bet · FX01KU22 · 1974-12-31 00:00:00 — Vidare kan noteras attförändringarna i den inbördes fördelningen av konseljärenden mellandepartementen medfört att de stora skillnaderna därvidlag mellan departementenytterligare accentuerats. Sålunda hade nästantio gånger sä mänga konseljärenden som handels-, utrikes- ochindustridepartementen. Som mätare på arbetsbelastningen i skilda departementmåste antalet konseljärenden förses med många reservationer. Ett konseljärendekan ofta motsvaras av flera ansökningar eller framställningar som dock tas upptUl behandling i ett sammanhang. Figur 3b: Antal konseljbeslut angåendeutgivandet avförfattningar 1 967 1973 (källa: KU:s granskningsbetänkanden1967-1973). I 200 1 100 1 000 600-500 400 -I-300200 4-100 1968 1969 1970 1971 heller ärendenas svårighetsgrad. Propositioner, som kanuppta en stor del av ett departements arbetskapacitet ,redovisas som regel som ett enda ärende och väger inte i statistiken tyngre änen ansökan som kan avgöras rutinmässigt utan större arbetsinsats. För att någotytterligare belysa utvecklingen av departementsarbetet redovisas därför i figur3 ab utveckUngen av antalet propositioner och kommittédirektiv samt antaletutgivna författningar. Beträffande propositioner och kommittédirektiv kankonstateras att dessa till antalet varierar relativt kraftigt mellan skilda år.Antalet propositioner ökade till 1970 för att sedan minska under 1 971 och1972, ökade antalet åter. Antalet kommittédirektiv visar i stortsett samma svängningar även om skillnaderna mellan olika år är mindre. Antaletvar dock markant större 1970 än övriga år. Antalet utgivna författningar visaren stigande trend då antalet var 483 till 1973 då 1 206 författningarutgavs. Figur 4: Antalet anstäUda istatsrådsberedningen och departementen (ofyUd stapel) 1956, 1967 och 1973.Antal därav anstäUda som sakkunniga (rutad stapel) samt antalkommittéanstäUda (streckad stapel). De sistnämnda ingår ej i uppgifternaangående antalet anställda inom departementen. redovisadei sitt betänkande Regeringsarbetet (SOU 1958:14) antalet anstäUda i statsrådsberedningenoch de skilda departementen . I sitt granskningsmemorial1967 (KU 1967:34) redovisade motsvarande uppgiftergäUande förhåUandena . Statsdepartementens organisationsavdelninggör tvä gånger en s. k. personalöversikt av vUken framgår antaletanställda inom departementen och den fast anställda kommittépersonalen. I figur4 har författningsutredningens uppgifter sammanställts medkonstitutionsutskottets och organisationsavdelningens från den 1november 1973. Av figuren framgår att såväl antalet anställda på tjänstersom antalet sakkunniga respektive kommittéanstäUda ökat under denna tidsperiod.Antalet anställda på tjänster inom departementen ökade Den största delen av denna ökningskedde dock dvs. i praktiken i samband med 1965 årsdepartementsreform. var ökningen beträffande dennapersonalkategori . Av figuren framgår även att antalet s. k.sakkunniga ökade från 45 1956 tUl 1973. Beträffande dennapersonalkategori gäller att ökningen är kraftigare änunder den tidigare perioden. ökade antalet med 100 personer dvs.i genomsnitt 10 . Den ökning som skett uppgår tilli genomsnitt 14 personer . Denna utveckling stämmer väl överens med denuppfattning som departementsutredningen företrädde att det bl. a. av hänsyntill departementens karaktär av planeringsorgan måste vara möjligt att snabbtanpassa personalresurserna efter växlande behov och förhållanden samt attorganisationen måste kunna tillfälligt förstärkas med experter inom olika områden.Som kommer att framgå av redovisningen av organisationen och arbetet idepartementen används sakkunniganställning numera för flera kategorier av tilldepartementen mer löst knutna tjänstemän. Beträffande kommittépersonalen finns uppgiftertillgängliga endast frän . Den ökning från 