bet · FX01LU35 · 1974-12-31 00:00:00 — Del är därför nalurtigt och motiverat allkommunerna vid utarrendering av sin mark iakttar största försiktighet i frågaom arrendetidens längd. Enligt förbundels mening är den begärda lagändringenvarken lämplig eller behövlig. Förbundsstyrelsensminoritet anför all vad som ovan upptagils i andra stycket borde ha utgått uryllrandel. Gällandeordning m. m. Såsom framgår av del föregående (s, 2) gäller försidoarrende i molsals lill gårdsarrende ej krav på minimitid. Om arrendetidenvid sidoarrende bestäms lill eller , är upplåtelsen ejförenad med besittningsskydd (9:7), Bakgrunden härtill är attgårdsarrendatorer generellt sett anses vara i behov av starkare skydd änsidoarrendatorer och all del anses viktigt att parterna vid sidoarrende harstörre avtalsfrihet. Bestämmelsernai 9 kap, 2 § andra stycket JB om minimitid för gårdsarrende är enligt lagensförarbeten inte tillämpliga på juridiska personer, således ej heller pä dödsbo.Departementschefen uttalade härom i propositionen (1970:20, del B s, 861):"Enligt min mening kan eu arrendeavtal omfalta arrendatorns bostad endaslnär upplåtelsen sker till fysisk person. Dödsbo eller annan juridisk person kannämligen inte sägas ha bostad pä arrendestället. Upplåtelse till annan änfysisk person kommer därför alltid att följa de regler som gäller för andrajordbruksartenden än gärdsarrende" (dvs. Vadnu upptagits innebär för dödsbos besittningsskydd följande. Omarrendaiorn redan vid avtalets tecknande är ett dödsbo blir frågan omarrendetidens längd en ren förhandlingsfråga mellan parterna.Ärren-datorn-dödsboel kan inie med slöd av lagen kräva au liden skall beslämmaslill minsl . Om i della fall liden bestäms lill än ärdel fullt giltigt, och arrendaiorn har då i enlighet med huvudregeln i 9:7också rätt till förtängning. Jordägaren kan dock säga upp avtalet förvillkorsändring och begära all den nya arrendetiden endasl skall omfatla ettår, varefter besittningsskyddet upphör. Omarrendaiorn vid liden för avtalets tecknande var en fysisk person och hanavlider innan arrendeförhållandet upphört, övergår hans rättigheter ochskyldigheter enligt avtalet på dödsboet. framgår inte direkt av lagtextenmen följer av allmänna rättsregler. Därav följer också att den räll lillförlängning av avialel som arrendalor hade i livstiden flyttas över pådödsboel. Jordägarenkan även i detta fall säga upp avtalet och begära ändrade villkor. Om han,under åberopande av 9 kap, 7 § JB och all dödsboet inle kan innehagårdsarrendei, kräver alt arrendetiden skall vara ell år lordearrendalorn-dödsboel i varje fall i normalfallet inie ha någon räll lill längreavtalstid än . I molionen hänvisas till departementschefens ovanredovisade ullalande all reglerna om gårdsarrenden inie är tillämpliga pådödsbo. Motionärerna anser alt den försämring i besitlningsskyddshänseende fördödsbo, som denna ordning innebär, är opåkallad. Enligt motionärernas meningär de personliga förhållanden inom dödsboet sådana all dödsboel är i behov avsamma besiliningsskydd som den fysiska personen. Motionärerna menar all deltill och med lorde finnas fog att hävda all dödsboförhållandena ärsådana att besittningsskyddet har större uppgift att fylla än om den fysiskaarrendaiorn fortleval. Det finns därför enligt motionärernas uppfallning ellstarkt behov av sådan lagändring alt dödsbos arrendeavtal likställs medgårdsarrende. Molionsyrkandel tillstyrks av ochFöreningen . ochlantbruksnämnden i tillstyrker motionens yrkande, såvitiavser dödsbo, som härrör sin räll från lidigare arrendalor, men avslyrkeryrkandel när del gäller dödsbo, som tillträder nytt arrende. Ävenlanibruksslyrelsen anser all en viss åtskillnad bör göras mellan å ena sidandel fallet all dödsboel tillkommit och å andra sidan delfallei att dödsbo önskar nyetablering av arrende. Styrelsen tillstyrkeratt fråganom dödsbos besittningsskydd när- avstyrks av arrendenämnderna for län ochMalmöhus län. erinrar om alt den i molionen pålaladeinskränkningen i