bet · FX01JuU2 · 1974-12-31 00:00:00 — Justitieutskottetsbetänkande nr 1974 JuU 1974:2 betänkande i anledning av propositionen1974:20 med förslag til! ny lagstiftning om kriminalvård i anstalt m. m. jämtemotioner. I propositionen 1974:20 har Kungl.Maj:t () föreslagit att anta i propositionenframlagda förslag till 1. lagom beräkning av strafftid m. m., 2. lag omkriminalvård i anstalt, 3. lag om ändringi , 4. lag omikraftträdande av vissa lagar på kriminalvårdens område. Beträffande propositionenshuvudsakliga innehåll hänvisar utskottet till vad utskottet anför på s. 25-26. I samband med propositionen behandlar utskottet sju ianledning av propositionen väckta motioner, 1974:1600 och 1974:1602 -1974:1607. Motionsyrkandena redovisas nedan på s. 2325. Olika organisationer har inför utskottet utvecklat sin synpå den föreslagna lagstiftningen. I ärendet har till utskottet också inkommitett flertal skrifter från organisationer och enskilda. De vidpropositionen fogade lagförslagen har följande lydelse. Lag omberäkning av strafftid m. m. Härigenomförordnas som följer. I § Dom på fängelse, ungdomsfängelse eller interneringeller förordnande enligt 28 kap. 3 § om behandling i anstaltskall befordras till verkställighet enligt denna lag. Lagen gäller även i frågaom hur tid för sådan verkställighet skall beräknas. Vad i denna lag är föreskrivet om fängelse gäller ävenfängelse vilket ålagts som förvandlingsstraff för böter. Befordran av dom till verkställighet m. m. 2 § Har den som dömts till fängelse, ungdomsfängelse ellerinternering icke inom föreskriven tid fullföljt talan i målet såvitt angår den ådömda påföljden, får domen verkställas i denna del utan hinder av att åklagare eller målsägande fullföljt talan mot domen. Dom som avses i första stycket får även i andra fall änsom sägs där verkställas utan hinder av att domen ej vunnit laga kraft. Häromär särskilt stadgat. 3 § Dom påfängelse, ungdomsfängelse eller internering får även verkställas, om den dömdeföre fullföljdstidens utgång i den ordning som anges i denna lag avgerförklaring att han avstår från talan mot domen såvitt angår den ådömdapåföljden och medger att den får verkställas (nöjdförklaring). 4 § Den som ärhäktad får avge nöjdförklaring inför styresmannen vid den kriminalvårdsanstaltdär han är intagen eller föreståndaren för det häkte eller chefen för denrättspsykiatriska klinik där han förvaras eller, om han hålles i militärhäkte,inför den befattningshavare som har uppsikt över häktet. Är den som sålundaäger mottaga nöjdförklaring ej tillstädes, får förklaringen avges inför den somär i hans ställe. I fråga om häktad som förvaras på rättspsykiatrisk klinik kanKungl. Maj:t förordna att nöjdförklaring i vissa fall skall avges införnärmaste polismyndighet. Nöjdförklaring som avses i första stycket gäller endast omden som mottager förklaringen har tillgång till domen eller rättens bevis ommålets utgång, såvitt rör den dömde (domsbevis), samt den dömde haft betänketidtill efter den då domen avkunnades för honom vid rätten eller på annat sätt delgavs honom. Den dömde skall ommöjligt beredas tillfälle att samråda med sin försvarare. Den som får taga emot nöjdförklaring enligt första stycketskall så snart det kan ske erinra den dömde om hans rätt att avgenöjdförklaring samt upplysa den dömde om när och hur det kan ske. Det åliggerhonom vidare att den dag, då nöjdförklaring först kan avges, efterhöra om dendömde vill avge sådan förklaring. 5 §Bestämmelserna i 4 § äger motsvarande tillämpning i fråga om den som undergårfängelse eller på annan grund är intagen i kriminalvårdsanstalt. 6 § Den som ickeär häktad eller intagen i kriminalvårdsanstalt får avge nöjdförklaring införstyresman vid kriminalvårdsanstalt eller föreståndare för allmänt häkte ellerden som är i sådan befattningshavares ställe eller inför polismyndighet. Densom fullgör militärtjänstgöring får avge nöjdförklaring även införbefattningshavare vid krigsmakten, som har bestraffningsrätt över honom idisciplinmål. Nöjdförklaring enligt första stycket får avges endast omden som vill avge förklaringen överlämnar dom eller domsbevis till den som skalltaga emot förklaringen. 