297 personer tUl416 som redovisas i figuren utgör av antalet kommittéanstäUda 1967.Den ökning som skett av kommittépersonalens antal är alltså störreän ökningen såväl av departementspersonalen som av antalet sakkunniga. I bilaga 5 redovisas statsdepartementensorganisationsavdelnings personalöversikt från i sinhelhet. Av denna framgår att antalet anstäUda varierar kraftigt mellan de olikadepartementen. Finans-, utbUdnings- och justitiedepartementen var vid dennatidpunkt i nämnd ordning störst med 189, 159 och 146 anställda exklusivekommittépersonal. Minst av departementen var civil-, kommunikations-och jordbruksdepartementen med respektive 63, 74 och 78 anställda. Som nämnts ändradesdepartementsorganisationen fr. o. m. . Departementens antalökade då från 12 tUl 13. Två av de tidigare departementen inrikes- ochcivUdepartementen - upphörde och ersattes av tre nya departement arbetsmarknads-, bostads- och kommundepartementen. TUlarbetsmarknadsdepartementet fördes huvuddelen av det tidigareinrikesdepartementets uppgifter. TUl departementet överfördes dessutom från socialdepartementetfrågor om arbetarskydd, arbetstid och samarbete inom internationellaarbetsorganisationen (). TUl fördes bostadsfrågornafrån och de olika planfrågorna från civUdepartementet. Deövriga ärenden som handlades inom civUdepartementet överfördes till det nyakommundepartementet som därefter handlägger frågor rörande kommunerna ochlänsstyrelseorganisationen. .Tabell 1: Personal inom departementen /75 enligt propositionen 1974:1 Till hördessutom 125 anställda inom statsdepartementens organisationsavdelning. I tabell 1 redovisas ensammanställning av de uppgifter angående personalantalet inom departementen somredovisas i statsverkspropositionen för /75. Av tabeUen framgåratt personalen på beräknats tUl 94 personer. Inombostadsdepartementet uppgår personalen tUl ett 70-tal medan kommundepartementet,som blir det minsta av departementen, endast fåren personal pä 33 personer. Departementens organisation och arbetsuppgifter Den normalorganisation fördepartementen som departementsutredningen utarbetade och som presenterades ipropositionen 1965:65 ger som nämnts även en god bUd av hur departementenär organiserade. För de enskUda departementen finns emellertid avvikelser fråndenna normalorganisation. Nedan följer en redogörelse för de olika departementensarbetsuppgifter och organisation fr.o.m. . För varjedepartement redovisas först några uppgifter angående organisation ochärendevolym. Därefter anges vUka lagstiftningsärenden och förvaltningsärendensom enligt departementsstadgan handläggs inom respektive departement. Slutligenredovisas även vilka myndigheter som enligt departementsstadgan hör tillrespektive departements arbetsområde. Arbetsfördelningen inom departementen skall enligtdepartementsinstruktionen beslutas av departementschefen. Enligt anvisningarfrån statsrådsberedningen bör arbetsfördelningen inom departementen regleras ien arbetsordning för departementet. Sådan arbetsordning finns för Dessa arbetsordningar är dock intealltid aktuella. För de nya departementen har arbetsordningar ännu ejutarbetats. De organisationsplaner som redovisas nedan har därför inhämtatsfrän varje departement särskilt för detta ändamål. Sta tsrådsb eredn ingen förslag omatt ett särskilt regeringskansli skulle inrättas med i första hand samordnings-och granskningsuppgifter har inte genomförts. Genom den successivaförstärkningen av statsrådsberedningens personal som skett under 1960-talethar dock i praktiken skapats ett organ direkt under statsministern av det slagsom författningsutredningen syftade tUl med sitt förslag. I departementsinstruktionen anges attstatsrådsberedningens uppgift är att biträda statsministern och statsråden utandepartement. Av tradition har tiU statsrådsberedningen räknats de