besittningsskyddet är för dödsbos vidkommande en nyhet iförhållande lill de före jordabalken gällande reglerna om minimitid ochoptionsrätt för sociala arrenden. Sakliga skäl för all göra åtskillnad mellandel fall när gårdsarrende innehas av fysisk person och del fall när del innehasav dödsbo föreligger enligt hovrällens mening icke. Del synes hovrätten befogatalt på sätt i molionen framhålls hell jämsiälla dödsbo med fysisk person ifråga om besitlningsskyddel vid gärdsarrende. Då dödsbo arrenderar en bebyggdjordbruksfastighet är i regel delägarna eller flertalet av dessa bosalla pågården. Det förtjänar också alt i delta sammanhang framhållas att det anfördauttalandet i jordabalkspropositionen belräffande bostad vid gårdsarrende knappaststår i god överensstämmelse med vedertagen tolkning av begreppetbostadslägenhet i 12 kap, samma balk. Även begreppet "bostad ål arrendaiornoch honom närstående" i 10 kap, 1 § jordabalken synes hovrätten böra gessamma tolkning som bostadslägenhet i 12 kap. Något ullalande om inskränkning iskyddet för dödsbo finns således icke i motiven lill lagstiftning ombostadsarrende, vilka regler i huvudsak överförts lill 10 kap, jordabalken.Någon skillnad på arrendatorns skyddsbehov, för del fall all etl dödsboarrenderar eller när en enskild dödsbodelägare arrenderar marken till en avboel ägd sommarsluga, föreligger uppenbarligen icke. Reglerna ombesiliningsskydd för bostadsarrende är följaktligen tillämpliga även på dödsbo.Det nu anförda anser hovrätten utgöra ytlertigare slöd för ståndpunkten attdödsbo jämväl i fråga om besittningsskyddet vid gårds-arrenden bör jämställasmed fysisk person. Med hänsyn till del återgivna departementschefsuttalandetsynes för tydlighetens skull en ändring vara påkallad i berörda lagrum ijordabalken. Lanibruksslyrelsenframhåller all dödsbo som arrendalor inle i alla lägen saknar besittningsskyddmen alt sådan arrendalor på grund av bestämmelsen i 9 kap. 7§ JB har en annanoch sämre rälisställning än arrendalor som är fysisk person. Slyrelsen utgår dåifrån all besiltningsskyddet för dödsbo, som har tillkommit ,inle räcker lill mer än att ge dödsboel förlängning på i regel en ettårsperiod. Tillviss del får detta sämre rättsskydd enligt styrelsens mening anses varabefogat. Från det allmännas sida finns del inle anledning all uppmuntra lillbevarande av dödsbo. Nyetablering av arrende där arrendaiorn är dödsbo synesstyrelsen knappasi böra behandlas på annal säll än vad lagen i motsvarandeläge gör med arrendalorer som är exempelvis akliebolag eller handelsbolag. Hardödsboel däremol tillkommil finns del ofta skäl all inleavveckla dödsboförhållandet alltför snabbt. Här kan man enligt styrelsensmening inle bortse från all lagen i denna situation ger arrendaiorn etlsämre skydd än som sker i normalfallet. Slyrelsen erinrar också om allarrendelagsuiredningen enhälligt föreslog all besiliningsskydd skulle tillkommaarrendalorer som var dödsbon. Lantbruksstyrelsen anser att det kan finnas skälalt närmare undersöka hur besiämmelserna om besiliningsskydd verkat i de fallen arrendalor avlidit och efterträlts av "dödsbo" saml all iförekommande fall vidta de lagändringar som kan erfordras för alt 11 till slånden ändamålsenlig ordning. i hävdar all jordägare förförlängning av arrendeavtal med tillkommet dödsbo syneskunna med framgång kräva att avtalet endast skall förtängas med ell år,varigenom besittningsskyddet upphör. , som an.seralt bl, a,sociala skäl lalar föratt dödsbo i nämnda siluation tillerkänns samma lagligaräll som tillkommer fysisk person i berörl avseende, har inget all erinra moten lagändring som tillgodoser detta önskemål. understryker alt delägarna i dödsbo - främst den efterievande maken- kan för sin försörjning vara beroende av att få fortsätta arrendet. Även omså blir fallet genom ny upplåtelse av jordägaren, kan arrendetiden komma attbeslämmas lill än , vilket i sin tur leder lill minskadtrygghet. En lämplig avvägning synes förbundet vara alt etl dödsbo, som