bet · FX01UbU37 · 1974-12-31 00:00:00 — Att uppskjuta hela frågan i väntan på regeringensställningstagande till 1968 års utbildningsutrednings förslag finner utskottetej heller motiverat, då denna utredning lämnar forskningspolitik ochforskningsorganisation åsido och inte avger några förslag i fråga om inre ochyttre maktförhållanden för universitetens forskning. UtformningenUV universitetsforskningen är en i hög grad angelägen fråga, vars behandlingicke bör uppskjutas. delsatt utskottets hemställan under 3 bort ha följande lydelse: 3. att med bifall lill revisorernasskrivelse 1974:9 i denna del som sin mening ger Kungl, Maj:l lill känna attuniversitetsforskningens problem närmare bör utredas. beträffandeuniversltelsforskningen av (): Sedan början av 1960-talel har de statligaforskningsinsatserna ökat kraftigt. Under större delen av 1960-i:alet skeddedet genom alt forskningspotentialen och de fasta forskningsresurserna viduniversitet och högskolor byggdes ut i snabb takt. Utvecklingen under senare århar dock betytt en förskjutning av tyngdpunkten i forskningsinsatserna mot enmålinriktad uppdragsforskning. Det återspeglas i den snabba ökningen av forskningmed anknytning till verksamheter inom departement och äinbetsverk liksom ocksåav forskningen inom ramen för det statliga utredningsväsendet. Tillkomsten aven rad fristående forskningsinstitut är elt uttryck för samma tendens. Samtidigthar villkoren för den grundinriktade forskningen vid universitet och högskolorblivit kärvare, Återhållsamhet har präglat statsmakternas inställning till denforskningsmässiga basorganisationen vid universitet och högskolor under senareår. Den pressade forskningssituation, som denna politik lett lill, återspeglasbl. a. i anslagsäskandena från universitetskanslersämbetet (UKÄ). I fjolåretspetiia hette det bl, a,: "I nuvarande läge med en betydligt lägreexpansionstakt finns samma utrymme tor nya forskningsverksamheter.Från planeringssynpunkt innebär detta en ny situation både för de lokalt och decentralt ansvariga. På alla planeringsnivåer måste därför arbetet nu i störreutsträckning inriktas på alt med en lägre ökningstakt skapa utrymme för nya forskningsfält.Delta kommer all leda till en mera utpräglad konkurrens mellan olikaforskningsområden," Ocksåbeträffande anslagen till forskningsråden har det skett en stagnation.Anslagsutvecklingen i löpande priser har visseriigen varit relativt positiv.Men om hänsyn las lill rent budgeltekniska omläggningar av anslagen och lillökade löner och priser blir bilden en helt annan. Enligt riksdagsrevisorernasgranskningspromemoria 1972:8 rör det sig t. o, m, sannolikt omen minskning av reella resurser. Följden av denna politik är altforskningsanslagen per forskarstuderande och forskartjänst l, o. m. i löpandepriser minskal för flera områden. Delär därför ingen överdrift alt konstatera att den forskningsfinansieradestrategi som regeringen lade fast inte har fullföljts. Inrättandet avfasta tjänster har medvetet begränsats, och den expansion av forskningsrådensresurser som skulle kompensera delta har inte ägt rum. Dessa har tvärtomstagnerat. Delallvariiga med denna utveckling är alt utrymmet för insatser inom nya områdenkraftigt begränsats. Del är också det genomgående temat i uttalanden från såvälUKÄ och forskningsråden som institutioner som In- genjörsvelenskapsakademien(IVA), och högskolor måste utrymme för nya forskningsfält lillstor del skapas genom omfördelningar inom nuvarande ramar, och förforskningsråden är situationen likartad. utnyttjas bara 5-15procent av forskningsrådsanslagen för insatser inom nya områden. Motden här bakgrunden är det nödvändigt att den fria basforskningen viduniversitet och högskolor ges bättre resurser. Den är elt viktigt inslag i dentotala forskningen eftersom den utgör en fri, ostyrd forskning där nyaforskningsområden och nya forskningsmetoder har särskilda möjligheter allutvecklas. Det är väsentligt att slå vakt om detta, och del bör ske oberoendeav organisationen av