s. k.granskningskonsulterna, dvs. de statsråd utan departement som i första handarbetar med granskning, av utkast tUl propositioner, lagrådsremisser,författningar, utredningsdirektiv och svar på interpellationer och enkla frågorsom delges dem från departementen. Granskningen inom statsrådsberedningen skerhuvudsakligen från juridiska, administrativa och andra formella synpunkter menutgör även en sakgranskning syftande till att undvika fel och för att nåenhetlighet och konsekvens. I statsrådsberedningens traditioneUa uppgifteringår även att lämna departementen råd och upplysningar i olika ärenden,framför aUt av formeU natur. Statsrådsberedningen har t. ex. givit utanvisningar om propositions- och författningsskrivning. Genom främst sinarättssekretariat har departementen numera tiUgång tUl kvalificerad juridiskexpertis. finns inte något statsråd med enbartgranskningsuppgifter. Statsrådsberedningens uppgifter beträffande samordningenav propositionsarbetet, utarbetande av anvisningar för propositionsarbetet,publiceringen av SFS m. m., handläggs inom det konsultativastatsrådets kansli som leds av en rättschef. I övrigt tjänstgör inom dennaenhet tre sakkunniga, varav en arbetar med den fortlöpande bevakningen avdecentraliseringsfrågorna, tar initiativ till decentralisering av nyaärende-grupper m. m. Det är framför allt den andra av statsrådsberedningensuppgifter att biträda statsministern som föranlett en expansion undersenare år. Fram tUl mitten av hade statsministern endast ensekreterare som kunde hjälpa honom med material tiU tal och liknande. Är 1956inrättades en särskild byråchefstjänst inom statsrådsberedningen med uppgift attbiträda statsministern i dennes arbete med att samordna och leda regeringensarbete. 1964 utökades tjänsteuppsättningen med en befattning somstatssekreterare. har den handläggande personalen ökats sä attstatsministerns kansli består av ett kansliråd och sju sakkunniga. Arbetsuppgifterna för tjänstemännen inom statsministerns kansli präglas självklart av statsministerns dubbla roll somledare av regeringens politik och arbete och som regeringens främste talesman.Tjänstemännen inom kansliet har till uppgift dels att medverka vidförberedandet av olika offentliga framträdanden, insamla faktamaterial m.m.,dels att upprätthåUa den nödvändiga kontakten med bl. a. departementen. I detpraktiska arbetet fungerar tjänstemännen inom kansliet i det sistnämndaavseendet som ett slags kontaktmän med vardera ett par departement. De hållersig på olika sätt underrättade, om vad som är på gång. i departementen, vem somkan lämna upplysningar i en fråga som aktualiseras inom statsrådsberedningenosv. I viss utsträckning deltar de även i planeringen av propositionsarbetet ifrågor av större politiskt intresse. Det kan också sägas ingå i dessatjänstemäns uppgifter att allmänt följa samhällsdebatten och att spontantskaffa information från departementen i sädana frågor som kan tänkas intresserastatsministern eller ändå komma att aktualiseras i statsrådsberedningen. Inom statsministerns kansli tjänstgör även regeringenspressekreterare som har tUl uppgift att till press, radio och TV förmedlasådana nyheter från regeringen som statsministern vUl offentliggöra.Departementen svarar, som kommer att framgå i ett senare avsnitt i denna PM, ihuvudsak själva för sin egen informationsförmedling, men pressekreterarenansvarar för den allmänna samordningen av publiceringsarbetet. Andra uppgifterför pressekreteraren är att svara för arrangemangen vid regeringens ellerstatsministerns aUmänna presskonferenser. Statsrådsberedningens organisation kan iUustreras avnedanstående skiss. Det kan anmärkas att rättschefenäven fullgör förekommande uppgifter som i departementen ankommer påexpeditionschefen. Rättschefen är vidare redaktör för . illustreras i figur 5. Av