bet · FX01UbU35 · 1974-12-31 00:00:00 — Varje forskningsprojektmåste bedömas individuellt. Ställningstagandena blir t. ex. olika om det endastär fråga om analys av organdelar eller av specifika studier på helt . 1vissa fall måste det betraktas som oetiskt och från samhällelig synpunktoförsvarligt att inte undersöka abortfoster. Detta gäller i. ex. närindikationen för ingreppet varit att fosterskada ej kunnat uteslutas på grundav att modern exponerats för giftiga eller vådliga substanser, vilka kunnatskada fostret eller påverkal dess livsduglighet. Erfarenhet från sådanforskning är lill ovärderlig nytta för andra kvinnor, som hamnar i liknandesituationer. Brister på kunskap om sådana substansers möjlighet att passeraöver från moder till och således åstadkomma omgivningsbetingade effekterpå fostret gör det i regel omöjligt att i utsatta fall taställning till hur man bör handla. Särskilt bör påpekas att erfarenheten inomdetta område (med bl. a. thalidomid) visat alt man ej med säkerhet kan förlitasig på resultat erhållna vid djurexperiment. Närdet gäller försök på måste således hänsyn las till forskningensmålsättning, experimentens utformning, hur materialet insamlas, forskarnaskompelens, om erforderiiga resurser står till förfogande, personalens inställningosv. Särskilt svåra kan avvägningarna bli när det gäller att ta ställning lillundersökningar av , då man inte med säkerhet kan uttala sig om deraslivsduglighet. HerrCarishamre gör gällande "att man svårligen kan undvika misstanken attunder dessa omständigheter abortingrepp medvetet försenas". Till detta ärendast att säga alt om en läkare i forskningssyfte på otillbörligt sätt skulleha försenat ett abortingripande så strider detta inte bara mot de rättesnören,som uppställts för medicinsk forskning, utan också mot läkarinslruktionen ochde av läkarförbundet . Skulle något sådant hainträffat bör vederbörande ställas till ansvar härför. Sammanfattningsvisvill sällskapet framhålla att det i regel icke kan anföras "etiska,religiösa och profant humanitära skäl" mot nyttjandet av levandeaborifoster inom forskningen ulan att forskningen tvärtom bör stödjas då den ären förutsättning för att framsteg skall kunna göras när det gäller bl. a. attupptäcka, förebygga och behandla olika sjukdomstillstånd och vinna kunskap omläkemedels inverkan på . Anledning finnes emellertid här - liksom inomall medicinsk forskning - att granska planerade projekt ur etisk synpunkt innande påbörjas. Sällskapet avvisar således förslaget om reglerande lagstiftning. Sällskapet,som nedlagt stort intresse på att bygga upp en funktionsduglig organisation företisk bedömning av medicinsk forskningsverksamhet, är fullt medvetet om altverksamheten ännu inte i alla avseenden nått den fasthet och omfattning, somönskvärt vore. En uppföljning av gjorda erfarenheter vore av värde.Detta är emellertid en stor och arbetskrävande uppgift, som lämpligen skullekunna utföras under ledning av sällskapets delegation för medicinsk etik. Avdelegationens 10 medlemmar är 5 valda av utomstående organisationer nämligen avenvar av LO, TCO, , och Statens medicinska forskningsrådoch sammansättningen bör således borga för en allsidig bedömning. Om resurserhärför i enlighet med i Röslånga förslag kunde ställas tilldelegationens förfogande, skulle en översiktlig orientering angåendeforskningsläget i vårt land vad beträffar de etiska aspekterna relativt snabbtkunna lämnas. UrJustitieombudsmännens ämbetsberättelse (Vårdområdet, Sjukvård, s. 320). Frågaom användning av aborterade för vetenskapligt ändamål m. m. Med anledning av från olika håll gjordaframställningar upptogs lill prövning väckt fråga om rätlen att användaaborterade för vetenskapligt ändamål m. m. Efterverkställd utredning, som bl. a. utvisade att från vissa kvinnokliniker,särskilt vid undervisningssjukhusen, ett kontinueriigt överförande av dödafoster för undervisnings- och forskningsändamål ägde rum, yttrade JO Bexeliusbl. Varken abortlagen eller den i anslutning därtillutfärdade tillämpningskungörelsen innehåller några föreskrifterom huru medframtaget skall förfaras. Det kan enligt min mening inle med fog görasgällande alt del skulle strida mot eljest vedertagna etiska normer, att ettdött i viss utsträckning användes för undervisnings- ochforskningsändamål och på så sätt främjar läkekonstens utveckling till allasnytta. Något hinder mot en dylik användning av dött kan därför i och försig inte anses föreligga. Fråganom utnyttjande för dylikt ändamål förutsätter samtycke av något slag,oaktat några reglerande föreskrifter ej meddelats, synes böra helt bedömas medutgångspunkt från hur saken ter sig från kvinnans synpunkt. Det kan härvidknappast antagas, att del för den kvinna som begärt abort skulle framstå såsomstötande att det från vilket hon velat befrias får, livskrafti enlighet med hennes önskan utsläckts, utnyttjas för undervisnings- ochforskningsändamål. Ett dylikt utnyttjande av dött för angivet ändamålkan därför inte anses förutsätta samtycke i varje särskilt fall från kvinnanssida. Skulle emellertid kvinnan uttryckligen motsätta sig ett dyliktutnyttjande, bör hennes önskan naturiigtvis respekteras. Underhänvisning till det sagda anser jag fog saknas för kritik mot nu förekommandeanvändning av döda för undervisnings- och forskningsändamål. Enligt minmening finns det inle heller tillräckliga skäl att genom lagföreskriflernärmare reglera hithörande förhållanden. De kommittéer, som finnes vidsamtliga medicinska fakulteter, jämte svenska läkarsällskapels delegation förmedicinsk etik måste nämligen anses utgöra en tillräcklig garanti för altanvändningen av för undervisnings- och forskningsändamål hålles inometiskt godtagbara gränser. GOTAB 74 8061 S Siockholm 1974