härrörsin rätt från en tidigare arrendalor, tillförsäkras rätt lill gårdsarrende.Däremot anser förbundel inte alt man bör gä sä långl all ell dödsbo, somtilllräder ell nytt arrende, bör fl räknas som gårdsar-rendalor. FöreningenSveriges jordbruksarrendatorer förklarar sig dela motionärernas inställning.Föreningen påpekar att den lidigare sociala optionsrällen var ärftlig. Arrendenämndernaför län och förklarar att man som en avuigångspunklerna för sill yllrande gjort den bedömningen av rättsläget altdödsbo efter arrendalor, som avlider , inträder iarrendatorns rättigheter och skyldigheter enligt avtalet och därför vanligenkan påräkna att-om dödsboel så önskar-få arrendeavlalel förlängt under enperiod om fem är. Enligt nämnderna blir del alltså försl efter ulgången av dennaförlängningsperiod som jordägare lorde kunna påfordra attarrendeavtal skall tecknas för endast ett år Arrendenämndernapåpekar vidare all gällande beslämmelser om arrendaiors besittningsskydd,vilka har varit i kraft under , tillkommit efter ell långvarigt ochomfattande utredningsarbete och genom avvägning av molsiridiga intressen.Starka skäl synes därför kunna fordras föratt redan nu ta uppförlängningsrällsreglerna lill omprövning. Arrendenämnderna känner för sin delinle till nägra olägenheter av möjligheten för jordägare att göraettårsupplåtelser till dödsbon. Det synes arrendenämnderna sannolikl attsituationen med dödsbo som tillträdande arrendalor är myckel sällsynt. Härtillkommer alt motionärernas förslag att dödsbos arrendeavtal skall betraktas somgårdsarrende kan medföra komplikationer, Förhållan- denaväxlar uppenbariigen starkt mellan olika dödsbon. Ovissheten om den tid undervilken dödsbo kommer att bestå bör beaktas. Någon anledning för lagstiftarenalt medverka lill all dödsbo blir bestående under lång lid har enligtarrendenämndernas mening inle påvisats. Enligt JB har jordägaren att säga upparrendeavtalet inte bara när han vill att avtalet skall upphöra utan även närhan endasl önskar fl till stånd en ändring av arrendevillkoren. Villarrendaiorn all arrendet skall förtängas men att villkoren skall ändras, måstehan ocksä säga upp avtalet. Uppsägningskall enligt 9 kap. 3 § ske senasl etl år före arrendetidens utgång, om avtaletträffats för minsl . I annat fall skall uppsägning ske senasl åttamånader före arrendetidens utgång. Om avtalet inte uppsägs inom rätt tid, ansesdet förtängt på tid som motsvarar arrendetiden, dock längst . Det börobserveras att överenskommelse om annan minimitid för uppsägning än de nuangivna inte är bindande för arrendaiorn men däremot för jordägaren (8 kap. 2 §st, 1), Ärrendatorn har således alltid räll att säga upp avtalet medtillämpning av den avtalade minimitiden. Besittningsprocedureninleds med att arrendeavtalet sägs upp. bör dock normaltdiskussioner direkt mellan parterna ha ägt rum. Förhandlingarna måste sällas igång i så god lid all ovan angivna uppsägningslider kan iakltas, omdiskussionerna ej leder lill överenskommelse. Om jordägaren säger upp avtaletbehöver hans uppsägning inte innehålla någon förklaring om avsikten meduppsägningen. Säger däremol arrendaiorn upp avtalet för villkorsändring, måslehan i uppsägningen begära förtängning på ändrade villkor. Skulle arrendaiorninle i uppsägningen begära förlängning, gäller uppsägningen för avflyiining. Kanparterna ej heller sedan uppsägning skett komma lill en godvillig uppgörelse,ankommer det pä jordägaren alt ta nästa steg genom ätt sändaavflytiningsmeddelande enligt 9 kap. 10 § st. 1. Detta gäller ocksä när arrendaiornär den uppsägande. Ävflyttningsmeddelandet skall vara skriftligt och skallinnehålla att arrendaiorn, om han inte går med pä att flytta, har all efter det att han fått del av meddelandet hänskjuta tvisten lillarrendenämnden. Meddelandet skall lämnas i den ordning som enligt 8 kap. 8 §gäller för uppsägning. Ett viktigt undantag gäller dock. Meddelandet måsteantingen övertämnas lill arrendaiorn eller sändas i rekommenderat brev underhans