organisationsplanen framgår vissaavvikelser från den tidigare redovisade normalorganisationen. Fömtomdepartementschefen fungerar ett konsultativt statsråd som föredragände ilagstiftningsärenden av civUrättslig natur. Sädana handläggs inom tre avsakenheterna. saknar internationellt sekretariat.Eftersom lagstiftningsärenden är så omfattande bland departementetsarbetsuppgifter är sakenheterna i princip uppdelade på sex s. k. lagstiftningsenheteroch fyra enheter för förvaltninjgsärenden: Det omfattande lagstiftningsarbetethar också krävt en dubblering av, rättschefstjänsten. Personalen pålagstiftningsenheterna (LlL6) utgörs i stor utsträckning av s. k. sakkunniga.På dessa enheter inom vilka arbetsvolymen varierar med lagstiftningsarbetetsinriktning och omfattning finns inte fasta tjänster pä handläggarnivå annat änför enhetscheferna. I övrigt anlitas i stor utsträckning sakkunniga utifrån (iförsta hand frän hovrätterna men även frän kammarrätterna, åklagarväsendetetc). Dessa sakkunniga återgår ofta efter något eller tjänstgöring idepartementet tUl sin tidigare karriär. Pä detta sätt uppnås den flexibilitet iorganisationen som departementsutredningen åsyftade. Ärenden rörande regering ochriksdag med undantag av ärenden rörande utrikesnämnden; sammanfattande avberättelsen tUl om vad i rikets styrelse tiUdragit sig; riketsgränser, rikets vapen och flagga, tUlämpning av vallagen och lagen omkyrkofuUmäktigval, tillämpning av tryckfrihetsförordningen, i vad dennaförordning därom stadgar, inseende över rättskipningen, domstolsväsendet, i denmän sådana ärenden ej ankommer på annat departement, arrendenämnderna, hyresnämnderna,rikets judiciella indelning, rättshjälp, polisväsendet, allmän ordning ochsäkerhet, i den män sädana ärenden ej ankommer pä annat departement,fastighetsregister, i den mån sådana ärenden ej ankommer pä annat departement,åtal för brott och förordnande av domstol, där sådant ankommer pä Kungl. Maj:t,av brottmål föranledda ersättningar av allmänna medel, ersättning i vissa fallför skada, som förorsakats av ämbets- och tjänstemän m. fl., ersättning förpersonskada på grund av brott, kriminalvård, samhällsfarlig asocialitet, nåd ibrottmål, utlämning för brott, tUlämpning av lagen om internationellt samarbeterörande verkställighet av brottmålsdom, tillämpning avfideikommissförfattningar, tUlständ till äktenskap och adoption, där meddelandeav sådant tUlstånd ankommer på Kungl. Maj:t, tUlämpning av lagen om vissainternationella rättsförhåUanden rörande äktenskap och förmynderskap, i den mänsådana ärenden ej ankommer på annat departement, tillstånd till förrättande avkyrklig vigsel inom främmande trossamfund, föreningsvä- Figur 5: Organisationsplan för c/) J C u Ol, .q Ut söknings- och processrätt 2 53 !i> ti - c H .a a "O y Civilrätt (internationella ärenden) .c -a u c ? Straffrätt, ordning och säkerhet CivUrätt (lös egendom, familjerätt, förmögenhetsrätt) sendet i aUmänhet, tUlämpning av lagen om tUlsyn överstiftelser, tUlämpning av radioansvarighetslagen, tUlämpning av datalagen.Svensk författningssamling. Ärenden angående civU-, straff- ochkyrkolag samt annan lag som stiftas enligt den i 87 § RF angivna ordningen(dvs. av och Kungl. Maj:t gemensamt stiftade lagar) i den män ärendetinte uttryckligen tUlagts annat departement. Sistnämnda ärenden skall dockaUtid beredas i samråd med . TUl område hör dessutom ärendenangående gmndlag och viss övrig offentligrättslig lagstiftning. ; regeringsrätten;lagrådet; lagberedningen; justitiekanslern; riksåklagaren; hovrätterna;kammarrätterna; tingsrätterna; krigsrätter; domstolsväsendetsorganisationsnämnd; notarienämnden; länsåkla-garmyndighetema;åklagarmyndigheterna i åklagardistrikten; , statenskriminaltekniska laboratorium och den lokala polisorganisationen;fiskevärderingsnämnder; arrendenämnderna; hyresnämnderna; fideUiLomissnämnden;rättshjälpsnämndema; allmänna