bet · FX01FöU28 · 1974-12-31 00:00:00 — Försvarsutskottetsbetänkande nr 1974 FöU 1974:28 Försvarsutskottetsbetänkande med anledning av motion om en reglering av försvaretstransportflygningar för civila ändamål. I motionen 1974:663 av () harhemställts att hos Kungl. Maj:t anhåller om utfärdande avföreskrifter i syfte att reglera försvarets möjligheter att utföraflygtransporter för civila intressen. Överbefälhavarenhar yttrat sig över motionen. Luftfartslagen (1957:297) reglerar närmast dencivila luftfarten inom riket och - i viss utsträckning - civil luftfart medsvenska luftfartyg utom riket. I fråga om luftfart med svenska militäraluftfartyg samt om militära flygplatser och annan militär markorganisationhänvisas i 15 kap. 1 § till bestämmelser som meddelas av Konungen eller denKonungen bemyndigar. Vissa bestämmelser i luftfartslagen (9 kap. och delvis 10och 11 kap.) gäller dock även för militär luftfart. Beträffande luftfart medsvenska luftfartyg som, utan att vara militära, nyttjas uteslutande förstatsändamål och inte för affärsdrift gäller luftfartslagens bestämmelser medundantag för 11 kap. 3-6 §§ som avser luftpanträtt. Bestämmelsernai luftfartskungörelsen (1961:558) äger inte utan särskilt stadgande tillämpningpå luftfart med svenska militära luftfartyg eller på militära flygplatser ochannan militär markorganisation eller eljest på militär utbildning eller annanverksamhet inom försvarsmakten. Pådet militära området gäller de ordnings- och säkerhetsföreskrifter för militärfiygning (OSF)- utgåva -som fastställts av chefen för flygvapnet påuppdrag av överbefälhavaren. För de fall då militära luftfartyg behöveranvändas för civila ändamål - fiygräddning m. m. - finns särskilda bestämmelsermeddelade. Föreskrifterangående militär medverkan i civil verksamhet återfinns i 17 kap.tjänstereglementet för krigsmakten (TjRK), som bl. a. reglerar militärmedverkan vid sjöräddning, fiygräddning och fjällräddning samt vid sjuktransportm. För den militära räddningstjänsten i övrigt gäller föreskrifterna ikungörelsen (1969:85, ändr. 1974:410) om militär räddningstjänst m. m.Överbefälhavaren har fastställt vissa tillämpningsföreskriftertill kungörelsen. Förfiygräddningsljänsien finns inrättad en räddningscentral vid flygvapnetscentrala flygtrafikledning (CEFYL). Det ankommer enligt 17:3 TjRK påräddningscentralen att sätta i gång och leda efterforskning och undsättning avmilitära och civila luftfartyg och besättningar samt efterforskning ochundsättning med luftfartyg av saknade och nödställda fartyg m, m. Framställningom hjälp kan göras från närmaste telestation. Enligt17:7 TjRK får militära luftfartyg med förare och övrig erforderiig personal isärskilt viktiga och brådskande fall ställas till förfogande för sjuktransport,transport för polismyndighet eller annat allmännyttigt ändamål. Beslut om dylikmedverkan får fattas av regementschef (motsvarande). 117:8 TjRK stadgas, att förband (avdelning) som övningsuppgift i utbildningsverksamhetenfår utföra vägbyggnadsarbete, brobyggnadsarbete, transportarbete eller annatarbete för civil myndighet, organisation, företag eller enskild underförutsättning att arbetet är av otvetydigt värde för utbildningen. Vid arbeteav detta slag för militärt luftfartyg med förare och övrig erforderiig personalställas till förfogande. Arbete som avses i 17:8 TjRK för inte utföras omdärigenom viss näringsidkare gynnas i konkurrens med annan eller försvarsmaktenkommer att framstå som konkurrent till näringsidkare. Detta gäller dock inte vidarbele för statlig myndighel, som inte är att hänföra till affärsdrivande verk,eller för frivillig försvarsorganisation. Förpolisens flygverksamhet gäller föreskrifter som utfärdats av rikspolisstyrelsenden . Enligt dessa får militärt luftfartyg inte disponeras utanrikspolisstyrelsens särskilda tillstånd. Endast då det gäller verksamhetenligt 17:7 TjRK för avvikelse härifrån ske. Beslutom medverkan av luftfartyg vid transportarbeten enligt 17:8 TjRK meddelas