom organisatoriska förändringar fä en behövlig flexibiliteti lagrådets verksamhet.