vanliga adress och övertämnas till hushållsmedlem eller i förekommandefall kontorsansiälld, Däremol finns inte, såsom vid uppsägning, möjlighetenall lägga meddelandet i postlådan. Kan man inle fä lag på arrendaiorn ellerhushållsmedlem eller kontorsansiälld, sä är det inte möjligt all för tillfälletövertämna meddelandet med rällslig verkan.Del ar fullt möjligt att ta in ävflyttningsmeddelandet i själva uppsägningshandlingen.Härvid måste emellertid beaktas all som anförts i viss Ulsiräckning skildaregler gäller för sättet för uppsägning och sättet för övertämnande avmeddelandet. Sedanävflyttningsmeddelandet lämnats i föreskriven ordning har arrendaiorn enligt 9kap, 10 § st. 2 tvä månader pä sig från del au han fick del av meddelandel allhänskjuta tvisten till artendenämnden. Gör han inte det, förfaller rällen tillförtängning, Hänskjutandet sker genom att arrendaiorn ger in en skriftligansökan om prövning till nämnden. Om frågan om förtängning av arrendeavlalelinle skulle vara avgjord, innan arrende-liden går ul, har arrendaiorn enligt 9kap, 11 § räll att sitta kvar till dess frågan är slutligt avgjord. Tidigarearrendevillkor skall därvid gälla, tills nya villkor blir fastställda för tidenefter arrendetidens utgång. Om arrendatorns lalan om förtängning bifalles,skall villkoren fördel fortsalla arrendet faslställas. Nämndens beslul eller,vid överklagande, domstolens dom gäller som nytt avlal (9 kap, 12 §), Bifallesinle arrendatorns lalan, kan jordägaren eller arrendaiorn begära skäligluppskov med avlrädet (9 kap, 13§), Somjämförelse kan här nämnas att beträffande hyra av bostadslägenhet gällde enligt12 kap, JB ursprungligen en liknande besitiningsprocedur. Den vikligaskillnaden förelåg dock all hyresgäst inte hade rätt au säga upp hyresavtal ioch för villkorsändrtng. förelogs vissa ändringar ibe-siliningsproceduren (SFS 1973:187), Sålunda infördes i 12 kap, 54 § en rälläven för bostadshyresgäst att säga upp hyresavtal för villkorsändring, Imot-sats lill vad som är rådande vid jordbruksarrende gäller uppsägningen dockinte samiidigl för avflyttning, vilkel innebär alt hyresgästen, om han ärmissnöjd med de hyresvillkor som hyresnämnden faslsläller inle kan lämnalägenheten. Vidare infördes i 12 kap, 49 § en skyldighet för hyresvärd attlämna avflytiningsmeddelande efter hyrestidens utgång,laktlages ej är uppsägningen utan verkan, om hyresgästen ej föreiremånaderstidens utgång har hänskjutil tvisten till hyresnämnden eller ändåavflyttat. Någonmotsvarighet lill dessa ändringar gjordes ej när del gällerbesill-ningsproceduren vid jordbruksarrende. Arrendelagsuiredningen föreslog i sill belänkande(SOU 1968:57) all såväl jordägaren som arrendaiorn skulle kunna begära ändringav villkoren för den nya arrendeperioden. Som skäl härför åberopades alländrade konjunkturer liksom ändrade yttre förhållanden kunde motivera ensänkning av arrendet ulan alt arrendaiorn skulle behöva säga upp avtalet föravflyttning och därigenom behöva riskera all misla hela arrenderälien. För ensådan rätt all påkalla villkorsändring talade enligt uiredningen inte bara ettabstrakt rätlvisekrav ulan också ell starkt praktiskt behov. Begäran om villkorsändring skulle ske i form avuppsägning, I denna skulle anges att mollagaren, om han inle godtog uppsägningenskulle väcka . Klanderhänvisningen skulle vidareinnehålla meddelande om var klandertalan skulle anhängiggöras. Passivitet införuppsägningen medförde all de villkor som angetts i uppsägningen blev gällande.Enligt uiredningen kunde fall tänkas där undertälenhel alt klandra uppsägningenkunde komma att leda till resultat som frän materiell synpunkl framslod sommindre lillfredsslällande. Risken härför bedömdes dock inte vara särskill slor. Närdet gällde uppsägning lill avflyiining föreslog uiredningen all jordägarenskulle vara skyldig alt i sin uppsägning ange vilken grund han slödde sig på.Enligt uiredningen var det angeläget för en arrendalor, som hadebesiliningsskydd, alt fl vela om dél var någon mening