bet · FX01FöU28 · 1974-12-31 00:00:00 — Pådet militära området gäller ordnings- och säkerhetsföreskrifter för militärfiygning (OSF) som har fastställts av chefen för fiygvapnet på uppdrag avöverbefälhavaren. Det förekommer att militära luftfartyg utnyttjas också förcivila ändamål. Om militär medverkan i civil verksamhet finns bestämmelsermeddelade i 17 kap. tjänstereglementel för krigsmakten (TjRK). Dessakompletteras av vissa föreskrifier i förvallningsreglementet för krigsmakten(FRK) och i de anvisningar för tillämpningen av FRK (Anv FRK) som har utfärdatsav försvarets civilförvaltning. Försvaretsresurser för fiyglransporter utnyttjas ibland för olika allmännyttiga ändamål,såsom flygräddning, sjuktransporter och transporter för polismyndighet. Enligtbestämmelserna i kan militära luftfartyg emellertid också användas förarbele åt civil myndighel, organisation, företag eller enskild underförutsättning atl arbetet är av otvetydigt värde för flygutbildningen. Enytterligare förutsättning för försvarets medverkan i dessa fall är attverksamheten inte leder till alt viss näringsidkare gynnas i konkurrens medannan eller att försvarsmakten kommer atl framstå som konkurrent lillnäringsidkare. Delta villkor gäller dock inte vid arbete för statlig myndighet,som inte är att hänföra till affärsdrivande verk, eller för frivilligförsvarsorganisation. Manhar frän civilt håll gjort gällande alt försvaret med sina helikoptrar ochflygplan utför transportflygningar i konkurrens med civila flygförelag. Sammauppfattning kommer till uttryck i motionen 1974:663, enligt vilken försvaretutfört uppdrag som annars skulle ha tillfallit flygbolag. Sådana flygningar iförsvarels regi under beteckningen "övning" och undantagna varjeföretagsekonomiskt krav är - framhåller motionären - ett hot mot mindreflygföretag men innebär också en irriterande konkurrens med de störreflygbolagen. Motionärenanser att det råder osäkerhet om innebörden av bestämmelserna i 17 kap. TjRK,såvitt gäller försvarets medverkan i civil verksamhet varom här är fråga. Attintressenterna på den civila sidan har en annan uppfattning än försvaretsmyndigheter när det gäller bestämmelsernas till-lämpning framgår av deframställningar och anmälningar som utskottet i det föregående har redogjortför. Enfråga av övergripande betydelse, som har aktualiserats i detta sammanhang, äremellertid om det föreligger behov av en ändring av luftfartslagen.Luftfartsverket anser att försvarets civila flygverksamhet numera fått enomfattning, som inte förutselts vid luftfartslagens tillkomst och som intetorde ha varit lagstiftarens mening atl sanktionera. nuutgör en viss sanktion av verksamheten i fråga, bör därför enligt luftfartsverketändras så att den militära flygverksamheten för civila ändamål i formellthänseende jämställs med annan civil luftfart. Chefenför flygvapnet har yttrat sig över de synpunkter på bl, a, luftfartslagenstillämpning som luftfartsverket fört fram. Utan att gå närmare in på verketsändringsförslag pekar flygvapenchefen på den reella innebörden av förslaget.Statsmakternas handlingsfrihet, då det gäller att utnyttja samhällets samladeresurser i skilda sammanhang, skulle starkt begränsas och dess möjligheter attäven i akuta situationer bistå med bl, a, humanitär hjälp och evakuering avsvenska turister utomlands skulle försämras. Ett genomförande avluftfartsverkets förslag skulle också fö till följd att fiygvapnets flygningari civilt intresse underkastas civil myndighets kontroll, något som man avoperativa och tidsmässiga skäl enligt flygvapenchefen inte kan acceptera. Utskottetvill för sin del nu inte förorda att luftfartslagen ändras i enlighet medluftfartsverkets förslag. En meranvändning av militära luftfartyg är i och försig önskvärd och det måste i varje särskilt fall bli en bedömningsfråga ommilitärt luftfartyg skall fö användas för annat än statligt ändamål. När detgäller utlandsflygningar sker varje gång en prövning på regeringsnivå. Det voreenligt utskottets mening olyckligt om regeringens nuvarande handlingsmöjligheterskulle beskäras genom en ändring av luftfartslagen. Somöverbefälhavaren framhåller i sitt yttrande till utskottet bygger försvarsmaktenstransporter vid beredskap och i krig i myckel slor utsträckning på det civilasamhällets transportresurser. Det ligger därför i försvarsmaktens intresse attinte konkurrera med de civila företagen. Både överbefälhavaren ochflygvapenchefen