bet · FX01JuU25 · 1974-12-31 00:00:00 — Justitieutskottetsbetänkande nr 1974 JuU1974:25 Justitieutskottetsbetänkande i anledning av motioner angående straffsanktionerad tystnadspliktför tolk. I motionen 1974:560 av m. fi. (m)hemställs all hos Kungl, Maj:t begär förslag till lagbestämmelserbelräffande straffsanktionerad tystnadsplikt för tolk. Imotionen 1974:573 av i m. fl. (c) hemställs, såvitt nu är ifråga (yrkande 3), att beslutar att hos Kungl. Maj:t begära förslagom införande av tystnadsplikt för tolkar. Imotionen 1974:560 framhålls inledningsvis att del länge ansetts som en självklarhetalt person som i sin yrkesutövning för inblick i enskilda människors privataförhållanden eller upplysning om yrkeshemligheter, affärsförhållanden m. m.skall iaktta tystnadsplikt. Motionärerna pekar på all tolkar i sinyrkesutövning ofta kan komma i kontakt med sådana förhållanden saml att någonstraffsanktionerad tystnadsplikt inte i allmänhet föreligger för tolkar.Motionärerna hänvisar till att invandrarutredningen i betänkandet (SOU 1972:83)2 framlagt förslag lill lag om tystnadsplikt för tolk, menatt någon åtgärd i anledning av förslaget ännu ej vidtagits. Enligtmotionärernas mening bör bestämmelser om tystnadsplikt införas. Äveni motionen 1974:573 hänvisas till invandrarutredningens förslag omtystnadsplikt. Motionärerna hävdar att frågan om tystnadsplikt är av storbetydelse inte minst från rättssäkerhetssynpunkt och av hänsyn lill denpersonliga integriteten. Enligt motionärerna kan invandrarutredningensriktlinjer för tystnadsplikten läggas till grund för en lagsiiftning. Bestämmelser om anlitande av tolk finns i fieraförfattningar. Vid en muntlig förhandling inför allmän domstol skall enligi 5kap. 6 S tolk anlitas att biträda rätten om part, vittneeller annan som skall höras inte behärskar svenska språket. Finns vid rätlenallmän tolk för det språk varom är fråga, skall han anlitas. I annal fallförordnar rätten lämplig person att biträda som tolk i målet. Tolk fär ocksåanlitas när den som skall höras är allvarligt hörsel- eller talskadad. Den somanställs som allmän tolk eller eljest förordnas att biträda som tolk skallenligt 5 kap, 7 § avlägga ed eller försäkran att han efter bästa förstånd skallfullgöra del uppdragsom lämnats honom. Bestämmelser om allmän tolk och tolk för hörsel- ochtalskadade finns i kungörelsen (1947:644) om anställande av allmän tolk m. m,och kungörelsen (1968:204) om tolk för hörsel- och tal-skadade. Allmän tolkskall finnas vid och tingsrätter för tolkning i finskaspråket. Sådan tolk skall tillsältas genom förordnande tills vidare avtingsrätten. Om den som skall höras vid domstol eller annan myndighet är ibehov av tolk för hörsel- eller talskadade och inte själv utsett lämplig personsom tolk, skall myndigheten tillkalla lämplig tolk. Därvid får anlitas endastkyrkoherde för döva, konsulent för döva eller någon som enligtvissa närmare föreskrifter utsett att motta sådant uppdrag. När kyrkoherde fordöva eller konsulent för döva tjänstgör som tolk skall uppdraget anises somtjänsteförrättning, även om det fullgörs utanför hans distrikt. När det gällerskriftlig översättning ges i 33 kap, 3 § ett bemyndigande förrätlen alt anlita lämplig person. Bestämmelser om anlitande av tolk finnsvidare i förvaltningsprocesslagen (1971:291) och förvaltningslagen (1971:290).Beträffande muntlig förhandling inför förvaltningsdomstol gäller alt rätten vidbehov skall anlita tolk om part, vittne eller annan som skall höras intebehärskar svenska språket eller ärallvariigt hörsel-eller talskadad. Även iannat fall flr förvaltningsdomstol anlita tolk. Tolk skall avlägga ed ellerförsäkran. Enligt förvaltningslagen äger förvaltningsmyndighet vid behov anlitatolk, när den har att göra med någon som inte behärskar svenska språket ellerär allvariigl hörsel- eller talskadad. Med tolk enligt nämnda båda lagar avsesbåde den som översätter muntligt och den som gör skriftlig översättning. Isvensk rätt finns inte några