bet · FX01KU22 · 1974-12-31 00:00:00 — Som skäl för förseningen haranförts att det i flertalet fall gällt författningar som varit föremål förriksdagens prövning av höstsessionen ellertillämpningsföreskrifter till sådana författningar. Några praktiskaförutsättningar att från tryckeriet sända ut dessa författningar tidigare änsom skett har inte ansetts föreUgga. dock i detta sammanhang nämnas att exemplar av dessaförfattningar funnits tillgängliga i vissa centrala boklådor i ochute i landet. Utskottet får också erinra om att även i dessa fall Kungl. Maj:tspropositioner avlämnats sä sent, de flesta , att tidigareriksdagsbehandling i praktiken ej varit möjlig. Vid granskningen av författningsarbete har vidareuppmärksammats att efter rekommendationer som utfärdats av statsrådsberedningen i samband med tronskiftet genomförts vissa ändringar i fråga om utformningenav ingress, avslutning och underskrift. Sålunda förekommer exempelvis intelängre den för lag traditionella ingressen "Vi -------- ,med nåde, , Götes och , göra veterligt:att Vi, med , funnit gott förordna som följer". I stället användsingressen "Kungl. Maj:t förordnar följande med ".Beträffande avslutningen har den s. k. lydnadsmeningen m. m. - "Det allasom vederbör hava sig hörsamligen att efterrätta. Till yttermera visso hava Videtta med egen hand underskrivit och med Vårt kungl. sigill bekräftalåtit." Alla författningar har sålunda numera avslutningsvisendast en bestämmelse om tiden för ikraftträdandet. Vid genomgången av ifrågavarande författningar, beslutadeoch utfärdade efter tronskiftet, har uppmärksammats att justitiedepartementetsförfattningar, trots övergången i övrigt till den nya utformningen avförfattningarna ändock försetts med Konungens () sigill. Även har inågra fall fortsatt att begagna Konungens () sigill på författningarna (t. ex.1973:731-736). Härigenom överensstämmer inte heller ifrågavarande författningarmed de i statsrådsprotokollen intagna originalförfattningarna. Utskottetförutsätter att statsrådsberedningens rekommendationer, som bl. a. syftar tillenhetlighet i författningsarbetet, i fortsättningen kommer att följas avsamtliga departement. Utskottet har understrukit vikten avatt det finns ändamålsenliga register till SFS. Som nämnts bl. a. i förra åretsgranskningsbetänkande (KU 1973:20 s. 14) utges tills vidare, dvs. under den tidsom försöksverksamhet med innehållsförteckningar till utsändningar av SFSpågår, inga kronologiska månadsregister. har sålunda endastutgetts kvartals-, halvårs- och årsregister för SFS, vilka får anses vara merlättillgängUga och användbara än de förutvarande månadsregistren. Utskottet harvidare erinrat om det inom statsrådsberedningen pågående arbetet syftande tillatt med utnyttjande av modern upprätta och ge ut ohka slagsförfattningsregister. Särskilt har framhålHts att en förteckning över samtligaunder utkomna och fortfarande gällande författningar börvara av stort värde. Med hänvisning till vad som sålunda tidigare anförts omvärdet av ändamålsenliga register till SFS kan utskottet med tillfredsställelsekonstatera att SFS-redaktionen gett ut ett register över i principsamtUga gällande SFS-författningar . Registret, som upprättats i statsrådsberedningen under medverkan av datateknisk expertis från statskontoret, har framställts genomautomatisk databehandling och datorstyrd fotosättning i ett projektbeträffande författningar och rättsfall m. m. inom rättsväsendetsinformationssystem. Registret bygger dels på 10-årsregistren tiU SFS för tiden1920-1969, dels på årsregistren för tiden därefter. Arbetet, som skett i samrådmed statsdepartementen, har bl. a. innefattat utfärdande av kungörelsen(1973:76) om upphävande av vissa författningar i anslutning till upprättandetav ett register över nu gällande författningar pubhcerade i Svenskförfattningssamling. 