den lägre undervisningen. Det finns därför enligt minmening inget samband mellan den organisatoriskt-administraliva nyordning avhögskoleväsendet som föreslagils av majoriteten i U 68-be-redningen och fråganom universitetsforskningens roll i samhället. Som revisorerna frainhållitfinns "åtskilliga med universitetsforskningen sammanhängandeproblem" soiri behöver klarläggas vare sig en nyordning av det slag U68-beredningens majoritet förordat kommer till stånd eller ej. I satsades ca 2 500 milj. kronor påforskning och utvecklingsarbete (FoU). Av detta belopp beräknas staten haanvisat drygt hälften, ca 1 400 milj, kronor. av destatliga driftutgifterna /71 avsåg FoU-ändamål, Med hänsyn tillatt så betydande belopp går till FoU-verksamhet har revisorer låtitundersöka utbytet av de statliga finansiella bidragen till forskningen och derutiner som tillämpas vid den fortlöpande bevakningen av forskningsmedlensanvändning. Som ett led i undersökningen har även gjorts en mera allmänkartläggning av förhållandena för den statligt finansierade forskningen. Utredningsarbetet,som påbörjades , bygger i huvudsak på en större enkät lillFoU-organ med anslagsfördelande och forskningsutförande uppgifter, på en serieintervjuer med forskare och forskningsadministratörer samt på litteratur iämnet. Underutredningsarbetet har frågor om planering, redovisning, bevakning, utbyte ochvärdering av forskningsinsatser samt organisationen av den statligtfinansierade forskningen berörts. Till följd av forskningsområdets storlek ochkomplexitet har undersökningen måst begränsas till en mera översiktlig analysav förhållandena på området. Undersökningens resultat har redovisats i engranskningspromemoria. Den statliga forskningsverksamheten (nr 8/1972), som påsedvanligt sätt remissbehandlats. Promemorian, inkomna remissyttranden ochövriga avgivna yttranden i ärendet finns tillgängliga på revisorernas kansli. Genomden sålunda utförda granskningen har revisorerna velat skaffa sig en totalöverblick över den statliga forskningsverksamheten. Med hänsyn till attresultatet av revisionsarbetet även skall vara en informationskälla förriksdagen har i granskningspromemorian väsentligt utrymme getts åt enbeskrivning av verksamheten på området. Somtidigare angetts har undersökningen måst begränsas till en översiktlig analys.Rent allmänt har den dock gett vid handen att den svenska forskningen såvälkvalitativt som beträffande produktiviteten ligger fullt i nivå med forskningeni andra, jämförbara länder och att 'Underrubrikerna införda av utbildningsutskottet. det ej finns anledning att från förvaltningsrevisionelisynpunkt rikta några allvarligare anmärkningar mot den svenskaFoU-verksamheten. På grundval av de iakttagelser som gjorts vidundersökningen har i granskningspromemorian lagts fram en rad förslag tillförbättringar och åtgärder, syftande till en ökad effektivitet inom skildadelar av forskningsområdet. Med hänsyn till förslagens antal och det storaintresse som i allmänhet visats dem från berörda remissinstansers sida är detinte praktiskt möjligt att nu gå in på samtliga förslag. Därtill kommer attvissa av dem avser frågor av mera detaljartad karaktär. Revisorerna tar därföri det följande upp endast de mera genomgripande förslagen till bedömning, medanövriga ges en mera summarisk behandling. Ett frågekomplex av stor räckvidd som aktualiserats genomden företagna granskningen gäller möjligheterna att utforma en övergripandeforskningspolitik, innefattande bestämning av forskningsmål m, m. Av betydelsei sammanhanget är även vilka organ som på den politiska nivån främst iriksdagen . bör handlägga frågor rörande forskning. Den nuvarande svenska forskningspolitiken brukar betecknassom scktoriell, dvs, satsningen på forskning och utvecklingsarbete inom varjesamhällssektor avvägs i första hand mot annan verksamhet inom samma sektor.