7 § Närnöjdförklaring avges, skall vittne närvara. Den som mottagit nöjdförklaringskall göra anteckning därom på den handling på grund varav förklaringenavgivits. Anteckningen skall underskrivas även av den dömde och vittnet. 8 §Nöjdförklaring som avgivits enligt denna lag får icke återtagas. Har den dömdefullföljt talan mot domen i vad han därigenom dömts till fängelse,ungdomsfängelse eller internering, skall denna talan anses återkallad genomnöjdförklaringen. 9 § Är den somskall undergå fängelse, ungdomsfängelse eller internering häktad eller är hanintagen i av påföljd i annat mål när domenfår verkställas, skall styresmannen vid den kriminalvårdsanstalt där han ärintagen eller föreståndaren för det häkte eller chefen för denrättspsykiatriska klinik där han förvaras eller, om han hålles i militärhäkte,den befattningshavare som har uppsikt över häktet befordra domentill verkställighet. Förvaras den som är häktad i målet ej ikriminalvårdsanstalt, skall han för verkställighet förpassas till sådananstalt. Är den dömde häktad i annat mål när domen får verkställasoch förvaras han ej i kriminalvårdsanstalt, får verkställigheten påbörjas därhan förvaras. 10 § Är den som skall undergå fängelse, ungdomsfängelseeller interne ring icke häktad eller intagen i kriminalvårdsanstalt när domen enligt 2 § första stycket får verkställas, skallkriminalvårdsstyrelsen förelägga honom att senast viss dag inställa sig vidden kriminalvårdsanstalt, där domen skall verkställas. Kan det befaras att den dömde avviker eller efterkommerhan icke föreläggande enligt första stycket, skall polismyndigheten i den ortdär han vistas på begäran av låta förpassa honom tillanstalten. Avger den dömde nöjdförklaring inför styresman vidkriminalvårdsanstalt eller föreståndare för allmänt häkte, skall den som tageremot förklaringen befordra domen till verkställighet. Avger dendömde nöjdförklaring inför polismyndighet eller befattningshavare vidkrigsmakten, skall den som tager emot förklaringen låta förpassa den dömde tillkriminalvårdsanstalt enligt bestämmelser som meddelar.Befattningshavaie vid krigsmakten skall begära biträde av polismyndigheten iorten för att verkställa förpassningen. Om det bedöms kunna ske utan fara för att den dömdeavviker, får polismyndigheten förelägga honom att inställa sig vidkriminalvårdsanstalten i stället för att förpassa honom dit. 11 § Den som skallförpassas till undergå påföljd får i anslutninghärtill tillfälligt förvaras i allmänt häkte eller poUsarrest, om det behövsmed hänsyn till transportförhållandena. 12 § Om särskildaskäl föreligger med hänsyn till den dömdes hälsotillstånd, arbets- ellerutbildningsförhållanden eller andra omständigheter, får kriminalvårdsstyrelsenpå ansökan av den som dömts till fängelse och icke är häktad bevilja uppskovmed verkställigheten , högst från den dag då domenenligt vad ovan är föreskrivet i denna lag får verkställas. Föreliggersynnerliga skäl får uppskov beviljas under ytterligare högst sex månader.Kvinna som är havande eller ammar barn får beviljas uppskov under tid somprövas skälig. Uppskov får ej beviljas, om det finns skälig anledningantaga att den dömde avviker. Uppkommer anledning till sådant antagande sedanuppskov beviljats, skall beslutet återkallas. Visar den dömde innan verkställigheten börjat att hangivit in ansökan om uppskov och har ej uppskov tidigare sökts i målet, skallverkställigheten anstå i avvaktan på beslut. 13 § Har någon dömts till fängelse och visar han innanverkställigheten börjat att till Kungl. Maj:t ingivits ansökan att han av nåd skall befrias från straffet eller få detta utbytt mot böter eller disciplinstraff, villkorlig dom, skyddstillsyn eller överlämnande till särskild vård, skall, om han ej är häktad eller intagen i kriminalvårdsanstalt samt nåd ej tidigare sökts i målet, verkställigheten anstå i avvaktan på Kungl. Maj:ts beslut med anledning av ansökningen. Detta gäller dock ej, om det finns skälig anledning antaga att den dömde avviker. 