1 denna kungörelse, som beslutats i konseljen den 2februari 1973 (), förordnade Kungl. Maj:t att 843uppräknade författningar, den äldsta frän , skulle i den mån defortfarande ägde giltighet - upphöra att gälla dagen efter den då kungörelsenutkommit från trycket, vilket skedde . I en annan kungörelse(1973:324), som beslutats i konseljen (),förordnade Kungl. Maj:t på motsvarande sätt om upphävande av sammanlagt ettdrygt hundratal författningar om pensionsförmåner m. m., utfärdade föreikraftträdandet av statens allmänna tjänstepensionsreglemente (1959:287).Dessa författningar upphörde i princip att gälla . Utskottet uppmärksammade vid granskningen av 1971 årsförfattningsarbete att man i allt större utsträckning ger ut särskildarättelseblad till redan utfärdade författningar, som varit felaktiga i olikahänseenden. Utskottet erinrade härvid om att utredningen om författningspubliceringföreslagit att tryckfel och liknande fel rättas genom särskilda notiser i ställetför genom s. k. kartong- eller rättelseblad (se SOU 1970:48 s. 65-66). Systemetmed att rätta fel genom särskilda notiser, som kommer ut efter hand som felenupptäcks, används, enligt utredningen om förfaltningspublicering, vanligen iandra länder och har den fördelen att läsaren lättare uppmärksammar felen. Föratt rättelsen inte skall stå på en annan plats än den ursprungliga texten,varigenom den lätt kan bh förbisedd vid senare tillämpning, har utredningenföreslagit att man vid tryckningen av den bundna upplagan rättar de fel somförekommit och att det dessutom där anmärks alla fel som rättats . Vid granskningen av författningsarbete harutskottet konstaterat att rättelser i allt större utsträckning sker genom s. k.rättelseblad. Det kan erinras om att antalet sådana rättelseblad under1960-talet endast (1969) översteg 10. Som framgår av förra åretsgranskningsbetänkande hade, trots de gjorda rekommendationerna, antaleträttelseblad avseende författningar mer än fördubblats jämfört med detidigare genomsnittliga siffrorna. Samma tendens har konstaterats för 1973års författningar. Sålunda har, som framgår av förteckningen i bilaga 12 B, ett40-tal rättelseblad utgetts avseende dessa författningar. Av förteckningenframgår att ändringarna främst avsett smärre, redaktionella fel ellermisskrivningar; i nästan hälften av samtliga fall har rättelserna avsettunderskriften (i stället för ). I några fall har dockrättelserna haft viss sakUg innebörd, t. ex. klassificeringen av ett preparat i en narkotikaförfattning(1973:685), tillägg av en kommun i en författning om skatteutjämningsbidrag(1973:433) samt tillägg av ansvarsbestämmelser i en trafikförfattning(1973:202). Vidare framgår att de utfärdade rättelserna - liksom ivissa fall ej föranlett motsvarande ändringar i vederbörandestatsrådsprotokoll. Utredningen om författningspubUcering har som sin meninguttalat bl. a. att yttersta omsorg bör visas för att undvika fel iförfattningssam-hngen och att författningsarbetet inte får forceras så atttilUten till den publicerade texten minskar (SOU 1970:48 s. 66). harutredningen framhålht att, om ett fel uppstått, bör stora ansträngningar görasför att reparera det. Annars riskerar man att felet sprider sig till andraförfattningsutgåvor. Utskottet får för sin del understryka dessa uttalanden. Distributionen av granskningsexemplar av tryckt skrifttill universitetsbiblioteket i Under årets granskningsarbete harutskottet även uppmärksammat handläggningen inom av de s.k. granskningsexemplaren av tryckt skrift till universitets bibliotek (enkanslipromemoria redovisas i bilaga 13). I tryckfrihetsförordningen föreskrivs i 4 kap. 7 § attboktryckare av varje tryckt skrift som framställs vid boktryckeri här i riketsamtidigt med skriftens utgivande skall för granskning avlämna ett exemplar,det s. k. granskningsexemplaret. Granskningsexemplaret skall lämnas till delokala tryckfrihetsombuden, som har att vidarebefordra exemplaret tilljustitiedepartementet. För tryckerier inom gäller dock attgranskningsexemplaret skall sändas direkt till . överlämnadesgranskningsexemplaret till i . 