avförsvarsgrenschef efter hörande av vederbörlig central förvaltningsmyndighet.För armén och marinen blir det härvid fråga om heli-kopterfiygningar. Inommarinen har utfärdats särskilda anvisningar för samverkan medmarinens helikopterförband. Flygvapnets medverkan i civila flygningar reglerasgenom föreskrifter som utfärdals . Omersättning för militär medverkan m. m. enligt 17 kap. TjRK gäller enligt 17:28TjRK föreskrifter som utfärdas av Kungl. Maj:t eller enligt Kungl. Maj:tsbemyndigande av vederböriig central förvaltningsmyndighet. För flygvapnets delregleras ersättningsfrågan i nyssnämnda föreskrifter den 24 oktober 1967.Marinen tillämpar en särskild taxa för marinens helikoptrar. För arméns delbeslutas om ersättning i varje särskilt fall. TjRK kompletteras i vissa avseenden av bestämmelser som meddelats iförvaltningsreglementet för krigsmakten (FRK) och de föreskrifter ochanvisningar för tillämpningen av FRK (Anv FRK) som utfärdats av försvaretscivilförvaltning efter samråd med överbefälhavaren, försvarsmaktens centralaförvaltningsmyndigheter och . Enligt19 § FRK för uthyrning eller utlåning av lös egendom samt tillhandahållande avandra nyttigheter ske till statlig eller myndighet, om härigenom inteuppstår större olägenhet eller kostnad för försvarsmakten. Så får också sketill organisation, företag eller enskild under förutsättningatt åtgärden även tjänar ett försvarsfrämjande syfte eller eljest ärallmännyttig eller att särskilda skäl föreligger. Med uttrycket "andranyt-ligheter" avses enligt 4:1 Anv FRK även tjänster när fordon,luftfartyg, fartyg, båt eller arbetsredskap hyrs eller lånas ut med bemanning.Vid uthyrning eller utlåning till annan än myndighet inom försvaret eller organisationför frivilligt försvar skall försvarsmakten enligt samma stadgande erhållatäckning för sina kostnader. Försvarets medverkan i civil verksamhet har, då detgäller transport-flygningar, mött invändningar från företrädare förcivilflyget. Man har vänt sig mot att militära helikoptrar och flygplan utförttransportfiygningar i vad man anser konkurrens med civila flygföretag. Vissaflygningar som utförts av arméns helikopterskola i har prövats avjustitieombudsmannen (ämbetsberättelse s. 157), som emellertid efterutredning låtit bero vid vad i saken förekommit med motiveringen atttransporterna över lag utförts som övningar med ett inte obetydligtutbildningsvärde och utan störande ingrepp i konkurrenshänseende. Försvaretstransportflygningar för civila intressenter har efter hand uppmärksammats frånflera håll. Det gäller såväl helikoptertransporter som transporter medflygvapnets transportflygplan. I samband därmed har man också tagit upp deersättningsnormer som försvaret tillämpar vid transportuppdrag varom här ärfråga. I skrivelse till försvarsministern den 18 november1968 har påkallat åtgärder för att i störstamöjliga utsträckning förbehålla den civila marknaden åt de kommersiellahelikopterföretagen. pekar på de ökade militära engagemangen, dådet gäller civila helikoptertransporter, och på deras prisbildande effekt.Skrivelsen utmynnar i en hemställan som bl, a. går ut på en omarbetning avbestämmelserna i 17 kap. TjRK. 1 en senare skrivelse harriksförbundet, med hänvisning till sin framställning, anmärkt på vissatransporter som arméns helikopterskola åtagit sig för domänverketsräkning. Yttrandeöver riksförbundets framställning har avgetts av överbefälhavaren den 3februari, försvarets civilförvaltning och den 27 junioch luftfartsverket . Enligt försvarets myndighetererfordras inte någon ändring av bestämmelserna i 17 kap. TjRK. Däremot ansesbestämmelserna i och FRK behöva ses över för att man skall fö bättreöverensstämmelse dem emellan. menar att tillämpningen av TjRKinte varit fullt tillfredsställande från civil synpunkt men anser tillräckligaskäl dock inte föreligga alt påkalla en ändring av be- sammanfattande redogörelse, som överbefälhavaren har lämnat i skrivelse tillförsvarsministern , konstateras att gällande bestämmelser