bet · FX01KU38 · 1974-12-31 00:00:00 — Konstitutionsutskottetsbetänkande nr 1974 KU 1974:38 betänkande med anledning av motionom lagstadgad rätt för församling att ombesörja begravningar. 1 motionen 1974:185 av i m. (vpk) hemställs alt antar ett i motionen redovisat förslag tilländring i lagen (1961:436) om församlingsstyrelse. Ändringsförslaget innebäratt till uppräkningen i 2 S 1 mom. av vad som enligt lagen avses medförsamlings angelägenheter skall läggas orden "ombesörjande avbegravningar". Vidare skall den i 2- mom. inskrivna möjligheten för Kungl.Maj:t att förordna om överförande från kyrklig till borgerlig kommun avansvaret för anskaffande och vård av begravningsplats vidgas till att ävenomfatta "ombesörjande av begravningar". Motionärernaerinrar om att frågan om införande av obligatorisk begravningsförsäkranaktualiserats i olika sammanhang men inte filt någonlösning. Enligt motionärerna är det angeläget alt 11 en lösning på deekonomiska problem som uppkommer för ett mycket stort antal människor när enfamiljemedlem eller annan nära anhörig har avlidit och skall begravas. Enlösning är enligt motionärerna att införa fria begravningar. Motionärernaredogör för ett beslut härom som fattals av kyrkofullmäktige iSundbybergs församling. De erinrar om att beslutels laglighel har ifrågasattsoch att del efter överklagande skall prövas av regeringsrätten. Enligtmotionärerna bordet ligga inom ramarna för den kommunala självstyrelsen altförsamling inte enbart har att svara för iordningställande och skötsel avbegravningsplats utan även har rätt alt utsträcka sina tjänster till altombesörja begravningar. Med erinran om det av beredning om kyrka ochstat framlagda förslaget att huvudmannaskapet för begravningsplatserna skallöverföras till de borgerliga primärkommunerna uttalar motionärerna att det påsikt bör eftersträvas att dessa kommuner får svara för såvälbegravningsplatsers iordningställande och skötsel som ombesörjande avbegravningar. Ett viktigt steg i denna riktning är enligt motionärerna att numed ett uttryckligt stadgande undanröja all tveksamhet beträffandeförsamlingarnas kompetens i dessa hänseenden. Härjämte bör de nuvarandemöjligheterna atl på borgerlig primärkommun överföra ansvaret förbegravningsplatsers anskaffande och skötsel uttryckligen vidgas till alt ävenomfatta ombesörjande av begravningar. Som framhållits av motionärerna har motionsyrkandenom införande av allmän obligatorisk begravningsförsäkring upprepade gångerprövats av , senast under vårsessionen . I sitt betänkande ifrågan (SfU 1974:2) redogjorde socialförsäkringsutskoitet för de bestämmelserom begravningshjälp som finns inom yrkesskadeförsäkringen ochgrupplivförsäkringarna. Vidare lämnades uppgifter om begravningskassor,socialhjälp till begravningar och om begravningsförsäkring i och vissaandra länder. Ytterligare redovisade utskottet pensionsförsäkringskommitténsnegativa ställningstagande (i SOU 1971:19) till frågan om en allmän försäkringför begravningshjälp och kommitténs motiv härför..Belänkandet innehöll ocksåen redogörelse för en av statens pris- och kartellnämnd verkställd undersökningom begravningskostnaderna i , I nu nämnda delar kan hänvisas tillsocialförsäkringsutskotlets belänkande, I sitt avstyrkande yttrande över denaktuella motionen anförde socialförsäkringsutskottet följande: Frågan om en allmän obligatoriskbegravningsförsäkring har under en följd av år prövats av . De skälmot att införa en sådan försäkringsform som tidigare åberopat ochsom redovisats i det föregående äger enligt utskottets mening alltjämt i höggrad giltighet. Utskottet har inhämtat att del numera ytterst sällan förekommeratt socialhjälp anlitas i samband med begravningar. Detta måste, såvittutskottet kan bedöma, tolkas så alt det i de allra fiesta fall antingen finnsett fullgott försäkringsskydd såvitt gäller begravningskostnader eller attbehållningen efter den avlidne läcker sådana kostnader. Riksdagenföljde utan