1966 förordnade Kungl.Maj:t att de granskningsexemplar som ej utgörs av tidningar och som ej behövsför tillsyn eller ätal enligt tryckfrihetsförordningen tills vidare skallöverlämnas till universitetsbiblioteket i . Enligt undersökningar som företagits viduniversitetsbiblioteket i har distributionen av granskningsexemplaret intefungerat tillfredsställande. Upprepade stickprov som företagits på några förbibliotekets bokförsörjning vitala områden har gett vid handen att endastomkring hälften av den nyutkomna litteraturen kommer till händagenom granskningsexemplaret. Detta skapar problem för litteraturförsörjningenvid , eftersom granskningsexemplaret avsetts ersätta detbiblioteksexemplar som kommer de övriga universitetsbiblioteken till del. Vid riksdag aktualiseradeslitteraturförsörjningen till universitetsbiblioteket i i motionen1973:687. I sitt betänkande (UbU 1973:36) med anledning av motionen anfördeutbildningsutskottet som sin mening att det var anmärkningsvärt att Kungl. beträffande leverans av granskningsexemplar tilluniversitetet i inte har kunnat efterlevas. Utskottet anförde vidare attdet måste vara möjligt att i allt väsentligt förhindra en av statsmakterna ejsanktionerad hantering av granskningsexemplar. beslöt i enlighet medutbildningsutskottets förslag att ge Kungl. Maj :t till kännavad utbildningsutskottet anfört i denna fråga. Enligt är det väsentligt attgranskningsexemplaren i de olika leden från tryckerierna viatryckfrihetsombuden och hanteras på ett sådant sätt attdetta tryck verkligen kommer till hända. Enligt vad utskotteterfarit har hanteringen av granskningsexemplaren inomjustitiedepartementet liksom mtinerna för kontroll av leveranserna fråntryckfrihetsombuden varit föremål för översyn. Granskningsexemplarens primärafunktion är att underlätta tillsynen av tryckfrihetslagstiftningens efterlevnad.Enligt sina direktiv har massmedieutredningen (Ju 1970:59) att pröva nya formerför denna tillsyn. har anfört att det är anmärkningsvärtatt Kungl. Maj:ts beslut angående distributionen av granskningsexemplar tillUmeå universitetsbibliotek inte efterlevts. Maj:t följer denna fråga med uppmärksamhet och tar de ytterligareinitiativ som är nödvändiga för att sä länge nuvarande ordning gäller säkradistributionen av granskningsexemplaren till universi- tetsbibliotek. Föreningsverksamhet i myndighets lokal Maj:t beslöt den 25 maj 1973utfärda cirkulär (SFS 1973:643) till statsmyndigheterna om föreningsverksamheti myndighets lokaler m. m. I cirkuläret framhålls det angelägna i attmyndigheterna på olika sätt stöder den föreningsverksamhet som förekommer vidmyndigheterna. Detta kan ske genom att myndighet upplåter lokaler försammanträden eller andra föreningssammankomster. Förening kan, enligtcirkuläret, även anvisas plats i myndighetens lokaler, där föreningen får hållatext-eller bildmateriel, som anknyter till dess verksamhet, tillgänglig förmyndighetens personal. Det framhålls att sådant medgivande att användamyndighets lokaler som sagts bör lämnas i den mån så kan ske med hänsyntill arbets- och lokalförhållandena inom myndigheten. I fråga om förening sombedriver politisk verksamhet anges att cirkuläret tillämpas "om föreningenbestår av enbart arbetstagare hos myndigheten och har lämnat uppgift till dennaom styrelseledamöternas namn". Därvid skall med text- eller bildmaterielavses även valmateriel såsom flygblad, valkuvert och valsedlar. Bestämmelsernaträdde i kraft . Enligt utskottet är det värdefullt att de anställdasmöjligheter att bedriva olika slag av föreningsverksamhet på arbetsplatsenunderlättas. Detta gäller självfallet i princip både allmän och enskildverksamhet. Det nu aktuella cirkuläret till statsmyndigheterna innebär ökademöjligheter framför allt för de politiska föreningarna som haftsärskilda svårigheter härvidlag - att bedriva sin verksamhet vidmyndigheterna. Det är enligt utskottets mening önskvärt att olika slag avföreningar behandlas på ett likartat sätt, oavsett innehållet i