med all klandrauppsägningen eller vad han skulle grunda en eventuell klandertalan på, Ipropositionen (1970:20, del B s. 867) förklarade departementschefen sig kunnagodta utredningens förslag om att även arrendaiorn skulle tillerkännas räll allpåkalla ändring av villkor för arrende. Regeln föreslogs gälla generelll föralla jordbruksarrenden med rätt lill förtängning. Departementschefen anfördevidare följande, Besillningsskyddsprocedurens utformning torde iutredningens förslag huvudsakligen sammanhänga med alt arrendaiorn tillerkäntsrätl au påkalla villkorsändring. Enligt min mening behöver delta förhållandeinte medföra all förfarandet i besiliningsskyddsfrågor vid jordbruksarrendeutformas principiellt annortunda än vid hyra och bostadsarrende. Uppsägning börsålunda i princip gälla nylijanderällens upphörande, Arrendalor som önskar fälill Slånd prövning av villkoren för kommande arrendeperiod bör i uppsägningenkunna begära förtängning av avialet pä ändrade villkor. Har jordägaren sagt uppavtalet men kan överenskommelse inte träffas om förlängning av arrendeavlaleleller om villkoren för den nya perioden, bordel åligga jordägaren alt meddelaarrendaiorn att denne har all dra tvisten under prövningsor-ganeis bedömande,om han inle går med pä att flytta, Hänskjuis ivisien inte tillprövningsorganet, förfaller arrendatorns räll lill förtängning. Sägs avtaleiupp av arrendaiorn ulan begäran om villkorsprövning, upphör del all gälla vidarrendetidens utgång. Innehåller uppsägningen sådan begäran, bör samma förfarandetillämpas som när jordägaren verksiälll uppsägningen. Såväl förlängningsfrågansom villkorsfrågan blir således föremål för förhandling mellan jordägaren ocharrendaiorn och båda dessa frågor kan undersiällas prövningsorganel. Villjordägaren påskynda förhandlingarna kan han tillställa arrendaiorn meddelandeall han påfordrar all arrendaiorn skalf flylta. Underlåter arrendaiorn allhänskjuta tvisten till prövningsorganel, förtorar han rällen till förtängning.Någon skyldighet för part all i uppsägningshandlingen precisera de önskadevillkoren bör inie föreligga. Beträffande frågan om del borde införas någontidsfrist inom vilken avflytiningsmeddelande måsle avlämnas anfördedepartementschefen i specialmotiveringen (s, 984) följande. Vid bostadsarrende gäller enligi 2:77 NJL allavflyitningsmeddelande skall lämnas senasl före arrendetidensulgång och all undertälenhel alt iaktta denna tidsfrist medför förtängning av arrendeavlalelpå . Enligt min mening passar en sådan regel mindre väl ihop med vad jagföreslagil om räll för arrendaiorn all säga upp arrendeavlalel med begäran omförtängning av avtalet på ändrade villkor. Vid sådan uppsägning skulle regelnkunna medföra risk för rätlsförtusl för arrendaiorn genom all avtalet förtängspå oförändrade villkor om jordägaren undertåler all lämna avflytiningsmeddelande.Vidare skulle svårigheter kunna uppstå i de fall parterna kommil överens om enrelalivl kort uppsägningslid för arrendaiorn. Med hänsyn lill de nackdelar somsåledes är förenade med all låta bestämmelsen om avflytiningsmeddelande inomviss lid gälla för jordbruksarrenden innehåller depariementsförslagel intenågon sådan regel, Inle heller har jag funnil del behövligi all tvinga framavgöranden i förlängningsivisler genom någon annan lagregel, mera anpassad tillövriga regler om jordbruksarrende, I anledning av propositionen väcktes några motionermed förslag om förtydligande av bestämmelserna i 9 kap, 10 § så all del klartskulle framgå all avtalet måsle ha sagts upp för att bestämmelserna omvillkorsändring skulle äga tillämpning. Tredje lagutskottet tillstyrkte i sillav godkända utlåtande (1970:80) motionerna i förevarande del. Angåendeden närmare innebörden av bestämmelserna i 10 § anförde Ulskollet (s, 209) bl,a, följande. Av den föreslagna lydelsen framgår inte alldelesklart, när ävflyttningsmeddelandet skall lillslällas arrendaiorn. Framhållasbör, att någol krav pä alt detta skall ha skell före arrendetidens utgång