debatt utskottet och avslog motionen. Enligt 2 S 1 mom. lagen(1961:436)omförsamlingsstyrelse äger församling "atl själv vårda sina angelägenheter,såvitt icke handhavandet därav enligt denna lag eller särskild författningtillkommer annan". Med församlingens angelägenheter avses enligt sammaparagraf frågor om "a) anskaffande av och vård om kyrka, begravningsplats,församlingshus, tjänstebostäder och annan för kyrkligt ändamål avsedd egendom; b)åtgärder till främjande av gudstjänstliv och kyrklig förkunnelse i övrigt samlav krislen verksamhet bland barn och ungdom, ålderstigna, sjuka och andra, somäro i behov av omvårdnad; samt c) avlöningsförmåner åt präst, kyrkomusiker ochannan personal". Enligt 2 mom, kan Konungen för särskilt fall förordna atlbegravningsplats skall anskaffas och vårdas av borgerlig kommun. Inomden kyrkokommunala kompetensen faller sålunda primärt frågor om anskaffande ochvård av begravningsplatser. Frågan om kompetensens omfattning när det gälleråtgärder på begravningsväsendets område har prövats av regeringsrätteni del av motionärerna berörda målet rörande beslut av kyrkofullmäktige iSundbyberg om införande av fria begravningar. Avregeringsrättens dom framgår att kyrkoförsamlings kompetens inte omfattartillhandahållande av fria kistor med svepning samt urnor och inte hellerdrivande av egen begravningstjänst med helt fria tjänster. I övrigt kanförsamling - enligt vad som framgår av tidigare rättspraxis - fritt tillhandahållaåtskilliga tjänster i anslutning till begravningar. Sedan ett mångårigt förberedande utredningsarbeteutförts av utredning kyrka-stat tillsattes beredning om statoch kyrka. framlade beredningen sitt slutbetänkande om samhälle ochtrossamfund. I detta föreslog beredningen bl. a. att sådana reformer skallgenomföras som ger klarare uttryck för egenskap av trossamfundoch inte statlig institution. Den skall sålunda enligt förslagetfl möjligheter att självständigt besluta om trosfrågor och inre organisatoriskauppgifter av profan administrativ art. Vidare skall dragen av statsinstitutionsuccessivt tonas ner. a. föreslås beskattningsrätten skola avskaffas.Enligt förslaget skall den offentligrättsliga reglering heltupphävas efter en viss övergångstid. Beredningens förslag var inte enhälligt. Ifråga om begravningsväsendet föreslår beredningen alt huvudmannaskapet förallmänna begravningsplatser i princip skall föras över från församlingarnatill de borgerliga primärkommunerna. Ett uttalande härom bör ingå i ettprincipbeslut av statsmakterna . Överförandet av huvudmannaskapetförutsätts ske fr. o. m. . Förslaget innebär atl ansvaret förförvaltningen förs över på den nye huvudmannen men att äganderätten tillmarken inte berörs av förändringen som sådan. En ledamot av beredningen() reserverar sig mot förslaget att låta principbeslut föregå detnärmare utredningsarbetet. Somskäl för reformen anför beredningen bl. a. att samhället inte kan frånsäga sigett ansvar för att begravningsplatsfrågorna är lösta på ett tillfredsställandesätt. Härvid måste vissa allmänt samhälleliga intressen, såsom pietet, service,hälsovård, samordning av markanvändningsplaner och enhetlighet vidtaxesältning, tillgodoses. Det är enligt beredningen inte heller helt förenligtmed principen om individens religionsfrihet att personer oavsett livsåskådninginte kan begravas på annan allmän begravningsplats än sådan som invigts isvenska kyrkans ordning. En reform beträffande begravningsväsendet är inte avden arten atl nuvarande samband mellan staten och skulleformellt upphävas. Innanreformen genomförs är del enligt beredningen nödvändigt med ett ingåendeförberedelsearbete. Utgångspunkten för detta arbete bör med hänsyn till deskiftande lokala förhållandena vara att kommunerna själva får avgöra hur deskall fullgöra sina förpliktelser. Beredningen föreslår atl allmänna riktlinjerutarbetas av en arbetsgrupp med viss statlig medverkan och med representationför bl. , Beredningen skisserar