föreningsverksamheten. Utskottet har till särskild granskning tagit upp ett antalandra frågor. Sålunda har utskottet granskat ett av Kungl. Maj:t ikonselj avgjort besvärsärende som rörde frågan om utlämnandeav vissa sekretesskyddade handlingar (sjukjournaler) från landstingskommunaltorgan till statlig myndighet. I en inom utskottets kansli upprättad promemoria- bilaga 14 till detta betänkande lämnas vissa uppgifter om ärendet. a.framgår det av promemorian att frågan om det i stort sett olöstaproblemkomplexet om sekretess myndigheter emellan övervägs avoffentligliets- och sekretesslagstiftningskommittén som i en nyligen framlagddiskussionspromemoria lagt fram vissa lagstiftningsförslag i ämnet. är det av stort värde om denna fråga snart kan bringas till sinlösning. Granskningen av konseljärendet i fråga har inte föranlett någotsärskilt utskottets uttalande. Maj:t beslöt i konselj den 6september 1973 att entlediga landshövdingen i , ,vid utgången av . hade begärt sitt entledigande den 26mars 1973. Till ny landshövding i länet fr. o. m. den 11 februari 1974förordnades den 1 febmari 1974 förbundsdirektören hos ,. som tjänsten var vakant utövades den utan särskiltbeslut av Kungl. Maj:t av ett av länsråden i egenskap av ställföreträdare förlandshövdingen. I förevarande fall har saknat ordinarie chefunder drygt . Enligt utskottet är det av stor vikt, att inte onödigt dröjsmål förekommer i samband med att i synnerhet chefsbefattningar i statlig tjänst skall återbesättas. " Inom utskottet har tagits upp enfråga om utanordnande av arvode m. m. för visst utredningsuppdrag inomindustridepartementets verksamhetsområde. uppdrog dåvarande chefenför industridepartementet ät ett bolag att utreda vissa TV-kassettfrågor.Uppdraget synes ha getts i muntlig form. Vissa uppgifter redovisas i bilaga 16till betänkandet. Någon föreskrift om i vilken form uppdrag till experteroch sakkunniga som anlitas av departementen skall ges finns inte. Enligtindustridepartementets praxis ges sådana uppdrag numera i princip i skriftligform. Det har dock, såsom i förevarande fall, hänt att uppdrag lämnatsmuntligen. I vissa fall har uppdrag getts till juridiska personer. är det mindre lämpligt att uppgifter om att uppdrag. getts inte dokumenterats genom skriftlig handling.Utskottet noterar att enligt uppgift från industridepartementet muntligauppdrag inte längre förekommer inom departementet. Det har vidare ifrågasatts lämpligheten i att som skeddei förevarande fall anförtro uppdraget ät ett s. k. enmansbolag. Med hänsyntill uppdragets karaktär kan någon anmärkning inte riktas motdepartementschefens val av utredare. I JO:s ämbetsberättelse 1974 behandlas ()handläggning av ett ärende rörande näringshjälp m. m. vari hade påståtts bl. a.att påtryckningar utövats av tjänstemän i kanslihuset. JO fann i sitt beslut,att en befattningshavare i AMS gjort sig skyldig till tjänstefel i flerahänseenden vid sin handläggning av ärendet, men meddelade honom på grund avsärskilda omständigheter åtalseftergift. JO riktade också kritik mot andratjänstemän i AMS. Beträffande påståendet om påtryckningar från tjänstemän ikanslihuset förklarade sig JO sakna anledning betvivla uppgifterna om attpåstötningar i ärendet förekommit från sådant håll men fann inte skäl attutreda omfattningen av denna aktivitet med hänsyn till att den fick anses saknabetydelse för bedömande av AMS-tjänstemännens ansvar. JO framhöll därvid, attenskilt statsråd inte kan ge några direktiv till tjänstemän hos underlydandemyndigheter och att än mindre departementstjänstemän kan göra det. Utskottet har tagit del av JO:s akt i ärendet samtinförskaffat upplysningar frän statsrådsberedningen. Av kanslipromemorian, bilaga 15 till detta betänkande,framgår bl. a. att statsrådsberedningen och berörts avärendet; statsrådsberedningen genom att den hjälpsökande dels skrivit brev tilldåvarande statsministern , dels haft upprepade telefonsamtal medtjänstemän där, genom sin beredning av den hjälpsökandesbesvär