har också i olika/Sammanhang redovisat en strävan att söka lösauppkommande intressekonfiikter i samverkan med de civila företagen, 1 tveksammafall har frågan om försvarets rnedverkan förts upp på departementsnivå. framställning för man uppfattningen att fiygsäkerhets-kravenvid befordran av gods och personal är väsentligt lägre inom del militära fiygetän de krav som gäller för den civila luftfarten. Enligt flygvapenchefen hänförsig förekommande skiljaktigheter till vad han kallar den inre säkerheten -stolarnas placering, antal toaletter, bagageplacering etc. - och motiveras avflygplanens avsedda användningsområde. När det gäller den yttre säkerheten,dvs. flygplanens driftsäkerhet och utrustning i fråga om landningshjälpmedel m.m. samt besättningens utbildning och flygskicklighet, finns enligtflygvapenchefen inte någon reell skillnad, i varje fall inte till flygvapnetsnackdel. Utskottetövergår härefter till atl behandla de föreskrifter som gäller för försvaretsflygningar för civilt ändamål. Försvarsmaktensengagemang i civil verksamhet regleras genom bestämmelser i och FRK medlillämpningsbestämmelser. Överbefälhavaren har i yttrande tillförsvarsutskottet ifrågasatt behovet av att ändra nuvarande bestämmelserför försvarets flygningar för civilt ändamål. Han anser att bestämmelserna i 17 kap. TjRK är i grunden till fyllest och tillräckligt re striktiva. Utskottet, som vill förorda en rimlig meranvändning av försvarets materiel, har från denna utgångspunkt inte något att erinra mot överbe fälhavarens uppfattning i sak. Man kan emellertid enligt utskottets mening inte helt bortse från de invändningar som under en följd av år har riktats mol myndighetsbeslut om att militära luftfartyg i vissa fall utnyttjas för civila ändamål, i har vid olika tillfällen uttalat sig för en översyn avgällande bestämmelser. har därvid konstaterat att det intefinns några bestämmelser om rätt för försvarsmakten all med personal ochmateriel engagera sig i arbeten - t, ex, fiygtransportuppdrag - för civilamyndigheter, organisationer, företag eller enskilda, om det inte sker i utbildningssyfteeller är allmännyttigt. Från civilförvaltningen har man i detta sammanhangpekat på den bristande överensstämmelsen mellan TjRK (övningsnytta) och FRK(allmännytta). Somframgår av redogörelsen i det föregående är principfrågor rörande försvaretstransportfiygningar för civila ändamål aktualiserade i ärenden som är underberedning inom Kungl. Utskottet förutsätter att regeringen isamband med ärendenas avgörande, bl. a. med beaktande av säkerhetskraven,överväger behovet av yiteriigare bestämmelser på området. En viktig fråga i detsammanhanget är beräkningen av den ersättning försvaret i varje särskilt fallskall betinga sig vid militär medverkan i civil verksamhet. Några enhetliganormer finns f. n. inte. Med hänvisning till det anförda hemställerutskottet att avslår motionen 1974:663. Närvarande:herrar i Gäddvik (m), i (s), iUddevalla (s), i (c), i (s), KarlBengtsson i (fp), (), herrar Glimnér (c), (), (), i (s). i (c), () ochDanell (m). avherr () som anfört: Del är anmärkningsvärt på vilket sätt departementoch berörda myndigheter handlagt frågan om rådande oklarheter i vissaföreskrifter för för- Frågan har aktualiserats av olikaintressenter genom anmälningar till justitieombudsmannen och framställningartill försvars-, kommunikations- och industridepartementen samt tillluftfartsverket. Det är nödvändigt att den översyn av aktuella tillämpningsföreskriftersom först nu har påbörjats av överbefälhavaren med det snaraste blir klar. Detmåste anses vara av stor vikt att den nämnda översynen leder till att man ihögre grad än tidigare tar hänsyn till det behov av civila fiygföretag som bl.a. överbefälhavaren av beredskapsskäl har påpekat. Jag har i min motion gettexempel på hur civila flygföretag inför vissa transportuppdrag konkurrerats utav försvaret, som kunnat erbjuda ur branschsynpunkt orealistiskt låga priser.Något sådant bör inte fö upprepas. Försvarets transportfiygningar bör iframtiden, när det gäller uppdrag av annan art än räddningstjänst ochhumanitära insatser, bjudas ut till mer marknadsanpassade priser. Denav överbefälhavaren igångsatta översynen av gällande tillämpningsföreskrifterbör också ta sikte på de skillnader som finns i fråga om säkerhetskrav mellancivil och militär luftfart. Vid civil transportfiygning i militärt luftfartygbör de civila luftfartskraven beaktas.