ärrestriktiva, att tillämpningen av dem genom order som utfärdats inomförsvarsmakten blivit yiteriigare skärpt, att det ligger i försvarsmaktensintresse att ha väl utvecklade civila helikopterföretag och att inte konkurrerapå den civila marknaden .sawf att det för försvarsmaktens del är angeläget attdet goda samarbetet med de civila helikopterföretagen fortsätter. Överbefälhavarenframhåller i skrivelsen att han inte har något att erinra mot att enskildacivila helikopterförelag tar kontakt med berörda militära myndigheter ochskolor i de fall en obehörig inblandning befaras i civil verksamhet. Eventuellamissförstånd bör enligt överbefälhavaren på detta sätt i de flesta fall kunnarättas till direkt. Detta är - konstaterar överbefälhavaren - värdefullt inteminst för att säkerställa det ömsesidiga förtroendet och den förståelse förvarandras problem som måste finnas på både militär och civil sida. Iskrivelse till industriministern har i anslutning till en framställning från geologiska undersökning(SGU) tagit upp frågan om militär medverkan vid utförande av vissanygtransporter av malmletningsutrustning i övre Norriand. önskarfö till stånd överiäggningar med industridepartementet i syfte atl skapaenhetliga bestämmelser för civil och militär medverkan i uppdrag av detta slag. Överframställningen har yttrande avgetts av SGU ochriksrevisionsverket . SGU har för sin del förklarat attverket endast sökt och erhållit tillstånd att utnyttja militära helikoptrar isådana fall då annan lösning av iransportfrågan inte varit möjlig. Riksrevisionsverketanser att det inte föreligger behov av en särskild branschöverenskommelse. Iskrivelse till industridepartementet har riksförbundet vidhållitatt skäl alltjämt föreligger för överiäggningar. Efteryiteriigare skriftväxling med riksförbundet har indiistridepartemen-tet den 17maj 1972 överlämnat ärendet till försvarsdepartementet för handläggning. har sedermera vänt sig till justitieombudsmannen med anledning avde - enligt riksförbundet närmast konti-nueriiga - fiyguppdrag som armén genomsin helikopterskola i åtar sig för vattenfallsverket, domänverket, SGU,m. fi. I skrivelse hemställerriksförbundet att justitieombudsmannen med förtur skall undersöka huruvidadessa fiygningar står i överensstämmelse med gällande bestämmelser i 17:8TjRK. anser sig med fog kunna göra gällande att helikopterskolaninte tillräckligt beaktat de möjligheter till samövningar med andra militäraenheter som förelegat utan oftare än vad som är försvarligt tillgripit civilaövningsobjekt. , som av justitieombudsmannen berettstillfälle att ta del av utredningen i ärendet, har i skrivelse den 30 augusti1974 hävdat att utredningen inte tillfört ärendet något nytt i sak. Medanledning härav vidhåller förbundet sin tidigare framställning. Iskrivelse till chefen för armén har påtalat att helikopterskolan i konkurrens med två civila företagfått utföra ett uppdrag för SGU i trakten av . Kopia av skrivelsen harav riksförbundet justitieombudsmannen för kännedom. har också överiämnats kopia av en skrivelse till överbefälhavarenvari professor uttrycker farhågor för verksamheten vid den s. k.Tarfalastationen, om helikopterskolans fiygningar för forskningsstalionenupphör. Skrivelsen som är daterad slutar med en hemställanatt helikopterskolans chef bemyndigas atl efter samråd med militärbefälhavareni utföra transporter åt Tarfalastationen. a. att Tarfalastationen inte i något avseende är att betrakta som ettaffärsdrivande verk och att helikopterskolans insatser väsentligt bidrar tillden glaciologiska forskningens kvalitet här i landet. I skrivelse till justitieombudsmannen den 10november 1973 har trafik-fiygarna och ifrågasattriktigheten av flygvapnets agerande inom svensk yrkesmässig luftfart.Skrivelsen har närmast föranletts av fiygvapnets transportfiygning för till , Enligt och ärflygvapnets agerande lag-stridigt och i hög grad olämpligt av följande skäl:man uppfyller inte de säkerhetskrav som ställs på civila operatörer, man harinte