i ett bostadslåneärende. En departementssekreterare istatsrådsberedningen har vidare haft telefonkontakt med AMS:s arbetsvårdsbyrå.Samme tjänsteman har också"deltagit i ett beredningssammanträde iinrikesdepartementet rörande bostadslåneärendet samt på ett till honomadresserat brev från vederbörande länsarbetsnämnd gjort en blyertsanteckning avinnebörd att borde ta kontakt med länsarbetsnämnden ochanmoda denna att ta upp ärendet tUl ny behandling i syfte att beredaden hjälpsökande sysselsättning. berörda händelser ägde mm 19681969. Enligt utskottet är det en naturlig åtgärd - som i dettafall när den hjälpsökande hänvände sig till kanslihuset beträffande sin sak att undersökningar om ärendet inhämtas från vederbörande ämbetsverk.Utredningen ger däremot inte belägg för att något enskilt statsråd direkteller indirekt - i samband med dessa undersökningar eller eljest skulle ha söktinverka på AMS:s handläggning av ärendet. Inom utskottet har tagits upp vissaupphandlingsfrågor, nämligen dels kungörelsen (1973:598) om skyldighet förstatliga myndigheter att anlita det halvstatliga flygbolaget , delsupphandlingen från ARE-bolagen av konsulttjänster i samband medoljebesparingskampanjen . Det har därvid gjorts gällande attde av statsmakterna fastlagda formerna för statlig upphandling inte iakttagitsav regeringen. Såsom framgår av den till detta betänkande beträffande nämndafrågor upprättade kanslipromemorian (bilaga 17) omfattades inte upphandlingenav tjänster av bestämmelserna i den upphandlingskungörelse (1952:496) somgällde t. o. m. . Beträffande kungörelsen om skyldighet för statligamyndigheter att anlita kan vidare erinras om att i maj1973 godkänt de av Kungl. Maj:t i propositionen 1973:124 framlagda förslagen omförvärv av aktier i . I nämnda proposition anfördes bl. a. att dettorde vara naturligt att statliga myndigheter utanför krigsmakten anlitarbolaget för flygtjänster. Vad beträffar upphandling avkonsulttjänster i samband med den omfattande ehergibesparingskampanjen i höstasbör även framhållas att det med hänsyn till det akuta krisläget var av störstavikt att snabbt få igång sparkampanjen. Enligt utskottet föreligger sålunda inte anledning tUlerinran mot handläggningen av de nämnda upphandlingsfrågorna. Utöver de ovan redovisade ärendenahar utskottet slutligen granskat dels vissa frågor rörande det s. k.cementmonopolet (en kanslipromemoria redovisas i bilaga 18), dels regeringensåtgärder för att bevaka statens fordran för försäljning av visst örlogsfartygtill (en kanslipromemoria redovisas i bilaga 19). Utskottet har inte funnit anledning att göra någrasärskilda uttalanden beträffande dessa frågor. Oen granskning som således utförtssamt resultatet därav får utskottet härmed för Närvarande: herrar i (s), (),(), herrar i (m). (), i (c), i (s), (), i (s). Fiskesjö (c),i (s), i (m), i (s),Jonnergård (c) och Mäbrink (vpk), Vid behandlingen av nedan antecknade punkter harbeträffande punkten 2. ersatt i , herrNordin ersatt i ; punkten 3. ersatt i Malrnö ochherr i ersatt ; punkten 4. i ersatt fruThunvall, ersatt i , i Sundsvallersatt , ersatt i och herrLindahl i ersatt ; punkten 5. ersatt , i , ersatt , och i ersatt ; punkten 7. ersatt i ; punkten 8. ersatt , fruJacobsson ersatt i och ersatt iÖrebro; (rörande utvecklingsfonden ochlantbruksrepresentationen) ersatt i , , ersatt , iÄngelholm ersatt i och i ersattherr ; punkten 10. ersatt i Örebrooch ersatt i ; (rörande utanordnande av arvode m. m. förvisst utredningsuppdrag) ersatt i och herrNordin ersatt i ; (rörande näringshjälp m.m.) ersatt ,ersatt i , i ersattherr i och i ersatt ; (rörande vissa upphandlingsärenden) ersattherr i , i ersatt iMalmö och i ersatt . Reservationer (A, B, C, D, E, F, H, 1, J, L, M, N, O, P,och R) och särskilda yttranden (G, K och Q) Beträffande punkten 2. Den s. k. IB-affären (s. 617) A Reservation av (vpk) beträffandehandläggningen inom regeringen av militära underrättelse frågor (s. 6 11): I böqan av offentliggjordes