advokatbyråerna; tryckfrihetsombuden;; fängvårdsanstaltema och de allmänna häktena samtskyddskonsulentorganisationen; kriminalvärds-nämnden; ungdomsfängelsenämnden;interneringsnämnden; övervakningsnämnderna; ;datainspektionen. Försvarsdepartementet bUdades 1919genom en sammanslagning av landförsvars- och sjöförsvarsdepartementen.Uppgifterna för försvarsdepartementet har därefter undergått endastjämförelsevis små förändringar. Departementets organisation framgår avorganisationsskissen i figur 6. Inom departementet finns fyra sakenheter -materielenheten, fastighetsenheten, organisationsenheten samt personal- ochutbUdnings-enheten. Vid sidan av dessa finns fömtom de vanliga sekretariaten rättssekretariatet och planerings- och budgetsekretariatet ytterligare tresärskilda organisatoriska enheter. Inom försvarets kommandoexpedition handläggs de s. k.kommandomålen dvs. ärenden som chefen för försvarsdepartementet enligt RF § 15avgör direkt i egenskap av högste befälhavare över krigsmakten. Den störstagruppen av ärenden inom kommandoexpeditionen är dock de s. k. attachéärendenadvs. frågor som hör samman med de i ackrediterade utländskaförsvarsattachéemas verksamhet. Figur 6: Organisationsplan för försvarsdepartementet Sekretariat f säkerhetspolitik o långsiktsplanering(SSLP) ningsavdelnlngen handläggs ärenden angåendetotalförsvaret. Inom avdelningen utarbetas också beredskapsstaten förförsvarsväsendet. Avdelningen som i viss mån kan sägas arbeta som ettförsvars- och beredskapsorgan för hela kanslihuset har omfattande kontaktermed Inom den tredje enheten sekretariatet för säkerhetspolitik och långsiktsplanering - sker studier av deninternationella utvecklingen och det svenska samhällets förändringar för attskapa underlag för statsmakternas och myndigheternas planering inom totalförsvaretm. De tre enheterna har ställning som stabsorgan direkt underdepartementschefen och är aUtså inte direkt understäUda chefstjänstemännen. Dereplierar dock på expeditionschefens och rättssekretariatets servicebeträffande problem av formell karaktär. Något författningsarbete av störreomfattning förekommer inte på dessa enheter. Ärenden rörande det mUitäraförsvaret, civilförsvaret, det psykologiska försvaret, flygteknisk forsknings-och försöksverksamhet, signalskydd, tUlstånd tUl vapenfri tjänst, frivilligverksamhet för stöd åt totalförsvaret samt samordning meUan totalförsvaretsolika grenar. Ärenden angående värnplikt, civUförsvaroch vapenfri tjänst, lagsrift-ning angående skyldighet att upplåtainkvarteringsbostad samt rekvisitionslagstiftning. Överbefälhavaren medförsvarsstaben; armén, marinen och flygvapnet; försvarets civUförvaltning,försvarets sjukvårdsstyrelse, fortifikationsförvaltningen och försvaretsmaterielverk med underlydande anstalter; ,, värnpliktsverket, mUitärpsykologiska institutet,krigsarkivet, samt och modellkammaren i ;krigsmaktens gemensamma utbUdningsanstalter och personalkärer;mUitärbefälhavarna och chefen för mUitärkommando med staber ochförvaltningar; ; ; ; flygtekniska försöksanstalten;försvarets hundskola; delegationen för mUitärhistorisk forskning;fartygsuttagningskommis-sionen; försvarets arbetstidsnämnd; försvarets centralaarbetarskyddsnämnd; försvarets centrala företagsnämnd; försvaretsfastighetsnämnd; försvarets ; försvarets personalnämnd;försvarets personalvårdsnämnd; försvarets skaderegleringsnämnd; försvaretsskolnämnd; försvarsmedicinska forskningsdelegationen; mUitära arbetstidsdelegationen;riksvärderingsnämnden; totalförsvarets chefsnämnd; totalförsvaretsupplysningsnämnd; vapenfrinämnden; värnpliktsnämnden; biståndsutbildningsnämnden;organisationer för frivillig försvarsverksamhet; krigsvetenskapsakademien;öriogsmannasäUskapet; stiftelsen kurscentrum; tUl krigsmakten