följandeutgångspunkter för övervägandena. En möjlighet är att nya allmänna begravningsplatseranläggs och förvaltas av borgerlig kommun. Förvaltningen av friliggandeallmänna begravningsplatser torde i anslutning därtill kunna överläs avkommunerna. I allmänhet bör frågan om överförande av förvaltningen av de i brukvarande, av församling förvaltade, begravningsplatserna lösas genom atl lokalaöverenskommelser träffas. Dessa kan t. ex. innebära att svenska kyrkansförsamlingar mot ersättning fortsätter att sköta vissa begravningsplatser.Främst gäller detta begravningsplatser i anslutning till kyrka. Traktenskaraktär av avfolknings-eller tillväxtområde torde kunna vara en utgångspunktvid lokala diskussioner om en lämplig lösning. Beredningenföreslår vidare att bestämmelser om invigning av begravningsplats inte skallges i lag eller annan författning. Detta innebär inte att någon betas möjlighetatl vila i vigd jord. Beredningen förutsätter att frågor om invigning löses ien anda av samförstånd under hänsynstagande till olika intressen. Beredningenpåpekar att den personal hos församlingarna som f. n. sysselsätts inombegravningsväsendet givetvis erfordras också i fortsättningen oberoende av vemsom är huvudman för verksamheten. Beredningen föreslår att företrädare förvederbörande personalorganisationer skall medverka i förberedelsearbetet införhuvudmannaskapsreformen. Någonlagstiftning om tillgång till kyrka vid jordfästning i annan ordning än anser beredningen inte behövas. På de borgerliga primärkommunerna börankomma att garantera att lämplig lokal finns på orten för att tillgodose deönskemål som finns. Beredningen påpekar att intet hindrar att stat och kommunsåsom villkor för anslag till nya lokaler föreskriver att dessa skall flanvändas även för jordfästning i annan ordning än . Beredningenberör också frågan om anordnande av en värdig ceremoni motsvarande jordfästningmen utan religiöst inslag (s. k. borgerlig begravning) samt vissa andraproblem i samband med dödsfall men konstaterar atl sådana frågor ligger utanförberedningens uppdrag. Beredningensförslag har underkastats en omfattande remissbehandling. En sammanställning avremissvaren har publicerats i SOU 1974:9. Vad gäller frågan omhuvudmannaskapet för begravningsväsendet sammanfattas remissinstansernasinställning sålunda: De flesta remissinstanser tillhörande grupp 1(centrala myndigheter), 4 (andra trossamfund) och 5 (organisationer) som yttratsig i frågan har en positiv inställning till förslaget att huvudmannaskapet förallmänna begravningsplatser i princip skall överföras till de borgerligaprimärkommunerna. Åtskilliga länsstyrelser och de flesta instanser medanknytning till (grupp 3) uttalar sig däremot kritiskt ochförordar ofta ytterligare utredning, innan beslut fattas. Av de hördakommunerna har ungefär hälften (omkring 90) en positiv inställning tillförslaget. Ett 20-tal kommuner an- slutersig till reservation och ungefär lika många tar inte ställning tillförslaget. Omkring 50 kommuner är mer eller mindre entydigt kritiska mot tankenalt överföra ansvaret för allmänna begravningsplatser till kommunerna. Omkring35 av de hörda församlingarna inom godtar förslaget. Ett 60-lalförsamlingar inom ansluter sig till Ltrssons reservation ochcirka 15 lar inte ställning, medan majoriteten (drygt 160) är mer eller mindreentydigt kritisk. Cirka 240 frikyrkoförsamlingar ger uttryck åt en positivinställning till beredningens förslag medan förslaget avvisas av omkring 15 avdem. Sedan utskottet berett tillfälle att yttra sig över motionen har förbundetsstyrelse i en dagtecknad skrivelse anfört följande. Till skillnad från motionärerna har styrelsen denuppfattningen att man inte nu med en lagändring bör föregripa regeringsrättensprövning av församlingens kompetens enligt lagens nu gällande lydelse. Utslageti saknar prejudicerande betydelse; regeringsrätten kan komma tillett annat slut. Rättsläget är ingalunda så klart som motionärerna kanske