uppgifter om att detexisterade en hemlig svensk militär underrättelseorganisation, benämnd Informationsbyrån.Pubhceringen av uppgifterna ägde rum i tidskriften i BUd/Kulturfront. anklagades Informationsbyrån (IB) bl. a. för infiltration i svenskaorganisationer och för att bedriva en egen utrikespohtik i strid motneutrahtetspolitiken. Avslöjandena har väckt en bred diskussion om den militäraunderrättelsetjänsten, om den alliansfria utrikespoUtiken och om demokratinsprinciper. En bred folklig opinion har vuxit fram mot IB:s verksamhet. Dennaopinion kräver klart redovisade principer för verksamheten och kontroll så attdessa principer följs. Den kräver att den del av IB:s verksamhet som riktas motsvenska organisationer och strider mot demokratin samt det som strider mot denalliansfria utrikespoUtiken måste upphöra. Den kräver att en parlamentariskfempartikommission skall tillsättas för att allsidigt utreda IB-frågan i heladess vidd. Under trycket av folkopinionen började försvarsutskottetatt granska den mihtära underrättelseverksamheten, en granskningsuppgift somegentligen åvilat försvarsutskottet även innan IB:s verksamhet blev bekantgjordoch en folkopinion uppstått. Resultatet av försvarutskottets granskningredovisades i betänkandet FöU 1973:25. Detta betänkande lämnade en rad anklagelser mot IBobesvarade. Dels gällde det anklagelserna mot IB för infiltrationsverksamhet isvenska vänsterorganisationer, dels gällde det anklagelser för brott motneutralitetspolitiken. Däremot pubhcerade försvarsutskottet som en bilaga tillsitt betänkande (bilaga 3) en förteckning över vissa uppgifter som en agent,, lämnat från sin verksamhet i svenska vänsterorganisationer.Denna förteckning är anmärkningsvärd så till vida att den innehöll flerapunkter som bevisligen är uppenbart oriktiga. betänkande var avsett att ge vid handenatt underrättelsetjänsten inte bedrivs pä ett sätt som strider mot Sverigesdeklarerade utrikespohtiska linje, att det inte skulle finnas någon hemligbudget för underrättelsetjänsten utöver de medel som anvisats av regering ochriksdag och att registren hos rikspohsstyrelsens säkerhetsavdelning samtförsvarsstabens säkerhetsavdelning och särskilda byrå inte har karaktären avåsiktsregister. Det formulerade också de allmänna krav som enligt utskottetmåste ställas pä den särskilda underrättelseorganisationen. Hemställan i försvarsutskottets betänkande godkändes avriksdagen. I sammanhanget tillsattes tre utredningar och gavs tUläggsdirektivtill en utredning för att närmare penetrera frågor som hängdesamman med IB-affären. Dels tillsattes en utredning för att fullgöra en översynav underrättelseorganisationens verksamhet och dra upp riktlinjer för dennasframtida inriktning. Denna utredning har direktiv att lämna förslag till deinstruktioner som bör lämnas av regeringen hksom beträffandemedelsförvaltningen och den ekonomiska kontrollen och även föreslå ökad insyn ioch kontroll över den hemUga underrättelsetjänsten. Utredningen skall vidbehov göra tillbakabhckar. Dels tillsattes en utredning om skydd för meddelaresanonymitet vid beslag och husrannsakan. Dels uppdrogs åt en särskild sakkunnigatt se över bestämmelserna i (19 kap.) om brott mot riketssäkerhet. Dessutom gavs tilläggsdirektiv till massmedieutredningen att särskiltundersöka gränsdragningen mellan tryckfrihetsprocess och vanlig brottmålsprocessoch dit hörande frågor. Folkopinionens krav om en fempartikommission efterkomsinte. Inte heller har utredningen som skall se överunderrättelseorganisationens verksamhet givits en allsidig politisksammansättning. Endast de fyra pohtiska partier som bär ansvaret för lB:sverksamhet och som genom försvarsutskottet bort kontrollera densamma ärrepresenterade. har att granska statsrådensämbetsutövning. Granskningen av IB-frågan avser således främst handläggningeninom regeringen av militära säkerhetsfrågor samt den tillsyn av tryckfrihetsförordningensefterlevnad som ankommer på chefen för att utöva.