Även när det gäller grundforskning görs en avvägning mot anslag till andrasamhällsaktiviteter inom samma område, såsom högre utbildning,forskarutbildning och andra kulturaktiviteter. Denna utformning av forskningspolitiken har fåttorganisatoriska följdverkningar. Inom och hos Kungl, Maj:t handläggssålunda forskningsfrågor i skilda utskott respektive i skilda departement.Inom behandlar främst utbildnings-, försvars-, närings- och jordbruksutskottenfrågor om forskning. Hos Kungl, Maj:t finns en motsvarande fördelning. Förutomutbildningsdepartementet sysslar främst försvars-, industri- ochjordbruksdepartementen med hithörande frågor. Det synes inte finnas anledning, i vart fall för nän'arande,att frångå den sektoriella modellen för utformningen av forskningspolitiken.Dock bör övervägas om inte en mera övergripande planläggning bör genomföras påforskningsområdet och om inte den praktiska verksamheten även bör innefattabeslut som griper över forskningssektorerna., För att också skallkunna erhålla översiktlig information i forskningsfrågor och möjlighet tilllångsiktig planering på detta område, torde dess kansliorganisation böraförstärkas. Den långsiktiga forskningsplaneringen inklusive resurser härför Revisorerna tar först upp frågorna om denlångsiktiga forsknings-planeringen och om förstärkningen av riksdagenskansliorganisation. Inomolika delar av samhället skiftar behovet av forskning och utvecklingsarbete,och behovsbilden blir därför splittrad och föga konkret. Det finns skildaorsaker till detta förhållande. Sålunda saknar en stor del avforskningsresultaten marknadsmässig efterfrågan, vilket särskilt torde gällagrundforskningen sora främst har s, k, inomvetenskaplig betydelse. Vidare ärden efterfrågan på forskning som finns i regel riktad mot kortsiktigaforskningsresultat, medan den övervägande delen av den totala forskningen ärsådan som kan beräknas komma till nytta först på , varför de vanligaefterfrågemekanismerna inte fungerar. Detär därför nödvändigt att särskild uppmärksamhet ägnas åt målfrågorna och detsätt på vilket forsknings- och utvecklingsarbetet planeras. Som huvudled iplaneringsarbetet kan räknas en medveten och aktiv kartläggning av behoven avforskning inklusive omgivningsstudier, fastställande av forskningsmål, frågorom målprioritering och verksamhetsplanering, dvs, den egentliga genomförandeplaneringenvid olika FoU-organ. Närdet gäller kartläggningen av forskningsbehovet framgår det av den företagnautredningen att övergripande behovsinventeringar och omgivningsstudier hittillsbedrivits endast i begränsad omfattning. Har sådana förekommit hänför de sigfrämst till försvarssektorn. Behovsinventeringar har utförts avforslcningsberedningen och av olika forskningsråd samt på denforskningsutförande nivån. Deinsatser som gjorts på förevarande område, främst från forskningsberedningenssida, har otvivelaktigt varit mycket värdefulla när det gällt att ge svenskforskning en aktuell inriktning. Några omgivningsstudier ochbehovsinventeringar av övergripande natur, avseende FoU-arbetet i dess helhet,har dock inte genomförts. Ej heller har motsvarande åtgärder vidtagits i syfteatt få fram underlag för en mera översiktlig kartläggning av forskningsbehoveni linje med vad som t. ex. har diskuterats av arbetsgruppen förframtidsforskning (SOU 1972: 59). Enmera systematisk kartläggning av de svenska forskningsbehoven med de allmännasamhällsmålen som utgångspunkt bör göras. Kartläggningen torde böra avse alladelar av samhället och grundas på en rullande plan för samhällets verksamhet.Arbetet bör göras med vissa års mellanrum och ta sikte såväl på samhället idess helhet som på särskilda samhällssektorer och myndighetsområden. Det måstestarkt strykas under att det inom varje forskningsområde bör lämnastillräckligt utrymme åt den s, k, fria grundforskningen. Vidarebör frågan om forskningens förnyelse, dvs. anpassningen av forskningen till uppkomna behov av kunskap, bevakningen av nya forskningsinriktningaroch stödet lill nya forskare, ägnas ökad uppmärksamhet. Som ett led i enbehovsinventering bör därför också ingå att de anslagsfördelande organen gör enöversyn av