yttr · FW05SfU2 · 1973-12-31 00:00:00 — Socialförsäkringsutskottetsyttrande nr 1973 SfU1973: 2 y Socialförsäkringsutskottetsyttrande över motion angående differentiering av avgifter tilltilläggspensioneringen för äldre arbetskraft. Genom beslut harinrikesutskottet hemställt att socialförsäkringsutskottet avger yttrande överden med anledning av propositionen 1973: 129 väckta motionen 1973: 2026. Den allmänna tilläggspensioneringen finansierasgenorri avgifter och avkastning av de fondmedel som bildats av avgifterna.Några statsbidrag förekommer däremot inte. Avgifterna tiU tilläggspensioneringenär av två slag, dels avgifter från arbetsgivare för de anställda, dels avgifterfrån de försäkrade avseende inkomst av annat förvärvsarbete än anställning(tilläggspensionsavgift). Reglernaom avgiftsskyldighet finns i 19 kap. lagen om allmän försäkring, såvitt gällerarbetsgivares avgift i 1 § och i fråga om till-läggspensionsavgift i 3 §. Arbetsgivaravgiftenär av kollektiv natur och beräknas på summan av vad arbetsgivaren betalat ut ilöner , sedan därifrån dragits dels ett belopp som motsvarar det vidårets ingång gällande basbeloppet multiplicerat med det genomsnittliga antaletarbetstagare , dels för varje arbetstagare sådan del av lön som förår räknat överstiger 7,5 gånger basbeloppet. Vid beräkningen bortses även frånarbetstagare som vid årets ingång fyllt , liksom från arbetstagare varslön inte uppgått till . Förpensionsgrundande inkomst av annat förvärvsarbete än anställning erlägger denförsäkrade själv tUläggspensionsavgift. Eftersom sådan inkomst inte beräknasför år efter det den försäkrade fyller finns beträffandetilläggspensionsavgiften samma övre åldersgräns som i fråga omarbetsgivaravgiften. Därjämte finns tUl skillnad från vad som är fallet beträffandearbetsgivaravgiften en nedre åldersgräns, eftersom pensionsgrundande inkomstinte bestäms för år före det den försäkrade fyller . Vid bestämmande avtilläggspensionsavgiften tillämpas en nedre och övre beloppsgräns på sättliknande det som gäller vid beräkningen av arbetsgivaravgift. ArbetsgivaravgifttUl ATP och tUläggspensionsavgift skall utgå med. sanuna procentsats avavgiftsunderlaget. Procentsatsen skall vara så avvägd att avgifternatillsammans med andra tUlgängliga medel täcker 1 1973.11 saml. SfU 1973: 2 y 2 pensionsutbetalningar,förvaltningskostnader och andra utgifter som åvilar försäkringen samt denfondering som behövs. Avgifterna flyter in tUl allmänna pensionsfonden.Procentsatsen, f. n. , skall enligt beslut av årets riksdag utgöra 10,för , för och för åren 19761979. motionen aktualiserade frågan om att genom en differentiering avATP-avgiften för äldre arbetskraft förbättra de äldres situation påarbetsmarknaden har under en följd av år prövats av . Så sent som imaj avslogs motionsyrkanden av samma innebörd som det nu framställda.Riksdagen hänvisade därvid till att ett genomförande av motionärernas förslagskulle innebära att man väsentligt rubbade den principiella överensstämmelsesom rådde mellan avgifts-och förmånssidoma i systemet, att det. fanns goda skälbetvivla att den föreslagna åtgärden skulle bli så effektiv frånarbetsmarknadspolitisk synpunkt som motionärema ansåg och att det måste bedömassom lämpligare att i första hand effektivisera och vidareutveckla systemet medselektiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder och att lösa frågan om ökadanställningstrygghet för den äldre arbetskraften. Pågrund av det anförda och mot bakgmnd av de förslag till sysselsättningsfrämjandeåtgärder och till anställningstrygghet för den äldre arbetskraften somframläggs i prop. 1973: 129 till årets riksdag bör enligt utskottets meningriksdagen vidhålla sin tidigare uppfattning i frågan. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottetbifall till motionen 1973: 2026. Närvarande:herrar (), (), Ringaby (m), i (s),i Nennesholm (c), i (s), Mundebo (fp), (), fröken (), herrar (), i (vpk),fröken (), herrar i (c), () ochAndersson i (). avherrar Ringaby (m), i Nennesholm (c), Mundebo (fp), fröken (), fröken (), herrar i (c) och i (), vUka anfört: Utvecklingenmot allt större arbetslöshet bland äldre arbetstagare SfU 1973: 2 y 3 måstebedömas som mycket oroande. Huvudlinjerna i de förslag till åtgärder i fråga omanställningstrygghet och anställningsfrämjande åtgärder för bl. a. den äldrearbetskraften som framläggs i propositionen 1973: 129 till årets riksdag kandärför hälsas med tUlfredsställelse. De är emellertid enligt vår mening intetUl fyllest för att lösa den viktiga fråga som den äldre arbetskraftenssysselsättningsproblem otvivelaktigt utgör. Ävenandra åtgärder bör därför prövas för att förbättra de äldres situation påarbetsmarknaden. Vid en sådan prövning finns det enligt vår uppfattning inteminst mot bakgrund av de mycket betydande kostnader för olika sociala avgiftersom arbetsgivarna numera pålagts anledning undersöka om och i vad mån enbefrielse från eller differentiering av ATP-avgiften för äldre arbetskraft kanvara ägnad att bidra till en sådan förbättring. Vi förordar alltså att enutredning kommer till stånd. Denna bör studera de ekonomiska verkningarna iolika hänseenden av hel eller partiell befrielse från ATP-avgift för vissakategorier arbetstagare och de effekter i övrigt på tiUäggspensioneringen somen sådan befrielse kan väntas medföra. Utredningen bör vara oförhindrad attpröva även andra utvägar i syfte att främja den äldre arbetskraftenssysselsättning. Pågrund av det anförda anser vi att socialförsäkringsutskottet med anledning avmotionen 1973: 2026 bort föreslå inrikesutskottet hemställa att i skrivelse till Kungl. Maj:t begärutredning av frågan om befrielse från eller differentiering av ATP-avgift föräldre arbetskraft.