särskilda föreskrifter om tystnadsplikt för densom utför uppdrag som tolk eller översättare, I 20 kap, 3 § brottsbalkenstadgas straff för ämbetsman sorn yppar vad han är pliktig att hemlighållaeller olovligen utnyttjar sådan hemlighet. Bestämmelsen är inte tillämplig ombrottet är särskilt belagt med straff. Vem som är alt betrakta som ämbetsmananges i 20 kap, 12 § första stycket samma balk. Den närmare innebörden avbestämmelsen har utformats i rättspraxis och är i stora drag följande, såvittnu är av intresse, Alla som är anställda som tjänstemän hos stat eller kommunhar i princip ämbelsansvar. Emellertid har dragils en gräns nedåt så attämbelsansvar inte ansetts föreligga då en tjänst endast innefattarosjälvständig verksamhet. Även sådana tjänster har dock ansetts grundaämbelsansvar om de innefattar utövning av offentlig myndighet eller, såsom inomkommunikationsinrätiningar, angår förhållandel lill allmänheten. Även de somutan anställning haft uppdrag att förrätta verksamhet av offentlig art har iåtskilliga fall ansetts bära ämbelsansvar. Oavsett om en tjänsteman harämbelsansvar eller ej gäller enligt 20 kap. 12 § andra stycket samma balk attansvar för brott mot tystnadsplikt kan ifrågakomma för alla anställda i allmäntjänst liksom för dem som fullgör lagstadgad tjänsteplikt. I anges intei vilka fall en tjänsteman har tystnadsplikt. nadspliktensomfattning framgår i åtskilliga fall av olika specialförfattningar. Entjänstemans tystnadsplikt är emellertid inte begränsad endast till fall därsådan uttryckligen föreskrivits utan kan följa av sakens natur. Undantagsvisförekommer att även andra än befattningshavare i särskilda författningarålagts en straffsanktionerad tystnadsplikt, t. ex. i lagen (1941:282) omsterilisering, i smittskyddslagen (1968:231) och i lagen (1938:318) omavbrytande av havandeskap liksom i den av antagna abortlagen.Här bör också anmärkas att enligt 5 kap. 4 § och 16 §förvaltningsprocesslagen allmän domstol och förvaltningsdomstol kan förordnaall vad som förekommit vid förhandling inom stängda dörrar inte får uppenbarassamt att förundersökningsledare enligt 23 kap. 10 § samma balk flr meddelasådant förordnande beträffande vad som förekommit vid förhör. Den som utangiltigt skäl handlar i strid med förordnande av rätlen ellerundersökningsledare kan enligt 9 kap, 6 § och 39 §förvaltningsprocesslagen straffas med böter. Den tillkallade kommittén för utredning avfrågan om ämbelsansvar och disciplinärt ansvar i offentlig tjänst avgav år1972 slutbetänkande (SOU 1972:1) Ämbetsansvaret II. Ibelänkandet föreslås bl. ä. att bestämmelsen i 20 kap. 3 § skallersättas av ett nytt strafföud som utan angivande av personkrets stadgar ansvarför envar, oavsett om han är offentlig funktionär eller ej, som yppar vad hantill följd av författning är pliktig att hemlighålla. Enligt förslaget skallsåväl uppsåtligt som oaklsamt handlande bli straftbart. I betänkandet framläggsäven förslag om en särskild åtalsregel beträffande brott mot tystnadsplikt. ,som tillkallades för att utreda invandrares anpassningsproblem m. m,avgav ett delbetänkande (SOU 1972:83) 2 medförslag om utbildning och auktorisation av tolkar och om nordiskspråkkonvention, I betänkandet föreslås bl. a. att auktorisation av tolkar ochöversättare skall ske genom en statlig nämnd samt att viss regional examinationav tolkar bör anordnas. Utredningen framlägger även förslag om en lagstadgadtystnadsplikt för tolkar och översättare som anlitas av myndighet eller annatorgan som utövar verksamhet för vars fullgörande stat eller kommun ansvararTystnadsplikten föreslås omfatta vad tolk eller översättare under uppdrageteller anställningen erfarit om enskilds personliga förhållanden eller omyrkeshemlighet, affärsförhållande eller förhållanden av betydelse för landetsförsvar, I betänkandet framhåller utredningen att den ansett sig böra avståfrån att lägga fram förslag till bestämmelser i fråga om straffansvar för brottmot tystnadsplikten av tolk och