pågående fleråriga forskningsprojekt i syfte att få fram underlagför en utmönstring av mindre angelägna projekt till förmån för nya som bedömsmera utvecklingsbara och angelägna. Frågan om forskningens förnyelse börbeaktas även vid fördelningen av resurserna på forskningsområdet. Ettannat viktigt led i forskningsplaneringen är fastställandet av forskningsmåloch av prioriteringsordningen mellan dessa. I granskningspromemorian harframhållits att det inte sätts upp övergripande mål för denstatliga forskningen av innebörd att viss andel av de samlade resurserna skallägnas åt grundforskning respektive totalt åt forsknings- och utvecklingsarbete,att viss bestämd andel av forskningsbehovet skall täckas med inhemsk forskningoch övrig med import av kunskap eller resultat av internationelltforskningssamarbete etc. Omfattningen och inriktningen av grundforskningentorde sålunda i stor utsträckning styras av resurserna till den högreutbildningen vid universitet och högskolor samt av forskningsrådsanslag. Desistnämndas fördelning styrs i stor utsträckning av inomvetenskapliga mål.Någon övergripande och enhetlig planering för den verksamhet som bedrivs av des. k. grundforskningsråden finns inte, även om vissa ansatser i sådan riktninggjorts inom forskningsrådens samarbetsdelegation. Målen för den tillämpadeforskning och för det utvecklingsarbete som finansieras med statliga medelåterigen betingas i princip av de allmänna målen för respektivesamhällssektorer, medan avvägningen av satsningen på FoU-verksamhet motsatsningen på annan verksamhet görs för varje sådan särskild sektor. Medhänsyn till den stora betydelse som FoU-arbetet har för samhällsutvecklingensynes det motiverat att ökad uppmärksamhet ägnas åt bestämningen av detlångsiktiga målet för detta arbete dels genom att faktaunderlag ställs sammanför målsättningsarbetet, dels genom att försök görs att fastställa demålområden som det statliga finansiella FoU-stödet skall koncentreras till. Vidbedömandet av forskningsmålen bör frågorna om den långsiktiga plaidäggningen avforskningsresursernas anskaffande och om användningen av dessa resurserklarläggas. I detta sammanhang skulle det också kunna vara lämpligt att försökafastställa kostnadsramar för det statliga forskningsstödet. Sådana ramar skulledå göras dels för FoU-insatsen totalt, dels för grundforskningen. Härigenomskulle de anslagsfördelande organens planeringsarbete underlättas. Motbakgrunden av nu anförda omständigheter kan det sättas i fråga om interiksdagens ledamöter skulle behöva tillgång till bättre information omutvecklingen på forskningsområdet än den som ges. Detta gällersärskilt ledamöterna i de riksdagsorgan som handlägger forskningsfrågor. En tillförlitlig helhetsbild av statens satsning påforskning och utveckling är önskvärd, bl. a. vid de tillfällen då man skallavväga den statliga satsningen på grundforskning mot andra statligainvesteringar och statlig konsumtion, tillgodose intressen på skildagrundforskningsområden eller anslå medel till olika storprojekt. MedanKungl, Maj:t har forskningsberedningen som rådgivande organ ochinformationskanal i forskningsfrågor, saknar en direkt motsvarighettill denna. Sällskapet och Forskare har en mera informell karaktär.Ett forum med fastare organisation för närmare samarbete och tätareinformationsutbyte mellan och forskningen synes önskvärt. Detta kanuppnås på flera sätt. I granskningspromemorian har såsom en tänkbar lösningbl. a. föreslagits att det hos inrättas en motsvarighet tillforskningsberedningen, dvs. ett rådgivande organ bestående av visst antalrepresentanter för , forskningen och näringslivet. Detkan i detta sammanhang finnas anledning att erinra om att och olika samm£tnhang har strukit under betydelsen av ett närmare samarbetemellan forskning och folkrepresentation och att dessa båda organ arrangeratflera konferenser på temat . Derekommendationer från som föranletts avdessa konferenser innefattar bl. a. förslag om inrättande av nationellasamarbetsorgan mellan