14 § Kungl. Maj:täger för annat fall än som avses i 12 eller 13 § meddela bestämmelser angåendeanstånd med verkställigheten av dom beträffande den somdömts till fängelse och icke är häktad eller på annan grund intagen i kriminalvårdsanstalt. 15 § Om fängelse,ungdomsfängelse eller internering börjat verkställas och högre rätt i ställetdömer till annan av dessa påföljder eller förlänger tiden för fängelse, skallverkställigheten fortsätta enligt den tidigare domen till dess den dömde avgernöjdförklaring i fråga om den nya domen eller denna på annan grund fårverkställas. 16 §Bestämmelserna i 211 och 15 §§ äger motsvarande tillämpning när domstolförordnar om återintagning i anstalt av den som dömts till ungdomsfängelseeller internering. 17 § Förordnas idom på skyddstillsyn om behandling i anstalt enligt 28 kap. 3 § ,äger 2, 9 11 och 15 §§ motsvarande tillämpning. I sådant fall skall även 3 §äga motsvarande tillämpning, om den dömde har avgivit nöjdförklaring enligt 38kap. Meddelas förordnande om sådanbehandling, äger bestämmelserna 1211 och 15 §§ motsvarande tillämpning. 18 § Häktas densom undergår fängelse, ungdomsfängelse, internering eller behandling i anstaltenligt 28 kap. 3 § av annan anledning än misstanke om brott, skallverkställigheten avbrytas. Beräkning av strafftid m. m. 19 § Vid verkställighet av fängelse räknas strafftiden,när den dömde är häktad eller på annan grund intagen i kriminalvårdsanstalt, från den dag då domen får verkställas och i annat fall från den dag då den dömde enligt 10 § intages i allmänt häkte eller kriminalvårdsanstalt eller omhän- dertages av polismyndighet för förpassning. Tid, under vilken den dömde hållits i häkte i målet efterdet att slutlig dom däri meddelades, skall räknas som tid varunder straffetverkställts. 20 § För den som börjat undergå fängelse skallkriminalvårdsstyrelsen så snart det kan ske fastställa dagen för strafftidensslut. Överstiger strafftiden , skall styrelsen även ange den ellerde dagar, som är av betydelse för tillämpning av bestämmelserna i brottsbalkenom villkorlig frigivning, samt den strafftid som då återstår. När ändring ibeslutet påkallas av omständigheterna, skall anmälan därom göras tillkriminalvårdsstyrelsen som har att förordna i ärendet. 21 § Förekommer till verkställighet fängelse i högst fyramånader, skall vid beräkning av strafftiden omräkning ske till dagar, därvid månad skall anses utgöra . Antalet dagar skall läggas till den dag från vilken tiden räknas. Skall tid för fängelse räknas efter månad eller år, skallden dag som genom sitt tal motsvarar den från vilken strafftiden räknasanses som slutdag. Finns ej motsvarande dag i slutmånaden, skall den månadenssista dag anses som slutdag. Ingår även dagar i tiden, skall antalet dagarläggas till slutdagen för den övriga tiden. Är tiden för fängelse bestämd endast , skall antaletdagar läggas till den dag från vilken tiden räknas. Uppkommer vid beräkning av tid för fängelse del av månad,anses månaden utgöra . Del av dag bortfaller. 22 § Har domstolenligt 33 kap. 5-7 §§ förordnat att fängelse skall ansesverkställt till visst antal dagar, skall först beräknas slutdag utan avseendedärpå och avdraget beräknas . Detsamma gäller i fråga om tid somenligt 19 § andra stycket skall räknas som tid varunder straffet verkställts. 23 § Har avbrottägt rum i verkställigheten av fängelse, skall det antal dagar avbrottet varatläggas till slutdagen. Som avbrott anses icke att den som undergår fängelsehäktas med anledning av misstanke om brott. Genom beslut enligt lagen (1974:000) om kriminalvård i anstaltkan bestämmas att icke skall inräknas i verkställighetstiden. Därvidäger första stycket motsvarande tillämpning. 24 § Harvillkorligt medgiven frihet förklarats förverkad, skall återstoden av straffetanses sorri nytt straff vid beräkning av tiden. 