inleuppställs. Eftersom arrendaiorn inle är skyldig all avträda arrendeställetförrän han efter uppsägning har fåll jordägarens avflytiningsmeddelande ochfrågan om förlängning av avialel blivit slutligt avgjord, kan del inlräffa,all artendaiorn kommer all sitta kvar pä arrendestället efterarrendetidens utgång. kan andra arrendevillkor än som gällt underden avtalade upplålelseliden komma all faslslällas(13 §). Utskottet villdockfram-hålla att vad som har anförts inte utesluter möjligheten av att man,om alltför lång lid får förflyta mellan arrendetidens ulgång ochavflyiiningsmeddelandcl, får anse alt jordägaren härigenom samtyckt lill attuppsägningen inte skall gälla, i följd varav avtalet enligt 3 § skall ansesförtängl pä oförändrade villkor och . för lid som motsvarar arrendetiden, docklängst . Såsom framgår av det föregående (s, 14) gjordes år1973 vissa ändringar i besillningsproceduren när del gälidé hyra avbostadslägenhet, Syftel med ändringarna var dels att ge hyresgästen räll altsäga upp hyresavtalet för villkorsändrtng, dels att undanröja olägenheterna vidhyresvärds uppsägning av all hyresgästen under längre lid svävade i ovisshet omrätten lill förlängning av hyresavtalet, till grund för Kungl, Maj:ts förslag liggande departementspromemorian (DsJu 1972:5) föreslogs en ordning motsvarande den vid jordbruksarrende,Förslagel frångicks emellertid i propositionen (1973:23), och i slällelföreslogs och godtogs av den ordning som redovisals ovan under rubriken, 1 samband med att departementschefen redogjordeför förslagel om frist för avlämnande av avflytiningsmeddelande anförde han (s,121) belräffande moisvarande tillämpning vid arrende följande. Motsvarande ändring bör ej göras i fråga ombesitlningsskyddsproceduren vid jordbruks- och bostadsartende (9 kap, 10 §,jfr, 10 kap, 6 § JB), I dessa fall gäller nämligen arrendatorns uppsägning förvillkorsändring ocksä för avflyttning och jordägaren bör ej kunna göra sådanuppsägning ulan verkan genom att ej lämna avflytiningsmeddelande. Ätt, som Sveahovrätt ifrågasatt, ge olika regler för jordägarens resp. arrendatornsuppsägning skulle enligt min mening leda till ett alltför kompliceratregelsystem. I molionen erinras om all enligt äldrearrenderegler kunde ell arrendeavtal ingås på beslämd lid ulanuppsägningsklausul. Avtalet upphörde då ulan vidare på den beslämda slutdagen. Undervissa förutsättningar kunde emellertid arrendaiorn genom fortsatt brukandeefter slutdagen fl lill stånd lysl förlängning av avtalet. Delta förtopp komenligt motionärerna i själva verket att bli det fullständigt dominerande ifråga om avtal pä bestämd lid. Del otillfredsslällande var härvidlag altklarhet om förtängningen av avtalet icke förelåg förrän efter den avtaladetidens utgång. Motionärernahänvisar därefter till arrendeutredningens förslag, propositionens förslag ochdet ovan redovisade uttalandet av tredje lagutskottet samt anför all man irealiteten kommit helt tillbaka till del gamla otillfredsställande läget attklarhet om fortsatt artende kanske inte näs förtän efter avtalstidens utgång.Den därav följande ovissheten har enligt motionärernas mening ökat genomriksdagens uttalande om tyst samtycke. Enligt motionärernas mening har JB istället för att skingra den gamla ovissheten fördubblat denna, Arrendaiornkommer efter uppsägning att sväva i ovisshet för det första om han skall fl någolavflytiningsmeddelande och för det andra - om detta lämnas sent - huruvidaävflyttningsmeddelandet och uppsägningen över huvud är giltiga. Meddel nu beskrivna förhållandet råder enligt motionärerna ostridigl missnöje hossåväl jordägare som arrendalorer. Parterna förstår icke proceduren med dedubbla meddelandena. Det ställer sig svårt au för medborgaren igemen förklara alt han icke behöver fästa något större avseende vid enuppsägning. Del ställer sig lika svårt att förklara för honom att etlmeddelande, som lämnats efter avtalets reella förtängning, kan berövahonom den föriängda avtalstid han troll att han uppnått.