folkrepresentationen och forskningen (rekommendationer nr400, , och nr 678, ). Rekommendationerna har cckså följts av ettflertal länder. Vidremissbehandlingen av granskningspromemorian har ej anförts något som talar mottanken på att den sektoriella forskningspolitiken bör kompletteras med beslutav mera övergripande natur. Vissa remissinstanser, främst företrädare förmyndigheter på den forskningsutförande nivån såsom vissa universitet, har dockvisat viss tveksamhet inför en sådan lösning, bl. a. av oro för att den friagrundforskningen vid en sådan utveckling ej skulle kunna hävda sig tillräckligtbra gentemot intressen från andra forskningssektorer. Revisorernaförordar att de forskningspolitiska besluten grundas på förslag som utarbetatsi enlighet rned ovan skisserade riktlinjer. Någon risk för att den friagrundforskningen, dvs. den forskning som bedrivs utan någon bestämd tillämpningi sikte, härvid kommer att sättas på undantag till förmån för mera kortsiktigaintressen torde inte föreligga. Den fria grundforskningen måste alltid ha singivna plats vid planläggningen av FoU-verksamhet. Somunderlag för de här avsedda långsiktiga besluten bör ligga en av Kungl. Maj:tårligen avgiven särskild berättelse över forskningsutvecklingen, sedd frånsåväl nationell som internationell synpunkt. Berättelsen bör innehållaredogörelser för slutförd, pågående och planerad FoU-verksamhet samt, i denutsträckning det är möjligt, en bedömning av utbytetav den statliga satsningen på forskningsområdet. Den bör baseras på årligaredovisningar från de anslagsfördelande och forskningsutförande organen. Revisorernaanser också att hos utbildningsutskottet bör inrättas ettforskningssekretariat, vars personal skall ha skyldighet att följa, förberedaoch föredra forskningsfrågor i utbildningsutskottet och i andra utskott somhandlägger forskningsfrågor. Chef för forskningssekretariatet bör vara entjänsteman med god teoretisk utbildning och stora erfarenheter frånforskningsområdet. Syftet med detta förslag skulle vara att ge såväl riksdagensvederbörande utskott som i dess helhet möjlighet till information omoch insyn i den aktuella forskningssituationen. Förutsättningar skulle vidareskapas för en viss redovisning av den stadigt finansierade forskningensresultat. En sådan information och redovisning skulle även vara av allmäntintresse. Enligtrevisorernas mening bör överväga om det föreslagnaforskningssekretariatet kan behöva kompletteras med en motsvarighet till denKungl. Maj:t underställda forskningsberedningen. I det följande behandlas vissa igranskningspromemorian framlagda förslag av generell natur, avseenderedovisning och värdering av forskningsinsatser samt möjligheterna att mätaavkastningerj av den svenska FoU-verksamheten. Ettav syftena med förevarande granskningsprojekt har varit att undersöka derutiner som tillämpas vid den fortlöpande bevakningen av de statligaforskningsmedlens användning. En förutsättning för att bevakningsåtgärderskall kunna genomföras är att det finns tillförlitliga redovisningsrutiner somgnind för bevakningen. Redovisningen av forskningsverksamhet omfattarrapportering av forskningsprestationer och av förbrukade forskningsresurser.Dess form bestäms bl. a. av sättet för verksamhetens finansiering. Av betydelsei sammanhanget är således om de olika forskningsorganen får anslag direkt överriksstaten, om de får anslag indirekt per projekt via särskildaanslagsfördelande organ (forskningsråd och motsvarande organ) eller om de fåranslag som bidrag till FoU-verksamhet i form av s. k. kollektiv forskning. Isistnämnda fall utgår stödet med viss del av respektive institutions totalaforskningskostnader, såsom när det gäller det statliga stödet till de s. k.branschforskningsinstituten. Dennuvarande redovisningen av FoU-verksamheten är i vissa avseenden bristfällig.De redogörelser som inges av forskningsråden till Kungl. Maj:t lämnar sålundahuvudsakligen upplysning om hur medlen fördelats samt uppgifter om pågående ochavslutade