flygplan godkända för civilt bruk och man tar betalt för sina tjänsterutan alt ha rättslig grund för delta genom tillstånd till yrkesmässig luftfartenligt 87 S luftfartslagen. De hemställer därför att justitieombudsmannenutreder nämnda förhållanden och vidtar rättsliga åtgärder. Chefenför flygvapnet har i yttrande framhållit alt fiygningentill - liksom en flygning för räkning från i tillKiruna - har skett enligt bemyndigande av chefen för försvarsdepartementet igeneralorder resp, , Flygvapnet bedriverenligt flygvapenchefen inte luftfart i förvärvssyfte. De flygningar det härgäller är att hänföra till militär luftfart för vilken flygvapenchefen enligt15 kap. 1 S luftfartslagen och sin instruktion (1968:411) äger meddelabestämmelser. Flygvapenchefen leder också flyg-säkerhetstjänsten inomförsvarsmakten. Chefenför flygvapnet erinrar i yttrandet om de fria ledighetsresor för värnpliktigasom tillkommit genom Kungl. 1971.När det gäller flygresor skall i första hand försvarsmaktens flygplan anlitas iden omfattning det är möjligt, SAS och Linjefiyg har åtagit sig atttransportera militär personal i den mån försvarsmakten inte har egen kapacitet. Luftfartsverkethar för sin del inte heller funnit att den militära fiyg-verksamhet för civilaändamål, som påtalas av klagandena, ägt rum i strid mot gällande bestämmelser,I yttrandet, som är daterat , har verket dock funnit anledningtill följande erinringar mot verksamheten som sådan: Verket anser det angeläget, att denna verksamhetinte tillåtes fortsätta under nuvarande former utan möjlighet för verket att iegenskap av luftfartsmyndighet ur fiygsäkerhetssynpunkt kontrollera ochövervaka densamma. Det är inte heller tilltalande att denna militäraverksamhet tillåtes konkurrera på den civila marknaden med fiygpriser, somoftast betydligt understiger de civila fiygföretagens självkostnader. Dessaföretag upplever konkurrensen som illojal och den utgör en belastning på derasekonomi, vilken kan skada deras näringsutövning och indirekt försvåra derasmöjligheter att uppfylla ställda fiygsäkerhetskrav, hemställer i yttrandet omjustitieombudsmannens stöd i verkets strävanden att fö en strikt gränsdragningför den militära flygverksamhetens befattning med fiygtransporter för civilaändamål. har fiygvapnets verksamhet på det civila området påtalats av enbefattningshavare vid luftfartsinspektionen, byrådirektör , Leibing, Denne hari en promemoria framfört kritik mot de civila fiygningarvarom här är fråga och ifrågasatt om försvaret medvetet eller omedvetetbedriver luftfart i förvärvssyfte utan att inneha vederbörligt tillstånd.Promemorian har föranlett vissa kontakter med bl, a, kommunikationsdepartementetsom redovisas i en inom luftfartsinspektionen upprättadpromemoria, Leibinghar i en diarieförd skrivelse till kommunikationsministernutvecklat sin syn på flygvapnets engagemang i civila sammanhang. Med hänvisningtill sin förenämnda promemoria kräver Leibing i skrivelsen en omedelbarutredning genom luftfartsinspekiionen och övriga berörda organ. Det kan inte anses vara rimligt att flygvapnet påsäll här skett och sker kan utföra vad som enligt gällande lagar ochbestämmelser för civil luftfart är definierat som luftfart i förvärvssyfte ochunder täckmantel av "utbildning av militär personal" m, m, kan åtagasig uppdrag som till alla delar är av civil karaktär speciellt som dettadessutom sker med flygplan som saknar civilt luftvärdighetsgodkännande. Denallmänna räilstrygghelen och respekten för de organ som satts att övervakaflygsäkerheten i landet är enligt mitt förmenande försatta i en helt omöjligsituation. 