hörandestiftelser för välgörande ändamål. So cialdepartem en te t Organisation berörs av dennyligen genomförda reformen av departementsorganisationen pä tvä sätt. Delsupphör uppdelningen av departementsärendena pä departementschefen och ettkonsultativt statsråd, dels överflyttas en av departementets ärendegrupper arbetsmUjö-frägor tUl det nya . organisation (se figur 7) stämmerhelt överens med normalorganisationen. Antalet sakenheter är fem socialförsäkring m. m., socialvård m. m., hälso- och sjukvård, handikapp ochrehabUite-ring, vissa medicinalärenden och tjänstetUlsättningar. Ärenden rörande social omvårdnad,såsom värd av barri och ungdom, förskoleverksamhet, åldringsvård,handikappvärd, nykterhetsvärd samt socialhjälp, allt i den mån sådana ärendenej ankommer på annat departement; allmänna barnbidrag och andra åtgärder tillstöd åt barnfamiljer, i den mån sådana ärenden ej ankommer på annatdepartement; bosättningslån; understöd ur allmänna arvsfonden; allmänhälsovård; sjukvårdsväsendet,' i den mån sådana ärenden ej ankommer på annatdepartement; lakar- och tandläkaryrkenas utövning; folktandvård;apoteksväsendet; omsorger om psykiskt utveckUngsstörda; rehabiliteringsverksamhet,i den mån sådana ärenden ej ankommer på annat departement; det rättsmedicinskaundersökningsväsendet och det rättspsykiatriska undersökningsväsendet, i denmån sådana ärenden ej ankommer på' annat departement; ersättning för skadorvållade av rymUngar m. ; allmän försäkring, i den mån sådana ärenden ejankommer på annat departement; yrkesskadeförsäkring; sociala frågor i övrigt,vilka ej ankommer på annat departement. Ärenden i frågor rörande socialomvårdnad, såsom värd av barn och ungdom, förskoleverksamhet, åldringsvård,handikappvård, nykterhetsvård samt socialhjälp; lagstiftning i fråga omekonomiskt stöd åt barnfamUjer; lagstiftning angående aUmän hälsovård,sjukvårdsväsendet, lakar- och tandläkaryrkenas utövning, apoteksväsendet,omsorger om psykiskt utvecklingsstörda, allmän försäkring samt yrkesskadeförsäkring. ; statenssocialvärdskonsulenter; ungdomsvårdsskolorna; vårdanstalterna föralkoholmissbmkare; länsnykterhetsnämndema; , vidareut-bUdning samt nämnden förtandläkares specialistbehörighet; länsläkar- 7 1974.4 saml. Figur 7: Organisationsplan för och provinsialläkarväsendet; undervisningssjukhusen ochövriga sjukvårdsanstalter med undantag av dem som hör tiU annat departement;statens rättsläkarstationer; statens rättspsykiatriska kliniker och stationer;sjukvärdens och socialvårdens planerings- och rationaliseringsinstitut (Spri);; ; ; statens bakteriologiska ochrättskemiska laboratorier; psykiatriska nämnden; ;handUcappinstitutet; styrelsen för värdartjänst; nordiska hälsovärdshögskolan;hälso- och socialvårdsärenden; inrättningarna förpsykiskt utvecklingsstörda; försäkringsdomstolen; försäkringsrådet;styrelserna för allmänna pensionsfonden; ; fuUmäktige förriksförsäkringsverkets fonder; social-attachéema. Kommunikationsdepartementetberördes ej av ändringarna i departementsorganisation vid årsskiftet1973-1974. Som framgått av redogörelsen för organisationsförändringarna sedan1965 har dock berörts av två störreomorganisationer sedan detta är. 1967 överflyttades frågorna rörandelänsstyrelserna och kommunerna tiU departementet. De nämnda ärendegruppernaflyttades 1969 tUl civUdepartementet varefter departementet haft sin nuvarandekaraktär av ett mer renodlat samfärdseldepartement.Kommunikationsdepartementets organisation, vUken framgår av organisationsplaneni figur 8, överensstämmer helt med den normalorganisation somdepartementsutredningen rekommenderade. Av de fyra sakenheterna är den enhetdär frågor rörande SJ, vägar, sjöfart och trafikpolitik m.m. handläggs denstörsta med åtta handläggande tjänstemän. aUttrafiksäker-hetsfrägor är den personellt minsta med tre handläggare.