25 § Skall dom påfängelse verkställas sedan den dömde börjat undergå annat sådant straff meninnan han frigivits, skall strafftiderna sammanläggas för bestämmande avslutdagen. 26 § Skall dom på fängelse och beslutom behandling i anstalt enligt 28 kap. 3 § verkställas ,skall behandlingen övergå till fängelse . Har behandlingenpåbörjats, när domen på fängelse skall verkställas, avräknas tid motsvarandeden under vilken behandlingen pågått. Den tid av behandlingen, som skallavräknas, anses vid beräkning av tid för villkorlig frigivning utgöra fängelse. Skall flera förordnanden om behandling i anstalt enligt 28kap. 3 § verkställas , skall tiden för behandlingenberäknas efter det förordnande som först börjat verkställas. 27 § Bestämmelserna i denna lag om beräkning av tid förfängelse gäller i tillämpliga delar i fråga om tid för behandling i anstaltenligt 28 kap. 3 § och för ungdomsfängelse eller internering. 28 § Beslut enligt denna lagmeddelas av . Styrelsens beslut länder till efterrättelse, om ej annat 29 § Talan mot beslut enligtdenna lag föres hos kammarrätten genom besvär. Motkammarrättens beslut i fråga som avses i 12 § får talan ej föras. Om ikraftträdande av denna lag förordnar Kungl. Lag om kriminalvård i anstalt Härigenom förordnas som följer. 1 § Denna lag avser kriminalvård i anstalt efter dom påfängelse, ungdomsfängelse eller internering eller förordnande enligt 28 kap. 3 § om behandling i anstalt. Vad som föreskrives i lagen om den som dömts till fängelsegäller även den som ålagts fängelse som förvandlingsstraff för böter. 2 §Kriminalvårdsstyrelsen leder och har inseende över kriminalvården i anstalt. 3 §Kriminalvårdsanstalt är riksanstalt eller lokalanstalt. Riksanstalt, lokalanstalt eller avdelning av anstalt äröppen eller sluten. Maj:t eller myndighet, som Kungl. Maj:t bestämmer,förordnar vilka anstalter som är riksanstalter eller lokalanstalter och vilkaanstalter eller anstaltsavdelningar som är öppna eller slutna. Vad nedan i denna lag sägs om öppeneller sluten anstalt gäller även öppen eller sluten avdelning av anstalt. 4 § Kriminalvårdeni anstalt skall utformas så att den intagnes anpassning i samhället främjasoch skadliga följder av frihetsberövandet motverkas. I den utsträckning detkan ske utan att kravet på samhällsskydd eftersattes bör verksamheten frånbörjan inriktas på åtgärder som förbereder den intagne för tillvaron utanföranstalten. Frigivning och överförande till vård utom anstalt skall förberedas igod tid. 5 §Kriminalvården i anstalt skall planläggas och genomföras i nära samverkanmellan kriminalvårdens olika organ. I den mån ett förverkligande av vårdenssyfte kräver insatser av andra samhälleliga organ, skall erforderlig samverkanske med företrädare för sådant organ. Vid planläggningen av den intagnes behandling skall samrådäga rum med denne. I den utsträckning det lämpligen kan ske bör samråd ske ävenmed hans närstående. Den intagne skall beredas tillfälle yttra sig omtillämnade åtgärder som rör honom särskilt, om ej synnerliga skäl talardäremot. 6 § Vid fördelning av de intagna mellan lokalanstalter ochriksanstalter skall följande allmänna riktlinjer vara vägledande. Den som undergår fängelse men högstett år eller behandling enligt 28 kap. 3 § skall företrädesvisvara placerad i lokalanstalt. Den som undergår fängelse , ungdomsfängelseeller internering placeras företrädesvis i riksanstalt. När så behövsför en ändamålsenlig förberedelse av frigivning eller övergångtill vård utom anstalt, får den intagne överföras till lokalanstalt. Den som undergår fängelse börföreträdesvis vara placerad i riksanstalt. 