1 yttrande över Leibingsframställning har lufifartsverket ingående analyserat försvarets civilaflygverksamhet. har- framhåller luftfartsverket - numera fött en omfattning, som inte förutsettsvid luftfartslagens tillkomst och som inte torde ha varit lagstiftarens meningatt sanktionera. Det kan enligt luftfartsverket inte heller anses godtagbartatt ett antal transporter på den civila marknaden undantas från denflygsäkerhetskontroll, som utövas över den civila luftfarten i övrigt. Dennaverksamhet kan inte - som i yttrandet närmare utvecklats - anses utgöraluftfart för statsändamål. Luftfartslagen, som utgör en viss formell sanktionav verksamheten i fråga, bör därför ändras så att den militära flygverksamhetenför civila ändamål i formellt hänseende jämställs med annan civil luftfart. Luftfartsverkethemställer i yttrandet att försvarsdepartementet - i avvaktan på en ändring avluftfartslagen - föranstaltar om en översyn av inom försvarsmakten förekommandeföreskrifter för utförande av flygtransporter m. m. jämte taxor underbeaktande av de synpunkter luftfartsverket framfört. Chefenför flygvapnet har i skrivelse yttrat sig överluftfartsverkets synpunkter och förslag med anledning av Leibings framställning.Flygvapenchefen, som i ärendet samverkat med , bemöterluftfartsverkets uttalanden punkt för punkt. Han drar slutsatsen attflygvapnets transportflygplan och helikoptrar inte kan anses ha systematisktutnyttjats i förvärvssyfte, I konkurrensfrågan anför flygvapenchefen bl, a,följande: Då civila intressenter vänder sig till flygvapnetmed begäran om transporter undersöks om konkurrens medcivil näringsidkare kan anses föreligga, I fråga om helikopterlransporlerkontaktas därvid . Chefen för flygvapnet hardock efter underhandskontakt med försvarsdepartementet tolkatkonkurrensförbudet att gälla endast svenska företag. Flygvapenchefen framför också betänkligheter mot enändring av luftfartslagen. Att flygvapnets flygningar i s, k. civilt intresse- som luftfartsverket föreslår - skall underkastas civil myndighets kontrollkan enligt flygvapenchefen av operativa och tidsmässiga skäl inte accepteras. Medskrivelse har luftfartsverket till kommunikationsministernöveriämnat yttranden från och Helikopterföretagens riksförbund.Crownair AB tillstyrker att gällande bestämmelser inom området preciseras.Helikopterföretagens riksförbund delar helt luftfartsverkets uppfattning.Riksförbundet ifrågasätter om militära luftfartyg över huvud taget skall fåanvändas för andra civila uppdrag än räddningstjänst. I varje fall bör områdetför militära luftfartygs användning för civila uppdrag enligt riksförbundet istörsta möjliga mån begränsas enligt vissa angivna riktlinjer. Några enhetliga regler för beräkning av denersättning försvaret skall betinga sig vid militär medverkan i civilverksamhet finns f. n. inte. En utredning har emellertid på överbefälhavarensuppdrag igångsatts av som låtit en arbetsgrupp utarbetaförslag till gemensamma föreskrifter för utförande av fiygtransporter m. m.jämte taxor och kommentarer. Förslaget finns redovisat i en promemoria den 21december 1970. Chefen för försvarsstaben, försvarsgrenscheferna och försvaretscivilförvaltning har beretts tillfälle alt yttra sig överförslaget. konstaterar i sill yttrande att det, utöverbestämmelserna i kungörelsen (1969:85) om militär räddningstjänst m. m. och 17kap. TjRK, inte finns några generella av Kungl. Maj:t i konselj eller ikommandoväg utfärdade bestämmelser om rätt för försvarsmakten att med personaloch materiel engagera sig i arbeten -1, ex. fiygtransportuppdrag - för civilamyndigheter, organisationer, företag eller enskilda. Enligt civilförvaltningenbör grundläggande bestämmelser om militär medverkan i fiygtransporter somfaller utom ramen för nuvarande bestämmelser utfärdas av Kungl, Maj:t, Då delgäller ersättning för militär medverkan i berörda fiygtransporter bör föreskrifterenligt civilförvaltningens uppfattning meddelas av Kungl, Maj:t eller enligtKungl, Maj:ls bemyndigande av vederböriig central förvallningsmyndighel. Depåpekanden i olika hänseenden som framförts vid remissbehandlingen av förslagethar föranlett materielverket att genom skrivelse överiämnaärendet lill civilförvaltningen med hemställan om vidare handläggning.Materielverket nämner särskilt en ifrågasatt ändring av ansvarsbestämmelsernaoch anför härom följande: En sådan ändring kan