ansermed hänsyn till utslag. Många församlingar fullgör redan etteller flera av de serviceåtaganden, som räknas upp i motionen, ulan att dettahar ansetts innebära något kompetensöverskridande, allt givetvis underförutsättning att alla församlingsskattebetalare behandlas lika och det inte ärfråga om någon "aflarsvinst" utan ren självkostnad; det får alltsåinte vara någon "verksamhet" i detta ords egentliga mening. Omregeringsrätten ogillar besvären behövs inte någon lagändring. Gillas däremotbesvären anser dock styrelsen att en eventuell lagändring bör föregås av enutredning, vars resultat i vanlig ordning blir föremål för remissförfarande. I motionen las upp frågor om vidgad kyrkokommunalkompetens när det gäller åtgärder på begravningsväsendets område. I dettahänseende bör enligt motionen kompelensreglerna utformas så att församlingskall ha rätt att även ombesörja begravningar. På motsvarande sätt bör enligtmotionen den möjlighet som föreligger för regeringen att förordna omöverförande från kyrklig till borgerlig kommun av ansvaret för anskaffande ochvård av begravningsplats även omfatta ombesörjande av begravningar. Denkyrkokommunala kompetensen på begravningsväsendets område omfattar enligtnuvarande regler primärt frågor om anskaffande och vård av begravningsplatser.Enligt ett avgjort mål i regeringsrätten faller däremot inte alla deåtgärder som åsyftas i motionen inom denna kompelens. Enligt utskottet kanstarka skäl åberopas till stöd för den i motionen Även om nu gällande regler ger kommun möjlighet att ståför åtskilliga kostnader på begravningsväsendets område, kan det, somframhålls i motionen, uppkomma ekonomiska problem i samband med begravningar.Det bör dock i sammanhanget erinras om de former för ekonomisk hjälp som pådetta område kan erhållas inom ramen för yrkesskadeförsäkringen,grupplivförsäkringen, genom begravningskassor eller försäkring på annat sätt.Till detta kommer att i de fall då medel saknas till begravningskostnader kanekonomisk hjälp till dessa utgå i form av socialhjälp. Fråganom begravningsväsendets framtida utformning har samband med det pågåendereformarbetet beträffande förhållandet kyrka-stat. Enligt vad utskottet erfaritingår frågor om begravningsväsendet i det arbete som bedrivs inom den avärkebiskopen tillsatta arbetsgruppen beträffande svenska kyrkansframtida organisation. Idet angivna läget finner utskottet övervägande skäl tala för att intenu bör ta initiativ till ändring i gällande regler angående begravningsväsendet. att avslårmotionen 1974:185. Närvarande:herrar i (s), (), i (m), (s), (), Fiskesjö (c), i (s), iNässjö (m), i (s), Jonnergård (c), i (s),(), i * (s). (vpk) och iHamburgsund (fp). * Ej närvarande vid justeringen. avherr (vpk) som ansett att utskottet bort uttala och hemställaföljande: I skilda sammanhang har frågan om införandet avobligatorisk begravningsförsäkring varit föremål för behandling.Motionsyrkanden härom har under en följd av år avvisats av . En annan väg att lösa denna för den enskildesynnerligen betydelsefulla fråga är att införa fria begravningar. För dettaändamål bör enligt utskottet den oklarhet som råder beträffandeden kommunala kompetensen på detta område undanröjas. Detta bör, som anförs imotionen, kunna ske på det sättet att församlingsstyrelselagen utformas så attförsamlingen inte enbart skall ha att svara för iordningställande och skötselav begravningsplats utan även ha rätt att utsträcka sina tjänster till alt ombesörjabegravningar. På motsvarande sätt bör den möjlighet som föreligger förregeringen enligt lagen att förordna om överförande från kyrklig till borgerligkommun av ansvaret för anskaffande och vård av begravningsplats även omfattaombesörjande av begravningar. Med hänvisning till delanförda hemställer utskottet att med anledning av motionen 1974:185hos regeringen begär förslag om ändring av församlingsstyrelselagen i enlighetmed vad utskottet anfört. GOTAB 74 8J65 c, m , °" StockhoJ;» J974