projekt. Resultatredovisning i kvantitativa och kvalitativa termer,lämpade att ge under- lagför forskningspolitiska beslut och åtgärder, finns däremot inte. Redogörelsernaär dessutom oenhetliga beträffande innehåll, statistik m. m., vilket medför atttotalsammanställningar över forskningsrådsmedlen ej kan göras. Enhetligabestämmelser för redogörelsernas utformning i fråga om innehåll, statistik,ämnesklassificering m. m. bör därför införas. Härigenom skulle derasinformationsvärde och betydelse för bedömning av forskningsutbytet och förplaneringen av forskningsverksamheten väsentligt ökas. Informationenom den stadiga forskningsverksamhetens kostnader är mycket ofullständig i denstatliga budgetredovisningen. Sammanfattande uppgifter om de statligasatsningarna på FoU-verksamheten ingår ej heller i den offentligaFoU-statistiken, vilket medfört att tillfredsställande underlag i storutsträckning saknas för forskningspolitiska beslut och för rapportering om densvenska FoU-verksamheten till internationella organ. Redovisningen av utfalletav statens budget med fördelning på ändamål bör därför ändras så att storlekenav FoU-utgifterna kan utläsas. Det synes också angeläget att en merafullständig forskningsstatistik för utarbetas, åtminstone dåinternationell rapportering skall göras. har förinnevarande budgetår visserligen erhållit anslag för framställning av vissforskningsstatistik, men anslaget täcker ej framställning av all erforderligstatistik. Sålunda har anslag ej anvisats för den viktiga del avforskningsstatistiken som avser resursstatis;tik för universitet ochhögskolor. Medel för /75 har ej heller äskats av statistiskacentralbyrån. Resultatredovisningbör utgöra en integrerad del i varje forskningsprocess. Forskningsresultat sominte redovisas har ett mycket begränsat värde. Det är först genom spridningenav forskningsresultat överförande av den nya kunskapen som forskningen fårverklig betydelse. Såvitt framgår av utredningen saknas såvälett övergripande system för spridning av vetenskaplig information som ettcentralt svenskt organ med erforderliga resurser för sådan verksamhet. Detsynes vidare angeläget att det ömsesidiga utbytet av FoU-resultat mellan vårtland och andra länder ökas, vilket förutsätter att ett informationssystem pånordisk, europeisk eller global nivå utarbetas. Nuvarande svenska system ochorganisation för vetenskaplig information och dokumentation bör därför ses övermed sikte på förbättrad effektivitet och mera enhetliga system. Översynensynes böra göras i samverkan på nordisk eller vidare internationell nivå. Enfråga av större allmänt intresse avser möjligheten att värderaforskningsresultat. Forskningsprestationer kan endast i undantagsfall mätas eftersomprestationerna sällan går att konkretisera. För att få en uppfattning omforskningsresultatens värde får man därför försöka göra bedömningar avprestationernas värde i olika avseenden. detinomvetenskapliga som det utomvetenskaphga värdet vara av intresse. Oftaönskar man med utgångspunkt i ett sådant värde bedöma forskningsresultatetefter den utsträckning i vilken det uppsatta målet har nåtts. För tillämpadforskning och för utvecklingsarbete på det tekniska och naturvetenskapligaområdet är man ofta intresserad av det ekonomiska utbytet i form av framtidaavkastning. Andra mått på utbyte som aktualiserats i programbudgetsammanhang ärproduktivitet och effektivitet, vilket innebär att man ställer uppnåddaprestationer och resultat i relation till kostnaderna. Förnärvarande förekommer på grundforskningsområdet, såväl på denforskningsutförande som på den anslagsfördelande nivån, genomgående värderingav uppnådda resultat med hänsyn till resultatens vetenskapliga värde.Värderingen knyts nästan helt till den enskilde vetenskapsmannensprestationer. Sålunda görs en kontinuerlig värdering av hans arbete dels underhans utbildning, dels när han under sin fortsatta karriär lägger framvetenskapliga resultat eller skall komma i fråga för befordran inom denakademiska karriären.