7 § Vid fördelning av de intagna mellan öppna och slutnaanstalter iakttages följande. Intagen bör placeras i öppen anstalt, om icke annanplacering är påkallad med hänsyn till föreliggande fara för att han avvikereller eljest av säkerhetsskäl eller med hänsyn till att möjlighet bör beredashonom till sådant arbete eller sådan undervisning, utbildning eller särskildbehandling som icke lämpligen kan anordnas i öppen anstalt. Den som dömts till fängelse i lägst eller tillinternering med en minsta tid av skall placeras i slutenanstalt, om (Jet med hänsyn till att han saknar fast anknytning till riketeller eljest kan befaras att han är särskilt benägen att avvika och fortsättaen brottslig verksamhet, vilken på grund av omfattning och inriktning är avsärskilt allvarlig karaktär. Vad som sagts nu gäller dock ej om annan placeringkräves för en ändamålsenlig förberedelse av förestående frigivning elleröverföring till vård utom anstalt eller eljest synnerliga skäl föreligger förplacering i öppen anstalt. 8 § Vid placering av intagen som ej fyllt skallsärskilt beaktas att han såvitt möjligt hålles åtskild från sådana intagna som kan inverka menligt på hans anpassning i samhället. 2 kap. Närmare bestämmelser om kriminalvården i anstalt 9 § Intagen skall behandlas med aktning för hansmänniskovärde. Han skall bemötas med förståelse för de särskilda svårigheter som är förenade med vistelse i anstalt. Intagen skall visa hänsyn mot anstaltspersonal ochmedintagna. Han skall rätta sig efter de ordningsregler som gäller föranstalten och de anvisningar som anstaltspersonalen lämnar honom. 10 § Intagen skall beredas lämpligt arbete som såvittmöjligt främjar utsikterna för honom att efter frigivningen inordna sig i arbetslivet. Har intagen behov av undervisning eller utbildning ellerav medicinsk-psykologisk eller annan särskild behandling, skall sådan beredashonom , om det kan ske med hänsyn till anstaltstidens längdoch den intagnes förutsättningar. 11 § För att underlätta anpassningen i samhället kan densom är intagen i lokalanstalt medges att under arbetstid utföra arbete eller deltaga i undervisning, utbildning eller annan särskilt anordnad verksamhet utom anstalten. Vid anstalt som sagts bör särskilda åtgärder vidtagas för att främja verksamhet av detta slag. Medgivande som avses i förstastycket kan lämnas även den som är intagen i riksanstalt, om särskilda skälföreligger. 12 § Intagen ärskyldig att utföra det arbete eller deltaga i den undervisning ellerutbildning som ålägges honom. 13 § Intagen skallsåvitt det är möjligt beredas tillfälle till fysisk träning som är lämplig medhänsyn till hans ålder och hälsotillstånd. Om ej hinder möter, skall intagen ha möjlighet attdagligen vistas utomhus . 14 § Intagen skall beredas tillfälle till lämpligfritidssysselsättning. Han bör uppmuntras att ägna sig åt egna intressen som kan bidra till hans utveckling. I den utsträckning det lämpligen kan ske bör han få möjligheter att genom tidningar, radio och television följa vad som händer i omvärlden. Hans behov av förströelse bör tillgodoses i skälig omfattning. Om det lämpligen kan ske, bör intagen beredas tillfälleatt utom anstalten på fritid deltaga i sådan föreningsverksamhet eller annanliknande verksamhet som är ägnad att underlätta anpassningen i samhället.Därvid kan föreskrivas att den intagne skall stå under tillsyn. 15 § Intagen sominom anstalten vill utöva sin religion skall beredas tillfälle härtill i denutsträckning det kan ske. 16 § Vidförberedande av intagens frigivning eller överförande till vård utom anstaltskall särskilt eftersträvas att bereda honom lämplig arbetsan-ställning ellerannan försörjningsmöjlighet samt lämplig bostad. Kommer han att behövaundervisning, utbildning eller ekonomiskt, socialt eller medicinskt stöd, skallsä långt möjligt åtgärder vidtagas för att tillgodose sådant behov. 17 § Intagen skallarbeta tillsammans med andra intagna, om ej annat följer av bestämmelserna idenna lag eller av arbetets särskilda beskaffenhet. får intagen i den utsträckning han önskar detvistas tillsammans med andra intagna, om ej annat följer av bestämmelserna idenna lag. I sluten anstalt får dock gemenskapen mellan intagna på fritidinskränkas, om det är oundgängligen påkallat med hänsyn till förhållandena påanstalten. 