översättare samt om åtal för sådant brotl medhänsyn till att frågan om en generell straffbestämmelse beträffande brott mottystnadsplikt f n. Utredningens förslag är f n. föremål för övervägandeninom justitiedepariementet. Invandrarutredningensförslag i fråga om auktorisation av tolkar bildade utgångspunkt för i prop.1974:1 bil, 13 (s 164-176) framlagda förslag om anpassningsåtgärder förinvandrare. I propositionen avvisade föredragande statsrådet tanken på ettauktorisations- och examinationssystem för tolkar men biträdde förslaget om ettcentralt register över tolkar och översättare. I sitt av godkändabelänkande (InU 1974:6) i anledning av förslagen föreslog inrikesutskottet attfrågan om ett auklorisalionssystem för tolkar och översättare skulle prövasylleriigare av Kungl, Maj:t och att i samband därmed hela frågan omregisirering och förmedling av tolkar borde övervägas på nytt. En särskildutredningsman har till-kallals för att verkställa den av riksdagensålunda begärda översynen. Utredningsuppdraget beräknas bli slutfört . I belänkandet behandlas två motioner som går ut påatt en lagstiftning om tystnadsplikt för tolk skall komma till stånd. Någonallmän lagstadgad tystnadsplikt för tolk eller översättare flnns inte. Ärtolken eller översättaren anställd i offentlig tjänst, vilket endast undantagsvistorde vara fallet, kan - i likhet med vad som gäller för tjänstemän i allmänhet- tystnadsplikt följa av olika specialförfatlningar eller av sakens natur.Broll mot tystnadsplikt som begås av en tjänsteman med ämbelsansvar ärsärskilt slrafföelagt i 20 kap. 3§ . Av 20 kap. 12 § följer allkretsen av ansvariga personer även omfattar dem som utan att ha ämbelsansvar äranställda i allmän tjänst eller fullgör lagstadgad tjänsteplikt. Densom tjänstgör som tolk får ofta insyn i enskild persons privata förhållandenoch kännedom om yrkeshemligheter, affärsförhållanden m. m. I många fall tordedet vara av stor betydelse för den enskilde, myndigheter eller organisationeralt tolken iakttar tystnad belräffande vad han erfarit i samband med sittuppdrag. Med hänsyn härtill framstår det som mindre tillfredsställande att deti allmänhet inte föreligger någon tystnadsplikt för tolk eller översättare, somanlitas av myndighet eller annat offentligt organ. Spörsmålet har, sommotionärerna påpekar, uppmärksammals av invandrarutredningen, som 1972 framlagt ett förslag till lag om tystnadsplikt för tolk.Enligt förslaget skall lagen gälla tolkar och översättare som anlitas avmyndighet eller annat organ, som utövar verksamhet för vars fullgörande stateller kommun ansvarar. Tystnadsplikten föreslås omfittta vad tolk elleröversättare under uppdraget eller anställningen erfarit om enskilds personligaförhållanden eller om yrkeshemligheter, affärsförhållanden eller förhållandenav betydelse för landets försvar. n. föremål för överväganden inom . Enligt vad utskottetinhämtat bereds ärendet i samband med det arbete på en reform avämbetsansvaret, som f. n. pågår inom departementet på grundval aväm-betsansvarskommitténs slutbetänkande. I betänkandet har kommittén bl. a.föreslagit att bestämmelsen i 20 kap. om brott mot tystnadspliktskall ersättas av ett nytt strafföud, som utan angivande av personkretsstadgar ansvar för envar - oavsett om han är offentlig funktionär eller ej -som yppar vad han till följd av författning är pliktig att hemlighålla.Proposition angående en reform av ämbetsansvaret väntas bli avlämnad våren1975. Utskottetdelar uppfattningen att det är angeläget alt en lagstiftning beträffandelystnadsplikt för tolk och översättare kommer till stånd. Med hänsyn lill detlagstiftningsarbete som enligt vad ovan anförts pågår inom Kungl. Maj;ts kanslibör emellertid motionerna inte föranleda någon åtgärd. att avslår motionen 1974:560 och motionen1974:573 i här behandlad del (yrkande 3). Närvarande:fröken (), herrar Polstam (c), i (c), iLjusdal (fp), (), (), herrar Schött (m), i (s). Lövenborg (vpk), (), (), fruAndersson i Kumla (s), () och ().