aktualisera frågor om bl, a, ivilken omfattning verksamheten principiellt lämpligen bör få bedrivas och ivarje fall hur ersättningsregler m, m, för kronans risktagande bör utformas,(Motsvarande frågeställningar bör observeras vid tillhandahållande avmotorfordon och fartyg med eller utan förare resp, besättning,) Härtill kommerockså frågor om verksamhetens reglering vid införandet av försvaretsplanerings- och ekonomisystem (FPE-systemet), Inom civilförvaltningen är man - som framgått avdet föregående - av den uppfattningen att materielverkets förslag innehållerbestämmelser som inte synes kunna meddelas av myndighet inom försvarsmaktenutan Kungl. Del gäller dels bestämmelserna om utförande avtransporter i andra fall än sådana som avses i 17 kap, TjRK, dels ersättningsnormerna. Med hänvisning till de förul redovisadefiygningarna för till och för från iSpanien till hävdas i motionen 1974:663 att försvaret i kommersiellt syfteunder beteckningen "övning"utfört uppdrag som annars skulle ha tillfallit fiygbolagen. Motionären tarockså upp helikopterfiygningarna och konstaterar att en helikopterskola inomförsvaret enligt uppgift konkurrerar med redan existerande privatahelikopterbolag i norra om uppdrag av olika karaktär. Det heter vidarei motionen: Å ena sidan är onekligen dessa fiygningar iförsvarets regi under beteckningen "övning" och undantagna varjeföretagsekonomiskt krav elt hot mol mindre fiygföretag men också en irriterandekonkurrens med de större fiygbolagen. 1 några av de 1973 aktualiserade fallenhar det visat sig att det inför beslut om i vems regi en viss transport skullegå också har funnits konkurrenter med fördelaktigare anbud. A andra sidan finnsdet anledning att framhålla att försvarets fiygövningar visst bör kunna utnyttjasvid vissa uppdrag av civil karaktär, t. ex. vid räddningstjänst ochgodstransporter i glesbygder. Osäkerhet tycks enligt motionären nu råda om hurbestämmelserna i bl. 17 kap. TjRK gällande försvarels transportfiygningarskall tillämpas. Han anser atl denna osäkerhet säkrast elimineras genom attKungl. Maj:t, med hänsynslagande till redan befintliga företag, utfärdarföreskrifter för hur försvarets beslutsfattare skall gå till väga i dessafrågor. Försvarsmaktens transporter vid beredskap och ikrig bygger enligt överbefälhavaren i mycket stor utsträckning på det civilasamhällets transportresurser. Från försvarssynpunkt är således civila, ifredstid väl utvecklade transportföretag av väsentlig betydelse.Överbefälhavaren anser del därför ligga i försvarsmaktens intresse alt intekonkurrera med de civila förelagen. Han anser det också väsentligt att detömsesidiga förtroendet och det goda samarbetet mellan försvarsmakten och decivila företagen bibehålls. Bestämmelsernai 17 kap. TjRK är enligt överbefälhavaren i grunden tillfyllest ochtillräckligt restriktiva. Det föreligger - anser överbefälhavaren - inte behovav atl ändra nuvarande bestämmelser för försvarets fiygningar för civiltändamål. Han påpekar att det ankommer på försvarsgrenscheferna att utfärdatillämpningsföreskrifier till TjRK och att det f n. pågår en viss översyn avdessa föreskrifter för att ge ökad klarhet då det gäller tillämpningen. Överbefälhavarenanser slutligen det vara nödvändigt att begränsa konkurrensfrågan att gällaenbart gentemot svenska (svenskregistrerade) förelag. För svensk luftfart är bestämmelser meddelade iluftfartslagen (1957:297) och luftfartskungörelsen (1961:558). Derastillämpningsområde är dock på visstsätt begränsat. 115 kap. 1 § luftfartslagenhänvisas, när det gäller luftfart med svenska militära luftfartyg samt militärafiygplatser och annan militär markorganisation,till bestämmelser som meddelas av Konungen eller den Konungen bemyndigar.Bestämmelserna i luftfarlskungörelsen äger inte utan särskilt stadgandetillämpning på luftfart med svenska militära luftfartyg eller på militärafiygplatser och annan militär markorganisation liksom inte heller på militärutbildning eller annan verksamhet inom försvarsmakten.