18 § Intagen får på egen begäran arbeta i enrum, ombeaktansvärda skäl talar härför. Läkare skall yttra sig över begäran som avses i förstastycket, om möjligt innan ärendet avgöres och annars inom därefter.Medgivande skall omprövas så ofta anledning därtill föreligger, dock minst engång . 19 § 1 samband medutredning för planläggning av intagens vård i anstalt får denne hållas avskildfrån andra intagna som oundgängligen kräves för att syftetmed utredningen ej skall äventyras. 20 § Om det ärnödvändigt med hänsyn till rikets säkerhet, föreliggande fara för annanssäkerhet till liv eller hälsa eller för allvarlig skadegörelse på anstaltensegendom eller för att hindra att intagen utövar menligt inflytande på andraintagna, får intagen hållas avskild från andra intagna. Intagen som avses i 7 § tredje stycket och på skäl som däranges är placerad i sluten anstalt får hållas avskild från andra intagna, omdet kan befaras att han planlägger rymning eller att annan planläggerfritagningsförsök och avskildheten är nödvändig för att hindra att sådan plansättes i verket. Beslut enligt första eller andra stycket skall omprövas såofta anledning därtill föreligger, dock minst en gång . 21 § Intagen somhålles avskild från andra intagna enligt 19 eller 20 § skall erhålla sådanlättnad i avskildheten som kan ske utan olägenhet. 22 § Innan beslutmeddelas om åtgärd enligt 20 § eller vid omprövning av sådant beslut skallutredning ske rörande de omständigheter som inverkar på frågans avgörande.Läkare skall yttra sig i frågan, om möjligt innan åtgärden vidtages och annarsinom därefter. Över vad som förekommit vid utredning enligt förstastycket skall protokoll föras. 23 § Intagen får hållas avskild från andra intagna, om detär nödvändigt för att betvinga våldsamt uppträdande av honom. Åtgärden får ej bestå än säkerheten kräver. Visar sig andra medel otillräckliga för att betvingavåldsamt uppträdande av intagen, får denne beläggas med fängsel, om säkerhetenoundgängligen kräver det. Läkare skall så snart del kan ske yttra sig över åtgärdenligt första eller andra stycket. Över vad som förekommit skall protokollföras. 24 § I den utsträckning det kan ske utan olägenhet fårintagen inneha personliga tillhörigheter samt skaffa sig eller mottaga böcker, tidskrifter, tidningar och annat som kan bereda honom sysselsättning under fritid. I övrigt får intagen inneha pengar och skaffa sig ellermottaga varor eller annat enligt särskilda bestämmelser. Om det är påkallat föratt hindra att otillåtna varor införes i anstalt, får föreskrivas att deintagna ej utan särskilt medgivande får mottaga försändelser av annat slag änbrev eller annan skriftlig handling. 25 § Brev mellanintagen och svensk myndighet eller advokat skall vidarebefordras utangranskning. brev vara avsänt från svensk myndighet eller advokat och kanskäligen misstänkas att uppgiften är oriktig, får dock brevet granskas, omförhållandet icke kan klarläggas på annat sätt. 26 § Annat brevtill eller från intagen än sådant som avses i 25 § får med iakttagande av vad iandra stycket föreskrives granskas, om det är påkallat av säkerhetsskäl. Brev får granskas, om det finns anledning antaga att detinnehåller otillåtet föremål. Vidare får brev granskas stickprovsvis. I slutenanstalt får brev dessutom granskas, om det är nödvändigt med hänsyn till denintagnes särskilda förhållanden. 27 § Granskning av brev får ej vara mer ingående än som ärnödvändigt med hänsyn till granskningens syfte. Vid öppning av brev bör den intagne vara närvarande, omdet lämpligen kan ske. Brev som granskats får kvarhållas, om det är påkallat avsäkerhetsskäl. Den intagne skall i så fall genast underrättas därom. Ar detfråga om ett ankommande brev skall den intagne i den utsträckning det lämpligenkan ske få del av innehållet. Kvarhållet brev skall utlämnas till den intagneså snart ske kan och senast när anstaltsvården upphör, om ej särskilda skältalar däremot. 28 § Vad i 2527 §§ är föreskrivet om brev gäller ävenannat skriftligt meddelande. Bestämmelserna i dessa paragrafer rörande intagen gäller även sammanslutning av intagna.